GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מירי רגב:
אני רוצה לטפל בכל הסוגיה של רישוי עסקים.
מירי רגב:
אני רוצה להעלות את מה שאמרו כאן התושבים ואת מה שאנחנו ראינו בעיניים.
מירי רגב:
דבר אחד ברור, יש כאן מדינה בתוך מדינה.
מירי רגב:
אפשר להגיד מה שרוצים, אבל המציאות כאן היא בלתי אפשרית.
מירי רגב:
אני אומרת שוב: אסור לנו להגיע למצב שבו המדינה לא יודעת ואין לה יכולת לאכוף את החוקים שלנו.
מירי רגב:
אנחנו צריכים לעשות כל מה שניתן.
מירי רגב:
אנחנו נעשה את זה ואני מתכוונת לעשות את זה מתוקף סמכותי כיו"ר ועדת הפנים.
מירי רגב:
הגיעו לכאן חברי כנסת מכובדים שיש להם כוונה לסייע פה ולראות כיצד אנחנו מחזירים את כל מהגרי העבודה לארץ מוצאם, כשהם מגיעים בדרך לסהרונים.
מירי רגב:
אין לנו שום כוונה לפגוע בהם.
מירי רגב:
אנחנו רוצים לתת לאזרחים לחיות פה בכבוד.
מירי רגב:
לא יכול להיות שיהודי לא יכול לחיות במדינה שלו בצורה מכובדת.
מירי רגב:
את העניין הזה אנחנו נפתור.
מירי רגב:
אנחנו נפתור, אנחנו נלחץ.
מירי רגב:
אם לא תהיה ברירה, נבוא לפה לעוד סיור ולעוד סיור ועוד תקשורת, עד שנעלה את הבעיה הזאת לידי פיתרון.
מירי רגב:
גם הדרך המדיני וגם הדרג המשפטי יצטרכו לתת הנחיות ברורות בעניין הזה.
מירי רגב:
אנחנו הדרג המחוקק וכגוף המפקח נעשה את הכול כי אנחנו נבחרנו על-ידי אזרחי המדינה הזאת.
מירי רגב:
ראינו פה שהם שולחים כסף למדינות שלהם.
מירי רגב:
הם באו לכאן כדי לעבוד.
מירי רגב:
את האמת צריך להגיד, גם אם היא כואבת וגם אם היא לא נעימה וגם אם חלק מהאנשים לא רוצים להגיד אותה.
מירי רגב:
את האמת אנחנו נגיד ואני אגיד אותה גם אם היא לא נעימה לחלק מהאנשים.
מירי רגב:
אנחנו מפה נמשיך לדיון עם המשטרה.
מירי רגב:
אנחנו נקיים דיון המשך בוועדת הפנים, עם כל הגורמים הרלוונטיים, בשבועיים הקרובים.
מירי רגב:
דיון בתחנת המשטרה
מירי רגב:
אהרון, אנחנו נזמין אותך לדיון בוועדה בהשתתפות בכירים מהעירייה, כדי לדבר על סוגיית דרום תל-אביב.
מירי רגב:
יש כאן בעיה קשה מאוד.
מירי רגב:
אני חייבת להגיד לך שכל סוגיית רישוי העסקים, כל הסוגיה של דיווח.
מירי רגב:
היינו בבניין שגרות שם שתי קשישות בנות 76 והן משלמות על החשמל והן משלמות על הזבל, כשכל האזור הזה מלא באריתראים.
מירי רגב:
יש פה בעיה אמיתית של אכיפה של החוק, שהוא דבר שהוא בלתי אפשרי.
מירי רגב:
תתחיל את הסקירה שלך ואח"כ נראה איך אנחנו מתקדמים.
<אהרון אקסול:
אני רוצה להגיד שזאת בעיה לאומית.
<אהרון אקסול:
זאת לא בעיה של משטרת ישראל, זאת בעיה של מדינת ישראל.
<אהרון אקסול:
אני אומר בצורה הכי ברורה והכי חדה, היחידים שפועלים הם משטרת ישראל והרשות המקומית.
<אהרון אקסול:
אנחנו היחידים שפועלים פה.
<אהרון אקסול:
אם אנחנו לא פה, יהיה פה כאוס מוחלט.
<אהרון אקסול:
אתם צריכים להבין.
<אהרון אקסול:
יש פה מצב נתון שכל פיתרון שאתה עושה, אם אין לו חלופה אחרת, אתה נמצא בעיה אחרת.
<אהרון אקסול:
לדוגמה: אם אתם מדברים על רישוי עסקים.
<אהרון אקסול:
נגיד שתיאורטית אני סוגר מחר את כל החנויות האלה.
<אהרון אקסול:
מה עושים עם האנשים?
<אהרון אקסול:
זה 40,000 איש.
מירי רגב:
פשוט מאוד.
מירי רגב:
לוקחים אותם, שמים אותם על רכבים ומביאים אותם למתקן סהרונים.
מירי רגב:
מה זאת אומרת מה עושים איתם?
<אהרון אקסול:
סליחה, כנראה שיש לנו פער בהבנת החקיקה ובבג"צים.
<אהרון אקסול:
אנחנו אחרי הרבה מאוד דברים ואחרי הרבה בג"צים.
<אהרון אקסול:
את לא יכולה לעשות את זה, אני כבר אומר לך את זה בצורה הכי ברורה.
<אהרון אקסול:
את לא יכולה לבוא לסהרונים ולא לשום מקום.
<אהרון אקסול:
יש החלטת בג"צ מלפני חודשיים וחצי שאי-אפשר לעשות שום דבר.
<אהרון אקסול:
בואו נתחיל בזה.
<אהרון אקסול:
קודם נבין מה החוק אומר לפני שאנחנו מעלים את כולם לאוטובוסים, והכול נראה כזה פשוט.
<אהרון אקסול:
אין שום סהרונים, שום כלום, שום דבר.
<אהרון אקסול:
בסופו של דבר מדינת ישראל נקלעה לסיטואציה מסוימת.
<אהרון אקסול:
מבחינה משפטית יש פה דילמה לא פשוטה.
<אהרון אקסול:
יש פה מספיק יועצים משפטיים מכל הכיוונים.
<אהרון אקסול:
אנחנו פה בדין ודברים מידי יום עם כל מיני זכויות אזרח כאלה וזכויות אחרות.
<אהרון אקסול:
יש פה בג"צים על ימין ועל שמאל.
<אהרון אקסול:
על כל צעד שאנחנו לא עושים, יש לנו 700 בג"צים.
<אהרון אקסול:
מנסים למצוא כל מיני מסלולים עוקפים.
<אהרון אקסול:
הצלחנו לעשות מסלול עוקף כזה של מה שנקרא מנהלי לסהרונים ועצרו אותנו בבג"צ במסלול הזה.
<אהרון אקסול:
זאת אומרת, כרגע אין סהרונים.
דוד אזולאי:
איזה בג"צ?
<אהרון אקסול:
היה מסלול כדי להעביר לסהרונים, מי שנחשד בפלילים, אנחנו חושבים שעדיף שילך למתקן, לא רוצים לנהל איתו הליכים.
<אהרון אקסול:
היינו מעבירים אותו דרך שימוע לכיוון סהרונים.
<אהרון אקסול:
הגישו נגדנו בג"צ.
<אהרון אקסול:
בג"צ אמר שהוא רוצה לבחון את ההליך הזה ויש לעצור אותו.
<יוסי אדלשטיין:
התהליך לא נעצר.
<יוסי אדלשטיין:
בית המשפט ביקש שיתנהל בפרוצדורה יותר תקינה ממה שהוא התנהל בהתחלה.
מירי רגב:
זה נעצר או לא נעצר?
<יוסי אדלשטיין:
זה לא נעצר.
מירי רגב:
אבל הוא אומר שזה נעצר.
<יוסי אדלשטיין:
אני אומר לך שאני חותם על הצו וזה לא נעצר.
<אהרון אקסול:
אני אגיד לכם כך: בשנה האחרונה העברנו לשם כמעט 270.
<אהרון אקסול:
דרך אגב, יש דלת אחורית והם יוצאים משם.
מירי רגב:
מה זאת אומרת?
<אהרון אקסול:
אני לא רוצה להיכנס לבעיות המשפטיות.
<אהרון אקסול:
אני רק רוצה לומר לכם שפתרון שנראה בעיניכם פשוט, הוא לא פשוט.
<אהרון אקסול:
לכאורה, אם המצב הוא כפי שתיארת קודם, דהיינו, תסגור, תשים בסהרונים, אנחנו כולנו קונים את זה.
<אהרון אקסול:
לדעתי גם ראש הממשלה היה קונה את זה.
<אהרון אקסול:
אני אומר לכם את זה בכנות, יש פה מספיק צוותים שרוה"מ מינה כדי לפתור את הבעיה.
<אהרון אקסול:
יש פה בעיה שורשית אמיתית של מדינת ישראל.
<אהרון אקסול:
כדי לפתור אותה, זה בכלל ברמה בינלאומיות.
<אהרון אקסול:
לקחת את האוכלוסייה ולמצוא דרך להעביר אותם לאחת מהמדינות.
<אהרון אקסול:
יש הרבה פתרונות אפשריים, אבל הם לא ישימים, במדינה שלישית אחרת, בפיצויים אחרים.
<אהרון אקסול:
ניסו את זה כמה פעמים ללא הצלחה נכון לרגע זה.
<אהרון אקסול:
אנחנו נשמח כולנו אם מדינת ישראל תמצא פתרון לסוגיה הזאת.
<אהרון אקסול:
לכן צריך להכיר את הסוגיה הזאת לעומק.
<אהרון אקסול:
אנחנו מתמודדים עם מצב נתון, נקודה.
<אהרון אקסול:
יש פה אוכלוסיה שמונה קרוב ל-40,000-50,000.
דוד אזולאי:
יש לכם נתונים?
<אהרון אקסול:
לפי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, בכלל ארצי מדובר בכמעט 40,000 איש.
<אהרון אקסול:
המספרים הם מלפני שבועיים.
<אהרון אקסול:
בסופי שבוע באים לפה מכל הארץ כי זה המרכז שלהם.
מירי רגב:
כמה יש באזור הזה?
<אהרון אקסול:
להערכתנו, משהו בין 40,000 ל-50,000.
<אהרון אקסול:
בארץ כולה יש משהו כמו 60,000.
<אהרון אקסול:
פה זה המרכז ובימי חמישי ושישי כולם מתרכזים פה.
<אהרון אקסול:
ברשותכם, אני יכול לדבר על הפשיעה אבל אני לא רוצה להתרכז רק בפשיעה.
<דוד דור:
אולי תאמר כמה מילים על אחוז הפשיעה באזור.
<אהרון אקסול:
את הפשיעה באזור אנחנו מגדירים כ"פשיעת הישרדות".
<אהרון אקסול:
כשאתה מביא אוכלוסייה למקום מסוים ואין להם מוצא לשום כיוון.
<אהרון אקסול:
מדינת ישראל לא נותנת להם ביטוח לאומי, שום תקציב, כלום.
<אהרון אקסול:
הם צריכים להתקיים ביום יום שלהם.
<אהרון אקסול:
בהיעדר תעסוקה כלשהי, שמכניסה להם הכנסה כלשהי, הדרך הקצרה ביותר היא לכיוון הפשיעה.
<אהרון אקסול:
הפשיעה העיקרית היא בעיקר עבירות אלימות.
<אהרון אקסול:
צריך להבין שהאנשים האלה באים מתרבות שבה לא היו רגילים לשתות אלכוהול.
<אהרון אקסול:
פתאום הם נכנסים לתרבות הזאת, הם שותים אלכוהול בכמויות.
<אהרון אקסול:
הם לא באו מתרבות אלכוהול.
<אהרון אקסול:
פה הם שותים כמויות עצומות של אלכוהול.
<אהרון אקסול:
הם לא יודעים להתמודד עם הבעיה ואז מתחילות בעיות האלימות.
<אהרון אקסול:
יש פה בעיות של טיפות פלאפונים וטלפונים סלולאריים.
<אהרון אקסול:
זאת העבירה הכי קלה בעולם, תוך שנייה אחת אתה גונב למישהו טלפון מהיד ותמורת 400-500 שקלים אתה מוכר אותו והנה יש לך את הקיום היום יומי שלך וחוזר חלילה.
<אהרון אקסול:
יש פה גם בעיות של אלימות במשפחה.
<אהרון אקסול:
בשנה החולפת היו לנו מקרים של רציחות של נשים על רקע אלימות במשפחה.
<אהרון אקסול:
צריך להבין שמהמקום שהם באו לאישה אין ערך.
<אהרון אקסול:
הם באים לפה ופתאום היא עובדת.
<אהרון אקסול:
להם אין שום בעיה, הם רוצחים אותן ללא עוררין.
<קריאה:
הם באים בזוגות?
<אהרון אקסול:
הם לא באים בזוגות, הם מכירים פה.
מירי רגב:
ואז הם רוצחים אותן?
<אהרון אקסול:
חלקם.
<אהרון אקסול:
אם האישה לא הולכת בתלם, הם רוצחים.
<אהרון אקסול:
יש ביניהם אלימות קשה.
<קריאה:
יש פה הרבה פשיעה לא מדווחת, יותר מהממוצע.
<אהרון אקסול:
יש פה פשיעה לא מדווחת כי יש גם פשיעה ביניהם והם לא מדווחים לנו.
דוד אזולאי:
אתם מצליחים לחקור אותם?
דוד אזולאי:
איך אתם מגיעים אליהם?
<אהרון אקסול:
לנו כמשטרה יש בעיה בהיבט החקירתי מכיוון שחלקם מדברים טיגריט.
<אהרון אקסול:
לפי החוק, אתה צריך לחקור אדם לפי שפת האם שלו.
<אהרון אקסול:
אין לנו הרבה דוברי טיגריט במדינת ישראל.
<אהרון אקסול:
הליך החקירה הוא קשה.
<אהרון אקסול:
גם בית המשפט מתמודד עם הסוגיה הזאת.
<אהרון אקסול:
גם כשאתה מביא לבית אדם דובר טיגריט, יש שני מתורגמנים בכל הארץ.
<דוד דור:
אתם צריכים לגייס מהקהילה האתיופית.
<אהרון אקסול:
אנחנו מגייסים אבל לא מספיק במאסה.
נחמן שי:
יש אתיופים שמדברים טיגריט.
<אהרון אקסול:
אנחנו עושים את זה, אבל זה לא פשוט בהיבט הזה.
<אהרון אקסול:
אנחנו עושים הרבה פעולות מודיעיניות אבל אנחנו די שולטים במצב פה מבחינה מודיעינית.
מירי רגב:
מה קורה פה בהיבט הביטחוני?
מירי רגב:
מופז דיבר איתי לפני שבועיים ואמר לי שיש כאן בעיה ביטחונית, עם כל הסוגיה של האינטרנט, היכולת שלהם לגלוש באל-קאידה.
<אהרון אקסול:
לא זאת הבעיה הביטחונית שלנו.
<אהרון אקסול:
אנחנו יכולים לראות ויותר בילוי שלהם במסגדים.
<אהרון אקסול:
הם הולכים בעיקר ליפו.
<קריאה:
למה, למשל, הם לא הולכים ליפו?
<אהרון אקסול:
לגבי הסוגיה הביטחונית.
<אהרון אקסול:
מדובר באוכלוסיה חלשה.
<אהרון אקסול:
הם באים מהדרום ויש להם קשר עם הבדואים.
<אהרון אקסול:
בציר הפלילי, הם מוצאים קשר בתחום הסמים עם הבדואים.
<אהרון אקסול:
אני גם יכול לומר שבהחלט יכול לומר שזה כר נוח לפעילות חבלנית כי בסופו של דבר אלה אנשים שאין להם כלום.
<אהרון אקסול:
הם מוסלמים, אין להם שום בעיה בעניין הזה.
<אהרון אקסול:
מחר בבוקר יכול מישהו תמורת סכום כזה או אחר – תיראו, כולם בסוף לומדים את השטח.
<אהרון אקסול:
הם מבינים את הרעיון הזה ובהחלט זאת יכולה להיות פלטפורמה בעתיד לבוא לאפשרויות של פח"ע.
<אהרון אקסול:
האינטרנט פחות מטריד אותנו.
<אהרון אקסול:
יותר מטריד אותנו שזאת פלטפורמה נוחה.
<אהרון אקסול:
קל למצוא פה אנשים קשיי יום שאין להם כסף.
<אהרון אקסול:
ארגון טוב יכול בקלות למצוא כמה כאלה לתועלתו האישית.
דוד אזולאי:
גורמי הפשע היהודים נמצאים פה?
דוד אזולאי:
הם מעורבים בכל תהליכי המסחר?
דוד אזולאי:
סמים?
<אהרון אקסול:
עוד לא.
<אהרון אקסול:
היהודים לא נכנסים לפה.
<אהרון אקסול:
זה עוד לא הגיע למצב שישראלים יכנסו פה בהיבט של הפשיעה.
<אהרון אקסול:
אנחנו רואים בתהליך עצמו כתהליך התבססות יותר ויותר בשטח.
<אהרון אקסול:
ההתבססות הזאת באה לידי ביטוי יותר ויותר בשטח.
<אהרון אקסול:
ההתבססות הזאת באה לידי ביטוי בהרבה מאוד מובנים.
<אהרון אקסול:
צריך להבין, על-פי הנתונים, 2,800 משפחות מטופלות בטיפת חלב.
<אהרון אקסול:
בתקופה האחרונה היו 600 לידות.
<קריאה:
אמרו לי מהעירייה שיש 180 לידות בחודש.
<קריאה:
הם יולדים באיכילוב.
<אהרון אקסול:
זאת אומרת, שאולי בלמנו את הגדר מהצד השני, אבל בינתיים נוצרים לנו עוד כאלה.
<אהרון אקסול:
אתה רואה את ההתבססות גם בחתונות.
<אהרון אקסול:
ישנה התבססות עסקית.
<אהרון אקסול:
אנחנו לא רואים את ההתבססות הפשיעתית במובן שלה אבל אנחנו צופים שבהמשך, כמו בכל מקום נורמאלי, גם הפשיעה תלך ותגדל לאט לאט ותתבסס בכנופיות כאלה ואחרות.
<קריאה:
יש זוגות מעורבים של אזרחים ומהגרים?
<אהרון אקסול:
לא שאני יודע.
<אהרון אקסול:
אני לא מכיר.
<ניסן מנשה:
יש חיבור בין האתיופים לבין האריתראים.
<ניסן מנשה:
יש חיבור של בנות אתיופיות שמגיעות לכאן.
<ניסן מנשה:
יש לנו חיילת עריקה מצה"ל שאנחנו מחפשים אותה והיא חיה פה עם אריתראים בדירה וכרגע היא כרגע נעדרת.
<ניסן מנשה:
יש חיבור בין האוכלוסייה האתיופית.
<קריאה:
אנחנו מתחילים להיות יותר ויותר בגני הילדים ילדים של זוגות מעורבים בכמה עשרות.
<אהרון אקסול:
בהחלט, ההתבססות הזאת מטרידה.
זבולון כלפה:
בשבוע שעבר הייתי בשדרות באחת המועדוניות, גבר אריתראי והאישה יהודיה.
<אהרון אקסול:
יש לא מעט תיקים של עבריינים לא נודעים, כי אתה לא יודע לזהות אותם.
<אהרון אקסול:
כשבא מתלונן ואומר שתקפו אותו ואז הוא מתאר לך אדם שחור עם שיער מקורזל.
<אהרון אקסול:
אנחנו לא יודעים מי זה אבל יודעים להגיד שרוב הסיכויים שהוא אריתראי או סודני.
<אהרון אקסול:
אנחנו לא יודעים להבדיל מי אריתראי ומי זה סודני.
<אהרון אקסול:
אתה יודע לבוא ולומר שהמעורבות של אותם מסתננים בפשיעה המדווחת ואת העבריין הלא נודע, בסוף אתה מקבל פשיעה במצב של עלייה בשלוש השנים האחרונות.
זבולון כלפה:
יש איזה מהלך של רישום ומעקב?
זבולון כלפה:
יש לכם תרשומת של האנשים שנמצאים פה?
<אהרון אקסול:
לא תרשומת של אנשים.
<אהרון אקסול:
אנחנו לא משרד הפנים.
<אהרון אקסול:
כשאנחנו תופסים אנחנו לוקחים די.
<אהרון אקסול:
אן.
<אהרון אקסול:
איי, טביעות אצבע.
<אהרון אקסול:
זה המאגר שלנו.
<אהרון אקסול:
אבל האשרות שנותן משרד הפנים, זה הרישום.
<אהרון אקסול:
הם מקבלים אשרות והם צריכים לבוא לזהות את עצמם כדי לקבל את האשרה.
<אהרון אקסול:
אני רוצה לדבר על העניין של רישוי עסקים.
<אהרון אקסול:
הנושא הוא בעייתי וזאת בהיעדר אלטרנטיבה.
<אהרון אקסול:
בסופו של דבר, הפיתרון של חברת הכנסת מירי רגב הוא לא רלוונטי ולא ישים.
<אהרון אקסול:
אם זה היה ישים, מחר בבוקר סוגרים את הכול ומעבירים אותם.
<אהרון אקסול:
העסקים זה לא הבלם להביא אותם לסהרונים.
<אהרון אקסול:
יש פה בעיות אחרות.
<אהרון אקסול:
לכן צריך לראות את כל המכלול.
נחמן שי:
חוץ מהעסקים, באיפה הם עובדים?
<אהרון אקסול:
בכל מיני מסעדות ובתי מלון.
נחמן שי:
זה לא פשוט לזרוק אותם כמובטלים.
נחמן שי:
אז אתה יוצר פשיעה.
נחמן שי:
תחשוב מה יותר טוב בסוף.
<אהרון אקסול:
הם באו מתרבות לא מפותחת.
<אהרון אקסול:
הם לא אנשי הייטק, הם לא אנשי עבודה עמל כפיים ובניין.
<אהרון אקסול:
לכן רוב העבודות הן ברמה הנמוכה ביותר.
<אהרון אקסול:
זה שירותים, לשטוף רצפות, לשטוף כלים במסעדות.
<אהרון אקסול:
זאת עבודתם בעיקר.
<אהרון אקסול:
לכאורה, אסור להם לעבוד.
<אהרון אקסול:
אמנם בג"צ נתן החלטה לא לעשות אכיפה, אבל אין היתר לעבודה.
<אהרון אקסול:
לא מותר להם לעבוד אבל לא אוכפים על המעסיקים.
מירי רגב:
בקיצור, אנחנו עושים הכול בכאילו.
מירי רגב:
אנחנו מאפשרים להם לחיות.
<רובי זלוף:
עוד מילה אחת לגבי העסקים.
<רובי זלוף:
קודם כל, אנחנו מדווחים על כל העסקים פה.
<רובי זלוף:
אין עסק שאנחנו לא יודעים מה קורה איתו?
מירי רגב:
כולל בבתים?
מירי רגב:
לא יכול להיות מצב כזה.
נחמן שי:
כל בר שנפתח בחדר מדרגות, אתה יודע עליו?
<רובי זלוף:
אני משנה למנכ"ל עיריית תל-אביב.
מירי רגב:
אני רוצה לציין שזאת ישיבה רשמית של הוועדה.
מירי רגב:
באנו פה לעבוד ולא לטייל.
<רובי זלוף:
אנחנו שמחים.
<רובי זלוף:
העניין הזה הוא לא פשוט ומורכב.
<רובי זלוף:
אנחנו מסתובבים פה עם הרבה מאוד גורמים כדי להסביר את המשמעויות של הבערה שיש בשטח הזה.
<רובי זלוף:
צריך לזכור שעל הקילומטר על קילומטר הזה רשומים כ-4,000 יהודים כבעלי נכסים, אבל מי שגר פה זה 300-400 יהודים.
<רובי זלוף:
בין רחוב החרש לבין רחוב עליה, בין סלמה לרכבת.
<רובי זלוף:
גרים פה 400 יהודים ולא יהודים כ50,000.
<רובי זלוף:
צריך להבין את המשמעות.
<רובי זלוף:
900 לידות בשנה הן מרכיב חזק מאוד.
<רובי זלוף:
נכון שאין יותר כניסה לפה אבל הם יכולים לעבוד בעסקים פרטיים והם עובדים כל הזמן.
מירי רגב:
הם שולחים כסף למשפחות שלהם בחו"ל.
<רובי זלוף:
הם כבר לא גרים בגינה.
<רובי זלוף:
הם לא גרים בגינות ולא במדרכות.
<רובי זלוף:
הם נכנסים 20-15 איש לדירה.
<רובי זלוף:
הם מפצלים דירה.
<רובי זלוף:
אתה בא לשופט ואומר לו שיש פה פיצול דירות.
<רובי זלוף:
הוא אומר: רגע, תביא את ההיתר המקורי של הבניין.
<רובי זלוף:
אם אין היתר מקורי של הבניין שמראה שינוי בתכנון ובניה, אתה לא יכול לנעול את הדלתות.
<רובי זלוף:
עכשיו אנחנו עושים הבה ונתחכמה, אנחנו מחפשים בעיות בטיחות כדי למגר את התופעה, למשל כיבוי.
<רובי זלוף:
פנינו לחברת חשמל.
<רובי זלוף:
יש פה בניין שמאכלס 30 איש בבניין.
<רובי זלוף:
פנינו לחברת החשמל כדי שהם ינתקו.
מירי רגב:
אם חס וחלילה יקרה משהו, מי שיצטרך להסביר זה אתה.
<רובי זלוף:
לא אני.
<רובי זלוף:
מה אומרת המדינה?
<רובי זלוף:
הם אומרים: רגע, אתה רוצה לנתק חשמל?
<רובי זלוף:
אתה לא מבין מה יהיה, זה אסון גדול יותר מאשר כאשר החשמל עובד ונותן להם אפשרות לחיות.
נחמן שי:
הם משלמים את חשבון החשמל?
<רובי זלוף:
לא.
<רובי זלוף:
תבין, כל דוח שאתה נותן או כל תביעה שאתה נותן, הרי אין מקום מגורים ואתה לא יכול להביא את האדם.
<רובי זלוף:
הוא לוקח את זה ועושה מזה עפיפון.
<רובי זלוף:
אין אפשרות בכלל לתפוס אותו ולהביא אותו לבית המשפט.
<רובי זלוף:
תבינו מה קורה לתשתיות פה?
<רובי זלוף:
אנחנו משקיעים באזור זה 30 מיליון שקלים לתשתיות.
נחמן שי:
בגלל שהאוכלוסייה גדלה?
<רובי זלוף:
לא רק בגלל שגדלה אלא כי צריך לחדש ולשדרג.
<רובי זלוף:
הם גם פוגעים בתשתיות.
<רובי זלוף:
מפנים מפה 7,000 טון פסולת בשנה.
נחמן שי:
כמה זה בהשוואה לשכונות אחרות?
<רובי זלוף:
זאת עיר.
<רובי זלוף:
כמובן, הם לא נשארים בתחום של קילומטר על קילומטר הם כבר בחלקים של שפירא, הם בחלקים של שכונת התקווה ורחוב האצ"ל.
<רובי זלוף:
עם כל הכבוד, הרשות רוצה לעשות אבל אין לה אפשרות לטפל בזה.
<רובי זלוף:
מה יש לרשות לעשות?
<רובי זלוף:
לדחוף אותם?
<רובי זלוף:
מה הרשות תעשה?
זבולון כלפה:
בסופו של דבר, הניסיון שנצבר לכם בשטח הוא אדיר.
זבולון כלפה:
האם אתם יכולים להכין מסמך דרישות ותכנית עבודה כזאת או אחרת כלפינו כרשות מחוקקת?
זבולון כלפה:
בסוף, צריך להיות פה עבודה משולבת של הרשות המחוקקת יחד עם הרשות המבצעת כדי לגמור את התהליך הזה בפרק זמן שנתחום אותו.
זבולון כלפה:
נקודת המוצא שלנו צריכה להיות החכמה מכם בשטח, כי אתם מבינים את התובנות הכי טוב.
זבולון כלפה:
אנחנו יכולים לדבר עד מחר אבל בסוף אתם חיים את המציאות.
<רובי זלוף:
אתם צריכים להבין.
<רובי זלוף:
אנחנו צריכים לתת להם חינוך, גני ילדים, טיפת חלב.
<רובי זלוף:
אני לוקח אותם בבתי הספר.
<רובי זלוף:
ראוי לציין שאנחנו לא מגלים בעיות בבתי הספר אלא בעיות שגרתיות כמו של כל ילד.
<רובי זלוף:
תדעו לכם שאנחנו מטפלים בכמות אדירה של ילדים עם בעיות קשות של הזנחה.
<רובי זלוף:
תראו את הפעוטונים וגני הילדים מתחת לגיל החינוך הפורמאלי.
<רובי זלוף:
יש בעיה אמיתית איך שזה מתנהל ואף אחד לא מסוגל לתת פתרונות.
<רובי זלוף:
מה הרשות יכולה לעשות?
דוד אזולאי:
מה חלקה של המדינה בעיריית תל-אביב בעניין הזה?
<רובי זלוף:
כלום.
דוד אזולאי:
שום דבר?
דוד אזולאי:
הכול עיריית תל-אביב?
דוד אזולאי:
כולל החינוך?
<רובי זלוף:
לכל תלמיד בבית ספר נותנים אותו דבר.
<אריק שועה:
אני מנהל אגף רבעים ושכונות.
<אריק שועה:
על-פי החוק אנחנו צריכים לתת לילדים הזנה אז התקציב מגיע מהרשות המקומית.
<אריק שועה:
אין תשלומי הורים.
<אריק שועה:
הילדים נמצאים עד השעה 5 אחר-הצהריים כי אחרת הם ברחובות.
<אריק שועה:
מבחינת נתוני ילדים, 96% מהילדים שנולדים כאן הם ילדי מהגרים, ילדי מסתננים.
<אריק שועה:
זה אומר שכל ילד שלישי הוא ילד שלנו.
<אריק שועה:
הדברים האלו הם דרמטיים.
<אריק שועה:
אלו דברים שדרושים את ההכרעה של הממשלה.
דוד אזולאי:
מה עם שירותי בריאות.
<אריק שועה:
לצורך העניין איכילוב הוא מוסד עירוני והעירייה סופגת את זה.
<אריק שועה:
העירייה סופגת עשרות מיליוני שקלים בשנה כי אין להם ביטוח בריאות ואין להם כלום.
<אריק שועה:
שמעתם על חדר המיון שהקימו פה.
<אריק שועה:
זה פשוט בשביל להוריד את המאמץ.
<אריק שועה:
הפתולוגיה של המחלות הן שונות.
<אריק שועה:
אנחנו מדברים על שחפת ומחלות בקרב המשפחות.
<אריק שועה:
זה יוצר פאניקה גם בקרב התושבים, גם בתוך מוסדות החינוך וגם בתוך גני הילדים.
נחמן שי:
בתי הספר מעורבים?
<אריק שועה:
בתי הספר, לצערנו, הולכים ומדרדרים.
מירי רגב:
לצערנו כרגע זה רק בהיבט המשפטי.
מירי רגב:
ברגע שבית המשפט יחליט מה עושים, כולם מתיישרים לימין.
מירי רגב:
בעצם, הפיתרון האמיתי נמצא כרגע בהיבט המשפטי.
<רובי זלוף:
כאשר אנחנו רוצים להביא לבית המשפט מישהו שמפעיל עסק ללא רישיון, אנחנו רוצים להוכיח שהוא מפעיל עסק ללא רישיון או לא בתנאי רישיון, אתה לא מצליח להביא אותו.
<רובי זלוף:
אם אתה סוגר אותו?
<רובי זלוף:
שואלים: למה אתה סוגר אותו?
יעקב אשר:
אתה לא יכול לנקוט נגד הבעלים, בעל הבניין?
<רובי זלוף:
איזה בעל בניין?
<רובי זלוף:
זה על שם בעל העסק.
<רובי זלוף:
בעל הבניין לא קשור לעניין.
<רובי זלוף:
הוא נתן לו את הנכס והוא מפעיל.
יעקב אשר:
בארנונה אתה יכול, אז למה פה אתה לא יכול?
<רובי זלוף:
בשימוש חורג אני יכול, אם הוא משתמש בשימוש חורג.
<אהרון אקסול:
יש פה סוגיות לא פשוטות עם בית המשפט.
<אהרון אקסול:
אני אתן לכם דוגמה מהתקיפה של ח"כ אליעזר שטרן בשבוע החולף.
<אהרון אקסול:
עצרנו את האדם עצמו ובית המשפט שחרר אותו לאחר דקה וחצי וגם ננזפנו כמשטרה על הרשלנות שבכלל הבאנו אותו לבית המשפט.
<אהרון אקסול:
אתם צריכים להבין מה המשמעות שיש אחד כזה ואני לא יכול לאתר אותו יותר.
<אהרון אקסול:
יהיה לו כתב אישום בקצה על תקיפה, אבל מה?
<אהרון אקסול:
אין כתובת, אין כלום.
<אהרון אקסול:
עכשיו אני צריך לעשות מסע איתורים.
<אהרון אקסול:
יכול להיות שאני אמצא אותו ויכול להיות שלא, ואז אחרי פרק זמן מסוים כתב האישום יתבטל.
<אהרון אקסול:
בתי המשפט מנחים כפי שהם מנחים.
<אהרון אקסול:
הבעיות של המסתננים אלה בעיות ברמה בינלאומית כי יש פה חוקים בינלאומיים שמתערבבים פה.
<אהרון אקסול:
מעבר למה שאנחנו עושים בפעולות המקומיות שלנו.
<אהרון אקסול:
יש פה יועצים של ארגוני האו"ם, סכנת חיים, אריתראים.
מירי רגב:
עזוב את אלה שבסכנת חיים, עליהם אנחנו לא מדברים.
מירי רגב:
אותם נקלוט גם בצפון תל-אביב.
מירי רגב:
אנחנו מדברים עכשיו רק על הסוגיות של המסתננים.
<אהרון אקסול:
גם פה יש ערבוב.
<אהרון אקסול:
יש פליטים ויש מסתננים.
<אהרון אקסול:
אתם מדברים על מסתננים ומדברים על פליטים.
<אהרון אקסול:
גם פה יש סוגיה משפטית לא פשוטה.
<אהרון אקסול:
כדי להוכיח מי הוא מסתנן ומי הוא פליט, אני צריך להגיע למקום המגורים שלו ולהוכיח שבאמת הוא מסתנן.
<אהרון אקסול:
זה לא פשוט.
<יוסי אדלשטיין:
את זה אנחנו יודעים לעשות והמספרים הם זניחים.
<יוסי אדלשטיין:
זה באמת לא העניין.
מירי רגב:
עיריית תל-אביב אומרת שהם בעצם נמצאים בתוך ואקום.
<אהרון אקסול:
אנחנו התחלנו בתחנה הזאת עם 79 שוטרים.
<אהרון אקסול:
במהלך השנה האחרונה, גם בהחלטה של השר לביטחון פנים וגם מפכ"ל המשטרה, הגדלנו את מספר השוטרים ונגיע עוד מעט ל-190 שוטרים.
<אהרון אקסול:
כבר הכנסנו לפה פלוגת מג"ב שסיימה את ההכשרה לפני כחודשיים והיא פועלת כרגע בשטח.
נחמן שי:
היא תתמחה באזור הזה?
<אהרון אקסול:
היא כבר בפנים.
<אהרון אקסול:
היא כבר עובדת פה.
<אהרון אקסול:
זאת העבודה שלה ופה היא תעבוד.
<אהרון אקסול:
זאת פלוגה של 50 שוטרים שכבר פועלת.
נחמן שי:
מה הם עושים?
<אהרון אקסול:
הם מפטרלים.
מירי רגב:
הם שומרים על שקט, שבן אדם יוכל לצאת בלילה בלי שיפחד שיאנסו אותו וירביצו לו.
<אהרון אקסול:
אנחנו פועלים גם מודיעינית.
<אהרון אקסול:
כרגע אנחנו בבנייה של התחנה עם כל המרכיבים שלה.
<אהרון אקסול:
אנחנו עושים פה הרבה פעולות מודיעיניות וגם נעשה בהמשך.
<אהרון אקסול:
בסוף, כמה שלא נעשה פה, בסופו של דבר יש פה בעיה לאומית וצריך לתת לבעיה פיתרון שורשי.
<אהרון אקסול:
אנחנו תופסים אחד, בסדר.
<אהרון אקסול:
נניח שכולם בסדר, בית המשפט בסדר, אבל בסוף נשארים עם אותה בעיה.
<רובי זלוף:
אנחנו שמנו עכשיו כמה מיליוני שקלים והרמנו מערכת של 300 מצלמות בשכונת התקווה, שפירא ונווה שאנן.
<רובי זלוף:
200 כבר מותקנות ועוד 100 יותקנו עד סוף מאי.
<רובי זלוף:
הקמנו בעירייה מרכז שליטה גדולה עם מערכת אנליטית שמסוגלת לפלח בדיוק את מה שאנחנו רוצים לראות.
<רובי זלוף:
זאת מערכת מאוד מתוחכמת שמתחילה לעבוד ב-1 ביוני.
דוד אזולאי:
מה זה יעזור?
יעקב אשר:
האם אפשר לקחת כמה נקודות יעד, לסמן אותם גם למען ישמעו ויראו.
יעקב אשר:
למשל, אותו בית קולנוע שיושב בשטח ציבורי פתוח, אותו בית כנסת.
יעקב אשר:
לקחת כמה מקומות של 400-500 יהודים שחיים פה כרגע.
יעקב אשר:
את הפיתרון הגדול אני לא רואה.
מירי רגב:
רע מאוד.
מירי רגב:
תאמין לי, לחץ על בתי המשפט, זה הדבר העיקרי.
מירי רגב:
צריך להביא את השופט גרוניס לכאן.
דוד אזולאי:
תביא לפה שני שופטים שיגורו פה ואז הם יבינו.
יעקב אשר:
בואו נהיה פרקטיים.
יעקב אשר:
לפחות לקחת כמה נקודות חמות, כמה נקודות מסוימות.
מירי רגב:
זה לא יעזור.
יעקב אשר:
לפחות שהתושבים יקבלו טיפה תחושה של יותר ביטחון.
יעקב אשר:
שמענו את התושבים.
יעקב אשר:
התושבים מדברים במרירות, והם כועסים על עירית תל-אביב שלא בצדק.
<רובי זלוף:
אנחנו מכילים את זה.
<רובי זלוף:
אנחנו מחבקים אותם, אנחנו מכילים את זה.
<רובי זלוף:
צועקים בכנסת, צועקים במשרדים, אז מה?
<רובי זלוף:
הם באמת מסכנים.
<רובי זלוף:
הם מסכנים.
<רובי זלוף:
אנחנו עושים דיונים והם מסכנים.
דוד אזולאי:
איך חדרו לתוך בית כנסת ואי-אפשר לפנות אותם.
דוד אזולאי:
יש שני בתי כנסת שהם חדרו לתוכם.
<מנשה ניסן:
בית הכנסת היה בבעלות ברית.
<מנשה ניסן:
היורש שלו החליט שיש פוטנציאל עסקי למקום.
<מנשה ניסן:
הוא החליט שהוא רוצה לפנות, הוציא צו פינוי בהליך חוקי מבית המשפט.
<מנשה ניסן:
ההליך החוקי הזה בוצע על-ידי עורך הדין שלו בצורה מוסדרת.
<מנשה ניסן:
זה הגיע אפילו עד לבית המשפט העליון.
<קריאה:
הכניסה של האריתראים זה גם על דעתו?
<מנשה ניסן:
אנחנו נקטנו בכל האמצעים ודאגנו שהפינוי של אמצעי הקדושה יהיו כדת וכדין.
<מנשה ניסן:
זה הדבר היחיד שנעשה.
<מנשה ניסן:
זה לא בית כנסת, זה מקום פרטי.
דוד אזולאי:
בשני המקומות?
<מנשה ניסן:
אלה מקומות פרטיים.
<מנשה ניסן:
מה שמפונה זה בצו פרטי של גורם פרטי שהחליט שיש פוטנציאל עסקי ומחליט לסגור את בית הכנסת.
<דוד דור:
תסביר את העניין של עבריינים שנתפסים ועדיין אי-אפשר להרחיק אותם מכאן.
<אהרון אקסול:
זאת בדיוק הבעיה שלנו פה.
<אהרון אקסול:
אפשר לדבר על פשיעה אבל בסוף יש פה אוכלוסייה שתקועה לך כעצם בגרון.
<אהרון אקסול:
אין פה מישהו שיעשה איתה מישהו.
<אהרון אקסול:
לא עבודה, לא רישום נכון, שום כלום.
<אהרון אקסול:
בסוף יש לך פה 40,000 איש.
<אהרון אקסול:
נניח שאין פשיעה מחר, עדיין יש לך 40,000 שמסתובבים לך פה ימינה ושמאלה, לא מחויבים לשום דבר כי אין להם שום מעמד.
<אהרון אקסול:
אתה נותן לו דוח.
<אהרון אקסול:
אז מה?
<אהרון אקסול:
מחר בבוקר לא תמצא אותו.
נחמן שי:
הם נוהגים?
<אהרון אקסול:
לא.
<אהרון אקסול:
אני מדבר על דוח לעסק.
<מנשה ניסן:
יש כאלה שנוהגים ללא רישיון.
<מנשה ניסן:
יש כאלה שמזייפים רישיונות נהיגה.
<מנשה ניסן:
בעיקר סודנים נוהגים פה.
<מנשה ניסן:
עושים להם איזה שעטנז של רישיון בינלאומי.
<אהרון אקסול:
אין פה ישות, אין מישהו כדי לדעת מי הבן אדם.
<אהרון אקסול:
גם אין מנהיגות.
<אהרון אקסול:
מבחינתנו האדם הוא אוויר.
<אהרון אקסול:
למה הוא אוויר?
<אהרון אקסול:
הוא לא רשום בשום מקום.
<אהרון אקסול:
אם הוא היה מסודר הייתי יכול לחלט אותו, הייתי יכול לתפוס אותו, לחפש אותו.
<אהרון אקסול:
הייתי יכול לעשות הרבה פעולות.
<אהרון אקסול:
בהיעדר ישות כזאת, היום הוא פה ואין לי מושג איפה הוא מחר בבוקר.
דוד אזולאי:
יש לכם רעיונות?
דוד אזולאי:
יש לכם פתרונות?
<אהרון אקסול:
קודם כל, הפיתרון הוא ברמה הלאומית, צריך למסד את העבודה שלהם בצורה סדורה.
<אהרון אקסול:
למה?
<אהרון אקסול:
זה יכול לפתור לנו חלק מהבעיות.
<אהרון אקסול:
לא כולם עובדים, חלקם עובדים, חלקם גונבים וחלקם פושעים.
<אהרון אקסול:
צריך למסד אותם בעבודה עד שהמדינה תקבל החלטה.
<קריאה:
אפשר לקחת אותם לקטיף.
מירי רגב:
נו באמת, נכשיר את השרץ?
<אהרון אקסול:
הדבר השני הוא לא כל-כך פופולארי.
<אהרון אקסול:
אם אפשר, כדאי לבזר את האוכלוסייה הזאת בכל הארץ.