GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעקב אשר: הדבר הנוסף שצריך בכל האזור הזה הוא למפות, להכין איזו שהיא תכנית אב עתידית כדי לדלל את אותם מפעלים, לא לחבור יחד כמה מפעלים שכולם ביחד זאת מדורה אחת גדולה.
<הרצל שפיר: אני אתחיל אולי מהנקודה המרכזית שעלתה, שזה המיכל והאמוניה.
<הרצל שפיר: לנו מהר מאוד בוועדה היה ברור שאין פתרון לנושא הזה.
<הרצל שפיר: המיכל בשלב הזה חייב להיות במקום.
<הרצל שפיר: צריך לדאוג שייצור אמוניה ייעשה.
<הרצל שפיר: זאת הסיבה גם שהמלצתי מיד באותה שנה של סוף 2006, תחילת 2007, להקים את הגוף שיתכנן ויעשה את מעבר התעשייה האפשרית להקמת אמוניה בדרום.
<הרצל שפיר: לצערי זה לא נעשה.
<הרצל שפיר: פה ישנו מחדל.
<הרצל שפיר: אנחנו בוועדה עשינו לכל אחד מהמפעלים רשימה עצומה של דברים שהם היו צריכים לתקן.
<הרצל שפיר: אני רוצה לומר שהם תוקנו.
<הרצל שפיר: מי שחושב שלא נעשה שום דבר טועה.
<הרצל שפיר: גם כביש גישה מסביב נעשה.
מירי רגב: זה משמח.
רשף חן: חוץ ממיגונים.
<הרצל שפיר: כל המיגונים קוימו, פרט למיגון העילי.
<הרצל שפיר: בכל השאר לא היו בעיות.
<הרצל שפיר: יש פה תמונה מסוימת מעוותת.
<הרצל שפיר: מי שאחראי לקבוע היום או היה צריך לקבוע את הטווחים לסכנה וכדומה זה רק גוף אחד.
<הרצל שפיר: זה המשרד להגנת הסביבה, לא שום גוף אחר.
<הרצל שפיר: אלי בוועדה באו לא אחד ולא שניים עם המון תכניות ועם המון פרויקטים שנעשו לגבי מה הוא הסיכון האמיתי.
<הרצל שפיר: אני מצטער.
<הרצל שפיר: כל מה שבדקנו לא היה מקובל על מי שאחראי על הנושא הזה.
<הרצל שפיר: המשרד להגנת הסביבה בדק אותם ואמר שזה לא רציני.
<הרצל שפיר: צריך לדעת שיש גוף אחד שמופקד.
<הרצל שפיר: יבוא הוא ויגיד מה שהוא רוצה, היא תבוא ותגיד מה שהיא רוצה.
<הרצל שפיר: אין לזה סוף.
<הרצל שפיר: לכל מי שיש אינטרסנטיות יש מה לומר.
<הרצל שפיר: חייב להיות גוף אחד שהוא זה שקובע.
<הרצל שפיר: המספרים שפה שמענו הם רבים מידי.
<הרצל שפיר: מאחר שידענו שבינתיים עד שיהיה צריך לתת מענה, אז נתנו מענה.
<הרצל שפיר: אני רוצה לומר מה היה המענה.
<הרצל שפיר: אני קורא לזה מערכת אזרחית מגיבה.
<הרצל שפיר: כדי להבין אותה אני צריך לתת דוגמה.
<הרצל שפיר: נניח שהייתה פגיעה במיכל הזה.
מירי רגב: לא משנה איזו פגיעה, בין אם רעידת אדמה - - -
<הרצל שפיר: לא משנה אם זה היה למעלה או למטה.
<הרצל שפיר: ישנה פגיעה.
<הרצל שפיר: אם הפגיעה היא כזו שהיא באה מלמעלה וישנו פלאש זה נקרא ענן ראשוני.
<הרצל שפיר: על הענן הראשוני הזה אין לאף אחד שליטה.
<הרצל שפיר: מי שדוחף אותו זה הרוח.
<הרצל שפיר: אף אחד לא הציג פה את משטר הרוח במפרץ חיפה.
<הרצל שפיר: לו היו מגישים את זה היו רואים שהדברים הם לא בדיוק ככה.
<הרצל שפיר: אני לא רוצה להיכנס לזה.
<הרצל שפיר: הרוח נושאת את זה.
<הרצל שפיר: היא נושאת את זה לא בדקה אחת לכל ה-3,4,5,10 קילומטר.
מירי רגב: לרדיוס שדיברו עליו.
<הרצל שפיר: הרדיוס לא נכון.
<הרצל שפיר: הרוח לא הולכת ברדיוס.
מירי רגב: אתה אומר שהרוח לא מביאה את זה לרדיוס שהם דיברו עליו של 17 אלף תושבים.
<הרצל שפיר: אני לא אמרתי את זה.
רשף חן: לא דובר על רדיוס, דובר על טווח.
רשף חן: נכון שזה חד כיווני בגלל המזל של כיוון הרוח.
רשף חן: אם יהיה יום טוב והיא תהיה מזרחית, אז - - -
<הרצל שפיר: כשאת מדברת על סיכון לאוכלוסייה נכון לדבר על 360 מעלות.
<הרצל שפיר: למה?
<הרצל שפיר: כי את לא יודעת לאן כיוון הרוח.
<הרצל שפיר: ברגע שכיוון הרוח ידוע בדרך כלל הזווית היא 40,60, לא יותר מזה.
<הרצל שפיר: זה נמצא במצב שידוע לאן זה הולך.
<הרצל שפיר: זה לא מגיע לקילומטר הראשון, גם לא לשני, לרביעי או לאחד עשר בשנייה.
<הרצל שפיר: אנחנו עשינו עבודה - לצערי, היא הייתה בסוף העבודה שלנו - לגבי הזמן שלוקח לענן הזה להגיע למקומות השונים.
<הרצל שפיר: זה לא מעט זמן.
<הרצל שפיר: זה דקות רבות.
<הרצל שפיר: מה מכאן הייתה המסקנה?
<הרצל שפיר: המסקנה שלי הייתה שאנחנו יכולים לבנות מערכת אזרחית מגיבה, זאת אומרת שברגע שחל דבר כזה, אז קודם כל - אני מניח שגם באמצעים של היום - תהיה אזעקה.
<הרצל שפיר: לגבי טיל שבא מאיפה שלא יהיה תהיה אזעקה.
<הרצל שפיר: אני כבר לא מדבר אם מורידים אותו באמצעים החדשים שישנם.
<הרצל שפיר: את זה ידעו כבר קודם.
<הרצל שפיר: תהיה אזעקה.
<הרצל שפיר: ההנחה היא שבאזעקה נכנסים לבתים.
<הרצל שפיר: תהיה גם אזעקה נוספת - צריך לתכנן אותה - על חומר כימי.
<הרצל שפיר: גם אז כולם נכנסים לבתים.
<הרצל שפיר: יש היום גם מסיכות גז.
<הרצל שפיר: אני מבטיח לכם - מהעבודה שעשינו - שאם זה נעשה מיד עם האזעקה וכולם בבתים מספר הנפגעים, גם במקרה החמור ביותר, יהיה המינימום שבמינימום.
מירי רגב: שהוא, לדעתך?
<הרצל שפיר: עשרות, לא יותר מזה.
<הרצל שפיר: כמובן שיש פה עוד המון דברים, כמו כיווני הרוח ואיך זה מבפנים.
<הרצל שפיר: זה לא בדיוק כזעקתך אם יעשו.
<הרצל שפיר: אני המלצתי שאת המערכת האזרחית המגיבה צריך יהיה לתכנן ולתרגל.
<הרצל שפיר: צריך לתרגל אותה עם כל אותם גופים שבהם נאמר.
<הרצל שפיר: את הדברים האלה ניתן לעשות.
יעקב אשר: אין אלמנט של הדף?
<הרצל שפיר: אמרתי.
<הרצל שפיר: מהפלאש הראשוני.
<אודי חן: הנושא הזה כל כך מסוכן.
<אודי חן: אני מבין פה שזה כל כך מסוכן שבשום פנים ואופן אסור להוציא את המיכל.
<אודי חן: השאלה מה הנזק הכל כך גדול לתעשייה.
<אודי חן: כמה זה במיליארדים?
<הרצל שפיר: אתה לא בקיא בזה.
<הרצל שפיר: אני מציע שתפסיק כי אתה לא בקיא.
<הרצל שפיר: יש פה מאבק בין המפעלים לרשויות המקומיות.
<הרצל שפיר: המאבק הזה התחיל מאותו רגע שכל הרשויות - בצדק מבחינתן - רצו להתרחב.
<הרצל שפיר: השאלה אם זה מפריע למפעלים או יש סיכון במפעלים לא תמיד היה השיקול העיקרי.
רשף חן: על זה אני חייב למחות.
רשף חן: עיריית חיפה שמחה על כל מפעל - - -
<הרצל שפיר: המפרץ הזה היה ריק בזמנו.
<הרצל שפיר: אני זוכר – כולכם לא - שלפני הקמת המדינה כשהייתי ילד ונסעתי ברכבת מקרית מוצקין ללמוד בבית ספר הימי ליד הטכניון.
<הרצל שפיר: כל האזור הזה היה ריק.
<הרצל שפיר: המפעלים היו שם.
<הרצל שפיר: מה שקרה בינתיים זה מאבק בין המפעלים לרשויות.
<הרצל שפיר: כאן הדבר איננו מוסדר, לכן כל עניין הרישיונות וכל הדברים מהסוג הזה צצים.
<הרצל שפיר: איך אפשר לפתור את זה?
<הרצל שפיר: כדי להתגבר על הבעיה המרכזית צריך תיאום בין המשרדים השונים בממשלה.
מירי רגב: זה היה דיון חשוב.
מירי רגב: כפי שאמרתי, יש כאן הרבה מאוד פערים.
מירי רגב: אני שמחה שהשר נכנס בסוף הדיון.
מירי רגב: השר נכנס רק עכשיו לתפקידו.
עמיר פרץ: כבר הספקתי לבקר.
מירי רגב: כבר הספקת.
מירי רגב: את הקצב שלך אני מכירה עוד כשהיית שר הביטחון, לכן אני לא מתפלאת.
מירי רגב: יש כאן פצצה מתקתקת.
מירי רגב: רק כאשר יהיה אסון, חס וחלילה, אנחנו נתעורר כולנו.
מירי רגב: יש כאן איזו שהיא תחושה שחומרים מסוכנים טובים לתרגילים.
מירי רגב: טובים לתרגיל של פיקוד העורף, טובים לאיזה שהוא תרגיל מסוים בין פיקוד העורף לעיר מסוימת.
מירי רגב: כשיהיה אסון כולנו נתעורר.
מירי רגב: האחריות על חומרים מסוכנים היא של המשרד לאיכות הסביבה.
מירי רגב: הוא צריך לתכלל את משרד הבריאות.
מירי רגב: יש כאן פער אדיר של משרד הבריאות.
מירי רגב: את לא נתת לי תשובה איך משרד הבריאות נערך למקרה של אירוע בחיפה.
מירי רגב: יש כאן אי הבנה בין התמ"ת שפתאום אומר שאיכות הסביבה צריכים להיות אחראים על המקום בדרום ולא הם.
מירי רגב: אני חשבתי להמליץ על קיום ועדה בין משרדית, אבל התייעצתי פה עם השר.
מירי רגב: אנחנו נעשה פה דיון נוסף בעוד חודש.
מירי רגב: מי שיתכלל את זה יהיה המשרד להגנת הסביבה.
מירי רגב: הוא יתכלל את כל הגורמים.
מירי רגב: את התמ"ת, את משרד הבריאות, את המשטרה, את פיקוד העורף, את השלטון המקומי, את משרד הפנים.
מירי רגב: הוא יכנס את כולם.
מירי רגב: הוא יתייחס להמלצות ועדת הרצל שפיר.
זבולון כלפה: לא לשכוח את מינהל מקרקעי ישראל.
זבולון כלפה: גם המינהל חשוב.
מירי רגב: גם המינהל חשוב.
מירי רגב: הם יודעים.
מירי רגב: הוא צריך להתייחס לנושאים שעלו כאן.
מירי רגב: אנחנו מדברים על רדיוס כאילו עשרות אנשים הרוגים זה לא נורא.
מירי רגב: אני מזכירה לכולם מה קרה באסון הכרמל, איזה אבל לאומי היה פה.
מירי רגב: אנחנו מדברים פה על טווחים, כמה הרוגים יהיו לנו בכל טווח.
מירי רגב: ראינו פה את הסרטון.
מירי רגב: במדינה שלנו רעידת אדמה או טיל זה לא איזה דמיון מופרך, חוץ מזה שיש לנו איזה שהוא דיבור עם החיזבאללה שאולי יעשה hold עד שיגמרו את התכנון, עד שיגמרו את מפעל הייצור, עד שיחליטו מה קורה עם השינוע.
מירי רגב: את האזרח מעניין שהשר לאיכות הסביבה שנבחר והמשרד שלו יגן עליו במקרה של אירוע.
מירי רגב: זה מה שמעניין אותו.
מירי רגב: מי אחראי על מה, אחר כך ועדת חקירה תבדוק את זה.
מירי רגב: אז מישהו יתפטר, אחר כך מישהו יחזור ואנחנו נקים עוד ועדה.
מירי רגב: אנחנו צריכים לוודא שהאזרח מוגן.
מירי רגב: יש כאן המלצה - בעיני מצוינת - של הרצל שאמר פה על מערכת אזרחית מגיבה.
עמיר פרץ: ההמלצה השנייה היא שאת ההמלצה שלכם נביא לגורמים הממשלתיים.
מירי רגב: אנחנו נוציא מסמך מסודר לראש הממשלה, למנכ"ל משרד ראש הממשלה.
מירי רגב: אני גם אפגש איתו בעניין הזה.
מירי רגב: אני אדבר עם שרת הבריאות.
מירי רגב: היא רק נכנסה לתפקידה.
מירי רגב: אני הופתעתי פה מהפערים בעניין הטיפול באזרח.
מירי רגב: יש כאן גם המלצה על מערכת אזרחית מגיבה.
מירי רגב: ראינו איך פיקוד העורף מדבר עם הציבור ובעצם אומר לו איך הוא מתגונן עד שהמערכת נכנסת לפעולה.
מירי רגב: המערכת האזרחית המגיבה הזאת בשיתוף עם המשרד לאיכות הסביבה יכולה מאוד לסייע בשלב הראשון.
מירי רגב: לא שמעתי הנחיות מהסוג הזה.
מירי רגב: יכול להיות שיש לכם, יכול להיות שזה מסודר.
מירי רגב: אני אשמח בדיון הבא לראות אם יש מערך הסברה לאזרח.
<יובל בן-ארי: גם לא מתוקצב.
<יובל בן-ארי: אין לזה ביטוי תקציבי.
<קריאה: אנחנו מדברים על כך 10 שנים.
מירי רגב: בגלל שרמ"ח מיגון אומר שיש, אז תנו לי לפחות בדיון הראשון להאמין לו.
מירי רגב: בדיון הבא הוא יציג את ההנחיות לאוכלוסייה בכל מה שקשור למערכת אזרחית מגיבה במקרה של רעידת אדמה או פגיעת טיל תלול מסלול במיכל האמוניה, מה האזרח צריך לעשות לפני שהרוח תגיע מהכיוון הזה, מכיוון אחר ותוביל את זה לכיוון קרית אתא, אולי לכיוון אחר.
מירי רגב: אנחנו לא יכולים להיות אחראים על כיוון הרוח כשיהיה פיגוע.
מירי רגב: בואו נראה איך אנחנו יודעים מה האזרח צריך לעשות.
מירי רגב: נהיה אחראים על מה שאנחנו יכולים לעשות.
מירי רגב: הוועדה תערוך אחת לחודש או חודשיים מעקב איטי אחר הנושא הזה.
מירי רגב: אנחנו כנראה נקים תת ועדה בסוגיה הזאת.
מירי רגב: אנחנו נבחן את זה עם החברים.
מירי רגב: לתת הוועדה אין שום אחריות לקבל החלטות.
מירי רגב: תהיה לה סמכות לעשות עבודה מכינה לקראת מליאת הוועדה.
מירי רגב: אנחנו נקיים דיון בבאר טוביה לפני שמקימים שם.
מירי רגב: אני מבקשת ממשרד התכנון לשלוח לשר הפנים שלא יתכננו את סוגיית המעבר של תחנת הכוח לבאר טוביה עד שאנחנו לא מקבלים החלטה בעניין הזה.
מירי רגב: יהיה ביקור בבאר טוביה.
מירי רגב: אנחנו נבקר גם במיכל האמוניה במפרץ.
מירי רגב: בדרום אני עוד לא יודעת.
מירי רגב: נראה.
מירי רגב: נשמע קודם מה החלופות של המשרד להגנת הסביבה, אחר כך נראה אם נגיע לשם.
מירי רגב: חברים, אני מודה על ההתייחסות של המשרדים.
מירי רגב: בדיון הבא תבואו כל אחד עם המלצות מתוך משרדו, לא להעביר למשרד אחר מה הוא צריך לעשות.
מירי רגב: אני סומכת על הגורם המתכלל של המשרד לאיכות הסביבה.
מירי רגב: אני סומכת עליכם גם לאור תפקודו של השר הקודם, שהיה בעיני מצוין, וגם לאור כניסתו של שר מצוין - עמיר פרץ.
מירי רגב: אני בטוחה שהוא שם תמיד את האזרח לנגד עיניו.
מירי רגב: תעזבו את ההיבטים הכלכליים, תתייחסו לאזרח ואיך אנחנו מגינים עליו.
מירי רגב: בוקר טוב, אנחנו פותחים את הדיון של ועדת הפנים והגנת הסביבה, היום יום רביעי, 24.4.2013, י"ד באייר, התשע"ג.
מירי רגב: נושא הדיון – מדיניות מתן נשק למאבטחים.
מירי רגב: נמצאים פה נציגי המשטרה, המשרד לביטחון פנים, נציגי משרד הרווחה נמצאים?
מירי רגב: משרד המשפטים, ארגוני הנשים.
מירי רגב: מי שירצה להירשם לזכות דיבור כמובן יוכל, אצל מנהלת הוועדה.
מירי רגב: אנחנו בעצם החלטנו לקיים דיון היום בסוגית מתן נשק למאבטחים ובעודי יושבת וכותבת את הדברים שאני הולכת לדבר עליהם היום ויושבת עם היועצת המשפטית לוועדה, כדי לראות מה החקיקה הקיימת והאם אנחנו אוכפים או לא אוכפים אותה, אני קוראת באחד מהאתרים באינטרנט שאישה בת 36 מהיישוב ראמה נהרגה לאחר שבעלה, איש קבע במקרה הזה, פלט קליע מהאקדח האישי שלו לאחר שהוא ניקה את הנשק.
מירי רגב: יש כאן טרגדיה מאד גדולה שמצטרפת לסדרה של אירועים קשים.
מירי רגב: אני, אישית, נוכחתי ב "שבעה" לפני שלושה שבועות, אצל משפחת דנין בראש העין, כאשר בעלה המאבטח של רחל, ז"ל, רצח אותה, והבת שלה בת ה-13, בגיל ביתי.
מירי רגב: שמעתי מענת, אחותה של רחל ז"ל את הסיפור הנוראי שהילדה בעצם סיפרה – איך הם נסעו יחד עם האב, והוא לרגע עצר את הרכב, ביקש לעצור בצדי הכביש, וחזר לרכב, ופשוט ירה באם, הרג אותה ושוב ירה.
מירי רגב: אתה שומע את הסיפור וזה סיפור מזעזע וברור לחלוטין שיש כאן מצב שצריך לעשות אתו משהו.
מירי רגב: לא יכול להיות מצב שמאבטחים, שהנשק ניתן להם במסגרת עבודתם, הנשק יילך אתם לאחר מכן הביתה, בשעות החופשיות שאני לא יודעת מה הם עושים בהן, ואז הם יכולים להשתמש בנשק לאירועים מצערים כמו האירועים האחרונים והאירועים הרבים מאד שאני בוודאי לא מציינת אותם כאן.
מירי רגב: בשנת 2013 אירעו 7 מקרי רצח של נשים על ידי בני זוגן, מתוכם - 3 בוצעו באמצעות אקדחים של חברות אבטחה, על ידי מאבטחים.
מירי רגב: מציאות זו לא יכולה להתקיים במדינת ישראל.
מירי רגב: בעבר נדרשה גם משטרת ישראל וגם המשרד לביטחון הפנים להידרש לסוגיה הזו ולתת איזשהו מענה- מה עושה המאבטח עם הנשק שלו.
מירי רגב: זו לא הבעיה של המאבטח.
מירי רגב: אין לי כוונה לדון בדיון הזה על מתן רישיונות נשק, מי מקבל נשק, האם נכון שקיבל נשק – יהיה על זה דיון נפרד, ספציפי לסוגיה הזו.
מירי רגב: אני מקיימת היום דיון נקודתי שבו לא יספרו לי סיפורים.
מירי רגב: דיון שיבוא ויסביר איך המאבטח שמגיע לקניון או לגן הילדים, למרות ששמעתי הבוקר שהשר רוצה לשנות את נשיאת הנשק והאבטחה בגני הילדים ובבתי הספר, וגם אשמח לשמוע על זה איזושהי מילה – אבל איך, בעצם, המאבטח מגיע למקום עבודתו, מסיים את עבודתו והוא לא לוקח אתו את הנשק.
מירי רגב: וזו לא בעיה של המאבטח.
מירי רגב: שלא יגלגלו את זה עכשיו למאבטח – שייסע למשטרת התנועה או לאיזו כספת כזו או אחרת להפקיד את הנשק.
מירי רגב: זו אחריות של המשטרה להנחות היכן חברות האבטחה, או הקניונים או המסעדות - כל אחד שהוא בעצם זה שדורש על פי חוק רישוי עסקים ששם יהיה מאבטח – מה על המאבטח לעשות.
מירי רגב: בשום פנים ואופן אני לא אאשר שום הסדר שזה יתגלגל על המאבטח.
מירי רגב: המאבטח צריך לבוא, לבצע את עבודתו.
מירי רגב: אם הוא צריך להיות עם נשק על פי החוק הוא יהיה עם נשק על פי החוק, על פי כל ההנחיות של מי שנושא נשק, לא נכנסת לזה כרגע, ואחר כך – איפה הוא צריך להפקיד את הנשק.
מירי רגב: על פי החוק יש שני חוקים- יש חוקי כלי יריה, שעל פיו בסעיף 10ג' בעל הרישיון המיוחד רשאי להרשות בתעודת הרשאה לבעל רישיון לפי סעיף קטן (ג) המועסקת בשירותו כאמור בסעיף קטן (א) לשאת ולהחזיק בכלי יריה שינתן לו עליו הרישיון המיוחד ובלבד שתעודת ההרשאה כאמור תוגבל לאזור שבו הוא מועסק".
מירי רגב: קרי, אם הוא מועסק בקניון – שם הוא יכול להשתמש בנשק, בקניון.
מירי רגב: אם הוא מועסק בפאב, הוא יכול להשתמש בפאב.
מירי רגב: אם הוא מועסק בגן הילדים – הוא יכול להשתמש בגן הילדים.
מירי רגב: מרגע זה שיש חוק מישהו צריך לוודא שהחוק הזה נאכף.
מירי רגב: מי אמור לאכוף את החוק?
מירי רגב: בהיבט הזה, לפחות המשטרה, כי אחר כך היא צריכה לטפל באותם אירועים שבהם מאבטחים יורים בכלי הנשק שלהם על נשים ואפילו על עצמם, ומתאבדים.
מירי רגב: ראיתי שיש תזכיר חוק – חוק שירותי אבטחה, שהמשרד לביטחון הפנים כנראה מתכוון לפעול בעניין, שתזכיר החוק יותר מרחיב, והוא לא מקובל עלי.
מירי רגב: תזכיר החוק אומר בסעיף 22, תיקון חוק כלי יריה, הסעיף מדבר על אזור העסקה, והוא מרחיב את אזור ההעסקה: "אזור המצוי כולו בתחומי אחד ממחוזות משטרת ישראל".
מירי רגב: קרי, אם זה מחוז משטרה בירושלים והמאבטח עובד בקניון מלחה, אז הוא יכול להחזיק גם את הנשק בבית שלו, כי זה באזור שמשטרת ישראל נמצאת שם.
מירי רגב: זה מה שאני מבינה מפרשנות החוק.
מירי רגב: הסעיף הזה מרחיב יותר מהסעיף של החוק עצמו.
מירי רגב: החוק מצמצם והסעיף מרחיב.
מירי רגב: אז אני מבקשת שבדיון הזה המשטרה ומשרד המשפטים בשלב הראשון יבהירו לנו מה ההנחיות המדויקות, מה החוק ומה המשטרה מתכוונת לעשות שמאבטחים יוכלו להשתמש בנשק רק במקום בו הם מועסקים ולא בבית ולא בשום מקום אחר.
מירי רגב: מי נציג משטרת ישראל כרגע, פה?
<ניסים מור: אני ניצב ניסים מור, ראש אגף המבצעים של המשטרה, ובתוך האגף בתוך האגף יש חטיבת אבטחה שעוסקת בכל הסוגיה של ההנחיה של המגזר האזרחי, כולל היבטים שקשורים גם לנושא של נשק.
<ניסים מור: אם תרשי לי אני רוצה לומר מספר דברים כי בסופו של דבר אנחנו מנסים לראות איך לצמצם את כמות כלי הנשק בכלל, כי זו המדיניות של השר לביטחון הפנים, וגם מה הפתרונות בעצם לדברים שהעלית בפתיח שלך.
<ניסים מור: ראשית, המשטרה אחראית על ההנחיה של המגזר האזרחי בכל מה שקשור לאבטחה.
<ניסים מור: זה אומר – סוג המאבטח, מה ההכשרה שלו, צריך להיות עם נשק- לא צריך להיות עם נשק, איזה אמצעים נדרשים לנושא של האבטחה, זאת אומרת: כל הסוגיה של האבטחה שוכנת במשטרת ישראל, ללא קשר למדיניות של משרד כזה או אחר.
<ניסים מור: ההנחיה הזו משתנה בהתאם למציאות הביטחונית.
<ניסים מור: זאת אומרת, מעת לעת אנחנו מבצעים הערכת מצב ומחליטים מה רמת האבטחה שנדרשת בהתאם למציאות הביטחונית.
<ניסים מור: למשל, עד לפני מספר שנים היו מאבטחים באוטובוסים.
<ניסים מור: היום – אין.
<ניסים מור: עד לפני זמן קצר היו מאבטחים במסעדות.
<ניסים מור: אין מאבטחים במסעדות היום.
מירי רגב: ההנחיה שלכם היא לא למסעדות, אבל יש מסעדות שבעל המסעדה באופן פרטי רוצה מאבטח.
<ניסים מור: אז עם כל הכבוד לא יהיה לו נשק.
<ניסים מור: עם כל הכבוד לאותו בעל מסעדה, אנחנו קובעים את אמות המידה לאבטחה, ואנחנו קבענו שלא יהיו מאבטחים במסעדות .
<ניסים מור: זאת אומרת, כבר עכשיו, פחות 400 מסעדות שהיו בהן מאבטחים, אין שם מאבטחים.
<ניסים מור: כל החבילה השלמה – גם האדם וגם הנשק לא נדרשים.
<ניסים מור: אם מישהו רוצה להציב אדם מסוים שיעמוד בכניסה – לא יהיה לו נשק, נקודה.
מירי רגב: ואתה יודע לאכוף את זה?
<ניסים מור: ניתן לבדוק את זה.
מירי רגב: כרגע אתה לא עושה את זה.
מירי רגב: אני הייתי לפני שבוע במסעדה בירושלים וכן היה שם אדם, עם נשק.
<ניסים מור: אם קודם הנחינו שצריך שיהיה מאבטח באותם מקומות, אנחנו קבענו שבאותם מקומות לא נדרש מאבטח.
<ניסים מור: אנחנו נבדוק, ואם נדע שיש מקומות מסוימים שמשאירים מאבטח עם נשק, אנחנו ננחה אותם שהוא יהיה כל אדם ללא כל סמכות מבחינת המשטרה, לאו דווקא נשק.
<ניסים מור: כל סמכות שניתנה בעבר.
<ניסים מור: הדבר הנוסף, היו עסקים עד 500 מ' שבהם הנחנו למאבטח.
<ניסים מור: אנחנו הרחבנו את זה מ- 500 ל- 800 מ'.
<ניסים מור: זאת אומרת, גם כאן צמצמנו את המקומות שבהם צריך להיות בכלל מאבטח על כל הסמכויות.
<ניסים מור: אני יודע שיש כאלה שרוצים שבכל זאת יהיה מישהו בכניסה, אבל לא יהיו לו הסמכויות שהמשטרה נתנה ולא החובות, ולכן זה אמור לצמצם בצורה משמעותית.
<ניסים מור: ולכן, במציאות הנוכחית הפעולות האלה מלמדות שצומצמו לא רק המאבטחים אלא גם כל סל האבטחה שבא בעקבות אותו מאבטח.
<ניסים מור: מי שאחראי על המדיניות בנושא נשק זה לא משטרת ישראל, זה המשרד לביטחון הפנים, והמשטרה אמורה לתרגם את המדיניות, והמדיניות של השר זה לצמצם - -
מירי רגב: אני מיד אבקש מיואל הדר, מהייעוץ המשפטי של המשרד לביטחון הפנים להתייחס.
<ניסים מור: בעצם המדיניות נמצאת שם, לאור ההעברה של האגף לרישוי כלי יריה ממשרד הפנים למשרד לביטחון הפנים.
<ניסים מור: במסגרת הזו, כדי לממש את הוראות החוק, יש מספר הצעות לעניין.
<ניסים מור: למשל, בכל אותם מקומות שיש אבטחה 24 שעות אז הנשק יעבור מאחד לשני.
<ניסים מור: אין שום סיבה שמישהו ייקח אותו הביתה.
<ניסים מור: בכל העסקים טעוני הרישוי תהיה כספת, ובסוף המשמרת המאבטח יאחסן את הנשק בכספת והוא לא ייקח אותו הביתה, כך שבמירב המקומות אפשר לתת פתרונות.
<ניסים מור: איפה, בעצם, כרגע הבעיה המרכזית, שאנחנו מנסים למצוא לה פתרון?
<ניסים מור: זה בנושא של מוסדות חינוך.
מירי רגב: רק רגע.
מירי רגב: עד עכשיו, המאבטחים שרצחו, לפחות המאבטח שרצח את רחל, ז"ל, הוא לא היה במוסדות חינוך.
מירי רגב: קודם כל, אני שמחה שאתם אכן מבינים שצריך למצוא למאבטח פתרון, וזו לא הבעיה של המאבטח.
מירי רגב: אני מבינה שאתם מבינים שבכל מקום שיש מאבטח צריכה להיות כספת, באותו מקום, כדי ששם הוא יוכל להפקיד את הנשק.
<ניסים מור: במקום שאפשר לשים כספת.
<ניסים מור: אני אסביר מה המגבלות ומה הפתרונות שאנחנו רוצים למצוא.
מירי רגב: אני רק אומרת שהמקרים שאירעו לאחרונה - - -
<ניסים מור: אני יודע, אני מכיר את זה.
<ניסים מור: ולכן, כרגע, המסה המרכזית היא במוסדות חינוך.
<ניסים מור: אני לא אשים כספת בבית ספר, שיפרצו אותה, ותלמיד ייקח אקדח ויירה במורה.
<ניסים מור: אנחנו כן מנסים למצוא פתרונות אחרים לאבטחה, במציאות הזו, שיתנו גם מענה לנשק.
<ניסים מור: למשל – שסוג המאבטח שיהיה במוסדות חינוך לא יהיה כזה שיצטרך לשאת נשק.
<ניסים מור: זאת אומרת, המאבטח במוסדות החינוך לא יישא נשק, אבל לצדו יהיו כוחות תגובה מקצועיים שיידעו לתת מענה לאירועים חריגים, ואותם מאבטחים - - -
מירי רגב: מה זה אומר כוחות תגובה מקצועיים לצדו?
<ניסים מור: אני אסביר.
<ניסים מור: היום, כל מאבטח בבית ספר מחויב לשאת בנשק.
<ניסים מור: אנחנו רוצים לצמצם את כמות כלי הנשק.
<ניסים מור: חלק מהפתרונות זה שהמאבטחים לא יהיו עם כלי נשק.
<ניסים מור: יהיו בשער כדי להתריע, כדי לקרוא, ובסביבתם יהיו ניידות של מאבטחים שיידעו לתת מענה מקצועי טוב יותר מאשר - - -
חמד עמאר: של מאבטחים או של המשטרה?
<ניסים מור: ניידות של מאבטחים שיעברו הכשרה שונה, קריטריונים ותבחינים שונים, והם יישאו נשק במהלך המשמרת.
חמד עמאר: מה שאתה מציע עכשיו זה פתרון שהעלות הכספית שלו אדירה.
חמד עמאר: אני לא יודע אם מצאתם את המקור הכספי לזה.
<ניסים מור: לא, לא.
<ניסים מור: ברגע שהדרישה תהיה למאבטח בבית ספר שלא צריך את ההכשרות כדי לשאת בנשק, העלות שלו יותר זולה מאשר מאבטח עם נשק.
רינה פרנקל: האם הוא יהיה זמין בעת הדרישה?
<ניסים מור: המאבטח?
<ניסים מור: תמיד יהיה מאבטח.
רינה פרנקל: עם נשק.
<ניסים מור: לא, לא יהיה לו נשק.
רינה פרנקל: לא, המאבטח שאתה אומר שיהיה קרוב לסביבה שיהיה זמין בעת האירוע.
<ניסים מור: אז זה יהיה התפקיד שלו.
<ניסים מור: הוא יהיה סביבתי, וכשיהיה אירוע חריג הוא יצטרך להגיב עד שתגיע ניידת של משטרה.
מירי רגב: אתה מדבר עכשיו על בתי ספר, ותכף נדבר, כי זה מסיט אותנו מהדיון.
מירי רגב: עד עכשיו, כל אירועי הרצח שהיו וההתאבדויות - לא היו ממוסדות החינוך.
מירי רגב: אני רוצה להבין למה זה קרה ולמה עד עכשיו הם לא היו בכספת למרות שהחוק מורה שהם צריכים - - -
<מאירה בסוק: זו הבעיה, זו הבעיה האמיתית.
מירי רגב: נכון, זו הבעיה, ותכף נדבר עליה.
מירי רגב: אז אני רק רוצה לסכם את נושא מוסדות החינוך, ונדבר רגע על הבעיה האמיתית שלשמה התכנסנו, כי עד עכשיו כל האירועים לא היו במוסדות החינוך.
מירי רגב: אני שמחה שכבוד השר דיבר על מוסדות החינוך.
מירי רגב: זה מצוין שבמוסדות החינוך יש מאבטחים – זה נכון וזה חשוב.
מירי רגב: כן יישא נשק או לא יישא נשק – זו שאלה שאתם יכולים לתת לה פתרון אם באמת תהיה ניידת כמו רכב משטרתי בכל עיר, שיהיה זמין לטובת העניין.
מירי רגב: אבל "זמין" זה לא להתקשר למשטרה ואז ייקח לו זמן, כי הניידת במקום אחר – אנחנו מכירים את זה כבר, ניסים.
מירי רגב: זה לא שאני מזלזלת, אני יודעת שהמשטרה עושה עבודת קודש והשוטרים מצוינים.
מירי רגב: במקומות שיש לעשות ביקורת אני נותנת את הביקורת שאני צריכה לתת.
מירי רגב: אנחנו צריכים לעשות את כל מה שניתן כדי להעלות את שכר השוטרים, אבל אני מדברת פה כרגע על מצב נתון, שאנחנו צריכים לראות – ושאלה פה נכון חברת הכנסת רינה פרנקל.
מירי רגב: היא שואלת – אוקיי, המאבטח בבית הספר לא יהיה עם נשק, אבל מה יהיה כשצריך את הנשק?
מירי רגב: האם הרכב הנייד יגיע בזמן אמת?
<ניסים מור: אבל מה שאני רוצה לומר – שברוב המקומות אנחנו מוצאים פתרונות שתהיה כספת.
<ניסים מור: בבית ספר אי אפשר לחייב כספת, כי זה - -
רינה פרנקל: האם ניתן באמת לבדוק האם הנשק באמת הופקד בכספת או שהשומר לקח אותו הביתה?
מירי רגב: אני לא רוצה כרגע להתעסק עם מוסדות חינוך, זה נושא חשוב.
מירי רגב: אני שמה את הנושא של מוסדות חינוך בצד.
<ניסים מור: יש פתרונות לכל הדברים האלה.
מירי רגב: אז אני רוצה לשים כרגע את מוסדות חינוך הצד.
מירי רגב: אני רוצה להבין מה קרה עד עכשיו, למה הנשקים עד עכשיו של אותם מאבטחים – כפי שאמרת, ונתת פתרון מצוין – כספת.
מירי רגב: זאת אומרת, אני מגיעה עכשיו לקניון, יש שם מאבטח, והוא סיים את המשמרת שלו, וצריך ללכת הביתה.
מירי רגב: הוא אמור לקחת את הנשק ולהפקיד אותו איפה שהוא.
מירי רגב: הוא היום מפקיד אותו בכספת?
<ניסים מור: לא.
<ניסים מור: כי ההנחיות רק עכשיו יוצאות החוצה.
מירי רגב: איזה הנחיות יוצאות רק עכשיו החוצה?
מירי רגב: אני שואלת – יש כאן חוק כלי יריה, משנת 1949.
מירי רגב: היועץ המשפטי אתה רוצה לעזור כאן?
<יואל הדר: אני היועץ המשפטי של המשרד לביטחון הפנים.
<יואל הדר: ככלל, כדי שלא אשמע מראש - - המגמה שגברתי היושבת ראש אמרה פה היא בהחלט המגמה של השר.
<יואל הדר: אבל אני אנסה להסביר.
<יואל הדר: לא בגלל שזה נושא שיתקפו אותו, בגלל שהנושא נתון לפרשנות משפטית, שאנחנו רואים את זה טיפה אחרת.
<יואל הדר: לא במהות של העניין – במהות אנחנו מסכימים, אבל כשנקבע בחוק "...
<יואל הדר: באזור בו הוא מועסק", האזור לא חייב להיות בצמידות לקניון.
<יואל הדר: אזור יהודה ושומרון זה אזור מאד רחב.
<יואל הדר: המילה "אזור" לא מחייבת שזה יהיה דווקא בצמידות.
<יואל הדר: גם שומר, אפשר להעביר אותו ממקום למקום, ולכן הפרשנות, כפי שאנחנו סבורים, היא לא פרשנות מצמצמת.
<יואל הדר: לא שאנחנו לא אומרים שצריכה להיות פרשנות מצמצמת.
<יואל הדר: לכן בתזכיר החוק החדש התכוונו כן לצמצם ולא להרחיב, בגלל הפרשנות, המונח הרחב הזה "באזור בו הוא מועסק".
<יואל הדר: גם צריך לזכור שהחוק הזה הוא לא חוק חדש.
<יואל הדר: ולכן, התבחינים שיצרנו פה - - -
מירי רגב: אני מתארת לעצמי שאתה ודאי לא מזלזל ביושבת הראש ולא בחברי הכנסת ובאנשים שהגיעו פה, לדיון.
מירי רגב: אני לא יועצת משפטית, לא עורכת דין, אבל אני לא מדברת על תזכיר החוק.
מירי רגב: לדעתי, תזכיר החוק מרחיב יותר.
מירי רגב: אני מדברת על החוק עצמו.
מירי רגב: החוק עצמו מדבר על האזור שבו הוא מועסק.
מירי רגב: אם אני גרה בקרית גת ואני מועסקת בקניון, האזור שבו אני מועסקת זה הקניון, לא קרית גת.
מירי רגב: זהו, נקודה.
מירי רגב: מדובר פה בחיים ומוות.
מירי רגב: מדובר פה על יותר מדי אנשים שנהרגו בגלל שהנשק סמוך אליהם, ובגלל שבמקרה שקרה משהו, אירוע שגרם להם לאבד לרגע אני-לא-יודעת-מה הוא עושה מעשה של רצח של אשתו, של משפחה, חלילה, או אפילו של עצמו.
מירי רגב: אנחנו לא מדברים פה עכשיו על מחיר של דבר כזה או אחר, אנחנו מדברים על חיי אדם.
מירי רגב: אני שואלת אותך שאלה, ותענה לי, אני מבינה שגם השר מתכוון להתעסק עם זה: הפרשנות היא פרשנות של החוק, היא פרשנות מאד ברורה.
מירי רגב: אני עובדת בקניון, אני עובדת בפאב, במסעדה – באותם אזורים שהמשטרה קבעה, ואני לא נכנסת לזה כרגע, אזורים שבהם המשטרה קבעה שבהם צריך להיות מאבטח עם נשק.
מירי רגב: קבעה המשטרה היכן צריך להיות מאבטח עם נשק, אכפה את אותם מקומות פרטיים שרוצים להגדיל ראש ולהיות בסדר כלפי הלקוחות שלהם.
מירי רגב: אמרו להם: אתם רוצים מאבטח?
מירי רגב: הוא לא יכול להיות עם נשק.
מירי רגב: היה והוא יהיה עם נשק, אולי הוא צריך לקבל את כל ההנחיות ולבצע את אותן ההנחיות של מוסדות ציבוריים.
מירי רגב: אני שואלת שאלה פשוטה, היועץ המשפטי, ואתה טוב במילים, אתה מבין היטב מה שהחוק אומר.
מירי רגב: אשאל אותך שאלה פשוטה: אדם, מאבטח, סיים את תפקידו.
מירי רגב: מה הוא צריך לעשות עם הנשק?