GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מיכל רוזין:
במקום להסדיר את כל הנושא ולאפשר להם להוציא סכום כזה או אחר כפי שהמדינה תחליט, תוך כדי שהם נמצאים כאן, ולא נבדקת שהותם ולא נבדק אם הם פליטים, מבקשי מקלט, מסתננים וכדומה, במקום זאת אנחנו עושים טלאי על טלאי על טלאי ולא פותרים את הסוגיה.
מירי רגב:
תגידי לאיזה סעיפים אתם מגישים הסתייגות.
מירי רגב:
את הנאום תתני במליאה.
מיכל רוזין:
אז ההסתייגות שלי, הראשונה, היא לשם החוק.
מיכל רוזין:
אני קוראת לזה: החוק להענשה כספית של מבקשי העבודה, המקלט והפליטים זו הסתייגות ראשונה.
<תומר רוזנר:
אין הסתייגות לשם החוק.
<אביטל שטרנברג:
החוק לא חלק על פליטים.
<אביטל שטרנברג:
הגדרת "מסתנן" מסירה מגדרה - - -
תמר זנדברג:
כמה פליטים הכרתם?
מירי רגב:
את רוצה, תיפגשי אתם לפגישת עבודה והם יספרו לך, משרד המשפטים.
מירי רגב:
את בטח לא חושדת בהם.
<אביטל שטרנברג:
- - -
מיכל רוזין:
לא נאשים את הפקידות, הבעיה היא מדיניות הממשלה החמורה, של חוסר פתרונות הולמים.
מירי רגב:
הממשלה, שתודה לאל הקימה גדר.
מיכל רוזין:
הקימה גדר, אבל היא לא פותרת את הבעיה.
מיכל רוזין:
אנחנו מדברים על סעיף (1)(ב) : "מסתנן לא יוציא רכוש מישראל אלא בעת יציאתו מישראל ובהתקיים אחד מהמקרים המפורטים להלן - אלא אם כן הגיש בקשה למעמד פליט או שהגיש בקשה לנציבות האו"ם לפליטים על כוונה להגיש בקשה כאמור".
מיכל רוזין:
זו הסתייגות נוספת.
מיכל רוזין:
ההסתייגות הבאה – (ב)(1) – במקום "שכר מינימום" יהיה: "השכר הממוצע במשק".
מירי רגב:
חבל שאנחנו לא דואגים ככה לחלשים שבאוכלוסייה.
מיכל רוזין:
חשבתי שאת לא מפריעה לזכות דיבור.
מיכל רוזין:
אני קוראת את ההסתייגויות באופן רציף, הולם, כמו שצריך.
גדעון סער:
למה רק השכר הממוצע?
תמר זנדברג:
תגיש הסתייגות, אדוני השר, לשכר הטייקונים.
גדעון סער:
אתם הולכים בכיוון הזה, באמת.
מיכל רוזין:
כולנו רוצים להרוויח כמה שיותר, זה מבורך, וזה דבר טוב שאנשים רוצים להרוויח את לחמם בכבוד ולהתפרנס בכבוד.
מיכל רוזין:
גם בכך לא מכירה הממשלה הזו.
מיכל רוזין:
אני ממשיכה: ב(ב)(2) – "הרכוש הוא בשווי העולה על הסכום הקבוע והמסתנן הוכיח לממונה ביקורת הגבולות כי הרכוש.
מיכל רוזין:
...." ובסוף: "...
מיכל רוזין:
והתאפשר לו לטעון את טענותיו באופן ההולם".
מיכל רוזין:
הסתייגות נוספת: בסעיף ב(2)(ג): "רשאי שוטר או פקיד מכס לתפוס בלא צו שופט את הרכוש האמור".
מיכל רוזין:
גם כאן תינתן למבקש המקלט אפשרות לטעון את טענותיו בשפתו ובלשונו.
מיכל רוזין:
סעיף הבא: 5 (ד)(2): "...
מיכל רוזין:
הוכחה סכנת חיים", וכדומה – אני מבקשת למחוק את: "לעניין זה לא יראו בתנאי המחיה בארץ מוצאו של המסתנן כשלעצמם שיקול למתן היתר לפי סעיף קטן זה.
מיכל רוזין:
ב- 7 (ג)(א) אני מבקשת למחוק את: "...
מיכל רוזין:
דינו מאסר שלושה חודשים".
מיכל רוזין:
אני חושבת שהתנאים החמורים, הכלכליים שמושתים על הפליטים מבקשי המקלט, כל אחד על פי הגדרתו, הם מספיקים ואין צורך גם להשית עליהם מאסר ועונש כפול, כנ"ל – (ב), למחוק את: "....
מיכל רוזין:
דינו מאסר שנה או קנס שהוא אחד מאלה, לפי הגובה" – גם את זה.
מיכל רוזין:
לא מידתי, יש למחוק זאת.
מיכל רוזין:
לגבי סעיף 3, דיווח לכנסת.
מיכל רוזין:
הנה הגעתי לשר הפנים ואני מבקשת ששר הפנים יגיע כל שלושה חודשים, פעם אחת לוועדת הפנים והגנת הסביבה, ופעם אחת לוועדה לבחינת העובדים הזרים, בבקשה.
מירי רגב:
מי קבע שמסתנן זה עובד זר?
מירי רגב:
אני עוד לא שמעתי - - -
מיכל רוזין:
ההצעה הזו קבעה.
מיכל רוזין:
הצעת החוק הזו קבעה שמדובר באנשים שמשתכרים.
מיכל רוזין:
הסביר את זה פה היועץ המשפטי לממשלה, שמדובר באנשים שעובדים ומשתכרים.
מיכל רוזין:
בית משפט עליון, הממשלה נתנה התחייבות לבית המשפט העליון שעל אותם אנשים לא יאסרו לעבוד, ולכן מדובר פה בעובדים זרים.
רינה פרנקל:
עובד זר זה עובד חוקי.
רינה פרנקל:
הם לא חוקיים.
מירי רגב:
הם גם עובדים זרים, גם פליטים, ושם מסתננים?
מיכל רוזין:
5(ב) – "רכוש שנתפס לפי סעיף ...." – וכדומה, אני מבקשת שזה יחולט לטובת קרן לטובת הפליטים שנמצאים במדינת ישראל.
מירי רגב:
נעבור להצבעה.
דב חנין:
גברתי רוצה להקדים את ההצבעה להנמקות נוספות?
דב חנין:
זה מבחינת ייעול הדיון.
מירי רגב:
שנעבור על כל ההסתייגויות ואז נצביע?
מירי רגב:
אוקיי, בסדר.
דוד אזולאי:
דבר ראשון אני רוצה לברך על החוק הזה.
דוד אזולאי:
התחלנו מהלך פה, ואני שמח שאנחנו מקדמים את החוק הזה, במיוחד לאחר מה שראינו בסיור שלנו בדרום.
דוד אזולאי:
לדעתי עדיין לא נעשה מספיק ממה שצריך לעשות כדי לפתור את מכלול הבעיות שראינו באותו סיור.
דוד אזולאי:
רק אביא כדוגמה את אותו סיפור של חבר הכנסת שטרן שעבר את כל המערכות השיפוטיות במדינת ישראל, החל בשלום ובבית המשפט העליון וראינו מה התוצאה.
דוד אזולאי:
זה אומר שאנחנו צריכים להוסיף ולחוקק חוקים על מנת למנוע, ולתת יותר כלים למשטרה כדי שתוכל לאכוף את החוקים ולטפל באותם מסתננים שהשתלטו על חייהם של התושבים בדרום תל אביב.
דוד אזולאי:
ברשותך, גברתי היושבת ראש, אני רוצה לגשת לכמה הסתייגויות בשם סיעת ש"ס.
דוד אזולאי:
אני לוקח את סעיף ג (4), שם אני מבקש שהעניין של הרכוש התפוס - לגבי הרכוש התפוס, אני מבקש להגביל את זה בזמן.
דוד אזולאי:
לא נראה לי שיש פה הגבלה של זמן.
מירי רגב:
"שר האוצר, בהסכמת השר לביטחון הפנים ובאישור ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת ראשי לקבוע הוראות לעניין אופן הטיפול ברכוש התפוס, לרבות אופן החזרתו, ובכלל זה החזרתו לפי החלטת.
מירי רגב:
..." - מה הבעיה פה?
דוד אזולאי:
להביא את זה לכנסת – להגביל את זה בזמן, זה הכל.
<תומר רוזנר:
את התקנות.
דוד אזולאי:
כן, כן.
דוד אזולאי:
אחרת אנחנו מכירים תופעה שאנחנו נחוקק עכשיו את החוק - -
<תומר רוזנר:
כמה זמן אתה מבקש?
דוד אזולאי:
הצעתי – תוך 60 יום.
גדעון סער:
זה נוגע להפעלת סמכות שר האוצר, לא להפעלת סמכותי.
גדעון סער:
לפי דעתי רכוש תפוס יושב 60 יום, זה פרק זמן מאד קצר.
<תומר רוזנר:
לא, הוא מדבר על תקנות, תקנות שמסדירות את העניין הזה.
מירי רגב:
אין תקנות עכשיו.
דוד אזולאי:
הנושא השני בסעיף ד – כל הנושא של המקרים ההומניטריים – אני רוצה לדעת מי יקבע את אם המסתנן יוציא כספים למקרים הומניטריים.
דוד אזולאי:
מי קובע את זה?
<תומר רוזנר:
הממונה על ביקורת הגבולות.
דוד אזולאי:
הוא מכיר את המצב של המשפחה שם?
<קריאה:
קוצבים זמן להביא ראיות, או שבו במקום הוא צריך לשקול?
<תומר רוזנר:
שאלות טובות .
דוד אזולאי:
עם כל הכבוד לאותו פקיד גבולות, הוא לא יכול לאבחן מה המצב ההומניטרי של המשפחה של המסתנן.
דוד אזולאי:
הייתי מבקש שייקבע איזשהו מנגנון על ידי שר הפנים שייקבע מי הוא המסתנן שיכול להוציא כסף במסגרת הומניטרית.
<דניאל סלומון:
אני רק אבהיר: ממונה ביקורת גבולות זה תפקיד סטטוטורי.
<דניאל סלומון:
זה שייך לרשות האוכלוסין וההגירה.
<דניאל סלומון:
אלה לא פקידי ביקורת הגבולות.
<דניאל סלומון:
אלה אנשים של מנהל אכיפה וזרים בראשות מר אדלשטיין, אנשים שגם היום עוסקים בין היתר בבקשות למקלט מדיני בישראל.
<דניאל סלומון:
זה בא מאותו התחום.
<דניאל סלומון:
כלומר, אנשים שעוסקים בנושאים הומניטריים רחבים - - -
מיכל רוזין:
אבל בגבולות, מי שבאותו רגע תופס - - -
מירי רגב:
זה לא בגבולות.
מירי רגב:
זה בקשה בארץ שהוא מעביר את זה כסיוע הומניטרי.
<דניאל סלומון:
התקנות יסדירו את זה שהפניה תהיה מראש.
<דניאל סלומון:
אדם לא יגיע לביקורת הגבולות ועל המקום - -
מיכל רוזין:
ומה קורה שהוא מגיע ונתפס?
מיכל רוזין:
הרי על זה מדבר חבר הכנסת.
<דניאל סלומון:
אם הוא יגיע ללא שהוא ביקש היתר מראש, ויזהה אותו קצין המכס ביציאה, שהוא נמצא עם רכוש עודף, הוא יעצור ויחזיר אותו לאחור, או יתפוס את הרכוש, וכו'.
מיכל רוזין:
זה לא נאמר בהצעת החוק.
מיכל רוזין:
אין פה את המנגנון הזה, לצערי הרב.
מיכל רוזין:
החוק חסר.
דוד אזולאי:
אני רוצה להבהיר – אין, למעשה, בהצעת החוק, גוף שאמור לקבוע מי זכאי לאותם כספים הומניטריים שאנחנו רוצים לאשר - - -
<דניאל סלומון:
הממונה, ממונה ביקורת הגבולות – זו הסמכות הסטטוטורית שמופיעה בחוק, שהוא בעל הסמכות לקבוע מי יוכל להוציא כספים וכמה, ומה שקובע החוק זה ששר הפנים יקבע תקנות כדי להסדיר את המנגנון לדבר הזה.
<דניאל סלומון:
מה שאנחנו אומרים זה שלא מדובר בכך שאנשים יגיעו עם המזוודות, ועל המקום הבדיקה תיעשה, אלא הבחינה תיעשה מראש, בין אם מדובר במישהו שמצוי במשמורת, או שיגיע למקום משמורת ומשם הדברים יתבצעו, ובין אם מישהו החליט לפנות מראש, כי הוא החליט לצאת בכוחות עצמו, הוא יפנה מראש לממונה על ביקורת הגבולות לפי פרוצדורה שתיקבע בתקנות.
דוד אזולאי:
לא ענית לי מי קובע את אותם מקרים הומניטריים.
<דניאל סלומון:
ממונה ביקורת הגבולות.
דוד אזולאי:
הוא שיכול לקבוע אם זה המקרה ההומניטרי שצריך לתת לו יותר כסף או פחות כסף?
דוד אזולאי:
עם כל הכבוד.
דוד אזולאי:
אני בכל אופן לא קיבלתי ומבקש להעמיד את ההסתייגות שלי להצבעה.
דוד אזולאי:
מי קובע את המקרים ההומניטריים.
מירי רגב:
אז מי אתה קובע שתהיה בוועדה הזו?
דוד אזולאי:
שתוקם ועדה על ידי שר הפנים שהיא תקבע מה הם המקרים ההומניטריים.
מיכל רוזין:
היא לא קובעת על מי מבקש עבודה, מי פליט ומי מבקש מקלט, היא תקבע על זה?
מיכל רוזין:
יש פה ניסיון של הממשלה להיות עמומה.
דוד אזולאי:
אין לי גורם אחר שיכול.
דוד אזולאי:
הגורם היחיד שאני יכול לבקש ממנו לעשות את זה, זה רק שר הפנים, זה הכל.
דוד אזולאי:
ודאי לא אסמוך על פקיד שיושב בביקורת גבולות.
<אביטל שטרנברג:
את בקשות המקלט היום בודקים ממוני ביקורת גבולות, זו אותה סוג מומחיות.
דוד אזולאי:
אבל פה אנחנו מדברים על משהו מעבר לגבול מדינת ישראל - - -
<אביטל שטרנברג:
גם בקשות המקלט הן ככה.
<אביטל שטרנברג:
משרד הפנים עושה את זה גם היום.
דוד אזולאי:
בחוק, כפי שאני מכיר אותו, הדבר הזה לא קיים.
דוד אזולאי:
הסתייגות נוספת – סעיף ב(4)- "תחילתו של חוק זה 4 חודשים מיום פרסומו".
דוד אזולאי:
למה 4 חודשים?
דוד אזולאי:
מה, אנחנו מאפשרים שוד במשך התקופה הזו?
דוד אזולאי:
למעשה אנחנו מאפשרים כרגע, במשך 4 חודשים שיעשו מה שרוצים.
דוד אזולאי:
למה לא 60 יום?
דוד אזולאי:
60 יום זה מעל ומעבר.
מירי רגב:
האמת היא שבהערה הזו אני מסכימה אתו.
מירי רגב:
משרד המשפטים, למה 4 חודשים?
<לילך וגנר:
זו הערה של הוועדה.
<תומר רוזנר:
היו שלוש סיבות לכך.
<תומר רוזנר:
סיבה אחת – בקשה של משרד הפנים להיערכות של הפקידות שלו, העברה של קורסים לאנשים, וכן הלאה.
<תומר רוזנר:
אני לא יודע אם זה נעשה.
מירי רגב:
מי במשרד הפנים ביקש את הבקשה הזו?
<תומר רוזנר:
אמרו שיש בעיה, שצריך להכשיר את האנשים של ממונה ביקורת הגבולות, לצורך העניין.
מירי רגב:
תכף נשמע את שר הפנים.
<תומר רוזנר:
יכול להיות שהזמן שחלף - - הסיבה השניה היתה קשורה למערכת הבנקאית ולמערכות המטבע שטענו שגם הם זקוקים לזמן היערכות.
דוד אזולאי:
60 יום זה לא פרק זמן סביר?
מירי רגב:
מערכת בנקאית יודעת גם לעשות את זה מעכשיו לעכשיו.
<תומר רוזנר:
אני לא יודע, אני יכול לומר מה היה בוועדה.
דוד צור:
4 חודשים יכולים לתת גם עידוד לצאת, בחלון הזמנים הזה.
<תומר רוזנר:
זו הסיבה השלישית.
דוד אזולאי:
אז תן להם 60 יום.
גדעון סער:
לכמה זמן אתם זקוקים?
<דניאל סלומון:
זה רק עניין של הכשרת האנשים והעברת החקיקה, מבחינתנו.
גדעון סער:
אני שואל לכמה זמן אתם זקוקים, זה לא מה אתה צריך לעשות בזמן הזה.
גדעון סער:
אני שואל אותך כמה זמן אתה צריך.
<דניאל סלומון:
מר אדלשטיין אומר שהוא יסתפק ב-60 יום.
מירי רגב:
אז 60 יום.
דוד אזולאי:
ההסתייגות האחרונה היא לסעיף האחרון, סעיף (ב) – אני מבקש פה להוסיף: להביא זאת לידעת המסתננים.
דוד אזולאי:
כאשר מדובר על רכוש שנתפס, שיימצא בידי המשטרה או המכס בתום שנה מיום הפקיעה, יחולט לטובת אוצר המדינה.
דוד אזולאי:
בסדר, אבל צריך להביא את זה לידיעתו של אותו אדם.
דוד אזולאי:
אם הוא שוהה בארץ או שהוא עזב.
מירי רגב:
הוא יודע את זה מתוקף החוק.
דוד אזולאי:
אם הוא נמצא בארץ – להביא את זה לידיעתו.
דוד אזולאי:
זו הזדמנות שלנו גם כן קצת לנהל את הרישום לגבי אותם מסתננים, כי אין רישום פה, במדינת ישראל.
דוד אזולאי:
הוא נמצא פה, נשאר פה, בבקשה להודיע לו שעומדים לחלט את הרכוש שלו.
<אביטל שטרנברג:
אבל במאמץ סביר.
דוד אזולאי:
מאמצים – את זה אתם יודעים לעשות.
דוד אזולאי:
אתם מכירים את זה.
<אביטל שטרנברג:
אחרת זו תהיה הוראה שאי אפשר לעמוד בה.
דוד אזולאי:
אני באמת אומר לך – יש פה אדם שעבד על הרכוש שלו, במשך תקופה מסוימת.
דוד אזולאי:
כרגע, מכל מיני סיבות, הולכים לחלט את הכסף שלו.
דוד אזולאי:
אין לי בעיה עם זה, אבל בואו נודיע לו כמקובל במדינתנו:
דוד אזולאי:
עלינו להביא לידיעתך שתוך X ימים הכסף הזה יחולט, לטובת - - -
<אביטל שטרנברג:
יכול שלא נצליח לאתר אותו, ואז ההוראה תהפוך להוראה מתה.
<אביטל שטרנברג:
לכן אני מבקשת שייאמר "במאמץ סביר".
גדעון סער:
מה זה הייעוד הזה?
גדעון סער:
מה זה הדבר הזה של היידוע?
מירי רגב:
למה צריך ליידע אותו?
מירי רגב:
עצם החוק מיידע אותו.
גדעון סער:
לא הבנתי – מה הרעיון של היידוע?
דוד אזולאי:
הולכים לחלט כסף של אדם, של עובד זר שהוא עבד עליו.
גדעון סער:
בעולם שאני מכיר יש חזקה חלוטה שלא לכל אחד צריך להודיע מה חוקי המדינה.
גדעון סער:
יש במקרה הזה גם חוק חדש, מתקבל, עובר בהליכי חקיקה, מתפרסם.
גדעון סער:
כולם יודעים.
גדעון סער:
הוא גם התפרסם ברשומות.
גדעון סער:
אז אני מודע לזה שלא כל אזרח קורא את הרשומות, ולא רק מהגרי עבודה בלתי חוקיים.
דוד אזולאי:
זה לא אזרח.
גדעון סער:
גם אזרחי המדינה לא קוראים את הרשומות.
גדעון סער:
מי פה קורה רשומות?
גדעון סער:
אז אני לא מבין מה העניין עכשיו.
גדעון סער:
מה, צריך הודעה אישית על כניסת החוק לכל מסתנן?
דוד אזולאי:
לא.
דוד אזולאי:
רק לאותו מסתנן שהחליטו לחלט את הכסף שלו לאחר שנה.
דב חנין:
אני אנסה להיות מאד תמציתי.
דב חנין:
אני רוצה להגיד שלושה דברים, והראשון – התייחסות קצרה למהותו של החוק הזה.
דב חנין:
גברתי, יושבת הראש, אני חושב שסביב לשולחן הזה אין ויכוח שאנחנו נמצאים באזורים מוחלשים של מדינת ישראל שהפכו להיות אזורי אסון.
דב חנין:
אין ויכוח.
דב חנין:
ואין ויכוח על זה שנמצאים לידי אנשים שמגיעים משכונות בדרום תל אביב, והמצוקה שם היא קיצונית, איומה, נוראה.
דב חנין:
ההתדרדרות שם מכל הבחינות הגיעה לרמות שאי אפשר לסבול אותן ואי אפשר לחיות אתן.
דב חנין:
על זה אין ויכוח.
דב חנין:
השאלה האם החוק שאתם מביאים מייצר פתרון או שמחמיר את הבעיה, ולצערי הגדול אני רוצה לומר לך ולכם - - -
גדעון סער:
אתה היית גם נגד החוק של "סהרונים", גם נגד זה - - נגד כל אמצעי שננקט.
דב חנין:
היו לי המון אמצעים טובים.
דב חנין:
אני הייתי רק נגד האמצעים הרעים.
דב חנין:
אדוני, שר הפנים, אני אשמח להיפגש אתך ולהציע לך מה שאני חושב שיכול לפתור את הבעיות האלה, אבל אני אגיד לך למה אני לא רוצה להרחיב את הוויכוח, כי הבטחתי ליושבת הראש להיות קצר.
דב חנין:
אני רוצה לומר לך למה החוק הזה, לדעתי, לא הולך לפתור את הבעיה אלא להחמיר אותה.
דב חנין:
אנחנו, גברתי יושבת הראש, הולכים להעביר את האוכלוסייה הזו שכבר היום נמצאת באזור הדמדומים של מחוץ לחוק לגמרי אל מחוץ לחוקי מדינת ישראל, ואנחנו הולכים לייצר מצב של בנקים שכבר היום קיימים, אגב, בנקים בלתי חוקיים של הברחות כספים ושל קשר עם עולם תחתון ועם רשתות פשע מכל מיני סוגים, שאף אחד לא ירוויח ממנו.
דב חנין:
אני רק רוצה, אדוני השר, אם יש לך זמן – יש פה ספר מעולה, שנתכתב, ספר מתח שנכתב על ידי ליעד שהם, שלקחתי אותו מספרית הכנסת, שמתאר בדיוק את המציאות הזו: של הבנקים הבלתי חוקיים, של הברחות הכספים מחוץ למדינת ישראל.
דב חנין:
זה כבר היום קיים, ואתם, בעצם, תעבירו את כל הדבר הזה, כל התחום הזה, לעולם שנמצא מחוץ לחוק, והמצוקות האיומות שנמצאות היום תהיינה עוד יותר איומות אחרי שהחוק הזה יעבור.
מירי רגב:
בוא נעבור להסתייגויות.
דב חנין:
הערה שניה שאני אומר, למען הפרוטוקול - --
מירי רגב:
מה שאתה אומר – כל מה שאנחנו לא יכולים להתמודד אתו, יהיה - - -
דב חנין:
יש דרכים טובות להתמודד.
דב חנין:
הדרך הזו היא דרך רעה.
דב חנין:
אם ייתנו לי זמן אני אציע דרכים.
דב חנין:
את ההערה השניה אני אשמיע למען הפרוטוקול, כי אני משוכנע שהחוק הזה יגיע גם לבחינה משפטית.
דב חנין:
אני אומר שהחוק הזה, מבלי להיכנס כרגע לפירוט, לא עומד במבחני החוקתיות.
דב חנין:
הוא פוגע בחופש הקניין, בזכות הקניין, בצורה לא מידתית שאינו הולם את ערכיה של מדינת ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית.
דב חנין:
אני אומר את הדברים כאן כדי שייזכר שזה נאמר גם בדיוני הכנסת לפני אישור החוק לקריאה שניה ושלישית.
דב חנין:
לגופן של ההסתייגויות.
דב חנין:
ראשית, אני רוצה להצטרף להסתייגות סיעת ש"ס לעניין הממונה על ביקורת הגבולות.
דב חנין:
שמעתי בקשב רב את דברי נציגת משרד המשפטים, רק לא השתכנעתי.
דב חנין:
את צודקת, גברתי.
דב חנין:
כמו שהחוק הזה אותו ממונה הוא ממונה, גם בדברים אחרים הוא ממונה, וכמו שהוא לא מתאים לעסוק בדברים האחרים, הוא גם לא מתאים לעסוק בענייני החוק הזה.
דב חנין:
אני חושב שחבר הכנסת אזולאי הציע גישה נכונה, והגישה צריכה להיות גם לעניין החוק הזה וגם בכלל שתוקם ועדה על ידי שר הפנים שתכלול בתוכה גם נציג של משרד המשפטים, גם נציג של משרד החוץ – משרדי ממשלה, אגב, אני לא מציע ארגונים לא ממשלתיים - שהיא תבחן את כל הסוגיות, גם את הסוגיות של בקשת מקלט, גם את הסוגיות של רכוש וכו', כדי שבאמת הנושא הזה יהיה מטופל ברמה בינמשרדית מספיק רצינית ועניינית.
דב חנין:
אני חושב שזו הצעה מאד עניינית.
דב חנין:
אני, בשם סיעת חד"ש, מצטרף לכל ההסתייגויות של סיעת מרצ, כפי שהוגשו, ואני מבקש לרשום אותנו גם עליהן.
דב חנין:
אני מבקש להוסיף כמה הסתייגויות נוספות.
דב חנין:
הסתייגות ראשונה – שמעתי את דברי היועץ המשפטי לעניין שינוי שם החוק.
דב חנין:
אני מבין שאי אפשר לשנות את שם החוק, אבל אני רוצה להוסיף לשם החוק, מבלי לפגוע בשם החוק הנוכחי הסבר שפשוט יבהיר יותר את מטרת החוק הזה.
דב חנין:
אני מציע ששם החוק יהיה: הצעת חוק למניעת הסתננות (עבירות ושיפוט)(הוראת שעה) – עד כאן כפי שהחוק מוצע.
דב חנין:
אחרי כן יבוא מקף – "החרמות רכוש", כדי שכולנו נבין על מה מדברת הוראת השעה הזו.
דב חנין:
אני חושב שהדבר הזה אפשרי.
דב חנין:
לעניין החוק עצמו.
דב חנין:
בפסקה (1) סעיף 7א(א) אני מציע להוסיף בהגדרת מסתנן - שמעתי את דברי נציגת משרד המשפטים בעניין הזה, אני לא מסתפק בדברים האלה, ולכן אני מציע בסוף הגדרת "מסתנן" להוסיף: "ולמעט מי שהגיש בקשה למעמד פליט או מי שהודיע לנציבות האו"ם לפליטים על כוונה להגיש בקשה כאמור".
דב חנין:
בפסקה (1), בסעיף 7א המוצע, במקום סעיף קטן (ב) יבוא: "(ב) מסתנן לא יוציא רכוש מישראל בשווי העולה על 250,000 שקלים חדשים או על מכפלת השכר הממוצע במשק במספר חודשי השהייה של המסתנן בישראל, לפי הנמוך.
דב חנין:
" שוב- זו הסתייגות מאד עניינית שמטרתה למנוע פגיעה מעבר למידה, מעבר למידה באותם אנשים שמחרימים להם רכוש.
דב חנין:
לחילופין אני מציע בפסקה (1), במקום "7א, המוצע, במקום סעיף (ב) לכתוב כך: "(ב) (1) מסתנן לא יוציא רכוש מישראל אלא בעת יציאתו מישראל לאחר שהצהיר על הרכוש שבכוונתו להוציא כאמור ועל מקורותיו, וממונה ביקורת הגבולות נתן בידו היתר להוצאתו".
דב חנין:
זה מנגנון של בקרה, ושוב – זה מנגנון שהוא הרבה פחות פוגעני, אבל עדיין משיג את מטרות החוק כפי שהמשלה עצמה באה לקדם.
דב חנין:
בסעיף קטן (2) אני מציע: "(2) היה לממונה ביקורת הגבולות יסוד סביר להניח כי מסתנן מבקש להוציא מישראל רכוש עבור מסתנן אחר בניגוד להוראות סעיף 7ב, לרבות בשל שוויו של הרכוש כאמור, יודיע על כך למסתנן וייתן לו הזדמנות לטעון בפניו את טענותיו; לא הראה המסתנן להנחת דעתו של הממונה כי הרכוש שייך לו כדין ולא ניתן לו לצורך הוצאתו מישראל עבור מסתנן אחר, רשאי ממונה ביקורת הגבולות לאסור על הוצאת הרכוש האמור מישראל; הוראות סעיף קטן זה לא יחולו לעניין רכוש שהוא מיטלטלין לשימוש אישי סביר ורכוש נוסף בשווי שאינו עולה על המכפלה של שכר המינימום, לחודש, במספר חודשי השהייה של המסתנן בישראל.
דב חנין:
" –שוב, הערה שאני אומר, אחרי שאמרתי שאני מתנגד לחוק בעיקרו.
דב חנין:
אני חושב שהמטרות של הממשלה, כפי שהוצגו כאן גם על ידי שר הפנים וגם בכנסת הקודמת, על ידי הממשלה, ניתנות להשגה על ידי אמצעים הרבה הרבה פחות דרקוניים, שעדיין משיגים את אותה מטרה.
דב חנין:
הסתייגות נוספת – בפסקה 3, בסעיף 7א המוצע, סעיף קטן (ג) – יימחק.
דב חנין:
וכמובן, אם ההסתייגות הזו מתבטלת אז יש שינויים בסדר הסעיפים.
דב חנין:
את זה אני לא צריך להגיד, הייעוץ המשפטי כבר יבנה את זה.
דב חנין:
בפסקה (1) בסעיף 7א המוצע, בסעיף קטן(ד)(2), במקום הרישה המוצעת יבוא: "הוכחו טעמים הומניטריים מיוחדים".
דב חנין:
בפסקה (1), בסעיף 7א המוצע, אחרי סעיף קטן (ד) יבוא: "(ה) על אף האמור בסעיף קטן (ב), מסתנן רשאי להוציא רכוש מישראל אם ממונה ביקורת הגבולות התיר לו לעשות כן, לאחר שהשתכנע כי מתקיים אחד מאלה: (1) חלפו שלושה חודשים מהמועד שבו הגיש המסתנן בקשה לקבלת אשרה ורישיון לישיבה בישראל לפי חוק הכניסה לישראל, וטרם החל הטיפול בבקשה; (2) חלפו תשעה חודשים מהמועד שבו הגיש המסתנן בקשה כאמור בפסקה (1) וטרם ניתנה החלטה בבקשה.
דב חנין:
" בפסקה (1), בסעיף 7ג המוצע, בסעיף קטן (א), המילים "מאסר שלושה חודשים או" – יימחקו.
דב חנין:
בפסקה (1), בסעיף 7ג המוצע, בסעיף קטן (ב), במקום הסיפה החל במילים "מאסר שנה" יבוא "הקנס הקבוע בסעיף 61(א)(2) לחוק העונשין.
דב חנין:
" אני רוצה לומר משפט אחרון.
דב חנין:
כיוון שלטעמי אנחנו עוסקים בפגיעה בזכויות חוקתיות אנחנו מצווים לבחון את השאלה האם המטרות שהממשלה מבקשת לקדם ניתנות להשגה באמצעים פחותים בחומרתם.
דב חנין:
נראה לי שהממשלה לא עומדת בנטל הזה.
דב חנין:
היא הולכת על האמצעים החריפים ביותר, הקיצוניים ביותר, לא בוחנת אמצעים אלטרנטיביים.
דב חנין:
ולכן, אם לא תתקבלנה ההסתייגויות שלי, בהחלט ייתכן שהחוק הזה ייפסל.
<דוד דהאן:
איזה פתרונות יש לך?
דב חנין:
יש לי הרבה פתרונות למה כן לעשות, אבל זה לא בדיון הזה.
דוד צור:
יש לי הסתייגות אחת להסתייגויות.
דוד צור:
אני חושב שזה חוק טוב.
דוד צור:
הדבר היחיד שאני מסכים פה עם מרצ זה שהוא צריך להיות אחד מיני רבים והוא צריך כן לתקוף את התמריץ הכלכלי של ההגירה המטורפת הזו.
דוד צור:
אני חושב שכן צריך להשאיר את התחולה של החוק ל -4 חודשים ולהפך, ולפרסם את זה, כי אני חושב שבחלון הזמנים הזה כן תהיה יציאה מרצון וזה יכול להיות תמריץ גבוה למי שיש לו חלון זמנים לצאת, כמו גם התארגנות ומנהלות שאמרו.
דוד צור:
זו ההסתייגות שלי להסתייגות.
דוד צור:
אני מסכים עם חבר הכנסת דב חנין שיכולה להיווצר פה תעשייה וגם שוק פלילי בנושא של העברות.
דוד צור:
המשטרה תצטרך לייצר פה יכולות, יחד עם היחידה להלבנת הון.
דוד צור:
אם זה יוכנס במסגרת החוק להלבנת הון, אז מה טוב.
דוד צור:
אבל אין פה התייחסות לגבי ענישה, למשל, שתינתן לשר האוצר, או לתקנה שתשלול של הרישיון של עסק שמעביר את הכספים האלה.
<תומר רוזנר:
זה התיקון שם.
דוד צור:
אם התיקון יהיה שם אז זה טוב כי זה יהיה, לדעתי, ההרתעה המשמעותית.
דוד צור:
כי בסופו של דבר, אחרי זה נמצא צ'יינג'ים, כפי שאמר שר הפנים.
דוד צור:
זה בעיקר תעשיית הצ'יינג'ים שתעשה פה העברות כספים בלתי חוקיות והון שחור גדול מאד שירוץ שם.
<שלמה מוסלאי:
קודם כל, הגיע הזמן שהמסתננים יבינו שיש כאן חוקים, במדינה הזו.
מירי רגב:
ושגם אוכפים אותם.
<שלמה מוסלאי:
את זה הם לא מבינים כי זה לא נעשה.
<שלמה מוסלאי:
אני גם לא יודע איך יתנהלו לגבי החוק הזה.
<שלמה מוסלאי:
אם מדברים על חוקים, הרי גם כל מי שהיה כאן, וחבר הכנסת אזולאי הזכיר את זה - היום, גם היום, תמצאו אותם מוכרים אופניים, בלוני גז, פלאפונים, כל דבר שהם משיגים, וכל זה מול עיני המשטרה.
<שלמה מוסלאי:
גם סמים.
<שלמה מוסלאי:
יש היום כבר כנופיות של פשע וסמים.
<שלמה מוסלאי:
החוק הזה הוא טוב, אבל אני אנסה להגיד יותר מזה:
<שלמה מוסלאי:
הדבר הנוסף הוא שמי שסבל ויסבול זה התושבים, תושבי הדרום.
<שלמה מוסלאי:
הרי הדבר הראשון שקורה זה שהם לוקחים את העבודה שלהם.
<שלמה מוסלאי:
הרי זה לא בא על חשבון אנשי הייטק.
<שלמה מוסלאי:
המסתננים בעיקר לוקחים את העבודה של עובדי הכפיים.
<שלמה מוסלאי:
דבר נוסף שאני רוצה להגיד: בחוק השני שדיברנו עליו, של חבר הכנסת אקוניס, נדמה לי, לאסור העסקת מסתננים- זה דבר שדובר עליו ולא בדיוק התבצע.
<שלמה מוסלאי:
אני חושב שצריך לקדם גם את החוק הזה.
מירי רגב:
זה חוק שלי ושלו ואנחנו צריכים להגיש חוק חדש.
מירי רגב:
בגלל שהוא לא בכנסת אי אפשר לעשות על זה דין רציפות.
<עובד חוג'י:
שלום לכולם.
<עובד חוג'י:
רציתי להעלות כמה שאלות לוועדת הפנים ולשר הפנים.
<עובד חוג'י:
אנחנו מדברים על המסתננים.
<עובד חוג'י:
יש היום בדרום תל אביב 25 אלף אנשים שבאו כביכול בחוק.
<עובד חוג'י:
אין עליהם שום חילוקי דעות.
<עובד חוג'י:
הם באו דרך נתב"ג, נחתו פה, עברו את ביקורת הגבולות.
<עובד חוג'י:
מדוע את ה-25 אלף האלה כרגע לא מוציאים?
<עובד חוג'י:
אין חשש שהם פליטים.
<עובד חוג'י:
הם מהגרי עבודה שבאו, נכנסו למדינה כחוק, באו לבקר מקומות קדושים ולא קדושים והם נשארו פה.
<עובד חוג'י:
אז קודם כל, את ה-25 אלף בדרום תל אביב אני מבקש, באמת, להוציא אותם.
<עובד חוג'י:
על זה אין חילוקי דעות.
<עובד חוג'י:
לא צריך לבדוק אותם בוועדות.
<עובד חוג'י:
זה דבר אחד.
<עובד חוג'י:
דבר שני, אני חשבתי שידברו על עוד כמה נושאים, אבל בסדר, הבנתי שזה רק על הנושא של החוק.
<עובד חוג'י:
כל החוקים ישנם וקיימים.
<עובד חוג'י:
רק לסבר את האוזן – ויש פה משטרה.
<עובד חוג'י:
אני במקרה עובד בים ולידינו יש תחנת משטרה.
<עובד חוג'י:
אז הם מדי פעם סורקים את החוף.
<עובד חוג'י:
הם תופסים אנשים ומתעדים אותם.
<עובד חוג'י:
באים אלי, יודעים שאני פעיל בנושא, ואומרים לי – אתה רואה את התמונה של הבן אדם הזה?
<עובד חוג'י:
לדעתי את השוטרים האלה אתם צריכים להזמין לפה, לא את הדובר ולא את המפכ"ל ולא את השר לביטחון הפנים.
<עובד חוג'י:
מתועדים אנשים שמסתובבים עם סכין, כמו באפריקה.
<עובד חוג'י:
אומרים לי: תראה את הבן אדם הזה הולך ככה בחוף הים.
<עובד חוג'י:
הוא אומר: עצרתי אותו שלוש פעמים.
<עובד חוג'י:
פעמיים על שוד, ופעם אחת על - - -.
<עובד חוג'י:
שיחררו אותו.
<עובד חוג'י:
הוא אומר לי: תראה את התמונה שלו, ותזכור – הוא או רוצח או אנס.
<עובד חוג'י:
אז אתם מדברים אתי על חוקים?
<עובד חוג'י:
כסף-לא כסף, כל הכבוד.
<עובד חוג'י:
יש את כל החוקים היום שאסור לגנוב, נכון?
<עובד חוג'י:
איפה הם עומדים?
<עובד חוג'י:
חבר כנסת מקבל בוקס, מורידים לו את הכיפה על הרצפה ודורכים עליה.
<עובד חוג'י:
אז איפה החוק, בדיוק?
<עובד חוג'י:
זרקו נעל על שופטת?
<עובד חוג'י:
שלוש שנים בית סוהר.
<עובד חוג'י:
אז לתת בוקס לחבר כנסת?
<עובד חוג'י:
זאת אומרת שאני כרגע יכול לתת בוקס לאחד מחברי הכנסת והכל בסדר?
<עובד חוג'י:
אני אגיע לבג"ץ ואשתחרר?
<עובד חוג'י:
אז יהיו כמה שיכולים לקבל ממני בוקס ואני אשב חודש, גם כן.
<עובד חוג'י:
אז באמת, עם כל הכבוד ליועצים פה, ואני הבנתי שיש פה הרבה סעיפים, כל הכבוד לכם.
<עובד חוג'י:
אני לא הבנתי כלום.
<עובד חוג'י:
איך מסתנן יבין את כל הדברים האלה?
<עובד חוג'י:
תעשו דברים פשוטים.
<עובד חוג'י:
800 סעיפים עשיתם פה, והסתייגויות על החוק?
<עובד חוג'י:
יש את כל החוקים "אל תגנוב".
<עובד חוג'י:
זה החוק הכי פשוט, בלי הסתייגויות.
<עובד חוג'י:
נכון?
<עובד חוג'י:
תופסים אותם גונבים ומשחררים אותם.
<עובד חוג'י:
אז מה אתם עושים לנו את כל החארטה הזו שיש כאן?
<עובד חוג'י:
עם כל הכבוד לכולם, אבל באמת – אני מסתכל מהצד, באו אנשים מכובדים, כל אחד עם התפקיד שלו, ואני, בקושי יש לי 8 שנות לימוד, אבל עם כל הכבוד לתארים של כולכם פה, אני מסתכל – זה פשוט.
<עובד חוג'י:
יש 25 אלף שבאו דרך שדה התעופה – קחו אותם קודם כל, תוציאו אותם מפה.
<עובד חוג'י:
עם כל הכבוד לכל העמותות ששומרות עליהם.
<עובד חוג'י:
קודם כל את אלה.
<עובד חוג'י:
לא מעניין אותי יש להם ילדים – אין להם ילדים .
<עובד חוג'י:
אנחנו מדברים כל הזמן על שלטון החוק ושלטון החוק, ואתם פה כל הזמן מחוקקים.
<עובד חוג'י:
אז תיישמו לפחות את זה.
מירי רגב:
צודק מאה אחוז.
משה זלמן פייגלין:
האמת היא שאחרי הדברים האלה אני כבר מתבייש לדבר.
משה זלמן פייגלין:
הוא כל כך צודק.
משה זלמן פייגלין:
מה השאלה בכלל.
משה זלמן פייגלין:
במסגרת הקרקס, אנחנו פה במסגרת הקרקס.
משה זלמן פייגלין:
אז במסגרת הקרקס שמצריך את החוק הזה אני אדבר בכל זאת.
משה זלמן פייגלין:
אני רוצה לומר בראשית דברי, בקיצור, להידרש לדברים של חבר הכנסת דב חנין.
משה זלמן פייגלין:
חבר הכנסת חנין אמר לנו שהחוק הזה לא תואם את ערכיה של מדינת ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית.