GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אהרון אקסול:
במקום ליצור ריכוז של 40,000 במקום אחד, צריך למצוא את הפיתרון הריאלי והנכון.
<אהרון אקסול:
אין לי מושג איך לעשות את זה.
<אהרון אקסול:
צריך לעשות את זה בצורה כזאת שניתן יהיה לבזר אותם בכל הארץ כי השליטה עליהם תהיה הרבה יותר טובה.
<יוסי אדלשטיין:
זה בדיוק מה שבג"צ אסר עלינו.
<יוסי אדלשטיין:
אני אגע בשני נושאים.
<יוסי אדלשטיין:
בשבוע שעבר התקיים דיון אצל שר הפנים ביחד עם השר לביטחון פנים.
<יוסי אדלשטיין:
הסוגיות שהועלו כאן על-ידי הממ"ז הועלו גם שם.
<יוסי אדלשטיין:
הקטע של לתת להם עבודה הוא לא העניין, הם עובדים גם היום.
<יוסי אדלשטיין:
הם עובדים עם רישיון ובלי רישיון ואנחנו לא אוכפים.
<יוסי אדלשטיין:
הם עובדים בלי סוף, גם בחברות הכלכליות של העירייה והם עובדים בכל המקומות.
<יוסי אדלשטיין:
לא הרישיון או הפתק שאני אתן לו ימסד לו את החיים או יצמצם את הפשיעה.
<אהרון אקסול:
אתה טועה.
<אהרון אקסול:
היום הוא עובד ב"שחור".
<אהרון אקסול:
היום הוא מקבל את הכסף נקי.
<אהרון אקסול:
אין לו שום חיוב ושום מיסוי.
מירי רגב:
גם כך לא יהיה לו.
<יוסי אדלשטיין:
גם ככה לא יהיה לו.
מירי רגב:
משחררים אותו ולמחרת אתה לא יודע מי הוא.
<יוסי אדלשטיין:
לכן אני אומר שזאת לא הנקודה.
<יוסי אדלשטיין:
הרעיון לפזר את האוכלוסייה הזאת היה בעבר.
<יוסי אדלשטיין:
ניסינו בעבר את גדרה-חדרה ואז באו כל ישובי הפריפריה ואמרו: מה אתם מפילים עלינו?
מירי רגב:
צודקים.
מירי רגב:
תביא אותם לקיסריה, כפר שמריהו.
<יוסי אדלשטיין:
אהרונוביץ אמר שצריך לשים אותם ברמת אביב, בכפר שמריהו ובהרצליה פיתוח.
<יוסי אדלשטיין:
אבל אם נוציא אותם מפה בצו כזה או אחר, הם ילכו לשדרות ולירוחם ונפיל את המצוקה על הפריפריה שגם כך היא במצוקה.
<יוסי אדלשטיין:
לכן, אלה רעיונות שנבחנו כבר בשבוע שעבר אצל השר, יחד עם שר הפנים ואלה לא דברים שהם ריאליים לביצוע.
מירי רגב:
מה כן?
<יוסי אדלשטיין:
קודם, כל לגבי הקטע הפלילי.
<יוסי אדלשטיין:
ברגע שיש למשטרה עצור פלילי היא מעבירה אותו אלינו.
<יוסי אדלשטיין:
היועץ המשפטי לממשלה כתב בנוהל שצריך להיות לו מסוכנות לציבור.
<יוסי אדלשטיין:
בית המשפט אמר לנו: גניבת פלאפון זה מסוכנות לציבור?
<יוסי אדלשטיין:
ניסינו להסיר וזה לא כל-כך הלך.
<יוסי אדלשטיין:
המשנה ליועץ המשפטי לממשלה מנסה לעדן את הנוהל שלא תהיה מסוכנות לציבור ונוכל לקחת אותו.
מירי רגב:
אבל מה הפתרונות?
מירי רגב:
תגיד לי איפה הפתרון יושב?
מירי רגב:
אמרנו גדר, יש גדר.
מירי רגב:
אמרנו סהרונים, יש סהרונים.
מירי רגב:
מה קורה באמצע?
<יוסי אדלשטיין:
בשלב ראשון הפתרון הוא להתחיל לאסוף לסהרונים ולמצוא את המדינה השלישית.
מירי רגב:
תודה רבה לכם, יהיה דיון המשך.
מירי רגב:
אני רוצה להודות למנהלת הוועדה ולצוות הוועדה על כל המאמץ שעשו לגבי היום.
יעקב אשר:
אני רוצה להודות ליו"ר הוועדה, לחברי הוועדה ולמשמר הכנסת.
מירי רגב:
תודה רבה, הישיבה נעולה.
מירי רגב:
בוקר טוב, היום 29 באפריל, י"ט באייר, אנחנו פותחים את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה בדיון בהפיכת הוראת שעה להוראת קבע להצעת חוק בסוגית המאבק בתופעת השכרות.
מירי רגב:
רק לטובת הפרוטוקול, אמרתי גם אתמול לשר, אנחנו לא נמשיך לעבוד בצורה כזאת של מהיום-להיום, אנחנו נקיים דיונים, הדיונים יועברו בצורה מסודרת למנהלת הוועדה, זו פעם אחרונה שאני מנהלת דיון וזה לא מעניין אותי אם פג החוק או לא פג החוק.
מירי רגב:
זו אחריות של הפקידים והיועצים המשפטיים לוודא שזה מגיע לוועדה בזמן.
מירי רגב:
אנחנו לא חותמת גומי.
מירי רגב:
אני גם צריכה ללמוד את העניינים, יש לנו 20 אלף נושאים בוועדה הזאת, שהיא עסוקה, ארבעה משרדים גדולים מאוד שאנחנו אחראיים עליהם, תביאו בזמן נושאים לאישור.
מירי רגב:
זה נוגע לגבי ארבעת המשרדים אבל בוודאי לגבי המשרד לביטחון פנים.
מירי רגב:
זו פעם אחרונה שאני מתעסקת ומאשרת בצורה כזאת חקיקה.
מירי רגב:
החוק הזה בעצם נולד בשנת 2010 בוועדה משותפת לוועדת הפנים וועדת חוקה, שתי הוראות שעה בעניין המאבק בתופעת השכרות, שתכף יסבירו לנו מהמשרד לביטחון פנים כיצד בעצם הוראת השעה הזו סייעה באמת בסוגיית בשכרות.
מירי רגב:
לכולנו סביב השולחן הזה יש אינטרס לטפל בתופעת השכרות כי אנחנו יודעים מה קורה כשאדם שיכור, למה הוא מגיע ומה הוא עושה, החל מאלימות, ואם זה אונס, ואם זה במקרה של פגיעה בעצמו.
מירי רגב:
אני מכירה ואני נוכחתי בכמה מקרים מזעזעים בקרית גת של אנשים שיושבים, משחקים, שותים בערב ערק ומשחקים שש-בש ואחר כך מגיעים הביתה ונופלים על הכביש, מקבלים מכה, כולם שרוטים עם דם ולפעמים הם גם עריריים ואין מי שייקח אותם.
מירי רגב:
את זה אני גם שומעת ממד"א.
מירי רגב:
ברור לי שצריך לטפל בתופעת השכרות גם בקרב בני הנוער וגם בקרב המבוגרים, ודאי בעניין בני הנוער.
מירי רגב:
אני גרה ליד גן ציבורי ואני רואה מה קורה שם בערב, הטלפון שלנו למשטרה מהשעה 24:00 קבוע, כמעט רוב השכנים, כך שכולנו מבינים את החשיבות של הטיפול בסוגיית השכרות.
מירי רגב:
רק שיש כאן שתי הוראות שאנחנו צריכים לעשות אותן במינון הנכון.
מירי רגב:
האחת מדברת על סמכות של שוטר משעה 21:00 לתפוס ולהשמיד משקאות משכרים, ההוראה השנייה מדברת על כך שאנחנו מגבילים את מכירת המשקאות מהשעה 23:00 רק לאותם מקומות שיש להם אישור למכור משקאות, כמו פאבים ומסעדות.
מירי רגב:
זה יוצר מצב שאנחנו פוגעים בחופש העיסוק של בעלי קיוסקים ופיצוציות לקבל את פרסנתם עד השעות 24:00-01:00 בלילה כמו שצריך, כי בעצם אם אני עכשיו גרה ליד פיצוציה ואני בת 27 – הלוואי והייתי – ואני רוצה לקנות יין כי באו אלינו חברים עכשיו למנגל ביום העצמאות ולא תכננתי את זה כי הילדים לא בבית, אני לא יכולה.
מירי רגב:
אני צריכה לנסוע לפאב הקרוב לקנות או למסעדה וזה בעיני דבר שהוא לא נכון, לא מידתי ולא ראוי.
מירי רגב:
אנחנו נצטרך שהמשרד לביטחון פנים יסביר לנו היטב מדוע הוא רוצה להפוך את זה לחוק ולא להמשיך את הוראת השעה ומדוע עסקים קטנים צריכים להיפגע מהשעה 23:00 בפרנסתם.
מירי רגב:
הדבר הנוסף הוא מדוע משעה 21:00 שוטר צריך לשפוך את האלכוהול ולא משעה קצת יותר מאוחרת ואיך בעצם הוראות השעה האלה השיגו את מטרתם.
מירי רגב:
נתחיל עם השאלות האלה.
מירי רגב:
לאחר שהמשרד לביטחון פנים יתייחס, אני מבקשת מתומר, היועץ המשפטי של הוועדה, להסביר מה ההליך החקיקתי שבגללו כולם נלחצו לקיים את הדיון הזה עכשיו, אחר כך נפתח את הדיון כמובן לחברי כנסת וגורמים נספים שירשמו אצל יפה לדבר.
מירי רגב:
בבקשה, המשרד לביטחון פנים, מי מציג את העניין?
<יואל הדר:
אני אפתח, וברשות גברתי, כדי שאנחנו נעשה ויסות כפי שגברתי רצתה, אני אכוון את הדוברים אצלנו כדי שניתן מענה כולל לשאלות שגברתי העלתה.
<יואל הדר:
לכן אני לא אסביר כרגע את החוק אלא נסביר מהן ההשפעות ומה עשינו במסגרת החוק כדי להוכיח את יעילות החוק.
<יואל הדר:
אני רוצה רק להזכיר שבתחילת החוק כולם היו די בחשש ממה שאנחנו עושים פה.
<יואל הדר:
בתחילת החוק דיברנו על שעה 22:00 גם לגבי איסור מכירה וגם לגבי איסור שפיכה, בעקבות הדיונים בכנסת איחרנו בעצם את איסור המכירה לשעה 23:00.
מירי רגב:
מכירה וגם שפיכה?
<יואל הדר:
את זה הקדמנו ל21:00 ואת זה איחרנו ל-22:00.
מירי רגב:
לא איחרנו, אז ב-21:00 שוטר יכול בעצם לתפוס אלכוהול ולשפוך אותו, ומ-23:00 פיצוציה לא יכולה למכור.
<יואל הדר:
לא מתוך בחירה.
<יואל הדר:
חשבנו שיותר נכון להקדים גם את שעת המכירה אבל - - -
מירי רגב:
אפשר גם לסגור את הפיצוציות מ-09:00 בבוקר, שלא ימכרו אלכוהול בכלל.
<יואל הדר:
לא רק פיצוציות, אז גם סופרמרקט.
מירי רגב:
לא משנה, שלא ימכרו בכלל.
<יואל הדר:
אני רוצה רק להסביר, כפי שגברתי ציינה, המטרה היא למנוע בעיקר מבני נוער, אבל לא רק מבני נוער, גם ממבוגרים, לעשות את מה שהם עושים במקומות ציבוריים בעיקר, את הנזקים שנגרמו גם להם וגם לאחרים.
<יואל הדר:
לכן, אם נותנים למישהו לשתות בשעה 21:00 ושופכים לו ב-22:00, אחרי שהוא "מתודלק" ויש לו אפשרות ללכת לקנות בשעה 22:00 אחרי זה, אז בעצם לא עשינו הרבה כי הוא יכול ללכת לקנות.
<יואל הדר:
זה בעצם דבר משולב - אתה שופך ולא מאפשר לו אחרי זה ללכת למקום אחר כדי לקנות את זה.
מירי רגב:
אבל הוא יוכל ללכת לפאב לקנות.
<יואל הדר:
בדיוק זה העניין, למה לא עשינו פאבים?
<יואל הדר:
משום שהטענות היו שבפאבים זה הרבה יותר יקר ואין להם את האפשרויות האלה, ויש גם את הבעיה של השומרים בפאבים.
<יואל הדר:
זאת אומרת, יש איזושהי מניעה שלהם מלקנות בפאבים.
<יואל הדר:
התייחסנו לנושא של חופש העיסוק, כל הדברים האלה נלקחו בחשבון בעת חקיקת החוק ולכן לא בכדי זה נתן אפשרות לפאבים, ולא לפיצוציות או לסופרמרקטים או לתחנות דלק באותה מידה, משעה 23:00.
<יואל הדר:
ברשותך, קודם כל אני אבקש מהמשטרה לפרט מה בדיוק עשינו בחוק הזה ואחרי זה נעבור לרשות למלחמה בסמים ואלכוהול.
<יואל הדר:
המדען הראשי יפרט פה גם כן בעקבות מחקרים שהוא ערך וערכו אחרים מה המשמעות של החוק הזה, איך הוא באמת סייע בירידת תופעת השכרות שממנה התחלנו את כל המהלך הזה.
<יואל הדר:
בבקשה, ערן.
מירי רגב:
מי מציג?
<ערן קמין:
אני ממלא-מקום ראש חטיבת החקירות ובתפקידי הקודם הייתי ראש מחלקת נוער במשטרת ישראל כך שנושא האלכוהול גם מוכר לי וגם חשוב לי באופן אישי.
<ערן קמין:
אני אתחיל כך, גברתי, ראשית אני מודה לך על הדיון שכינסת לטובת העניין, אין ספק שאלכוהול מחולל פשיעה, מחולל פשיעה ברמה הראשונה, הוא גורם, כפי שגברתי ציינה, לכל מיני תופעות אלימות, החל מתקיפות קלות וכלה באונס ואפילו ברצח.
<ערן קמין:
אנחנו מכירים את המקרים, אנחנו שומעים עליהם חדשות לבקרים לצערי.
<ערן קמין:
תמיד האלכוהול הוא איזושהי סיבה, הוא איזשהו טיעון מקל, אבל בכלל לא מקל כי אנחנו יודעים למה הוא גורם ומה הוא יכול לגרום.
<ערן קמין:
עכשיו, גברתי, אנחנו נדרשים לנושא הוראות השעה, הפיכתן להוראות קבע.
<ערן קמין:
ראשית, אנחנו כמשטרה מברכים על המהלך של שנת 2010, הוא היה מהלך מבורך, אנחנו חושבים שהוא הביא לשינוי, אני מניח שתשמעי את זה מהמדען הראשי של הרשות למלחמה בסמים, בהחלט יש פה שינוי בהרגלי הצריכה של בני הנוער כתוצאה מהחקיקה הזו.
<ערן קמין:
בהיבט המשטרתי אנחנו מזהים גם ירידה באלימות בקרב בני נוער, למרות שקשה לי לבודד את המשתנה של אלכוהול או לא אלכוהול.
<ערן קמין:
אני יכול לומר לך, גברתי, שאנחנו פועלים בהתאם להוראות השעה בסמכות ההשמדה שניתנה לנו.
<ערן קמין:
אנחנו עושים עשרות אלפי השמדות בשנה.
<ערן קמין:
בשנת 2012 היו למעלה מ-40,000 השמדות.
מירי רגב:
בין השעות שדיברת עליהן באמת, אחרי השעה 21:00?
<ערן קמין:
בהחלט.
<ערן קמין:
מרבית האכיפה – צריך להבין, אנחנו מדברים על החזקה, כפי שהיועץ המשפטי לחש לך.
מירי רגב:
לא, הוא לחש לי שזה יותר מדי.
מירי רגב:
הוא לא מאמין עד כמה אתם שופכים, זה מה שהוא לחש לי.
<ערן קמין:
יותר מדי, זה תמיד יותר מדי.
מירי רגב:
היועצים המשפטים, חביבי, ועוד תומר, זה לא דבר פשוט פה בוועדה.
<ערן קמין:
אני מניח שאם תומר היה נקלע לאיזושהי קטטה מעורבת באלכוהול הוא היה שמח אם היינו משמידים את כל הבקבוקים בסביבה וגם ברדיוס של קילומטר משם.
<ערן קמין:
ההשמדה לא נעשית כגחמה.
<ערן קמין:
תומר, דבר אתי, אתה יכול לדבר אתי.
מירי רגב:
לא, בסדר, הוא גם לא יפריע לי יותר.
מירי רגב:
הוא עוד מעט ידבר.
<ערן קמין:
ההשמדה לא נעשית כאיזו גחמה, קפריזה של שוטר כזה או אחר, היא נעשית על בסיס הבניית שיקול הדעת שלו, על בסיס חזקה שקיימת בחוק, מתוך מטרה בעצם לשמור על שלום הציבור.
<ערן קמין:
הרי מה אנחנו רוצים?
<ערן קמין:
אנחנו לא רוצים לשפוך אלכוהול לביוב, זו לא המטרה שלנו.
<ערן קמין:
המטרה שלנו היא באמת לשמור על שלום הציבור.
<ערן קמין:
אני יכול לומר לך, גברתי, שהסמכות הזו – אגב, אנחנו שוקלים את הסמכות הזו גם בהקשרים אחרים – נתנה למשטרה כלי יעיל ביותר במלחמה באלכוהול.
<ערן קמין:
צריך לזכור, הקטינים, בני הנוער ששותים אלכוהול, לא עוברים שום - - -
מירי רגב:
אתה יכול לתת לי מספרים?
מירי רגב:
דיברת על אלימות בקרב בני נוער, אתה יכול לתת לי מספרים בכמה האלימות ירדה ב-3 השנים האחרונות לעומת העבר?
תמר זנדברג:
וגם, אם אפשר להצטרף לשאלה, באירוע השפיכה שציינת, כמה מהם קטינים וכמה מהם בגירים.
<ערן קמין:
אני לא יכול, אין לי את הנתון הזה, לא פילחנו את הנתון הזה.
מירי רגב:
אוקיי, אז תעבירו לנו את זה.
<יואל הדר:
אנחנו לא יכולים כי אנחנו לא מבקשים תעודת זהות, זה בדיוק העניין, כדי לא להעמיד קטינים לדין אחרי זה, כדי שלא תהיה להם בעיה אחרי זה בצבא אז לא רצינו בכלל.
מירי רגב:
כדי שלא יהיה להם רישום פלילי.
<יואל הדר:
המטרה שלא יהיה להם רישום פלילי.
מירי רגב:
שתיה זו עבירה פלילית?
<ערן קמין:
לא, קטין ששותה לא מבצע שום עבירה פלילית.
מירי רגב:
אז יש טעם בשאלה של חברת הכנסת תמד זנדברג.
תמר זנדברג:
אתם מציגים, ובצדק, את החוק כבא להתמודד עם בעיית השתייה ותוצאותיה בקרב בני נוער.
<יואל הדר:
לא רק.
תמר זנדברג:
זה מה שהוצג כאן.
מירי רגב:
לא רק, לא היית בתחילת הדיון אז פספסת את הפתיח.
מירי רגב:
הוא מדבר בכלל, על השתייה בכלל.
מירי רגב:
לא חסרים גם מבוגרים שהורגים את נשותיהם ורוצחים אותן בגלל אלכוהול.
תמר זנדברג:
אבל עדיין יש עניין של מידתיות בהתערבות של החוק בהקשר של שתייה של בגירים ומבוגרים.
תמר זנדברג:
תסכימו אתי, חברי הכנסת, שאין דומה הדבר קטינים לבגירים.
<יואל הדר:
למה?
<יואל הדר:
גיל 18 ויום וגיל 17 ויום לפני, אין הבדל ביניהם.
תמר זנדברג:
אדוני, הכנסת קבעה ויש גם חוק וגם נורמה שמגבילה את השתייה מגיל 18 ומעלה.
תמר זנדברג:
יש חוק של מכירת אלכוהול והגשה - - -
<יואל הדר:
אין הגבלה, אין הגבלה של שתיה.
תמר זנדברג:
לא, לא את השתייה, זה נכון כך במכירה והגשה.
תמר זנדברג:
אם אנחנו רוצים להגביל את השתייה באופן כללי זה משהו אחר לגמרי, הכנסת צריכה לומר את דברה בנושא.
תמר זנדברג:
זה לא מה שעולה כאן לדיון, עולה כאן לדיון משהו אחר לגמרי.
מירי רגב:
קודם כל צריך לחדד והיא צודקת כאן, כן כדאי שלמשטרה יהיו נתונים כמה קטינים וכמה בוגרים שותים וכמה אתם עוצרים.
מירי רגב:
זה נתון חשוב גם בהתייחסות שלנו בכלל לדבר על תופעת השכרות וודאי שגם לגופים המקצועיים שיציגו כאן, חשוב שגם הם יידעו.
<ערן קמין:
אני אנסה להסביר לגברתי וגם לחברת הכנסת זנדברג.
<ערן קמין:
האירוע, כשאנחנו באים ומשמידים, שופכים אלכוהול, זה לא אירוע שמחייב רישום פריטים של אלה שאנחנו שופכים להם, אנחנו פשוט מזהים איזושהי סכנה לשלום הציבור או יכולת להגיע למקומות לא טובים, ועל בסיס הדבר הזה אנחנו משמידים את האלכוהול כי החוק מאפשר לנו את זה.
<ערן קמין:
במידה ויש חיכוך שהוא מעבר לחיכוך של ההשמדה אז נרשמים פרטים ואז בדרך כלל זה מלווה באירוע - - -
מירי רגב:
ומהו התבחין לשפיכת אלכוהול?
<ערן קמין:
כשאנחנו רואים למשל צעקות, הרמת קול, אנחנו רואים התגודדויות, התקהלויות, דברים מהסוג הזה.
<ערן קמין:
נכון שזה איזשהו תבחין שהוא, חברת הכנסת זנדברג צודקת, לא מידתי, אולי הוא קצת פוגעני, אבל אני מזכיר לחברת הכנסת זנדברג שצריך לאזן בין הרצון שלנו לשמור על שלום הציבור לבין הרצון לאפשר לכולם לחגוג במרכזי בילוי.
תמר זנדברג:
ולכן אני - - -
מירי רגב:
את תדברי ברשות דיבור, את רשומה, תני להם רגע להסביר את התופעה כדי שאנחנו נתרשם.
<ערן קמין:
גברתי שאלה אותי לגבי נתונים על ירידה באלימות, אז במגמה רב-שנתית, משנת 2008 ועד שנת 2012, אנחנו מזהים ירידה של כ-20% בנתוני האלימות הגופנית בקרב בני נוער.
<ערן קמין:
להגיד לגברתי שזה אך ורק בגלל האלכוהול, אני לא יכול לומר את זה, אבל אנחנו בהחלט, ברמת התחושה, גברתי, חושבים שלחקיקה בנושא האלכוהול יש חלק חשוב בירידה הזאת.
<ערן קמין:
אני חושב שאם היינו עושים חקיקה קצת יותר לוחמנית בהקשר הזה של אלכוהול, אפילו 22:00, אני חושב שגם כאן
<ערן קמין:
היינו מצליחים לגרום לאיזה שינוי נכון בדפוסי השתייה של בני הנוער ושל האוכלוסייה בכלל.
מירי רגב:
הוגשו תלונות למח"ש על שפיכה של אלכוהול על ידי אזרחים?
<ערן קמין:
אני מניח שכן, גברתי.
<ערן קמין:
אין לי את הנתונים של מח"ש אבל כשזה מגיע לחיכוך ולתקיפות שוטרים אז אני מניח שגם יש תלונות הדדיות.
<ערן קמין:
בכלל היום זו נורמה שברגע שיש איזו אכיפה של המשטרה ישר מגישים תלונה שכנגד אבל אני בטוח שמח"ש בודק את זה ברצינות וקובע אם זה נכון או לא נכון.
<ערן קמין:
בכל מקרה, גברתי, אלכוהול משפיע על האלימות, משפיע על הנהיגה שלנו, משפיע על תרבות השיחה שלנו, הוא משפיע על המון המון דברים.
<ערן קמין:
ואני חושב שמהבית הזה, גברתי, ומהוועדה הזו צריכה לצאת אמירה שמחזקת את חקיקת השעה והופכת אותה לחקיקה של קבע.
מירי רגב:
עם כל הכבוד, אין לנו שום כוונה לא לחזק את המשטרה אבל יש לנו כוונה לעמוד בתנאים ובחוק ובהוראת השעה שהכנסת קבעה שכותבת כאן: "א.
מירי רגב:
שוטר שתפס או השמיד משקה משכר ידווח על כך למפקדו.
מירי רגב:
דוח הפעולה יכלול...
מירי רגב:
: (1) פרטי מחזיק המשקה המשכר; (2) המועד ומקום האירוע; (3) נסיבות האירוע; (4) הנסיבות בגינן הניח כי מדובר במשקה משכר; (5) גרסת מחזיק המשקה;" – ואת זה אתם לא עשיתם, את זה לא עשיתם 3 שנים.
<ערן קמין:
לא, גברתי, זה לא נכון.
מירי רגב:
מה אתה אומר לי "זה לא נכון"?
מירי רגב:
אתה לא יכול לתת לי פרטים.
מירי רגב:
שאלה שאלה מאוד פשוטה, תמר, היא אפילו לא נכנסה לאזורים.
מירי רגב:
באופן עקרוני, אם היו לכם את הנתונים יכולתם סטטיסטית להציג לנו פה באיזה אזורים יותר שותים, האם אלה בני נוער מתחת לגילאים 18, 17, 16, כמה גברים, כמה נשים.
מירי רגב:
באופן עקרוני יכולת לתת את הסקירה הזאת.
<ערן קמין:
אל"ף, אם גברתי היתה מבקשת את הנתונים האלה אז את מה שיכולנו להוציא ממערכות המחשב של המשטרה היינו עושים.
מירי רגב:
אז להבא, כשהמשטרה מגיעה לפה שתבוא עם כל הנתונים.
מירי רגב:
אני לא צריכה להגיד לכם את מה אני מבקשת, יש כאן דיון אמיתי.
מירי רגב:
אתה אמרת שאתה לא אוסף את הנתונים.
תמר זנדברג:
הם אומרים שהם לא אוספים את הנתון הזה ומסיבה מסוימת, זה משהו מהותי בדיון להפעלת החוק הזה.
<ערן קמין:
אבל את הנתונים שכן העברנו, ואותם כן יש לגברתי, וזה מה שנדרשנו לעשות, האם נפתחו חקירות בגין מכירה ואספקה של אלכוהול לקטינים את זה כן העברנו.
מירי רגב:
כמה חקירות נפתחו?
<ערן קמין:
למעלה מ-1,000 חקירות בנושא של מכירת אלכוהול לקטינים, זו עליה גם כן משמעותית שנה מול שנה, כמעט 500 כתבי אישום הוגשו.
מירי רגב:
מהשעה 22:00?
<ערן קמין:
בגין מכירה לקטין.
מירי רגב:
אה, מכירה לקטין אסור בכלל.
<ערן קמין:
או מכירה או אספקה.
תמר זנדברג:
מכירה לקטין לא קשור לחוק הזה, מכירה לקטין זה אסור.
<ערן קמין:
זה באותו חוק.
<ערן קמין:
זה חוק העונשין כמובן אבל זה באותו חוק.
תמר זנדברג:
כן אבל אנחנו לא דנים עכשיו באיסור - - -
<ערן קמין:
אבל אלה הדברים שנדרשנו, זה מה שנתבקשנו.
תמר זנדברג:
אין בעיה אבל זה לא קשור לחוק שאנחנו דנים בו כרגע.
תמר זנדברג:
יש איסור מכירה והגשה מתחת לגיל 18 בכל שעות היום והלילה במדינת ישראל, נקודה.
תמר זנדברג:
זה לא הדיון היום.
מירי רגב:
נכון, לכולם, גם לפאבים, גם למסעדות וגם לפיצוציות.
תמר זנדברג:
כן, זה לא הדיון היום.
<ערן קמין:
גברתי, אבל זה מה שנתבקשנו על פי החוק להמציא, אלה הנתונים שנתבקשנו להמציא.
תמר זנדברג:
בסדר גמור, מאה אחוז.
<ערן קמין:
לא נתבקשנו להמציא נתונים אחרים, אלה הנתונים שנדרשנו מכוח החוק.
מירי רגב:
אוקיי, יש לך עוד משהו להוסיף, ערן?
<ערן קמין:
אני מודה לגברתי.
<קובי עזרא:
אם יורשה לי, גברתי, להוסיף בעניין, אני רוצה לומר שכל החוק הזה נחקק בין היתר במטרה שלא לפתוח תיקים פלילים, בטח לא לקטינים.
מירי רגב:
ברור.
<קובי עזרא:
חשוב להדגיש את זה.
<קובי עזרא:
אין כאן סנקציה פלילית, אנחנו לא מגישים כתבי אישום.
מירי רגב:
אבל זה בסדר גמור, אף אחד לא התכוון שתהיה כאן סנקציה פלילית, להפך, אני הולכת להילחם ברישום פלילי שמונע מבן-אדם אחר כך להתקדם בחיים שלו.
מירי רגב:
שלום לך, יושב-ראש ועדת חוקה.
דוד רותם:
למה את הולכת להילחם?
דוד רותם:
תגידי, למה את כל הזמן הולכת להילחם על דברים?
מירי רגב:
משטרה, אז אתה ישר נלחם.
דוד רותם:
עם המשטרה לא נלחמים, המשטרה זה גוף חשוב.
מירי רגב:
אין ספק.
<קובי עזרא:
זו נקודה אחת, גברתי.
<קובי עזרא:
נקודה שנייה, אותם דוחות שגברתי ציטטה שאנחנו עושים, הדוחות האלה אכן – הסיירים מבצעים את המוטל עליהם.
<קובי עזרא:
השאלה היא האם אנחנו אוספים ומרכזים את הנתונים לצורך הבאתם לכאן זו שאלה אחרת.
מירי רגב:
זאת אומרת, אתם מבצעים את זה אבל לא אספתם את הנתונים.
<קובי עזרא:
אנחנו מחויבים ויש לנו נוהל משטרתי שמחייב אותנו לבצע את זה, וככל שאני יודע זה גם מתבצע בשטח, לצורך איסוף הנתונים זה נושא אחר.
דוד צור:
שאלה: אולי תפרטו את ההנחיות הפנימיות כדי למנוע למשל מצבים שרירותיים שבהם מפעילים את הסמכות הזאת כנגד נאמר בגירים או סתם זוג שיושב בחוף הים עם בירה ושופכים לו את הבירה.
דוד צור:
האם יש הנחיות פנימיות שמבטיחות את השימוש בסמכות הזאת בצורה מושכלת?
<ערן קמין:
בוודאי, נמצא פה רמ"ד סיור, אני מציע שהוא יתייחס לשאלה.
<שלמה אבוטבול:
בוקר טוב לכולם.
<שלמה אבוטבול:
בהתייחס למה שנאמר פה על ידי חברי אני רוצה אל"ף לומר שהוראת השעה שהיתה נתנה איזה שהם כלים למשטרה, לסיור בשטח, להתמודד בנושא הזה של תופעת השכרות, שאנחנו יודעים שהיא מביאה לאלימות, תאונות דרכים וכו'.
<שלמה אבוטבול:
אני רוצה לומר שמהנתונים ומבחינת הפעילות שלנו, אם אני מסתכל ביחס של 2012 לעומת 2011 ולעומת 2010, שאז זה התחיל, אנחנו יכולים רק לראות שהמשטרה משקיעה ושמה את הדגש בנושא הזה ואני יכול לתת נתונים.
<שלמה אבוטבול:
למשל, בשנת 2012 היו למעלה מ-50,000 אירועים, פעילות שהמשטרה ביצעה בנושא הזה של השכרות, לעומת 2011 שבה היו 41,000, ולעומת תחילת השנה בה התחילה הוראת השעה, 2010, שבה אנחנו מדברים על כ-10,000.
<שלמה אבוטבול:
כלומר, המשטרה בהחלט רואה בזה חשיבות בדגש הזה של הטיפול בתופעת השכרות.
<שלמה אבוטבול:
הייתי רוצה רק להגיד פה הערה לגבי מה שגברתי העלתה, הנושא למה לא לאחר את המכירה של האלכוהול לחצות וכו'.
<שלמה אבוטבול:
אני אומר מהניסיון בשטח, ואני יכול להצביע על עצמי כאחד שצמח בשטח, למעלה מ-35 שנה רק בתפקידי שטח, בסיור, בתחנות ובמרחבים, אני יכול לומר בכל הסוגיה הזו של מכירת אלכוהול שמי שהולך לקנות אלכוהול בשעה 22:00, לא ב-23:00 וב-24:00, הוא הולך על מנת לשתות את זה ועל מנת להיות "מתודלק" ולהגיע לאירוע – ואנחנו יודעים למה לאיזו התפתחות זה מביא גם לפני שהוא נכנס לאותו מועדון או לאותו אתר בילוי וכו'.
<שלמה אבוטבול:
לכן אני בכלל הייתי אומר, וזה נאמר פה גם על ידי חברים, לא לאסור בשעה 23:00 אלא בשעה 22:00, כי האדם הסביר, אם הוא רוצה לקנות לבית את המשקאות המשכרים יקנה את זה ב-17:00 בסופר.
מירי רגב:
אז בואו נעשה את זה מ-17:00, בואו נסגור את הפיצוציות ב-17:00.
<שלמה אבוטבול:
לא יודע, אני אומר שלא, ואני אומר:
<שלמה אבוטבול:
האדם הסביר קונה את זה בסופר, הוא יקנה את זה ב-17:00.
<ערן קמין:
גברתי, הפיצוציות לא חיות רק מהאלכוהול.
מירי רגב:
בסדר, אבל זה חלק גם.
<ערן קמין:
גם לא מתחליפי הסם למיניהם.
<ערן קמין:
אני מניח שזו לא הפרנסה שהיינו רוצים שאנשים יעסקו בה.
<ערן קמין:
אני רק אציין בפני גברתי שהשוטרים שמבצעים את הפעילות הזאת ממלאים דוחות פעולה, הם בהחלט ניתנים לביקורת, הם מציינים מה היה באירוע, מה הם עשו.
<ערן קמין:
חשוב להבין, עלות האלכוהול בפיצוציה – הרי זה אלכוהול זול, הוא נמכר ב-20 שקלים, 15 שקלים, כפי שציין ראש מדור סיור, בעיקר בני הנוער משתמשים באלכוהול הזה ל"תדלוק" לפני הכניסה למועדונים, לפני הכניסה לפאבים על מנת שהם יוכלו להגיע באיזשהו מצב צבירה כזה או אחר למקומות האלה מהסיבה הפשוטה שבמקומות עצמם, במועדונים, בפאבים, מחיר של כוס אלכוהול הוא כמו הבקבוק שעלה להם בפיצוציה.
בועז טופורובסקי:
אפשר לענות בבקשה לשאלה של חבר הכנסת צור לגבי הנהלים הפנימיים שלא יעשו שימוש בחוק לסיבות שלא למענן הוא קיים?
<ערן קמין:
אנחנו בדרך כלל לא עושים שימושים בנהלים שלנו - - -
דוד צור:
מה ההנחיות?
<ערן קמין:
ההנחיות הן לזהות מצב שיש איזושהי פגיעה בשלום הציבור, התקהלות, קולניות, מטרדים, מה שמוגדר כמטרדים.
דוד צור:
זה פרמטר שנכנס לתוך המנהל או לתוך – הוא מדיד בהיבט של תשומות?
מירי רגב:
יש איזו ביקורת על התהליך הזה שלכם?
<ערן קמין:
אנחנו לא מודדים את האכיפה הזו כדי לא לייצר רצון לעשות מכסות של צווים כאלה.
<ערן קמין:
מה שאנחנו מודדים זה את העבירה של 193, את מכירת אלכוהול לקטין.
<ערן קמין:
זה מדד שאנחנו כן רוצים לראות יותר אכיפה בו.
<ערן קמין:
אלה לא דוחות תנועה או דוחות חטאים שאנחנו מנסים למדוד את האנשים.
<ערן קמין:
יחד עם זאת, בהחלט יש הכוונה שבמקומות של מוקדי בילוי, מקומות של התקהלויות, גנים ציבוריים, מקומות שבני נוער בחופשים נמצאים שם, כן להגביר חיכוך, כן לייצר יותר חיכוך סביב הנושא הזה כי, עוד פעם, צריך להבין שאלכוהול הוא מחולל פשיעה, אלכוהול הורג.
מירי רגב:
זה ברור שהוא מחולל פשיעה, אף אחד כאן לא חושב אחרת.
<ערן קמין:
זה לא כל כך ברור, גברתי, זה לא כל כך ברור, כי אם זה היה ברור אז היינו אולי מדברים על 22:00 ואולי על 21:00 בלילה.
מירי רגב:
לא, אז אולי היינו עושים חוק שאין למכור משקאות חריפים בכלל.
תמר זנדברג:
חוק היובש.
<ערן קמין:
אגב, גברתי, בחלק מהמדינות היותר נאורות בעולם, או לפחות נאורות כמונו, מוכרים אלכוהול רק במקומות שהורשו לכך, עם רישיון ייעודי רק למכירת האלכוהול.
<ערן קמין:
אני לא בטוח שזה לא רעיון נכון.
<ערן קמין:
בחלק מהמקומות בעולם המיסוי על אלכוהול הוא הרבה יותר גבוה מהמיסוי בישראל.
מירי רגב:
אוקיי, תודה רבה.
מירי רגב:
אני מבקשת את התייחסות משרד המשפטים לכל הסוגיה הזו, האם סוגיית השעות נראית לכם נכונה, מה עם חופש העיסוק, הזמנים של 22:00-23:00 ולמה להפוך בעצם את הוראת השעה הזאת להוראת קבע ולא להפוך אותה נניח להוראת שעה לעוד 3 שנים.
<יפעת רווה:
אנחנו באמת התלבטנו בדברים האלה עוד לפני 3 שנים, כשנעשתה ההוראה הראשונה, וגברתי אמרה: אף אחד לא חשב לקבוע הפללה לבני נוער, דווקא היו רעיונות כאלה ואנחנו שקלנו גם אותם, ובאמת באופן חריג נתנו פה סמכות של שפיכה כשאין הפללה.
<יפעת רווה:
זאת אומרת, לא רצינו לעשות את ההפללה הזאת אבל כן חשבנו שסמכות השפיכה זה איזון נכון שננסה אותו להוראת שעה.
<יפעת רווה:
לגבי השעות – זו לא מתמטיקה אבל באמת נעשו דיונים גם אצלנו, גם פה ונקבעה איזושהי שעה שנראתה סבירה, להגיד לך אם 22:00 או 22:30 זה המדויק אני כמובן לא יכולה לומר.
מירי רגב:
אבל אני שואלת אותך כמשרד משפטים האם את חושבת שנניח 24:00 זו לא שעה שהיא – לגבי הפיצוציות, אני לא מדברת על השוטר, שוטר בכלל צריך בכל מקום שהוא רואה התקהלות, זה לא קשור בין 21:00, 20:00, 17:00 או 18:00, גם בשעה 15:00 כשיש התקהלות של בני נוער או של אנשים מבוגרים באיזשהו מקום ציבורי עם אלכוהול, עם בירה וכדו', שעושים וגורמים למטרד של השכנים, ברור שיש לו את הסמכות לעשות את זה, אני לא מדברת על זה.
מירי רגב:
פה זה דווקא בעניין של השכרות כי אני רוצה בכל זאת שתהיה לנו סמכות מול העניין הזה, בעיקר שאנחנו לא הולכים לתיק הפלילי, ואני לא רוצה ללכת לכיוון הפלילי.
מירי רגב:
אני רוצה למצוא את האיזון בין מצד אחד לא לעשות את זה פלילי, אבל מצד שני כן לאפשר לשוטר את האופציה באמת לדאוג לשלום הציבור.
מירי רגב:
דווקא אני שואלת בעניין של הפיצוציות מהשעה 22:00 או 23:00, הגיעו אלי המון המון בקשות של פיצוציות וקיוסקים, המון אנשים שפשוט התקשרו אלי ואמרו: תראו, אנחנו מוכרים אלכוהול, זה לא בניגוד לחוק, מותר במדינת ישראל למכור אלכוהול גם בסופרים, גם בקיוסקים, גם בפאבים וגם במסעדות, נוצר מצב שהם מתפרנסים בעיקר או בשעות אחר הצהרים והערב או בשעות הבוקר המוקדמות, כשמישהו הולך לבית הספר וקונה סנדוויץ' בדרך.
דוד רותם:
אם הוא קונה סנדוויצ'ים זה בסדר אבל בתנאי שהוא קונה גם אלכוהול.
מירי רגב:
בסדר, אני גם כמובן נגד קניית אלכוהול אבל, תראה, הוא לא עושה משהו בניגוד לחוק.
מירי רגב:
אני אומרת שוב, אם נחליט לשנות את החוק אז נשנה את החוק אבל כרגע בוא נדבר על מסגרת החוק.
מירי רגב:
אומר אותו בחור, אותו בעל הפיצוצייה, שנוצר מצב שהוא מהשעה 22:00-23:00, מתי שקבעתם, כמעט מפסיק לעבוד בעסק.
מירי רגב:
אנחנו לא מדברים על קטינים, שוב, לקטינים אסור למכור בכל שלב במהלך היום.
מירי רגב:
השאלה אם זה לא מידתי להגיד שעה 24:00, סביר להניח שהוא פתוח עד 02:00-03:00.
מירי רגב:
בזה את בעצם יוצרת שגם פאבים וגם מסעדות מרוויחים לכאורה על חשבון אותם אנשים.
<יפעת רווה:
מה שגברתי שואלת הוא האם 23:00 זו לא פגיעה גדולה מדי בחופש העיסוק.
מירי רגב:
בחופש העיסוק שלו.
מירי רגב:
כן, זה מה שאני שואלת, אם זה מידתי מספיק.
מירי רגב:
את, כמשרד משפטים, יכולה להגיד לי שזה מידתי מספיק.