GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מירי רגב: אין שום בעיה.
<הרצל שפיר: כרגע אני אתן דבר קצר, אחרי זה לעניין המפעל שבדקנו בדרום.
<הרצל שפיר: בעבודה שלנו התייחסנו לכל המפעלים שיש להם מתקן כימי, חומר מסוכן שחייב להיות שם גם מיגון עילי.
<הרצל שפיר: אמרנו שבראייה של עלות-תועלת שווה יותר להוסיף כמה אלפי שקלים למגן כל אחד מהמתקנים מאשר אחרי זה אם קורה מה שקורה.
<הרצל שפיר: זאת הייתה החלטה עקרונית.
<הרצל שפיר: אין מתקן שאין לו מיגון עילי.
<הרצל שפיר: כאן מתחיל הוויכוח והיה הוויכוח עם פיקוד העורף.
<הרצל שפיר: פיקוד העורף עובד על נתונים סטטיסטיים.
<הרצל שפיר: נניח שהוא היה לוקח את המפעל של הרכבת שנפגע שנהרגו שם 7,8 איש והוא היה עושה ניתוח סטטיסטי מה הסיכוי שהוא ייפגע.
<הרצל שפיר: לדעתי זה היה אחד למיליון.
<הרצל שפיר: הוא נפגע.
<הרצל שפיר: זאת הסיבה שבמפרץ קבעתי שכל מתקן כזה חייב להיות מוגן, כולל מיגון עילי.
<הרצל שפיר: אני לא מדבר על האמצעים האחרים.
<הרצל שפיר: פה יש ויכוח אחד.
<הרצל שפיר: הוויכוח השני.
מירי רגב: הוויכוח הוא שפיקוד העורף לא מקבל את ההמלצה שיהיה מיגון עילי.
נחמן שי: מיגון בפני מה?
<הרצל שפיר: מיד לזה אני מגיע.
<הרצל שפיר: הנקודה השנייה שהייתה במחלוקת הייתה מה למגן, מה הוא ראש הקרב.
<הרצל שפיר: ההנחה של צה"ל שהוא בונה על הרש"ק הקיים היום בסביבה.
<הרצל שפיר: אני טענתי שזה לא נכון וצריך לחשב את זה בהתאם לרש"ק שיהיה בעתיד.
<הרצל שפיר: אתה עכשיו משקיע כסף על ידי התעשיינים.
<הרצל שפיר: כל כסף שיהיה כעבור X שנים כבר לא שווה.
<הרצל שפיר: יש מה שנקרא חימוש מונחה מדויק.
<הרצל שפיר: צריך להניח איזו כמות תהיה בידי האויב, רק אז לשקול מקומות מאוד ספציפיים.
<הרצל שפיר: כדאי שהעניין הזה ייבדק גם בצורה הזאת.
<הרצל שפיר: המיכל הזה הוא כפי שהוא.
<הרצל שפיר: הביטויים קצת מבלבלים את האנשים.
<הרצל שפיר: בחיפה אין מפעל ייצור אמוניה.
<הרצל שפיר: מפני שאין מפעל יש מיכל.
<הרצל שפיר: המיכל הזה אוגר 120 אלף טון לשנה, בערך 12 אלף לחודש, משהו כזה.
<הרצל שפיר: שואלים למה אין לו רישיון והוא עובד.
<הרצל שפיר: אם הוא לא יעבוד, מאות מפעלים בארץ תוך שבוע נסגרים.
<הרצל שפיר: את זה צריך להבין.
<הרצל שפיר: מצד אחד לא נותנים רישיון, מצד שני נותנים לו לעבוד.
<הרצל שפיר: על זה כתבתי בזמנו סעיף.
<הרצל שפיר: אני משאיר את זה כרגע בצד.
<הרצל שפיר: את המפעל בדרום בדקנו.
<הרצל שפיר: מה היו הבעיות עד היום?
<הרצל שפיר: למה זה לא נעשה?
<הרצל שפיר: כדי להקים מפעל כזה צריך ממשלה או גוף פרטי.
<הרצל שפיר: גוף פרטי לא רוצה להקים דבר כזה, מפני שאם הוא כלכלי הוא בדרך כלל צריך להיות בין 300 ל-700 אלף טון ייצור לשנה.
<הרצל שפיר: במדינת ישראל לא נדרשים ליותר מ-120 אלף.
<הרצל שפיר: הייתה בעיה איך יוצאים מזה.
<הרצל שפיר: לא יצאו מזה.
<הרצל שפיר: בכל זאת בדקנו את האפשרות הזאת.
<הרצל שפיר: הצעתי כבר בראשית 2007 להקים גוף שיבדוק את העניין הזה וייגש לתת לזה את הפתרון.
<הרצל שפיר: זה לא נעשה בצורה כפי שזה היה צריך להיות.
<הרצל שפיר: ההיגיון להקים את זה שם מותנה בשני דברים.
<הרצל שפיר: את העודף של הייצור לשווק.
<הרצל שפיר: במקרה הזה יש סיכוי טוב לעשות את זה דרך עקבה או דרך אילת.
<הרצל שפיר: יש להניח שיותר דרך עקבה, כי דרך אילת כל העולם יקים רעש.
<הרצל שפיר: הדבר הזה אפשרי.
<הרצל שפיר: גם הרכבת במקרה הזה מועילה.
<הרצל שפיר: זה בהנחה שיש אפשרות לייצא.
<הרצל שפיר: יש אפשרות לייצא, בייחוד למזרח הרחוק, כך שזה טוב.
<הרצל שפיר: העלו פה נכון את עניין השינוע.
<הרצל שפיר: אני רוצה להסביר שבעיית השינוע בעייתית מאוד.
<הרצל שפיר: לפי הערכה שעשינו, במידה והמפעל יהיה בדרום צריך יהיה לשנע בין 4000 ל-6000 משאיות כל שנה מהדרום לצפון, בצפון וכדומה.
<הרצל שפיר: מי שחושב שהבעיה היא רק במקום אחד, אז לא, היא בהרבה מקומות.
נחמן שי: זה יוצר מצב אבסורדי, כי ככל שמעתיקים אותו רחוק ממרכז הארץ אתה מגדיל את התעבורה.
מירי רגב: אתה מגדיל את הסיכון ואת הסכנה בעצם השינוע שלו.
<הרצל שפיר: הבעיה הנוספת שמתעוררת היא מי מטפל בזה כשקורה משהו בשטח.
<הרצל שפיר: היום הסיכום הוא שמי שאחראי לטפל בזה הוא המפעל.
<הרצל שפיר: זאת שטות.
<הרצל שפיר: לא מפני שהוא לא יכול, לא רוצה או רוצה.
<הרצל שפיר: זאת לא האחריות של מפעל פרטי במדינת ישראל לטפל בזה.
<הרצל שפיר: מי שצריך לטפל בזה זאת רשות ממשלתית, כמו כיבוי אש.
<הרצל שפיר: כיבוי אש יכול לעשות את זה בכמה הנחות.
<הרצל שפיר: קודם צריך שיהיה לו ציוד נוסף לזה.
מירי רגב: קודם שיהיה לו את כל הציוד לכיבוי שריפות בכרמל, אחר כך נוסיף לו עוד ציוד.
<הרצל שפיר: זאת לא בעיה גדולה.
<הרצל שפיר: הבעיה מאוד פשוטה.
<הרצל שפיר: אלה הכוחות שבדרך כלל מגיעים הכי מהר למקום.
<הרצל שפיר: מי שמגיע זה משטרה, מד"א, כיבוי אש.
<הרצל שפיר: הם מגיעים ראשונים.
<הרצל שפיר: עליהם יש להטיל את המשימה.
משה זלמן פייגלין: האם לשנע או לאבטח את השינוע?
מירי רגב: לטפל באופן מיידי.
<הרצל שפיר: כיבוי אש לא אחראי על שינוע.
<הרצל שפיר: מדובר בטיפול אם יש בעניין הזה תקרית.
<הרצל שפיר: ההמלצה הזאת לוותה בכמה המלצות נוספות לגבי איך השינוע ברכבת יכול להיות יותר בטוח.
<הרצל שפיר: בין ההחלטות היה קרון מיוחד שהועדנו במידה ויש זה איזה שהוא דבר.
<הרצל שפיר: אני אסתפק בזה.
<הרצל שפיר: תרשי לי להתערב ולהבהיר ברגע שאראה צורך.
מירי רגב: יש לך רשות להתערב.
דוד אזולאי: שאלתי שאלה ולא קיבלתי תשובה.
דוד אזולאי: איזה מיגון עשיתם עד היום?
<שולי נזר: אני אדבר על המיגון, אבל אני חייבת קודם להבהיר כמה דברים שאנשים לא מודעים להם פה.
<שולי נזר: למדינת ישראל יש תורה לטיפול באירוע חומרים מסוכנים.
<שולי נזר: יש כוחות חירום.
<שולי נזר: מדובר בתורה שמתורגלת.
<שולי נזר: מי שעומד בניהול או בראש ניהול אירוע של חומרים מסוכנים זה המשטרה, כאשר גם לכב"א , למד"א ולמשרד להגנת הסביבה יש תפקיד באירוע חומרים מסוכנים.
<שולי נזר: דיבר הרצל שפיר על טיפול של המפעל.
<שולי נזר: אני רוצה גם פה לדייק את הדברים.
<שולי נזר: כשיש אירוע חומרים מסוכנים יש כמה רבדים של טיפול.
<שולי נזר: יש חובות שאנחנו מטילים על המפעלים.
<שולי נזר: הם צריכים לתת את התגובה המידית ולהקים צוות שיטפל מיד באירוע.
<שולי נזר: יש רובד נוסף של כוחות חירום - בתוכם כב"א - שמגיעים לתת מענה ברמת החלת האירוע, הטיפול בו והטיפול במפגעים.
<שולי נזר: כל מערך החירום הזה הוא מערך שמתורגל ומאומן.
<הרצל שפיר: לא התכוונתי לזה.
<הרצל שפיר: הכיבוי לא ערוך לטפל בחמ"ס.
<שולי נזר: גם פה אני רוצה לעדכן וליישר את העובדות.
<שולי נזר: לפני מספר חודשים עבר בהחלטת ממשלה תפקיד גילוי, זיהום וייעוץ למפקד האירוע בעניין אירועי חומרים מסוכנים לכבאות.
<שולי נזר: אנחנו נמצאים עכשיו בתקופה של העברת אותם התפקידים לכבאות.
<שולי נזר: הכבאות קיבלו תקציבים.
<שולי נזר: הם נערכים ללקיחת התפקיד הזה על עצמם.
<שולי נזר: בנובמבר השנה אמור להיות לכבאות מערך שלם של כוח אדם ואמצעים.
<שולי נזר: הוא אמור לקחת את התפקיד הזה מהמשרד להגנת הסביבה, כך שמה שאתה כיוונת אליו אנחנו עשינו ונמצא עכשיו בעבודה במסגרת הקמת כל המערך.
מירי רגב: הבנתי שהכל נמצא בעבודה.
מירי רגב: אם חס וחלילה מחר קורה אירוע כולם בעבודה מתקדמת על האירוע.
<שולי נזר: לא.
<שולי נזר: יש מערך קיים שמטפל באירועים.
<שולי נזר: המערך הזה משתפר בזה שכב"א נכנסים לעניין.
מירי רגב: רק שמשרד הבריאות עוד לא מכיר את המערך הזה.
מירי רגב: משרד הבריאות מכיר רק את הסכנות.
<שולי נזר: הם לא חלק מכוחות החירום.
מירי רגב: שולי, זאת טעות בעיני להגיד שהם לא חלק.
מירי רגב: לא מעניין אותי מי בכוחות החירום ומי לא.
מירי רגב: אני הייתי 25 שנה בצבא.
מירי רגב: תאמיני לי, אני יודעת מה זה כוחות חירום.
מירי רגב: אני יודעת מה זה זק"א, מד"א, כב"א ומשטרה.
מירי רגב: בסוף את האזרח לא מעניין מי זה מד"א, מי זה כב"א ומי זה זק"א.
מירי רגב: הוא גר בחיפה, הוא גר בקרית שמונה, הוא גר בבאר טוביה.
מירי רגב: הוא רוצה לדעת שהממשלה מגינה עליו.
מירי רגב: אם חס וחלילה יש אירוע באותו אזור הוא יודע שיש מישהו שמיד מטפל בו וגורם לכך שהוא יחיה.
מירי רגב: זה מה שהאזרח רוצה.
<שולי נזר: יש.
רינה פרנקל: קודם כל מה שצריך למנוע זה את האירועים, זה מה שחשוב, לא לטפל באירוע.
מירי רגב: גם למנוע וגם לטפל.
<שולי נזר: יש במדינת ישראל כ-400 אירועי חומרים מסוכנים בשנה.
<שולי נזר: האירועים האלה, לשמחתי הרבה, לא מלווים כרגע בנפגעים בנפש, או שיש מעטים.
<שולי נזר: יש כוחות חירום שעובדים בצורה מתואמת ומתורגלת כדי לטפל.
<שולי נזר: אני רק רוצה להוסיף על מה שאמר הרצל שפיר.
<שולי נזר: מאז שהיה ידוע שרק כמויות של 300 אלף טון ייצור אמוניה הן כמויות כדאיות וניתן טכנולוגית לבצע אותן, הדברים השתנו.
<שולי נזר: היום יש טכנולוגיות לייצור אמוניה בהיקפים יותר קטנים, בהיקפים של 150 אלף טון, שאלה ההיקפים שמדינת ישראל צריכה.
<שולי נזר: אנחנו מדברים על הקמת מתקן שיכול להיות בהיקפים האלה או בצורה משולבת של ייצור אמוניה במתנול, כך שהשינוע אמנם ישתנה מבחינת האחוזים אבל לא יהיה משמעותי.
<שולי נזר: אני חייבת לציין שרוב צריכת האמוניה היא במפעלים, במפעלי ייצור הדשנים.
<שולי נזר: אנחנו לא רואים שינוי משמעותי מבחינת הסיכון בשינוע.
בועז טופורובסקי: אני חבר כנסת חדש וזאת ועדה חדשה.
בועז טופורובסקי: אמרו לי שאני אתקל בהרבה מאוד מקרים שאני אהיה המום ובשוק מאיך הדברים מתנהלים.
בועז טופורובסקי: אני המום ואני בשוק.
בועז טופורובסקי: אני אנסה להסביר את המצב איך שאני רואה את זה.
בועז טופורובסקי: אם חס וחלילה יש היום פיצוץ באחד ממיכלי האמוניה, אז מחר ועדת החקירה תבוא, תבדוק ותגיד שהיו מיכלי אמוניה באזורים צפופי אוכלוסין שאין להם רישיון עסק, שאין להם היתרי בנייה, הם לא ממוגנים כמו שההוראות קובעות שהם צריכים להיות ממוגנים.
בועז טופורובסקי: היה אפילו מקרה פיצוץ במדינות מערביות.
בועז טופורובסקי: אפילו בארצות הברית היה מקרה פיצוץ.
בועז טופורובסקי: זה אומר שהכל יכול לקרות.
בועז טופורובסקי: אנחנו מדינה מטווחת בטילים, בניסיונות של ארגוני טרור ובעוד כל מיני פשלות כאלה ואחרות שקורות.
בועז טופורובסקי: כולם מסכימים שצריך למגן את המתקנים בצורה מסוימת, שצריך להעביר אותם ולהעיף אותם מכל אזורי צפיפות אוכלוסין.
בועז טופורובסקי: למרות זה הם לא ממוגנים והם עדיין שם.
בועז טופורובסקי: התשובה הכי טובה שאנחנו מקבלים היא שזה בטיפול, שמקווים שבינואר 2017 יהיה מתקן לייצור אמוניה.
בועז טופורובסקי: איך אנחנו יכולים לקבל את זה?
בועז טופורובסקי: זה פשוט לא יעלה על הדעת.
בועז טופורובסקי: אין יותר כתובת רשומה על הקיר ממה שחווינו כאן בישיבה הזאת בחצי השעה או השעה האחרונה.
בועז טופורובסקי: אין יותר כתובת על הקיר מהסיפור הזה.
בועז טופורובסקי: אני מציע שהוועדה תורה בצורה חד משמעית ובצורה דחופה לטפל בנושא הזה ולעשות את מה שכולם אומרים שצריך לעשות.
בועז טופורובסקי: לא ב-2017, אלא היום, מחר ובקרוב כדי שנציל חיי אדם.
משה זלמן פייגלין: את מה שנעשה אחרי נעשה לפני.
<רונית פיסו: ברורה הבעיה.
<רונית פיסו: יש מחלוקת מזה זמן רב בין פיקוד העורף למשרד להגנת הסביבה לגבי מיגון המיכל.
<רונית פיסו: כפי שנאמר פה על ידי מר הרצל שפיר, מאוד תלוי באיזה תרחיש משתמשים.
<רונית פיסו: אם משתמשים בתרחיש דטרמיניסטי ולוקחים כברור מאליו שטיל עלול לפעול, אז מיגון של הגג של המיכל הוא דבר שחובה לעשות אותו היום.
מירי רגב: זה בעצם נמצא כרגע בעמדת פיקוד העורף.
מירי רגב: הם מתנגדים לזה בדיוק כמו שאמר כאן הרצל.
<רונית פיסו: לחלוטין.
<רונית פיסו: כמובן שמיותר לציין שמפעל חיפה כימיקלים שמחזיק בבעלותו את המיכל מאושר מהנחיה כזאת שפוטרת אותו מהחובה.
<רונית פיסו: המיכל לא ממוגן מרעידות אדמה.
<רונית פיסו: היום יש שיטות שאפשר למגן.
<רונית פיסו: זה במידי, כאשר המטרה שלנו כארגון זה להביא לסגירתו של המיכל.
<רונית פיסו: דבר נוסף הוא לעשות קצת זום אאוט מהמיכל עצמו של מפרץ חיפה שנמצא במסוף הכימיקלים.
<רונית פיסו: קילומטרים ספורים משם במפעל דשנים יש 2 מיכלים של אמוניה, שכוללים טונות רבים של אמוניה.
<רונית פיסו: יש בעכו ובמקומות נוספים, כפי שאמרת.
<רונית פיסו: לי מאוד חבל שאין פה נציג של מינהל התכנון, משום שהסוגיה הזאת היא תכנונית וחשובה.
מירי רגב: יש.
<רונית פיסו: איך יכול להיות שהיום בישראל 2013 מתכננים ומקימים בלב ריכוזי אוכלוסייה אזורי תעשייה חדשים שכוללים חומרים מסוכנים?
מירי רגב: את מדברת על באר טוביה כדוגמה?
<רונית פיסו: על באר טוביה, על עכו, על מקומות אחרים בארץ.
מירי רגב: עכו כבר נבנתה.
מירי רגב: מה שבתכנון זה באר טוביה.
מירי רגב: מה עוד בתכנון?
<מרדכי בליצבלאו: הרחבת בז"ן.
<רונית פיסו: אנחנו מדברים על גישה תכנונית כמעט בכל הארץ שלא מסתכלת על הסמיכות שיש לאוכלוסייה.
מירי רגב: תיכף אני אבקש התייחסות של משרד הפנים בנושא התכנון.
רשף חן: כפי שנאמר כאן, הכתובת על הקיר.
רשף חן: המצב הוא שמזה הרבה מאוד שנים יש בחיפה מיכל שמסכן את חיי הציבור בצורה נוראית.
רשף חן: זאת האמת.
רשף חן: נעשתה טעות חמורה ב-1987.
רשף חן: אנחנו התעוררנו לטעות הזאת בראשית שנות ה-2000.
רשף חן: מאז ועד היום עיריית חיפה עושה מה שהיא יכולה כדי לנסות להפסיק את הסכנה הזאת.
רשף חן: עד ממש לאחרונה היא הייתה בודדה במערכה.
רשף חן: כל מדינת ישראל התייצבה מולנו כדי להגן על קיומו ועל המשך פעילותו של המיכל הזה.
דב חנין: לא ממש כל מדינת ישראל.
רשף חן: התכוונתי למדינת ישראל במובן של ממשלת ישראל ומשרדיה.
רשף חן: אני רוצה רגע להבהיר מספר עובדות.
רשף חן: זה מיכל של 12 אלף טון שמתמלא אחת לחודש.
רשף חן: יש גל שנע בין 3000 טון אמוניה ל-12 אלף טון אמוניה.
רשף חן: השאלה באיזו נקודת זמן הגל הזה יפגוש את האירוע היא רולטה.
רשף חן: אמרו רולטה רוסית.
רשף חן: במלחמת המפרץ הגל היה על 8000 טון.
רשף חן: חלק מהנימוקים שהוצגו כנגד עיריית חיפה עד למלחמת המפרץ היו שאם יהיה אירוע כמו מלחמת המפרץ, ירוקנו את המיכל.
רשף חן: מלחמת המפרץ בחנה את זה בזמן אמת.
רשף חן: נפלו הרבה טילים בקרבת המיכל.
<שמואל גלבהרט: אתה מדבר על שלום הגליל.
רשף חן: מלחמת לבנון 2006.
מירי רגב: אמרת שיש כאן
מירי רגב: סכנה אמיתית ושזה מסכן מאוד את התושבים שלכם.
מירי רגב: האם עיריית חיפה ישבה וערכה תסריט במקרה של פגיעה של תלול מסלול, כמו שדיבר פה רמ"ח מיגון, או רעידת אדמה?
מירי רגב: מה הרדיוס של הנפגעים?
מירי רגב: כמה אזרחים נכללים בתוך הרדיוס הזה?
מירי רגב: תן לי רגע איזה שהוא תסריט שערכתם.
רשף חן: התסריט הוא תלוי נסיבות.
רשף חן: יש לא מעט משתנים על השולחן.
רשף חן: ראשית השאלה היא מה הוא האירוע.
רשף חן: יש 4 אירועים אפשריים.
רשף חן: האחד זה פגיעה של טיל תלול מסלול, שזה התסריט הקטסטרופאלי.
רשף חן: לא יכול להיות גרוע ממנו.
רשף חן: צריך להבין שהאמוניה נשמרת בקירור של יותר ממינוס 33 מעלות.
רשף חן: ברגע שהיא באה במגע עם אוויר היא מתחילה להתנדף ומי שעומד ליד זה מת.
מירי רגב: מה זה מי שעומד ליד זה?
רשף חן: מי שעומד ליד זה מת.
רשף חן: עכשיו השאלה מה מידת הנזק שנגרם לך.
חמד עמאר: עד איזה טווח?
מירי רגב: עד איזה רדיוס?
מירי רגב: כמה אזרחים נכנסים לתוך הרדיוס?
רשף חן: היא תלויה באיזה מרחק אתה נמצא ובכיוון הרוח.
רשף חן: היא תלויה גם בשאלה האם נכנס טיל לתוך המיכל והוא לא סתם מתאדה לו בעדינות אלא מתעופף לאוויר.
מירי רגב: באיזה רדיוס?
מירי רגב: כמה אזרחים נכנסים לתוך הרדיוס הזה?
רשף חן: זה נע בין 3 ל-10 קילומטרים.
<קריאה: זה כל חיפה.
רשף חן: בתרחיש הגרוע ביותר זה מכסה 10 קילומטרים.
רשף חן: לפי דוח שהזמנו מחברת DNB, שהיא חברת בריטית - רצינו דוח אובייקטיבי שלא ימומן על ידי כל מיני גורמים שרוצים להגיד לנו שהכל בסדר ולא לדאוג - אלה התרחישים.
מירי רגב: עד 10 קילומטר.
רשף חן: במצב של 10 קילומטר מדובר בעשרות אלפי נפגעים.
מירי רגב: אני סומכת על הבריטים אבל גם על פיקוד העורף.
מירי רגב: אני רוצה לשמוע מרמ"ח מיגון את הרדיוס של הפגיעה מרגע הפגיעה במיכל האמוניה.
<בני שיק: האמירות על כך שאנחנו עושים ניתוחים סטטיסטיים הן אמירות לא נכונות.
<בני שיק: חלק מהאנשים שמדברים פה לא מדברים נכון.
<בני שיק: הבחינה שנערכה על האמוניה היא בחינה דטרמיניסטית, זאת אומרת הטיל הכי גדול בפגיעה ישירה במיכל והמשמעות של הסיפור הזה.
<בני שיק: המיגון הוא מיגון לפגיעה קרובה ולא לפגיעה ישירה.
<בני שיק: הנחה דטרמיניסטית אומרת שהמיכל במקסימום חומר ובמזג האוויר הגרוע ביותר.
<בני שיק: לסיפור הזה יש תנאים נוספים.
משה זלמן פייגלין: ופגיעה ישירה.
<בני שיק: יש תנאים נוספים שצריך להגיד אותם.
<בני שיק: מכיוון שאנחנו אחראים על אירוע חירום ומטפלים רק באירוע חירום, אז יש תנאים שהאוכלוסייה נמצאת בהם באירוע חירום.
<בני שיק: האוכלוסייה באירוע חירום יותר קשובה, ארגוני החירום ערוכים במידה גדולה יותר ואנחנו נותנים הנחיות למפעל.
<בני שיק: גם האמירות כמה מרדדים ובאיזה רמה מרדדים - - -
<אודי חן: לא אמרו לי כלום לגבי מה צריך לעשות בשעת חירום.
<אודי חן: לא קיבלתי שום הנחיה לחירום.
דב חנין: אנחנו במצב חירום.
דב חנין: הכנסת אישרה את זה אתמול.
מירי רגב: תן לי תשובה לגבי הרדיוס.
<בני שיק: כשיש פגיעה ישירה במיכל כשהוא במקסימום זה מגיע לקצה של הקצה של קריית אתא.
<בני שיק: אם האוכלוסייה בקרית אתא מתנהגת על פי ההנחיות שנותנים לה, אז אין.
<בני שיק: .
רשף חן: קריית אתא נמצאת אחרי קריית חיים, קריית ביאליק וקריית מוצקין.
רשף חן: אני מבין שכולם הלכו.
<קריאה: גם קריית ים שם.
רשף חן: גם קריית ים, שלא לדבר על חיפה בכיוון השני.
רשף חן: אגב, זה תואם את מה שאנחנו יודעים.
<בני שיק: הסתגרות של אנשים בתוך המבנה מונעת פגיעה באוכלוסייה.
חמד עמאר: הוא נתן את הדוגמה של קריית אתא.
חמד עמאר: בוא נדבר על קריית חיים, שהיא יותר קרובה.
מירי רגב: אנחנו לא מדברים עכשיו.
מירי רגב: אני ביקשתי לדעת מה הרדיוס בלבד.
<בני שיק: אני לא זוכר בעל פה איזו פינה זאת.
<בני שיק: זאת אחת הקריות.
<בני שיק: הסתגרות מונעת פגיעה באוכלוסייה.
<בני שיק: זה הפתרון.
רשף חן: הנה קיבלתם הוכחה שמדינת ישראל מתגייסת לטובת המיכל הזה.
רשף חן: עמדתה של עיריית חיפה מבוססת על בדיקות מאוד יסודיות.
רשף חן: היא אומרת שהמיכל הזה הוא סכנת נפשות.
רשף חן: זאת הסיבה שהחל משנת 2003 עיריית חיפה עושה מה שהיא יכולה כדי להזיז את המיכל הזה מהמקום שלו.
רשף חן: אנחנו לא מעוניינים שלמדינת ישראל לא יהיה אמוניה.
מירי רגב: גם אנחנו לא.
רשף חן: אנחנו מעוניינים שלמדינת ישראל יהיה אמוניה ואזרחי חיפה יחיו.
רשף חן: זאת לא דרישה כל כך מופרזת.
רשף חן: בעניין הזה נתקלנו עד לאחרונה בכל מיני תשובות.
רשף חן: ועדת שפיר אמרה שצריך למגן את הדבר הזה מלמעלה.
רשף חן: זה נשמע הגיוני.
רשף חן: זה נראה לי רעיון נחמד למגן את זה מלמעלה, רק שאי אפשר.
רשף חן: התברר שאי אפשר, אז החליטו לא לעשות כלום.
רשף חן: ועדת שפיר אומרת שזה מסוכן וצריך למגן מלמעלה, המהנדסים אומרים שאי אפשר ותושבי חיפה מתפללים.
רשף חן: זה לדעתנו לא מתקבל על הדעת.
רשף חן: אני מקווה שגם לדעתכם.
רשף חן: הייתי רק בוכה אלמלא לפני שנה - - -
מירי רגב: כמה אזרחים יש ברדיוס הזה שדיברת עליו?
רשף חן: עשרות אלפים.
<מאיה יעקבס: לפחות 17 אלף איש הרוגים ברדיוס של הפגיעה.
רשף חן: מדובר על עשרות אלפי הרוגים ופצועים בתרחיש הגרוע ביותר.
רשף חן: דובר פה על בתי חולים וטיפול.
רשף חן: בתי חולים אמורים באופן עקרוני להיות מסוגלים ב-20% מהתפוסה שלהם לטפל בנפגעים מהסוג הזה.
רשף חן: בתי החולים יוכלו לטפל במאות בודדות.
<בני שיק: את הדוח החדש הזמינה עיריית חיפה ביחד עם אנשי עמותת צלול מפרופ' נטוע ורוזנברג.
<בני שיק: אנחנו ישבנו עם הקבוצה הזאת יחד.
<בני שיק: הדוח הזה לא הוכח ולא מקובל עלינו.
מירי רגב: אתה לא חושב שמדובר ב- 17 אלף איש?
מירי רגב: על כמה אתה חושב מדובר?
<בני שיק: אני לא יודע לנקוב במספרים.
מירי רגב: אני רוצה לדעת.
מירי רגב: אם אנחנו מדברים על 3 אנשים, אז נקיים דיון בוועדה סגורה.
מירי רגב: אני רוצה לדעת בכמה מדובר.
<בני שיק: מדובר בעשרות.
<קריאה: מעניין איך הוא בדק את זה.
רשף חן: אני אומר באחריות שזה לא נכון.
רשף חן: הסכנה היא אמיתית.
רשף חן: מדובר בהרבה יותר מאלפי אנשים בתרחיש הגרוע ביותר.
רשף חן: בתרחישים הטובים ביותר, כמו רק רעידת אדמה והתבקעות של הדבר הזה שמתחיל להתאדות, מדברים על עשרות.
רשף חן: זאת בחירה בין גרוע לבלתי נסבל.
רשף חן: הייתי רק מתלונן אלמלא לפני כשנה חל שינוי מסוים, שהוא לא תוצאה של איזה שהוא שינוי תודעה אלא של טכנולוגיה חדשה בעובדה שיש גז.
רשף חן: נוצר מצב שיש פתרון כלכלי.
רשף חן: במקומותינו הכל זאת שאלה כלכלית.
רשף חן: ההנחה של המדינה שכסף היא לא תשים וצריך שהשוק הפרטי יפתור את הבעיה הזאת.
רשף חן: המשרד לאיכות הסביבה ומשרד התמ"ת התחילו להוביל מהלך.
רשף חן: הם מוליכים את המהלך הזה לאט לאט.
רשף חן: לנו אין זמן, מפני שזאת לא שאלה של אם, זאת שאלה של מתי.
רשף חן: אני מדבר רק על רעידת אדמה.
רשף חן: המקום הזה נמצא על שבר יגור.
רשף חן: זאת שאלה של זמן עד שיהיה שם שבר.
רשף חן: המטרה שלנו היא להזיז את המיכל הזה.
רשף חן: אם מדינת ישראל הייתה יודעת לבוא ולומר שהמיכל הזה זז בעוד שנה, שנה וחצי.
רשף חן: הפתרון הנכון, לדעתי, הוא לעבור ממצב של ייבוא ואחסון למצב של ייצור רציף.
מירי רגב: אתה יודע שזה לא שנה וגם לא שנתיים.
רשף חן: בייצור רציף אין אחסון.
דוד צור: איך המפעלים בחיפה אמורים להמשיך לעבוד?
רשף חן: צריך לייצר את זה במקום שהוא מרוחק מאוכלוסייה.
נחמן שי: ואז הם ייסעו כל הדרך מהדרום.
רשף חן: הם לא ייסעו.
רשף חן: לא צריך לייצר ולייצא.
רשף חן: צריך לייצר ולהפוך את זה לחומרים לא מסוכנים.
רשף חן: כשאתה מייצר אתה הופך את זה לדשן שהוא לא מסוכן.
רשף חן: אתה משנע את הדשן.
רשף חן: זה הפתרון שלהם.
נחמן שי: מה יהיה עם המפעלים במפרץ?
רשף חן: הם ימשיכו לעבוד.
נחמן שי: איך בלי אמוניה?
רשף חן: אם המשמעות תהיה שהמפעלים האלה יצטרכו לעבור לנגב, אז גם הנגב טוב.
נחמן שי: חיפה תוותר על כל אזור התעשייה?
רשף חן: חיפה תוותר על המפעלים האלה, אם זאת תהיה המשמעות.
רשף חן: יש דבר שאנחנו צריכים נואשות, והוא החלטת ממשלה.
רשף חן: נדמה לי שחברת הכנסת זנדברג דיברה על זה בתחילת הישיבה.
רשף חן: מה שצריך כרגע זאת החלטת ממשלה, לוח זמנים, תקציב ושהממשלה תיכנס סוף סוף לפעולה אמיתית בעניין הזה.
חמד עמאר: אני רוצה להודות לך, גברתי היושבת-ראש, שאת מקיימת את הדיון החשוב הזה ושחשבת על הנושא הזה.
חמד עמאר: זאת לא הפעם הראשונה שאני משתתף בדיון הזה.
חמד עמאר: גם בכנסת ה-18 קיימנו דיון בנושא.
חמד עמאר: אני רוצה להגיד לכם שלא השתנה שום דבר מאז עד היום.
חמד עמאר: אותם דברים ששמעתי אז אני שומע גם עכשיו.
חמד עמאר: זה מאוד מאוד מצער.
חמד עמאר: צריך להקים מעקב צמוד בנושא, לקבוע תאריך יעד כל כמה זמן אנחנו יושבים ודנים בנושא, תוך כמה זמן אנחנו בודקים את ההתקדמות.
חמד עמאר: מדברים איתנו על שנת 2017 כשעדיין אין איתור קרקע.
חמד עמאר: אני מכיר את כל הנושא.
חמד עמאר: הייתי במשרד התשתיות כשכל הנושא של מינהל מקרקעי ישראל היה במשרד התשתיות.
חמד עמאר: אני מכיר את כל הנושא של איתור קרקע, של הרצת תכניות, של לשנות ייעוד ולעשות את כל הדברים האלה.
חמד עמאר: מדובר על שנים, לא על שנת 2017.
חמד עמאר: אולי ב-2017 יקבלו את האישור להתחיל לבנות.
חמד עמאר: עד שיהיה כל הנושא של להקים מפעל חדש או העניין של להעתיק את המיכל צריך לדבר על המיגון.
חמד עמאר: בואו נדבר עכשיו על המיגון, שזה הדבר החשוב ביותר.
חמד עמאר: לפי מה ששמעתי עכשיו בוועדה, אין לנו מיגון כמו שצריך מבחינת טילים, מבחינת רעידת אדמה, מכל הבחינות אחרות.
חמד עמאר: אמנם אומרים שהסיכוי שאולי אחד למיליון זה יקרה, אבל עדיין זה יכול לקרות.
חמד עמאר: תפקידו של פיקוד העורף להיות ערוך גם לאחד למיליון.
<בני שיק: למלחמה.
חמד עמאר: אני יודע שיש גם תכניות לנושא הזה.
חמד עמאר: אני יודע מה אתם עושים בשעת מלחמה.
חמד עמאר: אני לא רוצה להיכנס לדברים האלה.
חמד עמאר: אני יודע בדיוק מה אתם עושים.
חמד עמאר: לנושא של רעידת אדמה אנחנו לא ערוכים, לנושא של תקלה אנחנו לא ערוכים.
חמד עמאר: אנחנו לא ערוכים לתקלה שיכולה לגרום לפיצוץ.
חמד עמאר: הדבר הראשון שצריך להתמקד בו עכשיו זה נושא המיגון.
חמד עמאר: הדבר השני שצריך לעשות זה הנושא של היתר בנייה ורישוי עסק.
חמד עמאר: לא יכול להיות מצב שלמיכל שקיים 25 שנים אין רישיון עסק והיתר בנייה.
<קריאה: לא יקבלו.
חמד עמאר: אולי לא יקבלו, אבל אם הם יוציאו רישיון לבנייה או רישיון עסק זה יחייב אותם לעשות את המיגון.
חמד עמאר: אנחנו לא יכולים לשבת כאן ולהגיד שלא יכולים לעשות את זה.
חמד עמאר: הדבר האחרון הוא הנושא של שינוע חומרים.
חמד עמאר: דיברת על 400 אירועים בשנה.
חמד עמאר: ברוך ה' שאין הרוגים ואין פצועים.
<מרדכי בליצבלאו: יש הרוגים.
<מרדכי בליצבלאו: בבתי הזיקוק נהרגו 3 אנשים.
חמד עמאר: זה מה ששמעתי עכשיו בוועדה.
חמד עמאר: אתה מתקן אותי.
חמד עמאר: שמעתי את אחד מחברי הכנסת ששאל אם יש שעות לשינוע של החומרים האלה, או שהם יכולים לנוע בכבישים בכל שעה ושעה.
חמד עמאר: לא קיבלנו תשובה על זה.
חמד עמאר: לגבי הנקודה של השינוע אנחנו רוצים לקבל תשובה.
<משה שמעון: אני עוקב מאתמול על הפעילות של הוועדה.
<משה שמעון: אני רוצה לברך את יושבת ראש הוועדה על הוועדה, על הניהול ועל ההתייחסות המאוד רצינית שמזמן לא ראיתי.
<משה שמעון: אני מברך גם על ההתייחסות של חברי הכנסת.
<משה שמעון: אני שומע אותם, אני שומע את ההתייחסות שלהם.
<משה שמעון: זה נותן לי אחרי הרבה מאוד שנים הרגשה אחרת לגבי פעילות הכנסת וועדותיה.
<משה שמעון: רבותיי, מדאיג אותי מאוד מה שקורה בחיפה, מה גם שיש לי ילדים ונכדים בקיבוץ עין המפרץ.
<משה שמעון: גם הם נמצאים בסכנה.
<משה שמעון: אני רוצה ברשותכם להציג לכם את האסון שמדינת ישראל הולכת להפיל על קריית מלאכי ועל באר טוביה.
<משה שמעון: אילו לא היו מקימים את מיכל האמוניה בחיפה לפני עשרות בשנים לא היינו היום נמצאים בסכנה שם.
<משה שמעון: אומרים אצלנו שסוף מעשה במחשבה תחילה.
<משה שמעון: בסמיכות לקרית מלאכי - גברתי היושבת-ראש ביקרה במקום - ישנם כרגע מפעלים עם חומרים מסוכנים פי 100 ופי 1000 יותר מאשר האמוניה שנמצאת בחיפה.
מירי רגב: אנחנו לא מתחרים על מי יותר.
<משה שמעון: אנחנו מודאגים.
<משה שמעון: אין פה תחרות, גברתי, את צודקת.
<משה שמעון: אני מודע למה שקורה בחיפה, אבל חרד ממה שקורה באזור שלנו.
<משה שמעון: בלב אזור התעשייה ישנם מאות טונות של אמוניה וחומרים מסוכנים.
<משה שמעון: נמצאים פה אנשי פיקוד העורף שיודעים שבמלחמה האחרונה קיבלנו אזהרה שהמקום שלנו הוא השני המסוכן אחרי מפרץ חיפה מבחינת הסכנה לחיים.
<משה שמעון: מקבלת הוועדה לתכנון לאומית החלטה בניגוד להמלצת הוועדה המחוזית לאשר הקמת תחנת כוח גזית בסמיכות למפעלים המסוכנים, להעמיד את קריית מלאכי ואת באר טוביה בסכנת חיים.
<משה שמעון: חסר פה עוד גורם אחד, גברתי, לאור המצב הזה.
<משה שמעון: היו צריכים להיות פה אנשי משרד הדתות וזק"א, כי לפי התרחיש שיש לנו מד"ר ברזילי, שהוא מומחה שהצגנו, אצלנו לא יהיו 10 או 20 אלף הרוגים, לנו יהיו 35 אלף הרוגים.
<משה שמעון: אתם יודעים, אפילו לבתי העלמין אין יכולת לקלוט אותם.
נחמן שי: זה מה שאמרתי בהתחלה.
<משה שמעון: חבר הכנסת נחמן שי, אפילו לבתי הקברות אין מקום לקלוט אותנו.
מירי רגב: מאיפה המספר של 35 אלף?
<משה שמעון: לפי תרחיש שהכין ד"ר ברזילי.
מירי רגב: מי זה ד"ר ברזילי?
<משה שמעון: הוא היה האחראי במשרד לאיכות הסביבה על החומרים המסוכנים.
<משה שמעון: עכשיו הוא גמלאי.
<משה שמעון: הוא הכין עבור מטה המאבק את הבדיקה על התרחיש.
<משה שמעון: אצלנו יש דבר אחד נוסף שאתם קצת נגעתם בו.
<משה שמעון: ישנן תקלות שיכולות לקרות מכל מיני סיבות, אם זה מטעויות אנוש, מתאונה.
<משה שמעון: אנחנו צריכים לבדוק אצלנו, במיוחד באזור באר טוביה וקריית מלאכי ולאור הטילים שנפלו לאחרונה, גם את העניין של פגיעה מכוונת.
<משה שמעון: המקום של התחנה הזאת שרוצים להקים אצלנו הוא במרחק של 30 קילומטר מעזה.
<משה שמעון: בקלי קלות יכולים לפגוע.
<משה שמעון: הרדיוס של התחנה הוא כזה גדול שתמיד יש אפשרות לפגוע.
מירי רגב: מי שלח לי פה הודעה ששללו את הדוח הזה?
<ליליאנה ניצן: לא שללו את הדוח שלו.
<ליליאנה ניצן: לקחו את טווחי הסיכון שלו.
מירי רגב: המדינה אישרה את טווחי הסיכון של ד"ר ברזילי?
<ליליאנה ניצן: הות"ל אישר חלק מהטווחים שלו לחלוטין.
מירי רגב: רמ"ח מיגון, אתה מכיר את הסיכום על טווחי הסיכון לתושבים של באר טוביה:
<בני שיק: לנו אין נגיעה בסיפור של התחנה הזאת, בהחלטה אם מקימים אותה או לא מקימים אותה.
<בני שיק: ברגע שהחליטו - - -
<ליליאנה ניצן: מוסיפים גורם מפץ לראש חבית נפץ.
מירי רגב: פיקוד העורף אומר שההחלטות הן החלטות של המדינה ברגע שמתקבלת החלטה.