GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אמנון כהן: אתה רושם?
יורם הורביץ: כן, בהחלט.
אמנון כהן: אני רושם לי פה: פתרון למחזור.
תומר רוזנר: בכל מקרה, למצער, מה שנקרא, המינימום שאנחנו מציעים כרגע הוא שנושא של העדפת מחזור יהיה עקרון שיחול על כל הנושא של פינוי על-ידי הרשויות המקומיות ולא רק בנושא של כלי אצירה אלא גם בנושא של איסוף ממוקדי האיסוף, ולכן אנחנו מציעים להעביר את ההוראה שאומרת שתינתן עדיפות למחזור לסעיף 7ב.
תומר רוזנר: הנושא הבא הוא נושא של מוקדי האיסוף, סעיף 7ב1.
תומר רוזנר: כזכור לכם, בישיבה הקודמת הוועדה הביעה רצון שכמות מזערית של פסולת, יוכלו האזרחים לבוא ולפנות אותה למוקדי איסוף.
תומר רוזנר: מניסיון העבר עולה שצריך להבטיח זמינות ופריסה נאותה של מוקדי האיסוף.
תומר רוזנר: לכן אנחנו מציעים, בדומה להסדרים שקיימים כבר בחקיקה אחרת – בנושא של פסולת אלקטרונית, בנושא של אריזות וכו' – שהשר יפרסם אמות מידה לגבי הפריסה של מוקדי האיסוף וכו'.
תומר רוזנר: אני מציע שגלעד יקרא את הנוסח שאנחנו מציעים.
אמנון כהן: זה שירות לאזרח, זה שירות לתושב, מכך ייהנה ראש העיר.
לינור שגיא: שהשר קובע לראש העיר איך הוא ייתן את השירות שלו, זה יפה.
אורית מלמד: אדוני, משרד הפנים מתנגד לסעיף הזה, אנחנו חושבים שזה מיותר.
איתן עטיה: גם אנחנו.
אמנון כהן: גם אתם תצביעו נגד.
גמי ברזילי: משרד הפנים צודק שהוא מתנגד לסעיף הזה בצורה הזו.
אמנון כהן: אנחנו יודעים מה טוב לציבור.
אורית מלמד: הרי החוק כבר קובע את הקריטריונים, בסעיף הקודם כתוב שזה יהיה בכמות ופריסה שתואמת לרשות, מספר תושבים, זמינות.
אורית מלמד: לא צריך עוד פיקוח נוסף של השר להגנת הסביבה.
מיטל להבי: זה קורה?
אמנון כהן: אבל לא עשיתם.
אמנון כהן: בחוק הפיקדון לא ראיתי שום דבר.
אמנון כהן: אותו דבר בחוק הפיקדון, הציבור בסוף לא ידע איפה יש, מה יש, באיזו זמינות, באיזה מקום.
אמנון כהן: לכן פה מפרטים, לעזור לכם, שיהיה לכם מה לעשות.
אורית מלמד: בהמשך יש סעיף שאומר שהרשות תפרסם איפה ממוקמים מוקדי האיסוף.
אורית מלמד: זאת אומרת, מבחינת הפרסום זה ייתן מענה, פשוט תפרסם.
אורית מלמד: אתם הוספתם את הסעיף הזה שהרשות צריכה לפרסם.
תומר רוזנר: לפרסם אבל היא צריכה לפרסם משהו שקיים קודם כל.
תומר רוזנר: אנחנו חוששים ממצב שנוצר כבר בעבר לגבי דברים אחרים שבהם הוטלה חובה על הציבור למחזר או לעשות כל מיני דברים ולא הותקנו מספיק מוקדי איסוף ומוקדים מתאימים.
תומר רוזנר: אני רוצה לציין שהנושא הזה מופיע בחקיקה קיימת כבר בחוקים דומים ולכן אנחנו מציעים לאמץ את אותו הסדר כדי להבטיח שלא ייווצר מצב שבו רשות מקומית תקים מוקד איסוף אחד בקצה העיר ולא יהיה מספיק.
נטע דרורי: אנחנו מסכימים שיאומץ הנוסח שנמצא בחקיקה קיימת של "רשאי לפרסם", שזה מה שמופיע ולא "יפרסם".
איתן עטיה: אנחנו מתנגדים, אדוני היושב-ראש.
אמנון כהן: "רשאי לפרסם".
לינור שגיא: אנחנו רוצים להעיר על זה, אפשר?
אמנון כהן: לא על כל דבר צריך להעיר.
לינור שגיא: זה חשוב לנו מאוד.
אמנון כהן: בסוף על מה שיהיה חשוב אני אגיד כבר לא, את מבינה?
לינור שגיא: זה דווקא אחת הנקודות היותר חשובות.
אמנון כהן: מה שתגידי, את יכולה לדבר.
לינור שגיא: אני מזכירה לאדוני היושב-ראש שאנחנו לקחנו על עצמנו את הפינוי של פסולת בניין מזערית על חשבון הרשות המקומית ללא יכולת לגבות אגרה עבורה.
לינור שגיא: זה היה שינוי מהחוק המקורי שהונח על שולחן הכנסת.
לינור שגיא: לכן אנחנו מבקשים כאן להשאיר את זה לשיקול דעת הרשות המקומית, איך היא נותנת את השירות הזה, בכפוף לקריטריונים שכבר קבועים כאן בסעיף (א), ובמידה ורשות מקומית פורסת רק מוקד איסוף אחד היא בפירוש עוברת על הוראות החוק, גם בלי העבירה של השר.
אמנון כהן: אבל אני רוצה לדעת כאזרח לאיפה אני יכול לפנות לבד.
לינור שגיא: אנחנו מחויבים לפרסם ולשלט.
לינור שגיא: גם סעיף (א) מספיק לך על מנת לבוא בטענה שהרשות המקומית הפרה את הוראות החוק.
אמנון כהן: אבל זה לא משהו חדש, זה קיים בחוקים אחרים, פשוט היא אמרה: לא יעשה אלא רשאי.
לינור שגיא: אותו חוק שהיועץ המשפטי לוועדה הזכיר זה חוק שהאחריות על הפרסום לא מוטלת על הרשות המקומית, אתם גוזרים גזירה מחוק שהאחריות בו לא מוטלת עלינו.
תומר רוזנר: האחריות בהחלט מוטלת עליכם.
לינור שגיא: חוק הפיקדון לא, זה מוטל על התאגיד והתאגיד הוא זה שהפר את החובות שלו, לא הרשות המקומית.
תומר רוזנר: קודם כל, אנחנו לא מדברים על חוק הפיקדון, אנחנו מדברים גם על חוקים נוספים, כמו החוק לפסולת אלקטרונית.
לינור שגיא: שהרגע נכנס לתוקף.
תומר רוזנר: אבל שם מוטלת האחריות על הרשות המקומית.
תומר רוזנר: חוק הטיפול בפסולת אלקטרונית הוא החוק המודרני שנכנס לתוקף אכן בימים אלה והוא קובע את ההסדר הזה בדיוק.
תומר רוזנר: האחריות מוטלת על מה שנקרא שם "האחראי לפינוי הפסולת", במקרה שלנו זה הרשות המקומית, להקים את מוקדי האיסוף.
תומר רוזנר: השר יכול לקבוע – שם זה המנהל, כאן זה יהיה השר – קריטריונים לגבי הפריסה של מוקדי האיסוף והאחריות עדיין מוטלת על הרשות המקומית.
תומר רוזנר: אין פה שום הסדר חדש בנושא הזה.
לינור שגיא: אלא שנטל המימוש של חוק פסולת אלקטרונית והמימון שלו אינו דומה כהוא זה למה שמוטל כאן על הרשות המקומית שהיא לא יכולה לגבות עבורו אגרה, וזה ההבדל בין שני הדברים.
אמנון כהן: טוב, התקדמנו.
אמיר הלר: אל"ף, אני מאוד מסכים אתך שהשר צריך לקבוע את הכללים ויתרה מכך, אני חושב שהשר צריך גם להגיד אילו רשויות עומדות ומוכנות להפעיל את החוק הזה.
אמיר הלר: בלי שהשר מורה שהרשות מוכנה החוק הזה לא צריך להיכנס לתוקף מבחינת הרשויות כי אחרת יהיה כאוס.
אמיר הלר: כל הרעיון הוא שהקבלנים עכשיו לא יגלגלו עלויות ולא יוקשה עליהם והבירוקרטיה תהיה יותר קשה וקשה.
אמיר הלר: בסוף זה יתגלגל על האזרח.
אמיר הלר: דבר שני, לעניין המחזור שהעלית בנקודה הקודמת.
אמיר הלר: אני חושב שכל הטלה של חובה נוספת בלי שיש גורם שמממן את זה, כמו שאמרת את זה, זה יוטל בסוף על האזרח.
אמיר הלר: האזרח בסוף ישלם.
אמיר הלר: אולי יהיה יותר מחזור אבל בסוף המחיר גם יהיה יותר יקר וצריך לקחת את זה בחשבון על כל הוראה נוספת שמטילים על הקבלן עכשיו להתחיל לעשות הפרדה בין פסולת.
אמיר הלר: חוץ מזה, צריך לקבוע גם הוראות מה צריך להפריד.
אמיר הלר: רשות מקומית יכולה להגיד שעכשיו היא רוצה להפריד כל מסמר מכל עץ ואז תהיה בעיה לקבלן לבצע את הפעולה הזאת.
אמנון כהן: אילו הערות יש עוד?
תומר רוזנר: בסעיף 7ג רוב ההערות הן הערות נוסח.
גלעד ארדן: אני חושב שבעצם כל ההערות הן הערות נוסח, אם אין הערות לגבי הנוסח אז אפשר להתקדם.
תומר רוזנר: אז שימו לב לשינויי הנוסח, אם יש הערות לגבי הנושא הזה אז בבקשה.
נטע דרורי: לגבי סעיף 7ב1(א).
אמנון כהן: אמרת "רשאי" במקום "יפרסם".
תומר רוזנר: כן, זה בסעיף (ב).
נטע דרורי: כן, בסעיף (א): "בתדירות שתמנע הצטברות של פסולת כאמור" – "העלולה לגרום למפגעים סביבתיים" יש להוסיף.
תומר רוזנר: לסעיף 7ג יש הערות?
אמנון כהן: ממשרדי הממשלה, יש לכם עוד הערות?
זהר ברק: לנו אין הערות.
תומר רוזנר: בסעיף 7ד, בעקבות התוספת של איגודי ערים - - -
מירה סלומון: סליחה, יש לנו הערות.
אמנון כהן: רגע, לאט לאט.
מירה סלומון: לא, נשאלו אם יש הערות לסעיף 7ג.
תומר רוזנר: לא, יש להם לגבי 7ג.
תומר רוזנר: בסעיף 7ד, בעקבות התוספת של איגודי הערים, אנחנו מוסיפים את האפשרות להבהיר שאיגוד ערים יוכל לגבות את התשלום הזה כדי שלא יהיה ספק בעניין הזה.
אמנון כהן: במקום עירייה, אם הסמיכו אותו אז הוא יכול לגבות את התשלום.
תומר רוזנר: ולכן צריך להוסיף את הסיפה שאומרת:
גלעד ארדן: "הוראות סעיף זה יחולו, לעניין איגוד ערים, על אף האמור בסעיף 14 סיפא לחוק איגודי ערים, התשט"ו–1945.
אורית מלמד: לנו יש הערה לסעיף 7ד.
אמנון כהן: שניה, ניתן לך.
אמנון כהן: יש לך עוד הערות, היועץ המשפטי?
תומר רוזנר: נושא התוספת, הרכיבים של התשלום.
תומר רוזנר: כפי שאדוני זוכר, ההסדר שמציעה הממשלה קובע שבתוספת לחוק ייקבעו הרכיבים שמהם יבנה התשלום שגובה הרשות המקומית, כאשר לפי בקשת אדוני אנחנו הכנסנו כאן את ההוראה האומרת שהשינוי של התוספת הזאת והשינוי של הרכיבים טעון אישור של ועדת הפנים של הכנסת.
אמנון כהן: ודאי, כל דבר.
אמנון כהן: כל דבר כזה מחייב עין פקוחה של ועדה פרלמנטרית של הכנסת, אז תוסיף את אישור ועדת הפנים לכל שינוי שיהיה.
אמנון כהן: חבר הכנסת אורי מקלב, מה נשמע?
אמנון כהן: פגרה, פריימריז, אתה לא מצביע?
אורי מקלב: מה אתה עושה, תגיד לי?
אורי מקלב: שובר פגרה?
אמנון כהן: סגרת עניינים?
אמנון כהן: סגרת שאתה ברשימה?
אמנון כהן: זה מה שחשוב לי, שנמשיך לעבוד.
אורי מקלב: לנו אין בעיה עם פריימריז, אנחנו יכולים לעבוד.
אורי מקלב: לא, אמרו לי שיש בעיה עם ירושלים ובני ברק, זה בסדר?
אורי מקלב: אני מציע שכל אחד יתעסק בבעיות שלו.
אמנון כהן: הלאה, עד סעיף 7ו, מה רצית להגיד?
אורית מלמד: סעיף 7ד(א), הסעיף שמדבר על התשלום, יש שם איזו פסקה שאנחנו מבקשים להוריד.
אורית מלמד: לפני התוספת בעניין איגוד הערים כתוב: "ורשאית היא לקבוע כי תנאי להצבת כלי האצירה ופינויו יהיה העברת התשלום עבור שירותי פינוי הפסולת, כולו או חלקו, לרשות המקומית;" אנחנו מבקשים למחוק את המילים האלה, זה מקובל גם על המשרד להגנת הסביבה, מדובר בהוראה מיותרת, הרי ברור שהרשות יכולה להתנות, אנחנו חושבים שזה רק יעשה תקלות.
אמנון כהן: הנה, ישר קיבלנו, משרד הפנים.
אמנון כהן: כמו שאנחנו מקבלים את שלכם, אתם תקבלו את שלנו.
אורית מלמד: תודה.
אמנון כהן: מה יהיה בדיוק?
תומר רוזנר: מהמילים "ורשאית" עד המילים "לרשות המקומית".
מירה סלומון: לעניין סעיף 7ג(א)(3), מדובר על אפשרות להעביר שינוי של שני ימי עבודה מראש, אנחנו מבקשים להכפיף את זה לסעיף 7ה(2) כדי למנוע - - -
אמנון כהן: החלטתי כבר, כבר עברנו את זה, אני לא חוזר לזה עוד פעם.
מירה סלומון: זו ההערה שביקשנו להעיר.
אמנון כהן: בסדר, כבר עברנו על זה פעם שעברה, דנתם, דיברתם, לא קיבלנו, המשכנו הלאה.
מירה סלומון: לא, זה תיקון טכני שעכשיו הכנסתם.
לינור שגיא: לא, זה תיקונים שעכשיו הכנסתם.
אמנון כהן: זה לא חדש.
מירה סלומון: זו הערת נוסח רק.
איתן עטיה: אדוני היושב-ראש, זו הערת נוסח שהיא חשובה מאוד.
אמנון כהן: אדוני, אני השקעתי בזה פעם שעברה 4 שעות.
אמנון כהן: אני מתקדם עכשיו.
אמנון כהן: רק תיקונים פה העברתי, רק אם יש משהו שחורג מזה.
אמנון כהן: לא קיבלתי את העמדה, זה לא אומר שאת צריכה לחזור על זה עוד פעם.
מירה סלומון: לעניין סעיף (ג): (ג) "לא סיפקה או לא פינתה הרשות המקומית כלי אצירה במועד" - - -
אמנון כהן: הם עושים את העבודה טוב, תאמין לי.
אמנון כהן: מקבלים משכורת ביושר.
תומר רוזנר: בוא נשמע מה היא רוצה.
אמנון כהן: אני מקשיב אבל אני לא חייב לקבל.
מירה סלומון: "לא סיפקה או לא פינתה הרשות המקומית כלי אצירה במועד" – אנחנו סבורים שהתוספת של היועץ המשפטי לוועדה "או לא פינתה" לא נכונה כיוון שברגע שאנחנו מדברים על מצב שבו רשות מקומית סיפקה כלי אצירה ורק לא פינתה אותו במועד, אז ראשית, אנחנו לא מבינים מה זה חשוב - - -
אמנון כהן: גם את זה כבר פעם שעברה קבעתי.
מירה סלומון: אלה הגדרות חדשות, אלה דברים שלא היו לפני כן.
לינור שגיא: אלה תוספות שאתם הוספתם עכשיו.
אמנון כהן: הכול בסדר, מאה אחוז.
איתן עטיה: אלה הדברים החדשים, אדוני היושב-ראש.
איתן עטיה: אלה התיקונים מאתמול בערב.
לינור שגיא: זה הכול חדש.
אמנון כהן: זה חדש שהכנסנו אבל דיברנו על זה.
מירה סלומון: לא דיברנו על זה.
אמנון כהן: גברתי, היית בדיון הקודם?
מירה סלומון: בוודאי, אדוני.
אמנון כהן: תוציאי פרוטוקול עכשיו, תראי מה שאני אמרתי ועל פי מה שאמרתי בדיון הם הכניסו את זה עכשיו.
מירה סלומון: אדוני, אני מבקשת לחדד את זה.
אמנון כהן: גברתי, אני זוכר, אני עדיין בגיל שאני זוכר מה שאני אומר.
אמנון כהן: אז אני אומר, זה לא היה כתוב אמנם אבל גילינו את זה, ונדמה לי שגם חבר הכנסת מקלב העיר את זה.
אמנון כהן: את יכולה לא להסכים לזה, זה יכול להיות, זה בסדר, אבל קיבלנו את זה וביקשתי מהייעוץ המשפטי להכניס את זה כי אנחנו קיבלנו את זה.
איתן עטיה: אבל זו הערה לנוסח.
מירה סלומון: אדוני, אנחנו לא מתנגדים לעקרון של השבת אגרה במקרה שבו רשות מקומית לא ביצעה את מה שהיא מחויבת לעשות, אנחנו עוסקים כרגע ביישום של העיקרון הזה.
מירה סלומון: כלומר, הבנו שאנחנו צריכים לעמוד במועדים ואם אנחנו לא מספקים כלי אצירה במועד אנחנו נצטרך להשיב את האגרה שגבינו ככל שגבינו.
מירה סלומון: אנחנו מדברים על מצב שבו סיפקנו כלי אצירה ולא פינינו אותו במועד הנכון, אז, אם אנחנו מקבלים את התוספת, את השינוי הקטן אמנם מבחינה מילולית שהיועץ המשפטי לוועדה הוסיף, המשמעות היא - - -
אמנון כהן: תקשיבי רגע, את מדברת משפטית, אני מדבר על האזרח.
אמנון כהן: כרגע אני משפץ בבית, הבאתי פועלים היום, לקחתי חופש מהעבודה, בזבזתי יום, עכשיו אני צריך לפנות.
אמנון כהן: שמתי את האשפה בתוך מיכל האצירה, רק את היום יש לי.
אמנון כהן: אתם בטובכם אומרים: לא, סיפקתי לך, תחכה.
אמנון כהן: 5 פועלים מחכים עד שתיקחו את הצפרדע הזו, תפנו לי, תעבירו, אני מחכה כל היום, אתם לא באים.
אמנון כהן: מה אני אומר?
אמנון כהן: אדוני, אתה לא בא?
אמנון כהן: אני מביא מישהו אחר שיפנה לי, תחזיר לי את הכסף שלי.
לינור שגיא: זה רכוש הרשות המקומית.
לינור שגיא: צריך להבין שיש הבדל בין - - -
אמנון כהן: רכוש, מאה אחוז, אני מפסיד ימי עבודה, 5 פועלים שלי באים ומחכים עכשיו, באתי לפינוי.
אמנון כהן: אני צריך זמן מסוים, התראה מסוימת סבירה.
אמנון כהן: גם היום כשטכנאי חייב להגיע לבן-אדם תוך שעתיים, אם לא הגיע הוא משלם קנס.
אמנון כהן: גם פה צריך להיות מצב שאני אומר: כרגע יום הפינוי שלי, כל חצי שעה אני צריך לפנות, יש לי 4 פעמים לפנות, לקחתי יום חופש, יש לי 5 פועלים בבית, אני היום גומר.
אמנון כהן: אתם לא עומדים – ואני אמרתי מראש כבר שאני אצטרך 4 פעמים פינוי – אתם צריכים לקחת בחשבון שכל פעם שאני אתריע, זמן סביר שנודיע אחד לשני, שתבואו ותפנו לי.
איתן עטיה: אין ויכוח על זה.
לינור שגיא: אין ויכוח על העיקרון.
אמנון כהן: אתם אומרים: לא, סיפקתי לך את כלי האצירה, לפנות לא.
לינור שגיא: אדוני, אנחנו לא מתווכחים, אפילו לא טיפה, על העיקרון.
לינור שגיא: אנחנו פשוט מבקשים להפנות, אפילו את תשומת לב היועץ המשפטי, לעובדה שהכנסת המילה "ופינויה" מכניסה אותנו לסצנריו אחר לגמרי.
אמנון כהן: "פינויה", צריך לפנות.
לינור שגיא: יש הבדל בין מצב שבו רשות מקומית אינה מספקת כלי אצירה, ואז באמת יכול אותו אדם לקחת מראש את השירות, מתחילתו ועד סופו, מאדם אחר - -
אמנון כהן: לא, אל תלכי למקום שאני לא רוצה, את סיפקת לי.
לינור שגיא: - - לבין מצב שבו רכוש הרשות המקומית נמצא שם והוא מזמין אדם אחר לפנות.
אמנון כהן: מאה אחוז, את סיפקת לי אבל את תוקעת אותי כל היום.
אמנון כהן: אני כבר ב-10:00 מילאתי את הצפרדע וכל היום אני מחכה, בא או לא, הפועלים הלכו.
לינור שגיא: פשוט צריך למצוא לזה פתרון אחר כי הפתרון הזה - - -
אמנון כהן: אז תמצאי, אני מצאתי פתרון.
אמנון כהן: אתם לא יכולים להחזיק אותי בשני הכיוונים, גם הפסדתי יום עבודה, גם הבאתי 5 פועלים ואתם לא מפנים לי.
לינור שגיא: אין בעיה, אם הייעוץ המשפטי חושב שזה הגיוני - - -
אמנון כהן: אני לא עובד לפי הייעוץ המשפטי, אני עובד לפי מה שאני עובד.
אמנון כהן: אני עובד לפי מה שטוב לאזרח.
אמנון כהן: לא תעשקו את האזרח 10 פעמים, הוא לא יפסיד 5 ימי עבודה, יבואו עוד פועלים בשביל לפנות צפרדע, מה קרה?
אמנון כהן: ייעוץ משפטי אין פה, מה שאנחנו קובעים זה מה יש.
אמנון כהן: היועץ המשפטי רק מייעץ, מי שמקבל את ההחלטה זה אנחנו.
אמנון כהן: בשביל זה אנחנו צריכים לקבל החלטה לטובת האזרח, גזירה שאפשר לעמוד בה, לא שאי אפשר לעמוד בה.
אמנון כהן: מה שניסחנו זה בסדר, עומד בסבירות?
תומר רוזנר: זה מה שאתם ביקשתם.
אורי מקלב: אני רוצה לשאול שאלה.
אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, אתה מדבר על מקרה שצריכות להיות כמה מכולות, אם לא קיבלו את המכולה האחת, ממילא אתה מבין שהם גם לא הביאו את המכולה השנייה ואז אתה לא יכול להמשיך לעבוד, אבל מה יקרה בסיטואציה אחרת שבעצם כל ההזמנה שלי זו רק מכולה אחת?
אורי מקלב: אני לא צריך יותר.
אורי מקלב: הם היו צריכים לספק את זה ביום ראשון בבוקר ועד יום ראשון בבוקר זה היה אבל הם לא פינו את זה.
אורי מקלב: כשהם לא פינו את המכולה האחת והיחידה הם לא צריכים להביא אחרת במקומה, מה יקרה במצב כזה?
תומר רוזנר: אותו דבר.
אורי מקלב: האם יש להם, קודם כל, גם זמן של פינוי?
אורי מקלב: האם אנחנו מבקשים מהרשות התחייבות?
אורי מקלב: בגלל שבסופו של דבר, חוץ מהעבודה שאותם אנשים צריכים לעבוד, המכולה הזו היא גם מפגע, המכולה הזו לא צריכה להיות, היא תופסת מקום חניה, היא מפריעה לשכנים, היא מפריעה לחזות, היא מעלה אבק, היא גורמת לסכסוכי שכנים, מפגע לילדים, אנשים שופכים אליה אשפה במקום ללכת עד המכולה, עד הצפרדע.
אורי מקלב: יש מגוון בעיות בנושא.
אורי מקלב: אז אנחנו מבינים שגם אם לא צריך להביא מכולה אחרת, המכולה הזו היא היחידה שצריך להביא, צריך לפנות אותה.
אורי מקלב: לו היה בידי, גם אם העיריה לא היתה מפנה את מכלי האשפה מהבית שלי, גם הייתי צריך לקנות אותם, אבל מה לעשות, זה עולה לי כך וכך.
אורי מקלב: אבל בכל אופן היום, בחוקים שהם מ-2013 ו-2012, וברשות יושב-ראש הוועדה הזאת שעיניו נשואות רחוק, הוא רואה גם כן שהרשות צריכה להתחייב לא רק להבאת המכולה אלא גם לפינויה, הגם שהוא לא הופיע לעבודה והביא פועלים.
אורי מקלב: לכן יש קנס.
אורי מקלב: יכול להיות שחצי עבודה עשיתם, זה חצי עבודה, אבל זה לא קנס.
תומר רוזנר: זה אפילו לא קנס, רק צריכים להחזיר לו את מה שהוא שילם.
אורי מקלב: אבל זה אומר: אגרה היא אגרה בשלמותה.
אורי מקלב: האדם שמשלם אגרה על מכולה, משלם על הכול.
אורי מקלב: הוא לא מקבל על חצי עבודה.
אורי מקלב: גם אם הבאת את המכולה ועכשיו הוא לא יכול להביא מישהו אחר ואין בזה תועלת שהוא יכול להביא מישהו אחר, הרשות צריכה לדעת, כמו חברה רגילה, מי שמספק ועושה עבודה - - -
אמנון כהן: זה מה שסיכמנו פעם קודמת, סגרנו את זה.
אמנון כהן: זהו, נגמר, אין דיון בזה.
תומר רוזנר: השינוי הבא הוא בסעיף 7ו(א)(3).
מיטל להבי: אדוני, תיקון קטן שהוא רוצה להעיר את תשומת הלב.
שאבי ונטורה: סעיף 7א.
שאבי ונטורה: לא נותנים לדבר אז אני רוצה לחזור.
אמנון כהן: מי לא נותן לדבר?
אמנון כהן: אתה מדבר הכי הרבה.
שאבי ונטורה: אתם מדברים אז אני מכבד אתכם, אני לא מתפרץ.
שאבי ונטורה: זה משהו קטן.
שאבי ונטורה: בשפה של אנשי המקצוע מדברים בקובים בפסולת.
שאבי ונטורה: כתוב פה 250 ליטר לאזרח, אז אני חושב שצריך להוסיף: "או במקביל רבע קוב", זה שווה רבע קוב, כי אנשים לא מבינים מזה 250 ליטר, בשפה המקצועית מדברים בקובים.
תומר רוזנר: זה אותו דבר.
אמנון כהן: בשפה מקצועית אפשר להגיד רבע קוב, זה אותו דבר?
שאבי ונטורה: זה אותו דבר.
מיטל להבי: זה 250.
שאבי ונטורה: לא, 250 ליטר זה רבע קוב.
שאבי ונטורה: צריך להוסיף: "250 ליטר או רבע קוב".
תומר רוזנר: או זה או זה, לא רושמים בחקיקה שני דברים.
אמנון כהן: ליטר לא ברור, אני חושב שקוב יותר טוב.
זהר ברק: מבחינתנו אין מניעה להוסיף שזה יהיה - - -
אמנון כהן: לא להוסיף, שזה יהיה או זה או זה.
אמנון כהן: קוב, קוב לכתוב.
זהר ברק: מהבחינה של האזרח, להבנתנו, יותר קל להעריך ליטר של נפח ולא קוב.
זהר ברק: אני כן רוצה לציין שהנושא הזה נדון במפורש גם בדיון הקודם ארוכות ובאמת הגענו למסקנה שנכון להגיד 250 ליטר.
זהר ברק: אם עכשיו אתם חושבים שצריך גם קוב אנחנו לא מתנגדים, אני רק רוצה להסב את תשומת לבה של הוועדה שהדבר נדון במפורש בדיון הקודם.
שאבי ונטורה: אפשר להוסיף "או".
אמנון כהן: תמיד יהיה ויכוח, אחד מהם.
אמנון כהן: זה אותו דבר אז תעזוב.
שאבי ונטורה: אז קוב כי כולם מדברים בקובים בשפה המקצועית, קבלנים ואפילו תושבים.
אמנון כהן: התאחדות הקבלנים, מה עדיף לכם?
שאבי ונטורה: אנחנו התאחדות הקבלנים, אני התאחדות הקבלנים.
אמנון כהן: זה אותו דבר, נשאיר ככה.
אמנון כהן: הלאה, יש לך עוד משהו?
שאבי ונטורה: רציתי לחזק את דברי חברי לגבי הקנסות.
שאבי ונטורה: היום הרשויות, במיוחד עיריית תל-אביב, מטילה קנס על הקבלנים הפרטיים שלא מפנים בזמן, איך שזה מלא.
אמנון כהן: אבל אנחנו לא רוצים קנס, אנחנו אומרים שיחזיר את האגרה.
אמנון כהן: אנחנו לא מטילים קנס על אף אחד.
שאבי ונטורה: אבל היום הרשויות מטילות קנס על קבלנים אז אני חושב שכדאי לאמץ אותם.
אמנון כהן: סעיף 7ו.
תומר רוזנר: סעיף 7ו(א)(3): אנחנו רוצים כאן את הנוסח שיבהיר שלאזרח יש את האופציה לפנות את הפסולת למוקד האיסוף או לאתר מוסדר אחר לפי בחירתו.
אמנון כהן: הלאה, תקרא את זה.
גלעד ארדן: "אם פסולת הבניין היא פסולת בניין בכמות מזערית – רשאי הוא לפנותה גם למוקד איסוף שהתקינה הרשות המקומית".
אמנון כהן: דיברנו על זה כבר, זה לא משהו חדש.
גלעד ארדן: "רשאי הוא לפנותה גם למוקד איסוף שהתקינה הרשות המקומית, לפי הוראות סעיף 7ב1 או לאתר מוסדר.
מירה סלומון: יש לנו הערה.
אמנון כהן: אני לא חוזר, לא.
אמנון כהן: שמעתי את ההערות שלכם.
אמנון כהן: זה לא שיש שינוי, רק אם יש שינוי נדון שוב, אין שינוי פה.
אמנון כהן: הלאה, עד 7ז.
איתן עטיה: סליחה, אדוני היושב-ראש - - -
אמנון כהן: אדוני, אני עברתי על זה, אין פה שום דבר חדש.
אמנון כהן: זה שלא היית פה זה בסדר.
איתן עטיה: לא, זו תוספת.
לינור שגיא: זה לא, "לאתר מוסדר" זו תוספת.
איתן עטיה: "לאתר מוסדר" זה נושא שלא היה.
אמנון כהן: מה, אתר לא מוסדר?
אמנון כהן: בטח שמוסדר.
איתן עטיה: תאפשרו לנו להעיר בבקשה.
אמנון כהן: בבקשה, תעיר.
מירה סלומון: התוספת שיש כאן זו אפשרות לאדם שמייצר פסולת בניין בכמות מזערית, במקום להעביר את זה למוקד איסוף, לפנות את זה ישירות לאתר מוסדר, שזה מתקן קצה לטיפול בפסולת בניין.
תומר רוזנר: או תחנת מעבר.
מירה סלומון: או תחנת מעבר.
מירה סלומון: אנחנו סבורים שזה חוטא למטרת החוק, שהכול יהיה מרוכז בידי הרשות המקומית, היא תפקח, היא תעשה.
אמנון כהן: יש לי 4 שקיות, אני רוצה לקחת את זה לבד, למה את מחייבת אותי להביא מכולה?
מירה סלומון: אז או שהוא יעביר את זה למוקד איסוף או שהוא יזמין מכולה.
מירה סלומון: יש לך מוקד איסוף.
מירה סלומון: אנחנו עכשיו התחייבנו לפנות לאתר מוסדר.
אמנון כהן: לא, אני רוצה ללכת לתחנה ישר.
מירה סלומון: המשמעות של זה היא פשוט ריקון - - -
אמנון כהן: תתפסו אותי, אם אני עבריין, תנו לי קנס, מה הבעיה?
מירה סלומון: איך נוכל אבל לפקח על כזאת אופרציה?
אמנון כהן: בסדר, אין מה לעשות.
אמנון כהן: אנחנו לא יכולים שעל כל דבר תעשו קופון, אי אפשר.
מירה סלומון: זה מרוקן א החוק מתוכן.
איתן עטיה: לא, זה בחינם, לא משלמים על זה כסף.
מירה סלומון: זה שירות שניתן בחינם, אנחנו מבקשים את היכולת לפקח על זה.
תומר רוזנר: שיוכלו לפקח על זה, אין שום בעיה.
אמנון כהן: סעיף 7ז, משרד להגנת הסביבה, מי קורא?
אמנון כהן: חבר הכנסת מקלב, אנחנו כרגע מצביעים עד סעיף 7ז עם התיקונים.
תומר רוזנר: אל תצביע עוד פעם כי אולי יהיו תיקונים.
תומר רוזנר: תצביע בסוף החוק.
אמנון כהן: יש דברים שהוא צריך להביא לגבי המחזור אז לא נצביע בינתיים.
אמנון כהן: אתה תוך כדי יכול לברר את זה, במקום לשבת פה תשלח הודעות, היועצים המשפטיים עובדים.
אמנון כהן: אתה יכול לצאת החוצה, לעשות כמה טלפונים ותחזיר לי תשובה.
אמנון כהן: אם אנחנו יכולים לגמור את החוק חבל לעכב את זה בגלל זה.
אמנון כהן: בבקשה, גברתי, סעיף 7ז.
זהר ברק: אני רק רוצה לציין לפרוטוקול שזו הערת נוסח, להבדיל ממה שהיה בדיון הקודם, בעקבות שינויי הנוסח שנעשו, אנחנו כן חוזרים ומוסיפים את סעיף 7ו1, שעניינו איסור השלכת פסולת אחרת לכלי האצירה, אלה עניינים של נוסח.
זהר ברק: עכשיו אני מקריאה את סעיף 7ז.
זהר ברק: "היתר והוראה לפינוי פסולת בניין 7ז.
זהר ברק: (א) על אף הוראות סעיפים 7ב עד 7ה, רשאי ראש הרשות המקומית או מי שהוא הסמיכו לעניין זה, להתיר או להורות, בכתב, ליצרן פסולת בניין, לפנות פסולת בניין באופן אחר מן האמור באותם סעיפים בכמות וליעד שיקבע בהיתר או בהוראה, לפי העניין, וזאת בהתאם להוראות ולתנאים שעליהם יורה, אם הוא מצא כי התקיים אחד או יותר מאלה: יצרן פסולת הבניין התחייב להעביר או למכור את פסולת הבניין למיחזור או להשבה," - הערת הוועדה שמקובלת עלינו – "והציג לו מידע או מסמכים התומכים בכך; יצרן פסולת הבניין התחייב להעביר או למכור את פסולת הבניין לשימוש חוזר, והציג לו מידע או מסמכים התומכים בכך; לאור כמותה, מיקומה או סוגה של פסולת הבניין, נדרשים אמצעים מיוחדים לצורך פינויה, שאינם מצויים בידי הרשות המקומית; יצרן פסולת הבניין הציג טעם מיוחד שיש בו כדי לשכנע כי יש לאפשר לו לבצע את הפינוי באופן אחר; ואולם, לא תיתן הרשות המקומית היתר לפנות פסולת בניין באופן אחר מטעמים המנויים בפסקאות (1), (3) ו- (4), אלא" – הערת הוועדה – "בתנאי שהפינוי יתבצע לאתר מוסדר, ולאחר שהציג לה יצרן פסולת הבניין הסכם התקשרות עם אתר מוסדר אליו הוא עתיד לפנות את פסולת הבניין.
זהר ברק: " – נוסח הוועדה, ההערה הקטנה הזו מקובלת עלינו.
זהר ברק: "(ב) היתר או הוראה כאמור בסעיף קטן (א), יינתנו תוך עשרה ימי עבודה מהמועד בו הודיע יצרן פסולת הבניין לרשות המקומית על כוונתו לבצע עבודה שבמהלכה צפויה להיווצר פסולת בניין, לפי הוראות סעיף 7ה(1).
זהר ברק: (ג) יצרן פסולת בניין שקיבל היתר או הוראה לפנות פסולת בניין בהתאם להוראות סעיף קטן (א) – ידווח לרשות המקומית על כמות הפסולת שפינה, על מועד הפינוי ועל יעד הפינוי, לרבות פרטי זהותו ומענו של מקבלה;" – הערת הוועדה, אנחנו לא מוצאים מקום להתנגד לזה.
זהר ברק: "(2) יציג לרשות המקומית את כל המסמכים שברשותו המעידים על פרטי הפינוי כאמור בפסקה (1); ישמור את המסמכים האמורים בפסקה (2) לתקופה של 3 שנים לפחות.
זהר ברק: " אני רק מבקשת להוסיף שני סעיפים קטנים שהמשרד להגנת הסביבה רוצה להוסיף.
אמנון כהן: עכשיו?
זהר ברק: כן.
זהר ברק: להבנתו הדברים מתואמים בצורה עקרונית עם הוועדה, אנחנו רוצים להציע מבחינת נוסח.
אמנון כהן: גם הגופים, תשמעו אם יש לכם הערה.
אמנון כהן: תקראי את זה לאט לאט כי אין לי את זה.
זהר ברק: אני רוצה רק להסביר בשתי מילים את התוספת הזו.
אמנון כהן: איך זה נולד פתאום?
אמנון כהן: ישנתם, פתאום קמתם בבוקר ואמרתם: את זה צריך להכניס?
זהר ברק: לא, אנחנו קיימנו דיון לפני ימים אחדים עם ועדת הפנים ובו דנו באופן רציני על הסעיף הזה.
זהר ברק: הסעיף הזה בעצם מאפשר לרשות המקומית לחרוג מברירת המחדל שקבועה כיום, כלומר, לחרוג מהנוהל שרק היא זו שמפנה את פסולת הבניין וכן במקרים מסוימים שאנחנו חושבים שהם מוצדקים לתת היתר או להורות שאותו יצרן פסולת בניין יפנה את פסולת הבניין בעצמו.
אמנון כהן: מי זה, הקבלנים הגדולים?
תומר רוזנר: בעיקר.
זהר ברק: יכולים להיות מספר תרחישים.
אמנון כהן: מאיפה אני אדע?
אמנון כהן: מה זה "קבלן גדול" – בניין אחד, או מישהו שמתעסק בתמ"א 38 שעושה שתי קומות?
אמנון כהן: מי זה קבלן גדול?
אמנון כהן: זה בעקבות ההערות של בוני הארץ?
שאבי ונטורה: אפשר להפריד.
שאבי ונטורה: אני אגיד לך.
זהר ברק: אדוני, רק אם תיתן לי בבקשה לסיים את דברי.
זהר ברק: כשגיבשנו את ההסדר חשבנו על מספר תרחישים, ניסינו למפות את התרחישים שבהם יש מקום שלא לאפשר לרשות המקומית, או שהרשות המקומית בעצמה לא תהיה מסוגלת, לפנות את זה.
זהר ברק: אחד מהתרחישים האלה הוא לדוגמה כשכמות פסולת הבניין שנוצרת היא מאוד מאוד גדולה והרשות המקומית לא יכולה להיערך מעכשיו לעכשיו לבצע את הפינוי.
אמנון כהן: מה פתאום מעכשיו מעכשיו?
אמנון כהן: זה פרויקט, כולם יודעים עליו, הוועדות המקומית והמחוזית אישרו אותו ויודעים מתי קבלן נכנס לפעולה.
אמנון כהן: אז הוא נערך בין לתת פתרון לתושבים לבין הבניין שהולך להיבנות פה, שכונה חדשה, בוא נגיד לצורך העניין, עם כל מה שמשתמע מכך.
אמנון כהן: ואז הפקח, שמקבל תקן חדש עכשיו, יש משרות חדשות שהעירייה מקבלת, הוא אומר: אני מתאם מול הקבלן שבימים ב' ו-ד' נגיד אנחנו מפנים בין השעות אלה לאלה.
זהר ברק: נכון, לכן החשש שעולה כאן מהדברים שלך שבאמת הרשות המקומית יכולה לעשות בזה שימוש יתר - - -
אמנון כהן: אם אני מחריג אחד, אני פה עם משרד הביטחון שמחכה בפינה.
אמנון כהן: המשרד לביטחון פנים מחכה בפינה.
אמנון כהן: ברגע שאני מכניס החרגות מתחיל כדור השלג להתגלגל.
אמנון כהן: אין החרגות.
זהר ברק: לכן אני אומרת, החשש שעולה מדבריך הוא שבאמת הרשות המקומית תעשה שימוש יתר בסמכות הזו ותיתן פטורים.
זהר ברק: אנחנו רוצים להגביל את הסמכות הזו ולכן עשו כאן את שני הסעיפים הללו.
זהר ברק: הסעיפים האלה בעצם אומרים שהשר להגנת הסביבה רשאי לפרסם אמות מידה ברורות מתי כן יש מקום לחרוג מברירת המחדל.
אמנון כהן: איך אני אדע אם אמות המידה שלו טובות או לא?
אורי מקלב: שזה יהיה באישור הכנסת, באישור הוועדה.
אורי מקלב: התקנות יבואו לאישור הוועדה.
אמנון כהן: אני באמת לא יודע.