GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<קובי עזרא:
המקום של האירוע, האם המשקה נמצא בכלי סגור או לא בכלי סגור.
<קובי עזרא:
מה שפה חברי מהסנגוריה הציבורית הציג עם הבקבוק הסגור, הרי ברור לכולם שזו לא המטרה של החוק, ברור לכולם שזה היה שיקול דעת לקוי של אותו שוטר בשטח, על זה אין מחלוקת.
תמר זנדברג:
בסדר גמור, אבל הכוונה שלנו היא לגרום למצב שלשון החוק וגם התבחינים שנובעים ממנו משרתים את הרציונל ואת הכוונה של החוק.
תמר זנדברג:
על הרציונל אין לאיש ספק, נזקים של אלכוהול – דרך אגב, עם המדען הראשי, סליחה שאני משתפת את כולם, היינו בדיון בנושא הקנאביס הרפואי אצל שרת הבריאות ואני אמרתי לו בעצמי שאלכוהול גורם יותר נזק מאשר הצמח הזה, לי נזקי השכרות הם ידועים.
תמר זנדברג:
השאלה היא מה בחוק הזה באמת משרת את המטרה הזו ומה בחוק הזה נותן סמכות גורפת מדי ליד קלה על ההדק ואז יקרו לך בהכרח מקרים של שפיכה שלא צודקת, מקרים שהגיעו אלי בתור חברת מועצה בעירית תל-אביב שידועים לכם על השפיכה בים, דרך אגב בשעות היום.
תמר זנדברג:
וכאשר המשטרה נדרשה להגיד מתוקף מה המקרים האלה אירעו היא ציטטה את החוק הזה למרות שהוא לא מדבר על שעות היום.
תמר זנדברג:
הטענה שלי היא פשוטה, ככל שאנחנו נרחיב יותר בסמכות גורפת מדי שהיא לא מידתית, שהיא עתידית, שהיא לא על סמך איזשהו חשש ודאי וסביר שמשהו שקורה בשטח הוא אכן מסכן לפי לשון החוק אנחנו נראה יותר ויותר מקרים כאלה שיש בהם הפרה של זכויות אדם, שיש בהם פגיעה בפרטיות, יש בהם כל מיני דברים.
<ערן קמין:
אין מחלוקת על העניין הזה.
<יוסי הראל פיש:
בעניין הבגירים, ההפרדה בין בגירים וקטינים, אנחנו צריכים לזכור דבר נורא פשוט, מי שהכניס את תרבות הבילוי של האלכוהול ארצה זה המבוגרים, זה לא הילדים, זה לא הצעירים.
<יוסי הראל פיש:
וכשאנחנו מדברים על ההחמרה אצל הצעירים, 70% מההתנהגות של שתיה בעייתית של אלכוהול בקרב צעירים מוסברת על ידי זה שהם ראו מבוגרים עשו את זה.
תמר זנדברג:
אדוני, אבל אם הכנסת מבקשת להגביל מבוגרים מלשתות אלכוהול תתכבד ותגיד זאת.
תמר זנדברג:
לא זו מטרת החוק הזה, עם כל הכבוד.
<יוסי הראל פיש:
לא, אבל אני אומר, אם את רוצה לחולל שינוי בתרבות השתייה הבעייתית, אני לא מדבר עכשיו על שתיה אחראית של מבוגרים אלא שתיה בעייתית שמתרחשת באזורי בילוי, שמתרחשת בשעות מסוימות של היממה, אתה לא יכול לעשות הפרדה בין צעירים ומבוגרים.
תמר זנדברג:
זו עמדתך.
<יוסי הראל פיש:
כן, אני אומר שזו עמדתי, שמושתתת על עובדות מדעיות מכל העולם שמראות שיש קשר נורא חזק.
תמר זנדברג:
אני מזכירה לך שדיברנו כאן בין היתר על נושאים של חינוך, של הסברה, של התנהגות כללית שמתחילים מגיל צעיר.
תמר זנדברג:
לא את כל בעיות העולם נפתור בחוק הזה ובטח ובטח המטרה שלו לא להגביל שתיית אלכוהול של מבוגרים, זו לא מטרת החוק.
תמר זנדברג:
אם זו מטרת החוק נביא חוק אחר ונדון בו, לא בזה אנחנו דנים.
זבולון כלפה:
נציג משרד הפנים, בבקשה.
גרנר:
אני חושב שחשוב להזכיר מה היה לפני 2010 ולמה בכלל הביאו את תיקון החוק הזה.
גרנר:
זכור לכם באשקלון אותו אחד ששתה אלכוהול עם אותה בחורה, הם שתו ואחרי זה הוא הטמין את גופתה בחוף הים.
גרנר:
אני אומר שוב, הנושא הזה הוא אקוטי ובסופו של דבר היינו צריכים להילחם עם כלים שהם לא דמוקרטיים, לפעמים צריך לעשות כלים כאלו.
תמר זנדברג:
אני מזכירה לך שאנחנו חיים בדמוקרטיה, אין פה כלים שהם לא דמוקרטיים.
גרנר:
לצורך העניין גם הדמוקרטיה - - -
תמר זנדברג:
לא, אז בדיוק צריך להיות איזון - - -
גרנר:
שניה, אני שמעתי אותך, ברשותך - - -
תמר זנדברג:
אבל אתה אומר דברים שהם מקוממים.
זבולון כלפה:
הכוונה היא לא ללכת למקרה הקצה דווקא.
גרנר:
לא, אני לא אלך על הקצה.
גרנר:
מה שאני מנסה לומר לכם - - -
תמר זנדברג:
הכליים צריכים להיות דמוקרטיים, במסגרת הדמוקרטיה יש גם הגבלות מסוימות אבל זה לא כלים לא דמוקרטיים.
גרנר:
חברת הכנסת תמר זנדברג, שמעתי אותך בקשב רב - - -
זבולון כלפה:
חלק מהדמוקרטיה זה גם להקשיב.
תמר זנדברג:
נכון אבל סליחה, כשיש דברים מקוממים כמו "כלים לא דמוקרטיים" אז חייבים להתריע על זה.
גרנר:
שמעתי אותך בקשב רב.
גרנר:
היות ואנחנו לצורך העניין לא נמצאים באוטופיה, אנחנו נמצאים כרגע במדינת ישראל ויש לנו מצב שהוא באמת בעייתי מבחינת גם הילדים וגם המבוגרים.
גרנר:
כפי שצוין, הנושא הזה של שתיית משקאות, כשבאים לפני המועדונים אתם צריכים לראות את כל הקיוסקים, בעיקר גם בתל-אביב, להזכיר לך כחברת מועצת תל-אביב לשעבר, עם כל הבעייתיות שהיתה בתל-אביב, עם כל מה שקורה שם, לכן אני חושב שהכלים שכן ניתנו למשטרה הם מידתיים.
גרנר:
אי אפשר לבוא ולהגיד על המשטרה שהם יבואו כשמתחשק להם ויעשו דברים כאלו ואחרים.
גרנר:
סך הכול לכולם יש גם "שכל ישר", כשמישהו דיבר על אותו בקבוק יין בחוף הים, כאחד שאחראי על חופי הים, אסור להיכנס עם זכוכית אז אולי בגלל זה שפכו.
<תומר רוזנר:
אנחנו ממתינים עדיין לצו החדש.
זבולון כלפה:
האם גם אתה מצד משרד הפנים מסכים לאבחנה של הרשות למלחמה בסמים לגבי הנושא הזה של חוסר היכולת לעשות את האבחנה בין הבגירים לקטינים?
גרנר:
התשובה היא כן מהסיבה הפשוטה, זו בדיוק הנקודה, היות ולא רוצים להעמיד אותם מפני שהחוק מאפשר לדין - - -
<תומר רוזנר:
לא, החוק לא מאפשר להעמיד לדין.
גרנר:
רגע.
גרנר:
את המבוגרים.
<תומר רוזנר:
לא, החוק לא מאפשר.
גרנר:
שתיית משקאות משכרים כשתיית משקאות משכרים זה נכון, החוק לא מאפשר, אני מסכים.
גרנר:
אבל אם, כמו שכתוב פה בחוק, לעניין שאם הוא עושה הפרעה, שתה משקה משכר ועושה הפרעה אז אפשר להעמיד אוותו לדין.
תומר רוזנר:
גם את הבגיר וגם את הקטין.
גרנר:
גם את הבגיר וגם את הקטין, כן.
<יוסי הראל פיש:
החוק הוא נגד שכרות - - -
זבולון כלפה:
שניה רגע.
זבולון כלפה:
חבר הכנסת צור, רצית להוסיף משהו?
דוד צור:
כן.
דוד צור:
רציתי לומר כך, קודם כל אני חושב שכן צריך להפוך את זה לחוק.
דוד צור:
אין חולק על העניין הזה שהסמכות הזאת שניתנה בידי המשטרה מורידה את עקומת הפשיעה.
דוד צור:
כמי שהיה אחראי על המחוז העיקרי בבעיות האלה של שכרות ואלימות אני חושב שהסגירה של הפיצוציות בשעות מסוימות שלא נדונו בחוק הזה, למשל בהרצליה, כשהלכנו למהלך הזה עם ראש העיר, הורידו באופן דרמטי את הפשיעה באזורים האלה.
דוד צור:
אגב, זה בא בכלל מהכיוון של העירייה, וזה היה יחסית מהלך מאוד לא – דמוקרטי תקראי לו? – מאוד לא דמוקרטי אבל הוא בא דרך חוק רישוי העסקים כדי להקל על תופעות של - - -
זבולון כלפה:
חלק מהדמוקרטיה זה גם להגן על הציבור.
דוד צור:
נכון.
<יוסי הראל פיש:
אגב, יש תמיכה גורפת בציבור.
דוד צור:
אני יכול להשלים את המשפט?
דוד צור:
אני מודה שאין לי את הידע שיש אצלכם, אצלם, תנו לי רגע להגיב כי אני חייב גם ללכת.
דוד צור:
ולכן אני חושב שפה ביקשנו, וערן, אתם חייבים לבוא עם נתונים כי בסוף אתם באים עם משהו צודק אבל בצדק שואלת אתכם תמר כמה שאלות או שאני מבקש את הנוהל, הדברים האלה חייבים להיות הרבה ברורים לנו.
דוד צור:
אני יודע מעבודת המשטרה שיש גם מעקב אחרי הדברים האלה והדברים נעשים באופן מסודר אבל הנוהל הזה לדעתי חייב להיות מחודד והוא לא צריך להיות "העתק-הדבק" של החוק אלא הוא צריך להיות משהו שמבאר ומפרש איך מוציאים לפועל את החוק הזה.
דוד צור:
אני כן רוצה לסייג, דווקא לכן, הנציגה של אגודת זכויות האזרח ותמר חברתי, מתוך רצון טוב שלכן לעשות תבחינים בין בגירים לקטינים אתם עושים נזק.
דוד צור:
אתם תגרמו לזה, בהכירי את המערכת, שיתחיל פה איזה רישום כולל זיהוי והקטינים האלה יכנסו לתוך המאגר הפלילי על אירועים שהם אפילו על גבול הפלילי ואתם תעשו להם נזק.
דוד צור:
לכן טוב שזה יישאר בצורה הזאת, שהתבחין יהיה תבחין מאוד סובייקטיבי ואל על סמך הצגה של תעודות.
תומר רוזנר:
חבר הכנסת צור, אפשר לשאול אותך שאלה?
דוד צור:
שנייה, אני רק אסיים.
דוד צור:
כי אני חושב שהכנסה של דבר כזה רק תגרום נזק לקטינים.
תמר זנדברג:
למה זיהוי יגרום לכך?
דוד צור:
כי הם יצטרכו בחובת דיווח אחורה, זה יכנס למערכת ואנחנו לא רוצים.
תמר זנדברג:
סליחה, היום בעל פיצוציה צריך לבקש תעודת זהות בשביל למכור בקבוק יין.
דוד צור:
אבל זה סיפור אחר, הוא בעל פיצוציה.
תמר זנדברג:
למה אי אפשר לייצר סמכות שמבקשת זיהוי לא עבור רישום פלילי?
דוד צור:
הוא בעל פיצוציה.
זבולון כלפה:
לא כחול במדים, זה שונה.
זבולון כלפה:
כששוטר במדים מבקש תעודה זה כבר עניין אחר.
דוד צור:
ודאי, זה משהו אחר לגמרי.
זבולון כלפה:
תומר, בבקשה.
<תומר רוזנר:
רציתי לשאול בדיוק בהמשך לשאלתה של חברת הכנסת זנדברג, האירוע היזום שרושמים אותו במערכת זה אירוע יומן, אם אני מבין נכון?
דוד צור:
אתה מבין נכון אבל הוא רשום במערכת.
תמר זנדברג:
אבל זה לא פלילי.
דוד צור:
אבל אני אגיד לך למה זה גורם.
<תומר רוזנר:
רגע, אני רוצה להבין איך אתה מבין את הנוהל שהמשטרה כתבה בתור ניסיונך בעברך.
<תומר רוזנר:
המשטרה כתבה שצריך השוטר באירוע לרשום את פרטי המחזיק, לדווח אחורה למוקד את פרטי המחזיק שלו שפכו את המשקה, איך אתה מבין את זה?
<תומר רוזנר:
כלומר, מה הוא צריך לדווח?
דוד צור:
קודם כל אני לא מבין שיש פה איזה הליך של זיהוי ורשימה, אני טועה, ערן?
<ערן קמין:
אני אנסה לעשות סדר.
<ערן קמין:
יש הבדל בין אכיפת הנושא של השמדת משקה משכר לבין הנושא הפלילי של מכירת המשקה ואספקת המשקה.
<ערן קמין:
כל ההליך החקירתי, האח"מי - - -
דוד צור:
אנחנו מדברים כאן על שפיכה.
<ערן קמין:
בסדר, כל ההליך האח"מי מטופל במסגרת הפל"א והעברנו דוחות מסודרים לוועדה.
<ערן קמין:
זה מה שנדרשנו, אגב.
<ערן קמין:
הנהלים והפקודות ידועים לוועדה, לא נדרשנו להציג אותם לדיון הספציפי הזה, נשמח להציג את זה בכל פורום שנידרש לכך.
<ערן קמין:
נתוני השפיכה מדווחים ברמה כמותית, דיווחנו על 43,000, נדמה לי, בשנת 2012 - - -
דוד צור:
ערן, יש זיהוי לאנשים?
זבולון כלפה:
ערן, בהוראות המשטרה רשום מפורשות, סעיף ב(1) "רישום פרטי המחזיק של המשקה", מה הכוונה?
<ערן קמין:
הכוונה היא שבמסגרת מערכת שירת הסירנה, שחבר הכנסת צור מכיר, האירוע הזה מדווח, מצוין.
<ערן קמין:
צריך לזכור, מרבית הקטינים לא נושאים תעודת זהות, לכן הרישום שלהם הוא לא רישום חסר, שם בלבד וכדו', הוא רישום חסר.
מירי רגב:
חברים, אנחנו צריכים לסיים.
דוד צור:
הייתי באמצע משפט.
דוד צור:
לכן אני מדגיש שוב גם לסנגוריה הציבורית, שאני לא רואה אותו, התבחין שרוצים להשית על המשטרה בין בגירים לקטינים יזיק לעניין כי פעם שהרישום יהיה רישום עם פרטי האירוע הוא ייכנס לתוך המערכת, לא בהכרח למערכת הפלילית אלא למערכת רישום שבה אחרי זה עושים הצלבות אם קורים למשל אירועים אלימים באותו מקום ולוקחים את דוחות – אגב, כך גם מזהים פשעים חמורים לפעמים, כי זה פוגע, ולכן אני חושב שאתם חייבים לרדת מהדרישה הזו והיא לא חכמה.
<עלוה קולן:
לא דרשנו, אנחנו דרשנו דיווח לוועדה, לא דיווח למשטרה.
דוד צור:
זה בסדר גמור אבל לא חובת הזיהוי.
תמר זנדברג:
אבל הם טוענים שהם לא אוספים את הנתונים.
מירי רגב:
רבותי, אנחנו סיימנו את הדיון.
מירי רגב:
משרד המשפטים, לתוך החוק ייכנס דיווח לוועדה אחת לשנה על תבחינים, זאת אומרת נוהל מסודר.
מירי רגב:
אני רוצה לראות נוהל מסודר.
מירי רגב:
ראיתי פה את הנוהל, גיל המעורבים, התנהגות המעורבים, כמות המשקה, שעת האירוע, מקום האירוע וכדו', זה בסדר, אני רוצה שיהיו נתונים ברורים כל שנה כמה הם מתחת לגיל 18, כמה הם בגיל 18 וכמה הם בגירים.
<יואל הדר:
אנחנו לא יודעים, זה בדיוק העניין, אנחנו לא מבקשים תעודת זהות.
מירי רגב:
אבל עוד פעם, או שאתה לא מבין את מה שאתה כותב או שאני לא מבינה ותסביר לי שוב, יש לנו כנראה בעיה בהבנת הנקרא.
מירי רגב:
כתוב כאן: "פרטי מחזיק המשקה", "פרטי", זאת אומרת, השוטר עכשיו תופס את הבת שלי, שואל אותה: מי את?
מירי רגב:
קוראים לה יעל רגב, בת כמה את?
מירי רגב:
בת 16.
מירי רגב:
זה הכול.
מירי רגב:
מה זה קשור לפלילי?
<אתי כהנא:
או שהיא אמרה נכון או שלא.
מירי רגב:
אתה אוסף את הפרטים.
תומר רוזנר:
זה הנוהל שהם כתבו.
מירי רגב:
אתם כתבתם את זה, אתם כתבתם "רישום דוח פעולה", מה הם צריכים לעשות?
מירי רגב:
סטטיסטיקה של הסמכות של כל הדבר הזה.
<ערן קמין:
גברתי, אם אפשר רק הערה לנושא הזה.
<ערן קמין:
אנחנו מחויבים באמת כפי שגברתי הקריאה אבל הרבה פעמים בני הנוער לא נושאים תעודות זהות ולכן הרישום שלהם – אני מציע שהוועדה תבקש פילוח בין בגירים לקטינים וסביב זה אנחנו נוכל לעבוד במערכות שלנו.
מירי רגב:
אבל זה מה שאני אמרתי, אתה לא תתחיל עכשיו להציג לי: יעל, שמחה, ברכה, ברוך, שלמה.
מירי רגב:
מישהו ביקש שמות?
מירי רגב:
אני רוצה סטטיסטיקה.
מירי רגב:
בקיצור, אני רוצה נתונים על צעירים ובגירים.
מירי רגב:
אני רוצה שיהיה נוהל מפורט, מסודר לשוטר.
מירי רגב:
ברור שבסוף תמיד זה שיקול דעת של השוטר, גם בצבא, יש היתקלות יש לך נוהל היתקלות, אבל בסוף, אם הוא לקח ימינה או לקח שמאלה, זה ברור, בסוף תמיד שיקול דעת של הקצין, אבל שיהיה נוהל מפורט בעניין הזה.
<שלמה אבוטבול:
שזה קיים.
מירי רגב:
שזה קיים אבל הוא - - -
<קובי עזרא:
לא, גברתי מסתכלת על הפקודה.
<שלמה אבוטבול:
יש נוהל, נוהל מסודר.
מירי רגב:
הנה אני רואה שזה גיל, התנהגות, כמות המשקה, שעת האירוע – על זה אתה מדבר?
<קובי עזרא:
לא, גברתי, זו הפקודה.
<שלמה אבוטבול:
יש נוהל אג"מי 02.220.022 לטיפול בסייר החל מחילת האירוע ועד סיומו.
<שלמה אבוטבול:
קיים נוהל מפורט.
מירי רגב:
אוקיי, אנחנו עוברים להקריא את החוק, בבקשה, עם הדיווח פעם השנה ל-3 שנים, עם מה שהכנסנו.
גלעד קרן:
אני מקריא מהנוסח שכותרתו היא "נוסח מוצע ייעוץ משפטי".
גלעד קרן:
יש פה עוד כמה שינויים שהכנסנו בהסכמת משרדי הממשלה.
גלעד קרן:
עכשיו ייכנס תיקון לסעיף 7 שמדבר על דיווח לוועדה.
גלעד קרן:
בסעיף 7 במקום "18 חודשים ובתום 3 שנים מיום תחילתו של חוק זה" יבוא "אחת לשנה במשך 3 שנים".
מירי רגב:
אנחנו צריכים להצביע על כל סעיף בנפרד?
<תומר רוזנר:
לא, אפשר על הכול ביחד.
גלעד קרן:
אנחנו נוסיף פה גם לעניין הדיווחים שיתווסף דיווח על פילוח בין בגירים לקטינים.
תומר רוזנר:
אבל דיווח אנחנו נבקש גם על הנושא של העסקים, על סגירת עסקים וכו'.
מירי רגב:
כמה עסקים נסגרו, מדוע הם נסגרו.
מירי רגב:
תסביר מעט ואז נעבור להסתייגויות.
תומר רוזנר:
אני אסביר ממש בקצרה, אני רק אוסיף תיקון נוסף שעוד לא הספקנו להכניס אותו בנוסח והוא הוסכם עם משרדי הממשלה.
תומר רוזנר:
ייווסף סעיף שמאפשר לשר לביטחון פנים באישור ועדת הפנים לשנות את התוספת לחוק המאבק בתופעת השכרות שמגדיר את המקומות שבהם לא תחול החזקה של מקום ציבורי כפי שהיא מופיעה בחוק.
תמר זנדברג:
עוד פעם.
תומר רוזנר:
בחוק העיקרי יש תוספת שמגדירה מקומות שבהם לא קיימת האפשרות של השפיכה.
תמר זנדברג:
למשל?
תומר רוזנר:
למשל מסעדה, בית מלון, כל המקומות האלה.
תמר זנדברג:
אז השר בהתייעצות עם הוועדה יוכל לשנות?
<תומר רוזנר:
באישור הוועדה.
תמר זנדברג:
באישור הוועדה יוכל לשנות את המקומות האלה?
מירי רגב:
הכול יבוא לאישור הוועדה.
תומר רוזנר:
לשנות את המקומות האלה.
תמר זנדברג:
חוף הים למשל.
<תומר רוזנר:
למשל.
<תומר רוזנר:
החוק, כפי שנאמר, כולל את הנושא של השפיכה ואת החזקה לגבי השפיכה, אנחנו מציעים לבטל את הסיפור של קנס מינימום בהגדרה של חוק רישוי עסקים.
זבולון כלפה:
לחלוטין?
זבולון כלפה:
בלי לקבוע רף תחתון כלשהו?
תומר רוזנר:
במקום הדבר הזה יהיה סעיף שמאפשר לשר לקבוע עבירת קנס עם סכום מירבי שהוא יכול לקבוע, שזה היום נדמה לי 7,500 שקלים.
יואל הדר:
לא השר שלנו.
<תומר רוזנר:
שר הפנים.
<תומר רוזנר:
10% מסכום העבירה.
<יפעת רווה:
הם תלויים באישור שלנו ויש לנו טיוטת תקנות מוכנה.
<תומר רוזנר:
התקנות בצנרת.
מירי רגב:
הסתייגויות?
מירי רגב:
מי רושם את ההסתייגויות?
תמר זנדברג:
קודם כל, אני מגישה הסתייגות בשם סיעת מרצ, יש לי פה חתימה אם צריך.
תמר זנדברג:
יש לי 3 הסתייגויות: אחת לנושא הרישום, שהוא צריך לכלול באופן פוזיטיבי אם זה קטין או בגיר, צריך לכלול מיקום גיאוגרפי שבו זה התבצע, את נסיבות המקרה, בדיוק את פרטי המקרה.
מירי רגב:
זה יכול, דרך אגב, להיכנס לתוך דוח הפעולה ולנתונים.
מירי רגב:
השוטר פשוט בדוח שלו יהיה כתוב.
תמר זנדברג:
שיהיה כתוב מה השוטר צריך לרשום, איזה פרטים.
מירי רגב:
אלה, דרך אגב, פרטים שאתם תצטרכו להציג בוועדה בכל מקרה.
<ערן קמין:
הוועדה מצפה שאנחנו נציג את כל המקומות שבהם נרשם אירוע?
מירי רגב:
לא.
מירי רגב:
בגדול, פילוח, באזור הדרום, באזור הצפון.
תמר זנדברג:
בוועדה אתם תציגו אבל ברישום שיהיה מה צריך לרשום כדי שהנתונים יאספו.
תמר זנדברג:
דבר שני, בחזקה, באותה חזקה מדוברת – אולי היועץ המשפטי יכול לעזור לי, אני משפטנית אמנם אבל לא מנוסה – איך אפשר להפוך את החזקה כך שבמקום שבכל מצב בשיקול דעת השוטר בלבד, להפוך אותה לשיקול דעת קצת יותר, למשל, כשיש לו סבירות שקרובה לוודאית שעומד להתפתח אירוע או משהו כזה?
תמר זנדברג:
לא "שתייתו עלולה להביא להפרת הסדר הציבורי".
תומר רוזנר:
אפשר לעשות "ברמה של ודאות קרובה" אם את רוצה.
תמר זנדברג:
למשל.
דוד צור:
אבל זה עניין של פסיקה, זה לא - - -
מירי רגב:
עזוב את זה, תן לה, זה הסתייגויות שלה, מה קורה פה?
תמר זנדברג:
אבל יש הבדל בין שיקול דעת מאוד מאוד גורף וכללי לבין שאחר כך, אם יש תביעה או משהו כזה, צריך להוכיח שזה היה - - -
תומר רוזנר:
אז זה לא בחזקה אלא בהוראה - - -
מירי רגב:
את רוצה ודאות קרובה כמו הצנזור שלא יכול לפסול כמעט שום דבר.
מירי רגב:
אוקיי, הבנתי, הלאה.
תמר זנדברג:
מה לגבי השעה, גברתי היושבת-ראש, את משאירה את זה?
מירי רגב:
סגרנו 23:00.
מירי רגב:
דווקא בגלל הרשות למלחמה בסמים אני כן רוצה כרגע ללכת על 23:00.
תמר זנדברג:
לגבי המכירה, והשפיכה 21:00 גם כן?
תומר רוזנר:
אם את רוצה להגיש על זה הסתייגות את יכולה.
מירי רגב:
כן, תגישי הסתייגות.
תמר זנדברג:
אם הגשתי את ההסתייגויות האלה אני יכולה להגיש - - -
<תומר רוזנר:
לא, את צריכה להגיד אותן עכשיו.
תמר זנדברג:
בסדר, אז אני אגיש הסתייגות מ-24:00, לשנות את השעה מ-23:00 לל-24:00 לגבי מכירה.
מירי רגב:
יש למישהו עוד הסתייגויות?
מירי רגב:
אתה קואליציה.
דוד צור:
אני יודע, אבל אני אמרתי את דברי קודם לגבי חובת הדיווח.
דוד צור:
ההשתה הזו של חובת הדיווח למשטרה של בגיר וקטין - - -
מירי רגב:
אבל זה ייכנס, הם חייבים להכניס את זה.
דוד צור:
את זה אני מבין, אבל אני חושב שהיא מזיקה לקטינים, לכן הייתי מבקש שחובת הדיווח הזו תהיה – איך לומר בעדינות?
דוד צור:
– תהיה על סמך התרשמות ולא על ידי - - -
מירי רגב:
בוודאי, שלא יהיה מצב בסוף שההפרדה בין קטין לבגיר תביא למצב שבו יהיה רישום וכו'.
מירי רגב:
זה חד משמעית, שזה יהיה ברור בנוהל, אנחנו לא רוצים להפליל פה את בני הנוער, אנחנו רוצים רק לדעת מבחינה סטטיסטית את פעילות המשטרה בחלוקה.
<יפעת רווה:
על סמך שאלה ולא על סמך תעודת זהות.
דוד צור:
בדיוק.
מירי רגב:
בדיוק.
מירי רגב:
על סמך שאלה ולא על סמך תעודת זהות, זה מצוין, זה יכנס אז בבקשה להבהיר את זה.
מירי רגב:
זו לא הסתייגות.
מירי רגב:
טוב, אנחנו מצביעים על כל ההסתייגויות של תמר זנדברג, כמובן הקואליציה מצביעה נגד והאופוזיציה מצביעה בעד, אז מי בעד?
תמר זנדברג:
רגע, מה זה, כלים לא דמוקרטיים?
מירי רגב:
למה?
מירי רגב:
אני רק מזכירה, יש כאן חברי כנסת חדשים שלא מכירים את הנהלים.
מירי רגב:
מי בעד ההסתייגויות של תמר זנדברג?
מירי רגב:
בעד – 1
מירי רגב:
נמנעים – אין ההסתייגויות נדחו.
מירי רגב:
1 בעד.
מירי רגב:
יפה, אז הצבענו על ההסתייגויות של תמר.
מירי רגב:
עכשיו אנחנו מצביעים על החוק עצמו שהקראנו אותו קודם.
מירי רגב:
מי בעד החוק?
מירי רגב:
בעד – 5
מירי רגב:
הצעת החוק עברה.
יואל הדר:
יש פטור מחובת הנחה כמובן לפני קריאה שנייה ושלישית כדי שזה יעלה היום.
מירי רגב:
כן, אבל אתם מכניסים את כל הדברים שדיברנו עליהם היום ולהכין לי גם את כל הדברים שאמרתי היום למשטרה.
מירי רגב:
הישיבה נעולה.
מירי רגב:
בוקר טוב לכולם.
מירי רגב:
פיני, שלום.
מירי רגב:
אנחנו פותחים את ועדת הפנים והגנת הסביבה בדיון בסוגיית שינוי מפנת העדיפות הלאומית – נפת יזרעאל.
מירי רגב:
הדיון הזה - מקורו מפנייה של שמעון גפסו ראש עיריית נצרת עילית.
מירי רגב:
שלום לך, ראש עיריית בית-שאן.
מירי רגב:
אתה תמיד צריך לעשות כניסה, ג'קי.
מירי רגב:
ברוך הבא.
מירי רגב:
שלום לכם חברי הכנסת באסל ובועז.
מירי רגב:
ראיתי פה את חבר הכנסת שטרן.
מירי רגב:
היתה פנייה של ראש עיריית נצרת עילית בשם באמת ראשי ערים של נפת יזרעאל.
מירי רגב:
אני רק רוצה להבהיר שבשונה מדיונים אחרים בוועדה כרגע בכל סוגיית מפת העדיפות הלאומית, גם מבדיקה משפטית, לאף ועדה בכנסת אין יכולת ואין שיניים בסוגיה הזאת.
מירי רגב:
אני רוצה רק שנשים את הדברים על השולחן.
מירי רגב:
זאת אומרת, מהשולחן הזה אנחנו נצטרך לצאת לאיזשהו מאבק ציבורי והמלצה בוודאי.
מירי רגב:
נעביר המלצה, נעביר מכתב לראש הממשלה, נעביר מכתב לשר האוצר.
מירי רגב:
אני גם אמורה להיפגש עם שר האוצר.
מירי רגב:
זה ברור לחלוטין.
מירי רגב:
אני רק רוצה להסביר שאין כאן איזשהו עניין של הצבעות או תקנות או איזשהם עיכובים שאנחנו יכולים לעשות.
מירי רגב:
מפת העדיפות הלאומית, אחרי הרבה מאוד דיונים, אושרה בוועדת הכספים שאני הייתי חברה בה בקדנציה שעברה.
מירי רגב:
עוד גם לפני כן ב-2009, אם אני לא טועה, התקבלה החלטת ממשלה 1060, נכון?
מירי רגב:
זו ההחלטה שעליה אנחנו מדברים.
מירי רגב:
אבל היה איזשהו עדכון בוועדת הכספים מי יהיה במפת העדיפות הלאומית.
מירי רגב:
זה לא היה אז?
מירי רגב:
זה לא קשור לסוגיה הזאת, משרד ראש הממשלה?
<דן להב:
יש עדכונים אחת לתקופה על אי-הביצוע של ההחלטה.
<דן להב:
אבל ההחלטה שהתקבלה היא החלטה מ-2009.
מירי רגב:
זו ההחלטה הבסיסית שעליה אנחנו דנים.
באסל גטאס:
היה בג"ץ.
מירי רגב:
כן, יש גם עכשיו בג"ץ.
מירי רגב:
אחד הגורמים של הבג"ץ תיכף יציג אותו פה.
מירי רגב:
היתה החלטת ממשלה שהתקבלה ב-2009.
מירי רגב:
היא עסקה בהגדרת יישובים כבעלי עדיפות לאומית מתוך ראייה כוללת שגם הממשלה מבינה שיש יישובים במדינת ישראל שאנחנו צריכים לחזק אותם.
מירי רגב:
צריכים לחזק אותם באמצעות משרדי הממשלה בגלל שאותם יישובים הם רחוקים מהמרכז, בגלל שהמצב הסוציו-אקונומי של התושבים הוא כזה שאנחנו צריכים לחזק אותם, בגלל ארנונה.
מירי רגב:
אין להם תשלומי ארנונה כפי שיש במרכז הארץ.
מירי רגב:
כמו כן, מכיוון שאין שם מקומות תעסוקה, אין שם מרכזי מסחר גדולים.
מירי רגב:
מכל מיני סיבות כאלה ואחרות הוחלט שיש מפת עדיפות לאומית.
מירי רגב:
מפת העדיפות הלאומית הזאת כללה גם את נפת יזרעאל, ובצדק.
מירי רגב:
כי על מי אנחנו מדברים?
מירי רגב:
אנחנו מדברים על מגדל העמק, אנחנו מדברים על עמק המעיינות, מדברים על בית-שאן, על יוקנעם, על נצרת-עילית, על נצרת, על מועצה אזורית עמק-יזרעאל, ועל העיר עפולה.
<קריאות:
וגלבוע.
מירי רגב:
גלבוע כנראה צריכה לצאת ממפת העדיפות הלאומית זאת.
מירי רגב:
שם שירתתי בכל זאת.
<קריאה:
גם מגידו.
מירי רגב:
איפה מגידו?
מירי רגב:
לא רשום לי כאן.
מירי רגב:
גלבוע כן רשום, לא הקראתי.
מירי רגב:
אה, ומגידו – נכון.
<סימונה טסטה:
יש עוד.
<סימונה טסטה:
יש סח'נין, יש - - -
מירי רגב:
אה, נכון.
מירי רגב:
הם פשוט לא חתומים על המכתב שלך, גפסו?
<סימונה טסטה:
יש הרבה יישובים שלא חתומים.
מירי רגב:
15 רשויות שבצדק צריכות להיות להמשיך חלק ממפת העדיפות הלאומית.
מירי רגב:
ובוודאי אם מחליטים לשנות את מפת העדיפות הלאומית, את אותן החלטות שכבר ניתנו לגבי אותם מקומות אי-אפשר לעצור כי יש איזשהו תהליך של הרצה, אם זה בנושא של בינוי ושיכון, אם זה בנושא של עידוד תעסוקה.
מירי רגב:
זאת אומרת, אותם משרדים שכבר התחילו לעבוד מול ערים ספציפיות בנושאים מסוימים, בוודאי שאם יש איזשהו שינוי בהחלטה אי-אפשר בדיעבד עכשיו להחליט: אנחנו משנים את כללי המשחק.
מירי רגב:
אין מצב כזה שמשנים כללי משחק תוך כדי משחק.
מירי רגב:
מחליטים לשנות החלטה?
מירי רגב:
היא צריכה להיות מהרגע שמחליטים אותה, אבל היא לא צריכה כמובן לכלול את אותן החלטות שכבר ניתנו בעניין הזה.
מירי רגב:
יש כאן כמה מראשי הערים שניתנו להם החלטות מול משרדי ממשלה שכרגע ההפסקה של פרויקטים זה יעלה, קודם כל, מיליונים למדינה.
מירי רגב:
שנית, מבחינת הערים האלה זה מכת מוות לאותו יישוב.
מירי רגב:
לכן, אני רוצה לשמוע קודם כל מנציג משרד ראש הממשלה, וזאת לפני שראשי הערים יציגו, מדוע החליטה הממשלה או מדוע הממשלה מתכוונת להביא החלטת ממשלה להוציא את נפת יזרעאל ממפת העדיפות הלאומית.
מירי רגב:
האם יש שם איזשהם מאגרים של תקציבים, של משאבים, שאנחנו לא יודעים עליהם ויכול להיות שההחלטה שלכם היא מוצדקת?
מירי רגב:
אני מבקשת לשמוע את נציג משרד ראש הממשלה, את נציג משרד האוצר שתמיד יש להם מה להגיד על הדברים האלה מן הסתם, נציג משרד הפנים, איך משרד הפנים ושר הפנים מתכוונים לעמוד פה לצד הערים, לצד מפת נפת יזרעאל, ואחר כך כמובן את גפסו שהוא ראשון הדוברים כי הוא יזם את הדיון.
מירי רגב:
לאחר מכן מי שיירשם, כמובן בשמחה.
מירי רגב:
נציג משרד ראש הממשלה, בבקשה.
מירי רגב:
לטובת הפרוטוקול לדבר אל המיקרופון ולהציג את עצמך בשם ובתפקיד.
<דן להב:
דן להב, סגן ראש אגף פנים במשרד ראש הממשלה.
<דן להב:
אני לא יודע מה מקור השמועה שאת מדברת עליה לגבי הוצאה של נפת עמק יזרעאל.
<דן להב:
העיקרון הוא מאוד פשוט.
<דן להב:
ב-2009 התקבלה החלטה 1060 שכוללת את נפת עמק יזרעאל.
<דן להב:
ההחלטה עצמה היא בתוקף עד 1 באפריל, החלטה 1060.
<דן להב:
היא קבעה שנפת עמק יזרעאל תהיה בתוקף לשלוש שנים.
<דן להב:
פג תוקפה ב-13 לדצמבר 2009 כך שלמעשה נפת עמק יזרעאל היום היא כבר לא במפת אזורי עדיפות לאומית, אבל גם המפה כולה כבר לא בתוקף כי ב-1 באפריל פג תוקפה.
<דן להב:
הממשלה מתחילה כרגע בעבודת מטה שכמובן תכלול את כולם, תיקח בחשבון את כל השיקולים גם הרלוונטיים לעמק יזרעאל כדי לקבל החלטה, כך שאין שום החלטה לגבי הוצאה של עמק יזרעאל.
<דן להב:
הפנייה נעשתה, מה שנקרא, בין הזמנים.
<דן להב:
היא מוקדמת מדי להחלטה למפה החדשה ומאוחרת מדי למפה הישנה שכבר פג תוקפה.
<דן להב:
ולכן, אמרתי - אנחנו נקיים עבודת מטה.
<דן להב:
כמו כל עבודת מטה אנחנו באים אליה טבולה-ראסה עם באמת נכונות לשמוע.
מירי רגב:
מתי אתם מתכוונים לסיים את עבודת המטה הזו?
<דן להב:
תוך שלושה חודשים.
<דן להב:
החלטת הממשלה הנוכחית 1060 כדי שלא ייווצר מצב כמו שאמרת שיש נפילות, תוארך באופן טכני לשלושה חודשים על-ידי הממשלה.
מירי רגב:
נפת יזרעאל היא בפנים?
<דן להב:
נפת יזרעאל היא כבר בחוץ.
<דן להב:
מדצמבר היא כבר לא בתוקף.
<דן להב:
על-פי ההחלטה הקודמת היא כבר לא בתוקף מדצמבר, נפת עמק יזרעאל.
<דן להב:
במסגרת עבודת מטה החדשה - - -
מירי רגב:
רגע, רגע.
מירי רגב:
אתה מדבר מהר ואני צריכה שיסבירו לי לאט.
מירי רגב:
אני רוצה להבין מה הסיבות שהחלטתם להכניס את נפת יזרעאל לשלוש שנים, והאם משהו קרה בשלוש השנים האלה שכתוצאה מזה קיבלתם החלטה שבאמת אי-אפשר להאריך את נפת יזרעאל?
<דן להב:
נפת עמק יזרעאל לא נכנסה במבחנים הרגילים שהופעלו בפעם הקודמת.
<דן להב:
היא היתה על הגבול של כמות האוכלוסין ולכן היא יצאה החוצה באופן רגיל.
<דן להב:
במסגרת הדיון בממשלה הממשלה החליטה להכניס את נפת עמק יזרעאל במסגרת סמכויותיה של הממשלה, ולכן היא נכנסה פנימה.
<דן להב:
כאמור, מכיוון שהיא היתה גבולית היא הוכנסה לתקופה קצרה יותר והתקופה הזאת עברה.
מירי רגב:
אני לא מבינה מה שאתה אומר.
באסל גטאס:
אבל עברה ממתי?
<דן להב:
עברה בדצמבר.
באסל גטאס:
עברה מיום ההחלטה, לא מיום הביצוע שלה.
<דן להב:
ההחלטה היא בתוקף, נקבע לה שלוש שנים ממועד קבלת ההחלטה.
<דן להב:
דהיינו, פג תוקפה ב-13 בדצמבר 2009.
<קריאות:
לא 2009.
<דן להב:
2012, כן.
<אבי אלקבץ:
התוקף שנתנו לכל המדינה היה עד 1 באפריל 2013, ולנפת עמק יזרעאל עד 31.12.2012, שלושה חודשים לפני.
<אבי אלקבץ:
אצלם פג תוקף לפני חודשיים ואצלנו לפני חמישה חודשים.
אלעזר שטרן:
יש לי שאלה, אנחנו קצת חדשים פה בבניין הזה.
אלעזר שטרן:
אבל נראה לי כמו שאתה עכשיו בא, זה פשוט ניצלתם משהו שהיה פה אולי סוג של בחירות.
אלעזר שטרן:
הוראות כמו שאמרו לך עכשיו רק על השלושה חודשים וכמו שעכשיו אתה אומר שהממשלה תבוא להאריך את זה עד שיהיה דיון, למה כבר לא לחכות גם עם זה עד שיש דיון?
אלעזר שטרן:
עם כל כך הרבה החלטות אתם באים לוועדות כאן - - -
<דן להב:
כי פג תוקפו עוד קודם.
אלעזר שטרן:
גם כשפג תוקף.
אלעזר שטרן:
הרי ועדת הכספים, הוועדה הזאת, כל כך הרבה ועדות מתעסקות כל הזמן במשיכה עד שיהיה דיון.
אלעזר שטרן:
אתה צודק, נכון.
אלעזר שטרן:
פג תוקף, אין החלטה.
<דן להב:
לא.
<דן להב:
החלטה 1060 מראש נקבע לה שהיא תפוג אחרי תקופה מסוימת והיא תחודש מחדש על-ידי החלטה חדשה שתקבל הממשלה החדשה.
<דן להב:
לגבי עמק יזרעאל לא נקבע דבר כזה, לכן עמק יזרעאל - - -
מירי רגב:
דן, אני לא מזלזלת באינטליגנציה שלך.