GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ג'מאל זחאלקה: בטירה המצב הידרדר בשנה שעברה, כולם מכירים.
ג'מאל זחאלקה: יש רצח בטירה יותר מאשר בתל-אביב – בטירה יש 25,000 תושבים, בתל-אביב חצי מיליון – ויש יותר רצח בטירה.
ג'מאל זחאלקה: אני לא יודע, כנופיות הפשיעה משתוללות שם.
<רותם פלג: ועדיין, תבדוק מה קרה מאז שהוקם האורגן, אני חושב שגם תושבי טירה יגידו לך.
ג'מאל זחאלקה: אני רוצה לדעת, יכול להיות, צריך לבדוק את זה.
מירי רגב: אני מציעה שאת השאלה הזאת גם תשאל את השר – היא מספיק חשובה ומשמעותית.
ג'מאל זחאלקה: עכשיו תסביר לנו מה זה הגוף, אני אגיד לך למה.
ג'מאל זחאלקה: אני רוצה הבהרה מהמשרד כי אני שומע הרבה דברים על המינהלת לאכיפת דיני מקרקעין בנגב.
ג'מאל זחאלקה: יש הרבה סיפורים על זה, תגיד לי בדיוק מה זה.
ג'מאל זחאלקה: כל אחד מספר לי משהו אחר.
<רותם פלג: המינהלת הזאת הוקמה מתוקף החלטת ממשלה – אני לא זוכר את מספרה אבל אפשר בוודאי למצוא.
<רותם פלג: תפקידה של המינהלת הוא לתאם את כל גופי האכיפה שקיימים גם ככה בשטח.
<רותם פלג: יש לא מעט גופי אכיפה אזרחיים – אם זה סיירת ירוקה, אם זה מינהל מקרקעי ישראל ואם זה משרד הפנים – שפועלים בשטח.
<רותם פלג: תפקידה של המינהלת הזאת הוא לבצע תיאום בין כל הגופים האלה לבין פעילות משטרת ישראל.
מירי רגב: בועז, רצית לשאול.
בועז טופורובסקי: ראיתי שיש בערך 20,000 אסירים.
בועז טופורובסקי: איך זה מסתדר עם תקן כליאה 16,000 ומשהו?
<יואל הדר: היום יתקיים דיון בוועדת הפנים בנושא הזה.
<יואל הדר: מה שקורה, הרי אי-אפשר לשים למשל חולים ביחד.
<יואל הדר: יש תאים של נשים, אי-אפשר לשים גברים בתוך תאים של נשים.
<יואל הדר: יש אוכלוסיות מיוחדות, קטינים, שאי-אפשר לשים אותם עם בגירים.
<יואל הדר: יש תאים שאנחנו צריכים גם לשפץ אותם, כך שיש הפרש מסוים בין מספר המקומות שאפשר בפועל להכניס לשם אנשים לבין כמות האסירים.
<יואל הדר: לכן, תקן הכליאה הוא יותר נמוך.
<קריאה: תקן הכליאה מדבר על פליליים.
<קריאה: הוא מדבר על ה-20,000, שזה כולל גם מסתננים וגם ביטחוניים.
בועז טופורובסקי: כמה פליליים יש?
<אודי שלוי: בערך 13,000.
בועז טופורובסקי: אז אנחנו ב-3,000 פחות מתקן הכליאה.
בועז טופורובסקי: אני יודע שאנחנו נדון בכך יותר מאוחר.
חמד עמאר: יש את הביטחוניים.
מירי רגב: יש גם ביטחוניים, גם מסתננים וגם פליליים.
בועז טופורובסקי: בעצם נכון להיום, אנחנו עוברים על החוק במובן הזה?
<אודי שלוי: לא.
<יואל הדר: מה זה תקן כליאה?
<יואל הדר: תקן כליאה זה מספר המקומות שלדעתנו יש מקום שבו יאוכלסו האסירים, ולכן אם יש יותר אסירים מאשר תקן הכליאה, אנחנו בעצם עושים שיקולים - - -
מירי רגב: יש היום דיון בנושא תקן הכליאה, בואו נשאיר את השאלה הזאת לתקנות.
בועז טופורובסקי: זה פשוט מפריע לי, יכול להיות שאני לא אהיה כי זה יושב על זמן המליאה.
<יואל הדר: תקן כליאה יותר נמוך מאפשר שחרור מינהלי.
<יואל הדר: זאת המטרה של קביעת תקן כליאה, לא למטרה אחרת.
בועז טופורובסקי: כן, אבל הוא בא כדי לוודא שיהיו תנאים מינימליים של אסירים.
בועז טופורובסקי: אני מבין שיתקיים על זה דיון, אני לא רוצה להתעכב על זה יותר מדי – רק העובדה שלא קיבלתי תשובה מספקת, מקסימום נדבר על זה אחר כך.
בועז טופורובסקי: אתה יכול להגדיר לי קצת יותר את שיתוף הפעולה עם הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים?
בועז טופורובסקי: המטרה שלכם למנוע תאונות דרכים – שזו אחת ממטרות-העל של המשרד – איך זה מתנגש עם הרשות שהיא לא תחת המשרד בעצם?
<רותם פלג: זה שיש שני גופים שמתמודדים עם תופעת תאונות הדרכים - - -
בועז טופורובסקי: לא, השאלה אם יש שיתוף פעולה.
<רותם פלג: ודאי שיש שיתוף פעולה.
<רותם פלג: כמו שאמרנו, ראשית, יש כספים שהרשות מקצה למשטרת ישראל לפעילות.
<רותם פלג: אנחנו חברים בתוך מועצת הרשות לבטיחות בדרכים, לא מעט פעולות מתואמות בין הגופים – אם זה מבצעים או כל פעילות אחרת שאנחנו עושים ביחד.
<רותם פלג: יש שיתוף פעולה ותיאום ברמה היומיומית כמעט בין שני הגופים האלה.
בועז טופורובסקי: עוד שתי שאלות קצרות.
בועז טופורובסקי: שיטור עירוני, אני מבין שרוצים להרחיב את זה.
בועז טופורובסקי: מה שמונע זה רק עניינים תקציביים?
<רותם פלג: ראשית, מונע מאתנו העובדה שהפיילוט, אותה הוראת שעה מסתיימת באוגוסט 2013 ואנחנו צריכים להאריך אותה.
<רותם פלג: בלי הארכת הוראת השעה נגמר בעצם השיטור העירוני.
<רותם פלג: הצד השני של זה הוא כמובן שבמסגרת דיוני התקציב חלק מהמטרות שלנו זה גם להרחיב את הפעילות הזאת.
מירי רגב: זה גם עניין של תקציב כי זה 50% המשרד ו-50% העיר, בעצם הערים החזקות יכולות יותר לאפשר לעצמן ואותן ערים בפריפריה – דווקא שם אנחנו צריכים יותר נוכחות; לאו דווקא שם, בכל מקום.
בועז טופורובסקי: חשוב שנדבר על זה גם.
<רותם פלג: החוק יגיע לפה ואז אפשר לדון כמובן על כל הסוגיות באופן הרבה יותר רחב והרבה יותר ממצה.
<רותם פלג: אני רק אגיד שהפרויקט הזה הוא פרויקט משותף שלנו ושל האוצר, זה פרויקט שהמשרד לביטחון פנים ומשרד האוצר הובילו אותו יחד, כך שאנחנו רואים את הדברים די עין בעין, אבל כמובן שהמטרה היא להרחיב את הפרויקט כי אנחנו חושבים שהוא מצליח.
<רותם פלג: אנחנו גם חושבים על פתרונות לאותן רשויות יותר חלשות כדי שגם בהן נוכל להכניס.
נחמן שי: איזה חלשות?
נחמן שי: שלא יכולות לעמוד בהוצאה?
<רותם פלג: ההוצאה כרגע מתחלקת 50%-50%, אבל מה הכוונה?
<רותם פלג: 50-50 זה אומר שאני מממן את השוטרים שנכנסים לתוך הפול, והרשות המקומית מממנת את הפקחים.
<רותם פלג: עכשיו אנחנו מנסים למצוא גם מודלים שיוכלו לעשות שיפטינג כזה או אחר בתוך החבילה הזאת.
<רותם פלג: בסוף, השיטור העירוני נתפר פר רשות מקומית.
<רותם פלג: לצורך העניין, כמות הפקחים או השוטרים שאנחנו מקצים באותו כוח לדימונה לא דומה לכמות הפקחים והשוטרים שאנחנו מקצים לבאר-שבע.
<רותם פלג: לכן, זה כבר נבנה על מידותיה של העיר גם בצד המקצועי.
בועז טופורובסקי: אפשר שאלה ספציפית לגבי השיטור העירוני בתל-אביב?
<רותם פלג: אין שיטור עירוני בתל-אביב.
<קריאה: שיטור משולב.
<רותם פלג: אין שיטור עירוני בתל-אביב ואין שיטור משולב בתל-אביב.
<רותם פלג: למה אין?
<רותם פלג: סוגיות שקשורות בעיקר לראש העיר.
מירי רגב: ראש העיר רוצה שמי שיהיה בשיטור מקומי יהיו פקחים בלבד, ואת הפקחים תנחה המשטרה.
מירי רגב: בעצם, בתל-אביב המשטרה תפריט את המשימות שלה לטובת הפקחים – דבר שלא מקובל.
דוד צור: מה עם יחידת יהלום?
בועז טופורובסקי: היושבת-ראש, אז איך אנחנו פותרים את זה?
מירי רגב: דיבר איתי על כך השר לפני כן, תיכף נראה איך אנחנו - - -
דוד צור: יש יהלום בתל-אביב, עשר ניידות שפועלות עם פקח ושוטר.
<רותם פלג: זה שיטור משולב.
<רותם פלג: להבנתי, כבר אין בתל-אביב אבל נבדוק את זה.
דוד צור: בתל-אביב יש עשר ניידות כאלה, אלא אם כן זה בוטל לאחרונה.
<רותם פלג: איפה שיש שיטור משולב, הוא עובד.
<רותם פלג: אני לא יודע מה יש בתל-אביב.
בועז טופורובסקי: אני שואל איך מוצאים פתרון.
<רותם פלג: הפתרון הוא שגם תל-אביב תיכנס לאותם כללים ולאותו פול שכל הרשויות המקומיות האחרות נכנסות אליהם, ודרך זה היא תקבל את הטיפול שלה.
חמד עמאר: מי אמור להחליט אם ביישוב יהיה שיטור עירוני או לא יהיה?
חמד עמאר: הרשות או המשרד לביטחון פנים?
<רותם פלג: גם וגם, יש קריטריונים.
<רותם פלג: בסוף, אם רשות לא רוצה – לא יהיה אצלה שיטור עירוני.
<רותם פלג: מכיוון שהיא צריכה לשים לטובת זה כסף, כמובן שיש לה את זכות הסירוב להחליט שהיא לא רוצה.
<רותם פלג: היא לא רוצה שיטור עירוני, ואז לא יהיה אצלה.
<רותם פלג: אצלנו, על-פי קריטריונים שבודקים כל רשות ורשות - - -
חמד עמאר: נקבעו קריטריונים?
<רותם פלג: יש קריטריונים שנקבעו בהחלטת ממשלה באופן מסודר מאוד, עליהם נבחנת כל רשות.
<רותם פלג: בעצם, מייצרים סדר, רצף של רשויות – מי ראשון, מי אחרון – ואנחנו מכניסים לפי הסדר הזה רשויות לתוך התוכנית.
תמר זנדברג: אתה יכול לעדכן אותנו בבקשה באשר להתקדמות ההחלטה או אשרור החלטה שכבר קיימת בנושא איסוף נשק ממאבטחים, בנושא הכספות, מקומות עבודה?
תמר זנדברג: שמענו את השר בעקבות כמה מקרים של רצח שהיו.
<רותם פלג: כן, יש הנחיה של השר.
תמר זנדברג: אתה יכול לעדכן אותנו בהתקדמות?
<רותם פלג: הנחיית השר – כפי שאת אומרת שכנראה אתם כבר מודעים אליה – אומרת שהחל ממאי 2013, בעצם עכשיו, כל מאבטח שהגוף שהוא עובד בו חושב שנכון שהוא ייקח את הנשק הביתה, אמור לקבל אישור של משטרת ישראל, ספציפי לאותו מאבטח.
<רותם פלג: זה מתחיל לפעול היום, כך שנוכל לתת לכם עדכונים.
נחמן שי: המשטרה תאשר לכל מקרה?
<רותם פלג: ככלל, מאבטחים לא אמורים לקחת את כלי הנשק הביתה.
ישראל חסון: סלח לי, מתי המשרד לביטחון פנים עשה הערכת מצב לגבי הצורך באבטחה חמושה, והנחה את המשטרה להנחות את חברות האבטחה?
<רותם פלג: הערכת המצב הזאת נמצאת כרגע בשלבים אחרונים.
ישראל חסון: מה זה נמצאת כרגע?
ישראל חסון: אתם מעסיקים 40,000 איש, 4,500 מתוכם מאבטחים עם אקדח בבתי-ספר.
ישראל חסון: יושב פה דוד צור, היה מפקד הימ"מ, הוא יגיד לך לאיזה לוחם הוא היה מרשה לשלוף אקדח בבית-ספר ולירות.
ישראל חסון: אתם לא מבינים מה אתם משחררים.
ישראל חסון: זה כיסוי תחת.
<רותם פלג: לא הבנתי.
ישראל חסון: תקשיב מה אני אומר לך.
ישראל חסון: אם התשובה שלך אלי היא שהערכת המצב היא בתהליך, אז אתה לא עונה על כלום.
ישראל חסון: הערכת המצב שלך חייבת להיות כל שלושה חודשים, כל חצי שנה, והיא אמורה לעצב מדיניות.
ישראל חסון: שלוש שנים נהנינו משקט אדיר.
ישראל חסון: ההחלטה על אבטחה חמושה נפלה בשנות האינתיפאדה הסוערות.
ישראל חסון: מה בדיוק מאבטחת עם נשק אמורה לעשות בבית-ספר של הבן שלי?
ישראל חסון: לשלוף אקדח, על מי?
ישראל חסון: על ונדליסט?
נחמן שי: רגע, הכרזת על סוף עידן הטרור?
ישראל חסון: נחמן, מאבטח בית-ספר אמור לעצור מתאבד עם נשק?
ישראל חסון: לא, תעדכן אותי.
ישראל חסון: אני מבקש רק הערכת מצב.
<אודי שלוי: השר הנחה לפני מספר ימים את המשטרה בדיוק לקיים הערכת מצב עדכנית.
ישראל חסון: מתי נערכה האחרונה?
תמר זנדברג: שמענו את השר בתקשורת מתראיין או מתבטא בנושא, אחרי שניים-שלושה מקרים של רצח, אבל מאשרר מצב שכבר היה אמור להיות קיים.
תמר זנדברג: נושא האיסוף והכספות וכל הדברים האלה היה אמור להיות קיים מזמן, רק לא בוצע.
תמר זנדברג: מה שביקשנו זה עדכון.
<רותם פלג: החוק, הנהלים, קובעים שככלל, מאבטחים לא לוקחים נשק הביתה.
<רותם פלג: בכל גוף אבטחה יש אדם שמחזיק במה שנקרא, רישיון מיוחד, והוא זה שאמור לתת את אותו אישור להוציא את הנשק הביתה.
<רותם פלג: אנחנו גילינו שבעצם, השימוש באישורים האלה הוא הרבה יותר רחב מאשר לדעתנו נכון שיקרה.
<רותם פלג: בסוף כמעט כולם לוקחים את הנשק הביתה.
רינה פרנקל: לפי מה מחליטים בכלל למי מגיע לקחת ולמי לא?
<רותם פלג: ולכן הגיעה הנחיית השר, שאומרת – ככלל, אף אחד לא לוקח את הנשק הביתה, גם אותו בעל רישיון מיוחד.
נחמן שי: על כמה נושאי נשק מדובר?
תמר זנדברג: עשרות אלפים.
תמר זנדברג: 35–40 אלף.
מירי רגב: בערך 40,00, אבל יש הנחיה לגופי האבטחה.
<רותם פלג: הכול נשאר בתחום אזור האבטחה שהוגדר.
תמר זנדברג: אבל איך זה מתבצע?
<רותם פלג: ורק קצין משטרה בכיר, רק ראש אג"מ, רשאי לאשר לאותו מאבטח לצאת עם הנשק הביתה.
<רותם פלג: זה מתחיל עכשיו.
<רותם פלג: אם תרצו בהמשך נדווח לכם.
מירי רגב: רותם, אני קצת מבולבלת ממה שאתה עונה כאן לחברת הכנסת תמר זנדברג.
מירי רגב: דוד, האם הבנתי נכון?
מירי רגב: היה כאן דיון בסוגיית מאבטחים שיוצאים עם נשק הביתה.
מירי רגב: אמרנו שאנחנו מבקשים תוך שבועיים שהמשטרה תבוא ותנחה יחד עם המשרד לביטחון פנים, שמאבטחים לא יוכלו ללכת הביתה עם הנשק וישימו אותו בכספת.
<רותם פלג: נכון.
<רותם פלג: ההבטחה הזאת יצאה.
מירי רגב: לא, עכשיו אמרו לי שלפני יומיים יצאה הנחיה לגופי האבטחה מהמשרד לביטחון פנים, שהם צריכים להחזיק נשקים בבית בכספות.
מירי רגב: זה נכון או לא, דוד?
<רותם פלג: ההנחיה הזאת יצאה כבר מזמן.
<רותם פלג: מי שכבר לוקח את הנשק הביתה, מחויב בכספת.
דוד צור: אבל מי זה מי שלוקח?
<קריאה: כל אחד.
מירי רגב: פרטיים.
מירי רגב: פרטי לוקח הביתה.
מירי רגב: לא מדברים על הפרטי.
דוד צור: זה היום בחוק.
דוד צור: כל אדם שיש לו רישיון לנשיאת נשק אמור להפקיד אותו בכספת.
דוד צור: פה מדובר על - - -
<רותם פלג: גם המאבטחים של חברות האבטחה מחויבים באותה כספת.
דוד צור: זה מה שהיה בדיון ואמרנו שזה לא טוב כי זה מחזיר הביתה עשרות אלפים של מאבטחים עם נשקים.
<רותם פלג: אז התשובה היא לא.
<רותם פלג: התשובה היא שיש לכך שני נדבכים.
<רותם פלג: יש נדבך אחד של מי רשאי לקחת נשק הביתה, וזאת אותה הנחיית שר שנכנסה לתוקף היום, שאומרת – ככלל, מאבטחים לא לוקחים נשק הביתה.
דוד צור: יפה, מאה אחוז.
<רותם פלג: תנו לי לגמור את המשפט עד הסוף.
<רותם פלג: ככלל, מאבטחים לא לוקחים נשק הביתה.
<רותם פלג: כל חברת אבטחה שרוצה לאפשר למאבטחים שלה לקחת נשק הביתה, כמו שאמרתי, עד אותה הנחיה זו היתה סמכות של בעל הרישיון המיוחד באותה חברת אבטחה לאשר או לא לאשר לקחת את הנשק הביתה.
<רותם פלג: הנחיית השר אומרת – אין יותר את הסמכות הזאת, הסמכות היא של ראש אג"מ.
<רותם פלג: הוא יחליט על כל אחד שלוקח נשק הביתה.
<רותם פלג: מי שכבר כן מקבל אישור לקחת נשק הביתה, מחויב שתהיה לו כספת בבית לנעול בה את הנשק.
מירי רגב: אז באופן עקרוני, הנחיית השר מאתמול היא תואמת את הדיון שערכנו כאן בוועדת הפנים.
<רותם פלג: היא תואמת.
נחמן שי: עניין הכספת – אם הוא רוצה לעשות שימוש לרעה בנשק - - -
<רותם פלג: כן, אבל אז כעוד אמצעי אבטחה - - -
<רותם פלג: הקטנו בכך שאנחנו לא מאפשרים לקחת את הנשק הביתה.
דוד צור: מה שצריך להוסיף לזה בעקבות הדיון שהיה פה זה הציפייה להוריד באופן דרמטי את האבטחה החמושה, כפי שאמר חבר הכנסת חסון.
<רותם פלג: גם זאת הנחיה של השר.
דוד צור: מה שאמר חבר הכנסת חסון בעצם – תיקוף האיום חייב להיות רלוונטי והרבה יותר תדיר.
דוד צור: זה למעשה לא היה, לפי מה שהבנו בדיון הקודם, תקן אותי אם אני טועה.
דוד צור: לא היה תיקוף של האיום, נאמר משנת 2002 עד 2013, עד לפני שבוע-שבועיים, כשההנחיה יצאה מכם לקיים דיון ולתקף את האיום הזה.
דוד צור: אבטחת מוסדות חינוך היתה חמושה, היתה מאוד רלוונטית באמת ב-2001 או ב-2000, ויפה עשה השר שהוציא הנחיה כזאת להוריד את הנשקים האלה ממוסדות חינוך – אני לא יודע אם זאת הנחיה או שזאת אמירה, תבדקו את הנושא הזה, אז גם זה בסדר אבל צריך לעשות את זה כי יש פה כמויות נשק אדירות.
יצחק אהרונוביץ': חבר הכנסת צור, ההנחיה הגורפת שהנחיתי – אחרי מספר מקרים מצערים – היא ללכת למדיניות מחמירה, לא לאפשר לקבל נשק, נקודה.
יצחק אהרונוביץ': ללכת ולהקשות על כולם.
מירי רגב: לצמצם.
יצחק אהרונוביץ': לצמצם, וכמה שפחות נשק ברחובות.
יצחק אהרונוביץ': אנחנו לא נמצאים כרגע במדינה שיש אירועים וצריך נשק.
יצחק אהרונוביץ': אם זה יקרה, אנחנו נחזור למדיניות המקלה יותר.
יצחק אהרונוביץ': כרגע אנחנו לא שם.
יצחק אהרונוביץ': לגבי החברות, אמר המנכ"ל.
יצחק אהרונוביץ': אנחנו, ככלל, חושבים שכל אלה שיש להם נשק – שיאפסנו את הנשק בתוך החברה, עם כספת, עם שמירה.
יצחק אהרונוביץ': מבחינתי, אני לא רוצה מאבטחים מסתובבים.
יצחק אהרונוביץ': יש מקרים יוצאים מן הכלל – גם ביהודה ושומרון ובכל מיני מקומות – אמרתי, ראש אג"מ.
יצחק אהרונוביץ': זה עיקר הנשק, זה עיקר החברות שמתעסקות בקניונים.
מירי רגב: במסעדות, פאבים, בתי קפה.
יצחק אהרונוביץ': הנושא השלישי הוא בתי-הספר.
יצחק אהרונוביץ': אנחנו כרגע נמצאים באמצע שנת הלימודים, אמרתי – בואו נאפשר להם לקראת פתיחת שנת הלימודים להתארגן.
יצחק אהרונוביץ': גם שם אני לא רוצה שיסתובבו.
יצחק אהרונוביץ': שימצאו פתרון.
יצחק אהרונוביץ': יש לכם זמן שלושה חודשים – תמצאו פתרון.
יצחק אהרונוביץ': זאת המדיניות כרגע.
יצחק אהרונוביץ': אני חושב שאנחנו בכיוון.
מירי רגב: בעוד שבועיים אמור להתקיים דיון בעניין הזה.
דוד צור: האם אפשר לקבל את ההנחיה הזאת בכתב, לראות את ההנחיה שיצאה לשטח?
<רותם פלג: היא פורסמה לציבור.
מירי רגב: השר חזר, אנחנו נחזור לשאלות לכבוד השר.
מירי רגב: חבר הכנסת זחאלקה, בבקשה.