GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אמנון כהן: אתם נותנים מענה לגבי לוח הזמנים לשקול אם זה 14 או 30 לפי כמות, לפי נפח, וגם לגבי מספר מכולות, תוך כמה זמן, כמו שהשר ציין או 48 שעות, ואם לא עומדים בכך, והקבלן אומר סיימתי עבודה, אם לא אתה משלם לי יומית, אפילו שיהיה לו נזק, אז הוא יוכל גם להזמין מכולה בעצמו אם הוא לא מגיע, תוך זמן שקבענו, או עד 48 שעות, אז עוד פעם הוא הצטרך להחזיר לו את האגרה כמו שאמרנו, או העלות כמובן שיהיה סביר, כי במכרז זה יהיה הרבה יותר זול, ואז הוא מזמין פרטי פתאום יכול להיות מחיר יותר גבוהה.
אמנון כהן: גם העירייה שתדע לעמוד בלוח הזמנים תדע אם לא תשלם פיצוי יותר גבוה.
גלעד ארדן: יש בעיה בהגדרה של כלי אצירה לפחות לעניין סעיף 7(ה) – קבעתם בסעיף ההגדרות שכלי אצירה זה יכול להיות גם שקית, אם אני צריך 2 שקיות, אז אני צריך להודיע 30 יום מראש, ולא 14 מראש?
ברק זהר: אם אתה צריך 2 שקיות, אז אתה יכול אולי להזמין מכולה קטנה.
גלעד ארדן: אמרתם שכלי אצירה כולל שקית.
נטע דרורי: זה יכול להיות שקית, אם אתה צריך משהו יותר גדול - - -
גלעד ארדן: "באלה" – הכוונה היא רק לעניין מכולה.
גלעד ארדן: צריך לקבוע מבחן של נפח.
ברק זהר: אז נוסיף התייחסות לנפח קטן כך שגם אם יהיה 2 שקיות, זה עדיין לא ייחשב פרק הזמן הארוך.
ברק זהר: בעקבות ההערות שעלו, אני רוצה לקרוא.
ברק זהר: "לא סיפקה הרשות המקומית כלי אצירה במועד - - -".
אורי מקלב: - - - יש לפעמים אנשים שיעדיפו אפילו 2 שקיות, 2 "באלות", ואז זה יהיה 1,000 ליטר, ויכול להיות שהתחליף גם יכול להיות מכולה.
אורי מקלב: אבל אם זה רק שקיות אז זה פחות זמן.
אורי מקלב: יכול להיות שאפשר לקבוע כבר בחוק, שלגבי מכולה צריך 14 יום, לגבי שקים זה פחות זמן, מה הבעיה כל כך לקבוע שהאספקה היא פחות זמן, ויכול להיות שזה ידרבן אנשים להזמין באלות.
אורי מקלב: באלות – התעריף הוא יותר יקר, אבל יכול להיות שיש אנשים שיעדיפו באלות, בגלל שהאספקה תהיה יותר מהירה ולא מכולות.
לינור שגיא: סליחה, שיקול הדעת אם זה בלה או מכולה אמור להיות של הקבלן המפנה ושל הרשות המקומית.
לינור שגיא: הבלה זה אחד הדברים שיותר יקר לפנות אותם, ולכן האינטרס הוא שיזמינו פחות באלות ויותר מכולות, ולכן אם מדובר בכמות כזאת של נפח אצירה שיכולה להיכנס למכולה קטנה ולא לשתי באלות, אז עדיף להזמין מכולה קטנה וזה יקבע הקבלן לא המזמין.
אורי מקלב: אבל זה לא בגלל הכמות, אלא בגלל שזה נמצא במינוס שתיים.
אורי מקלב: אי אפשר לשים שם מכולה, עם באלות מגיע מנוף ולוקח את זה.
אורי מקלב: יש לזה עוד שיקולים בדברים האלה, אז זה יותר קצר, למה צריך 14 יום?
אמנון כהן: במידה ויש מקומות ששם אי אפשר לשים מכולה - ברוממה בירושלים אי אפשר יש מדרגות.
ברק זהר: אני מקריאה את הסעיף המוצע.
ברק זהר: "לא סיפקה הרשות המקומית כלי אצירה במועד שהודיע לה יצרן פסולת הבניין, רשאי יצרן פסולת הבניין לפנות את הפסולת כאמור לאתר המוסדר.
ברק זהר: סעיף קטן (ב) – פינה יצרן את פסולת הבניין לאתר מוסדר, והציג לרשות חשבוניות בדבר פינוי, תשיב הרשות המקומית את שיעור התשלומים ששילם לה, בתוספת ריבית פיגורית תוך פרק זמן – אני מבקשת לקבוע – תוך איקס ימים מיום שהציג לה כאמור".
אמנון כהן: מיידי, קיבל את הכסף.
ברק זהר: תוך שני ימי עבודה.
ברק זהר: אני רק חוששת שיווצר איזשהו תמריץ.
אמנון כהן: העיקרון ברור, את הנוסח תסגרו בהמשך.
אמנון כהן: תיצמדו להחזרים האחרים – העירייה גבתה ממני ארנונה יותר מדי, או מים יותר מדיי.
מירה סלומון: אנחנו רק מבקשים לומר, אנחנו בזמנו נדרשנו מול המשרד להגנת הסביבה לנושא הזה של פינוי מכולה והצבת מכולה אחרת במקומה תוך כדי העבודות.
מירה סלומון: אנחנו הצענו – אני מפנה לסעיף 7(ה) רבתי 2 סעיף קטן (א) שעוד לא הקראנו, ובגלל שלא הקראנו, כל השאלות האלה והיחס בין סעיף 7(ה) לסעיפים שקדמו לו כל כך בולט פה.
מירה סלומון: אנחנו דיברנו על פינוי, אתם התייחסתם רק לפינוי, אנחנו מקבלים שוב כמו שהצענו שיהיה פינוי - - -
ברק זהר: רק אתקן טעות סופר.
ברק זהר: בסעיף 7(ג)
ברק זהר: ד1 במקום הפניה לסעיפים 7(ה)3 ו-7(ה)4 הפניה לסעיפים 7(ה)2 ו-7(ה)3 – אני מקריאה את הסעיף.
ברק זהר: סיום העבודה האמורה בפסקה (1).
ברק זהר: אתקן מספר טעויות נוסח קטנות.
ברק זהר: הסעיף הזה בעצם הוא מעין תמונת ראי של הסעיף קודם שאנחנו דיברנו מתי היא חלה על רשות חובה לספק, כאן אנחנו מדברים מתי חלה על יצרן פסולת בניין חובת הודעה, ולכן כפי שאמרה עו"ד מירה סלומון, יש מספרים דברים שניתנים כאן מענה ללוחות הזמנים.
ברק זהר: אנחנו מדברים על הנסיבה הראשונה שבה חלה חובת הודעה ליצרן פסולת הבניין, וזה בפיסקה 1 שקיים צורך באספקת כלי אצירה, כאן אנחנו מדברים על 30 ימי עבודה לפני המועד שבו נדרשת כלי אצירה, ואם מדובר על כלי אצירה יחיד, רק 14 ימי עבודה.
ברק זהר: כאן הועלו הערות שיהיה צורך במספר רב יותר של מקרים להביא לכך שיש צורך להודיע רק 14 ימי עבודה ולא להמתין 30 ימי עבודה, ואנחנו רשמנו את ההערה הזאת וניתן לה ביטוי.
ברק זהר: בפיסקה 1, אני רק רוצה במקום המילה מכולה, לשנות את זה למונח כלי אצירה.
ברק זהר: בפיסקה 2, מדברים על חובת הודעה תוך כדי העבודות שזה 14 ימים לפני שהרשות המקומית נדרשת לבצע את הפינוי, אבל אם מדובר בפינוי של כלי אצירה אחד, מדובר על 4 ימי עבודה.
ברק זהר: גם כאן עלו הערות שדיברנו על הסעיף הקודם שיש במקום 4 ימי עבודה מדבר על כך שזה 2 ימי עבודה, כלומר 48 שעות.
ברק זהר: במקרה 3, סיום העבודה אמרה פיסקה 1, כדי שהרשות המקומית תדע שתמה העבודה, אין לה צורך יותר להמשיך ולהוסיף ולהביא מכולות.
ברק זהר: כאן אני רוצה רק לבצע תיקון נוסח קטן – סיום העבודה אשר לשמה נדרשה אספקה של כלי אצירה כאמור בפיסקה 1.
מירה סלומון: לעניין השינוי של סעיף 7(ה)2 – אנחנו כמובן סבורים ש-48 שעות שני ימי עבודה זה לא זמן מספיק להתארגנות של הרשויות המקומיות, גם צריך לקחת בחשבון את חובת ההתקשרות שבין הרשות המקומית לקבלן, זמן היערכות מספיק, דיברנו על 4 ימי עבודה למכולה אחת.
אמנון כהן: יש קבלנים שזכו במכרזים כבר, זה כבר אתה נותן שרות ללקוח.
מירה סלומון: ראוי שיהיה זמן להעביר את הנושא הזה ולעבד את המידע כדי שבאמת יוכל לעמוד בהחלפת מכולה.
מירה סלומון: אנחנו מדברים על סעיף קטן 2, על מכולה שקיימת ואנחנו צריכים לפנות אותה, ועכשיו אנחנו גם מדברים על להציב מכולה אחרת תחתיה תוך כדי זמן ביצוע העבודות.
מירה סלומון: 4 ימי עבודה, במקרה של מכולה אחת, זה נראה לנו זמן נכון להיערכות, יומיים או 48 שעות כפי שהוצע זה קצר לנו מדיי.
גלעד ארדן: אני לא מבין אתכם, תפרסמו מכרז, למי שירצה לעמוד בסטנדרים האלה.
דוד רותם: לדעתי, דווקא השוק הפרטי יכול לתת את הפתרונות בתנאי שיודעים שמי שאחראי במידה ויש פסולת בנייה, זה ראשית כל הרשות המקומית.
דוד רותם: זאת אומרת, אנחנו לא מורידים את זה מהאחריות של הרשות המקומית, אבל בהחלט לאפשר לשוק הפרטי לעבוד בנושא הזה, כי אני רואה מצד שני את הסירבול.
דוד רותם: העירייה צריך שיהיה לה מחסן של מכולות, ויש תקופות של פיקים.
אמנון כהן: ודאי, קבלן משנה ייקח.
דוד רותם: זאת אומרת, לתת לשוק הפרטי לעבוד בנושא הזה.
אמנון כהן: אם הוא רוצה שיעשה לבד, לנו אין בעיה, אנחנו נותנים לו מה שהוא רוצה.
גלעד ארדן: כמו פסולת ביתי שהוא יחליט.
צבי שרף: אני היום מזמין מכולה - - - כי יש תחרות בשוק הפרטי, ואותם אנשים התחרו על המכרזים האלה גם כן.
צבי שרף: אז למה 48 שעות?
אמנון כהן: עד 48 שעות.
גלעד ארדן: כי זה חוק.
צבי שרף: שיוציאו את המכרז לתוך יום מה הבעיה?
צבי שרף: רבותיי, אותם אנשים שעובדים היום ישמחו לקחת את זה, הם עושים את זה יום יום.
צבי שרף: כמו סבן שאתה מכיר, הם עושים את זה ב-4 שעות יש תחרות ביניהם.
צבי שרף: תעוררו את התחרות, זה טוב מאוד.
צבי שרף: אני רוצה לברך מליון ברכות לוועדה הזאת, למה?
צבי שרף: כל סידור המכולות האלה, זה ימנע עכשיו את תופעת החאפרים.
צבי שרף: מה קורה היום – החאפרים זורקים בצידי הדרכים.
צבי שרף: עכשיו יהיו לנו מכולות מסודרות.
יערה למברגר: בהמשך למה שאמרתי קודם, אולי הוועדה תוכל להסמיך אותנו לשנות את הנוסח של 7(ג), יש לנו הפניה ל-7(ה)1 כדי שנמצא דרך להפנות בצורה אלגנטית גם ל-7(ה)2 וככה העונשין, האכיפה תהיה גם על אחר כך הפינוי והמכולה הנוספת שמציבים אותה.
יערה למברגר: כי כרגע יש שם הפניה שהיא לא מספיק ברורה והיא גם מפנה רק ל-7(ה)1.
יערה למברגר: זה לא משהו שצריך כרגע להטריד את הוועדה, אבל אם יוסכם שאנחנו עושים הפניה שתכיל בתוכה גם את 7(ה) כי סעיף עונשין הוא רק ל-7(ג).
אמנון כהן: מסמיכים אתכם, רק תתאמו עם הועדה.
אמנון כהן: בבקשה, שלטון מקומי, יש לו צעד פעיל.
לינור שגיא: מה זאת אומרת, הוא היוזם - - -
גלעד ארדן: כולם היוזמים, אני רק המתווך ביניכם לכנסת וכל החוקים.
גלעד ארדן: אדם טבע ודין ואתם יזמתם את כל החקיקה, אני רק עוזר לדברים, אני משדך בין המחוקק לבין כל היוזמים החיצוניים.
לינור שגיא: להזכיר שבכל זאת מדובר ברשות מקומית שהיא לא גורם פרטי, ולא יעזור איך נסתכל על זה ומאיזה כיוון, אנחנו לא יכולים לעמוד באותם לוחות זמנים של הגורמים הפרטיים.
לינור שגיא: יותר מזה, גורם פרטי לא מוטלת שום סנקציה לא מנהלית ולא פלילית שמוטלת עלינו במסגרת החוק הזה.
לינור שגיא: ולכן כשאנחנו קובעים את המועדים, אנחנו צריכים להיות אחראים מספיק כדי לדעת שהאחריות בסופו של דבר מוטלת עלינו.
אמנון כהן: אנחנו איתכם ביחד, 48 שעות בסוף.
לינור שגיא: לא, 48 שעות לא מקובל עלינו, זה לא סביר.
לינור שגיא: 4 ימי עבודה זה סביר מבחינתנו.
אמנון כהן: אני כבר הזמנתי מכולה, אמרתי שייתכן ואני אצטרך עוד, אתם כבר יודעים מזה, לא אמרתי לכם מרגע זה.
אמנון כהן: אני אומר, אני צריך 4 מכולות, אתם צריכים להגיד לי עכשיו, מישהו מטעמכם פקח של האזור שלי, אתם עושים מחוזות בעיר, שכונות, שכונות, אז הפקח שלי יבוא ויגיד, אדוני, מה הצורך שלך, איך אתה רוצה את זה, אז הוא יגיד, שמע, הנה המשפץ שלי, הוא יושב פה.
אמנון כהן: אני משער, היום מפרקים את הקומה הזאת, את החדרים האלה, מחר את זה, יש תכנית עבודה.
אמנון כהן: אומר, אתה לא צריך מכולה אחרת, אותה מכולה תשרת אותך, ברגע שהתמלא תיקח, תקבל דוח, הנה יש לך 4 פעמים, אל תבוא, אני לא בעל הבית, נגמר הסיפור.
אמנון כהן: זאת אומרת, העסק יודע לעבוד לבד, אתם רק צריכים לוודא שאכן הפקח שלכם הגיע, שהפסולת הולכת ליעדו, לא ייזרק באיזה מקום, בזה נגמר הסיפור.
אמנון כהן: השוק יודע לעבוד, אתם לא צריכים לתווך למכולה שנייה ושלישית ורביעית.
אמנון כהן: זה אותו בן אדם, אותו אתר, יכול להיות שבאותו היום יש 4 מכולות, יכול להיות שירכז במקום מסוים, בחצר שלו, ואז באה המכולה רק מנקה את הכול, ואז נגמר הסיפור.
לינור שגיא: יכול להיות שיהיה כך, ויכול להיות שיהיה מצב שהוא לא יידע לצפות את זה נכון מראש, ואז הוא נותן התראה של 48 שעות או של 4 ימים, תלוי איזה התקבל, והוא צריך לעמוד בזה, נקודה, פשוט לא צפה נכון את תכנית הפעולה שלו.
אמנון כהן: לא עמדתם, הוא מתקשר לסבן.
לינור שגיא: אבל יש לנו אחריות.
אורי מקלב: סבן היום מגיע ב-6 שעות.
גלעד ארדן: אולי נכנס בחוק שסבן ....
לינור שגיא: אבל אם סבן לא מגיע לא קורה לו כלום, לי קורה משהו אם אנחנו - - -
אמנון כהן: אנחנו עוד נראה, אבל בינתיים זה הזמנים שקבענו.
גלעד ארדן: רציתי להפנות את תשומת לב הוועדה, כל הזמנים שאנחנו מדברים עליהם פה, 30 ימים, 14 ימים, מדובר בימי עבודה, כך שבפועל זה מספר הרבה יותר גדול של ימים.
גלעד ארדן: כשאומרים 30 ימים ואין אף חג באמצע, יש רק שישי, שבת, זה כבר יוצא 40 ימים.
יערה למברגר: גם 48 שעות - 2 ימי עבודה.
אמנון כהן: השלטון המקומי, אנחנו נצמצם הכול ל-14 יום, אין 30 יום – 14 ימי עבודה.
מירה סלומון: צריך לזכור שהרשויות המקומיות צריכות לטפל במערך של כל הפינוי בתחומים שלהם.
מירה סלומון: חייבים לאפשר להם דרך - - -
אמנון כהן: יש מחלקה אחרת, יש לכם תקורה שתקבלו כסף, יהיו פקחים חדשים.
מירה סלומון: עדיין חייבים לאפשר להם הזדמנות לווסת את העומסים נכון.
מירה סלומון: 30 ימי עבודה ליותר ממכולה, ו-14 ימי עבודה למכולה אחת - - -
אורי מקלב: אף אחד לא מסכים 30 יום, אף אחד לא סיכם.
אורי מקלב: אין היום שום הסכמה על 30 יום.
אמנון כהן: למה 30 יום?
אמנון כהן: מי הסכים 30 יום?
ברק זהר: הצעת החוק אומרת 14 יום, או 4 ימים - - - מראש הנוסח מדבר על 30 יום, וההערות היו וכך אמרנו, שאנחנו נשנה את זה, כך שזה יהיה 14 יום.
אמנון כהן: אני רוצה את ההודעה לצמצם ל-14 יום, אין 30 יום.
ברק זהר: בסדר, הכול יהיה 14 יום, מבחינתנו אין בעיה.
אמנון כהן: תקבעו במכרז 14 יום, אתם לא עושים את זה.
אמנון כהן: אתם כותבים 14 ימי עבודה, זה 3 שבועות.
אמנון כהן: ברגע שהמערכת הממוחשבת תעבוד, הכול יעבוד מהר.
גלעד ארדן: שישי גם לא נספר?
אמנון כהן: לא נספר.
אורי מקלב: הגזמנו גם בחלק הזה.
אורי מקלב: שיהיה ברור, לפינויים מספיק 48 שעות בין מכולה למכולה.
אמנון כהן: בסדר, אנחנו מצמצמים את הדברים.
גלעד ארדן: ובלבד שהוא הודיע מראש, וסגרו תכנית מול הרשות המקומית.
אמנון כהן: אין 30 יום, 14 ימי עבודה.
אורי מקלב: סעיף 7(ה) רבתי בסעיף 2, אנחנו לא יכולים להספיק 4 ימים.
ברק זהר: אנחנו מורידים את זה ל-2 ימי עבודה.
ברק זהר: אני רוצה לתקן.
ברק זהר: מאחר שהנושא הזה מוסדר כבר בסעיף 7(ד), כלומר בסעיף 2 המתקן כאן לחוק, בעצם 7(ו)1 מתייתר, אנחנו כבר בסעיף 7(ד) מבהירים שלגבי פסולת בניין בכמות מזערית, יש אפשרות לפנות למוקד שקבעה הרשות ולכן הוא מיותר לאור ההוראות סעיף 7(ד), ובהתאמה אנחנו רוצים לתקן את הסייפא של סעיף 7(ד), כך שההפנייה לא תהיה לסעיף 7(ב)1 או 7(ג), סליחה, אנחנו נותיר אותו כמו שהוא.
ברק זהר: 7(ו)2 נשאר כמו שהוא.
אורי מקלב: מה ההדגשה הזאת על מפגעים בגינם, מפגעים בכלל.
ברק זהר: בגין הפסולת.
אורי מקלב: הבנתי, אבל מפגעים על המדרכה זה לא מפגע?
אמנון כהן: בבקשה, הערות לסעיפים שהוקראו?
מירה סלומון: כמו שאמרנו מתחילת הישיבה, אנחנו דווקא סבורים שסעיף 7 סעיף קטן (ד) לא צריך לכלול את הפרוט של ההסדרים הייחודיים של סימן ב'.
אמנון כהן: אמרתם את זה.
מירה סלומון: לכן אמרתי כמו שאמרנו את זה.
מירה סלומון: כמובן שאנחנו סבורים שאם כך אז סעיף 7(ו)1 בנוסחו עדיין צריך להישאר כפי שהוא ואנחנו העברנו כמובן את הגירסה שלנו לסעיף 7(ו).
מירה סלומון: לשאלתך יערה, אנחנו חושבים שזה יותר ודאות גם לגבי התושבים שהם יודעים שקודם כל ברירת המחדל זה פינוי באמצעות הרשות המקומית.
מירה סלומון: אנחנו הבהרנו את הצעתנו לנוסח, ואנחנו מקווים לשמוע תגובות ומשובים בעניין.
ברק זהר: אנחנו חושבים שהנוסח כמו שהוא הוא נוסח שמשקף את ההסדר בצורה הכי מובנת והכי ברורה, ואנחנו לא חושבים שיש צורך לחדד את הנוסח בהקשר הזה, זאת עמדתנו.
רוני טיסר: לא היה לי זמן לשקול את הנוסח שלהם ולראות אותו כמו שצריך, אבל אני כן חושבת שדווקא הנוסח של המשרד להגנת הסביבה עם ההבהרה שלנו יותר ברור, לפי מה ששמעתי.
יערה למברגר: בהצעת חוק יש כמה דרכים שאפשר לכתוב אותה.
יערה למברגר: יש כמה דרכים לכתוב.
יערה למברגר: הדרך הזאת היא בסדר גמור, אז למה לשנות - - -
ברק זהר: זו הנוסח שאושרה בממשלה שכבר למעלה משנה קיימת, את הנוסח של הרשות המקומית עם כל הכבוד קיבלנו ביום שישי אחר הצהריים, ואפילו לא עבר לוועדה.
ברק זהר: אני מעדיפה להידבק ב- - -
אמנון כהן: הגענו עד סעיף 7(ז), הערנו הערות, גם חברי הכנסת, אנחנו שינינו מספר דברים בנוסח הדברים.
אמנון כהן: אנחנו מסמיכים את משרד המשפטים, הגנת הסביבה, והוועדה, עדיין לניסוחים סופיים שיבואו לידי ביטוי שרק את הסופיים תגידו לנו בדיון הבא, שנדע מה תיקנתם, מה חידדתם בעקבות הדברים שעלו פה על ידי חברי הכנסת והיושב ראש, בתיאום כמובן עם המשרד.
אמנון כהן: אנחנו מתקדמים ואנחנו נחושים לסיים את החוק, ברשותכם, חברי הכנסת, רוצה עד סעיף שדנו בו היום להצביע עם התיקונים שדיברנו.
אמנון כהן: לגבי המסמך שהביא השלטון המקומי, הועדה לא קיבלה אותו.
אמנון כהן: מה שאני מציע, שהנוסח שהעבירו תעשו עבודת מטה, אבל אני כרגע מצביע על מה שדנו בו כרגע.
אמנון כהן: אם יהיה משהו שזועק לשמים, והשלטון המקומי העיר נקודה כל כך חשובה שחייבים לשנות את הסעיף הזה, אז אני אעשה מין רביזיה שאני אחזור לסעיף הזה בחזרה, ואני אתקן אותה במידה וצריך.
אמנון כהן: אני על פניו רואה שעשיתם עבודה טובה על מה שהיה על השולחן, לא נכנסנו לעומק על הערותיכם, יכול להיות שיש משהו שם, לכן אני משאיר את זה כאופציה, בדיון הבא אני אעשה מקסימום רביזיה על סעיף מסוים שלגביו עדיין רוצים לפתוח אותו לדיון, לתקן אותו, ואז נתקדם הלאה.
אמנון כהן: אם עדיין התבררו דברים, אנחנו נפתח לדיון.
אמנון כהן: אני מצביע על הסעיפים כפי שדיברנו.
גלעד ארדן: לגבי ההערה של כלי אצירה – אמרתם שתבחנו אם זה לפי נפח או לפי כלי.
גלעד ארדן: מהי ההכרעה?
גלעד ארדן: לתקן לפי מה?
יערה למברגר: היא אמרה שתתקן, היא קיבלה את הערתך, ואמרה שתתאים את הנוסח.
ברק זהר: שלעניין אותו סעיף כלי אצירה ייחשב רק מכולה, כלומר, נמעט מלעניין הסעיף הזה את השקית.
אורי מקלב: בסוף זה 14 ימי עבודה תוך 48 שעות.
ברק זהר: שני ימי עבודה.
גלעד ארדן: גם לקבלן המכולות אני לא מתקשר ביום שישי שיביא לי את המכולה, אני מתקשר ביום חמישי.
אורי מקלב: 14 ימי עבודה, הפירוש הוא שלעתים זה יכול להיות חלק גדול מהשנה תמיד לשלושה שבועות.
גלעד ארדן: זה מועד הגג, זה המועד המקסימלי, השאיפה של העירייה זה לתת שרות יותר טוב מזה.
צבי שרף: העלינו את כל הנושאים שאפשר, אני חושש רק שאם הצבת מיכלי הצבירה או המכולות על ידי הרשות תהיה בידה, לא תהיה לקבלנים שליטה על מקומות ההצבה שלהם, שלא יהיה מצב שהשיפוץ יהיה במספר 97 ברחוב, ותחליט העירייה שהיא מעמידה את המכולה ב-93 כי זה יותר נוח לה שם.
צבי שרף: עד היום לקבלן השיפוצים הייתה שליטה בגלל התשלום על בעל המכולות שישים אותם במקום הקרוב ביותר לשינוע הפסולת.
צבי שרף: בגירסה החדשה אני חושש שהעירייה תעשה ככל שנוח לה, ככל שמתאים לה, ולא תמיד זה יתאים למצב בשטח.
צבי שרף: אני מציע לחייב את הרשות לשמור על הסטאטוס קוו הקיים ולאפשר העמדת מכולות בקירבה המיידית של מקום השיפוץ או העבודה.
אמנון כהן: לא, הם אנשים הגיוניים, ואנשים משכילים, ולא רוצים להקשות על אף אחד, אבל יש גם אולי עמדת אש שמכבי אש צריך להתחבר עם יחידות החרום, וצריך להזיז אותו מטר וחצי, שניים.
צבי שרף: לא על זה מדובר.
אמנון כהן: כתוב בתיאום עם המשפץ.
אורי מקלב: אבל קרוב ככל הניתן.
נטע דרורי: ההערה שהקבלן יכול להציב את המכולה בכל מקום שהוא רוצה ברחוב היא לא נכונה, מכיוון שהרשות המקומית גם היום צריכה לאפשר לו.
אמנון כהן: משרד הפנים, אתם תדאגו לסכום לשפות את השלטון המקומי, כי התקרה של התקורה אני לא אעשה גבוה, לכן צריך לשפות אותם.
אמנון כהן: תחשבו על תקציב.
אמנון כהן: תגידי לשר הפנים שצריך לחזק את השלטון המקומי, לשים בצד מאה מליון שקל לטובת שיפור פני העיר מבחינה אחת, שרות לאזרח.
אורית מלמד: אדוני, הרעיון של החוק הוא שהרשות המקומית את כל ההוצאות שלה הם יכסו באמצעות אגרה.
אורית מלמד: האזרחים גם היום משלמים, רק לפי התקורה - - -
אמנון כהן: רוצים גם תקורה.
גלעד ארדן: לא, בסוף זה נופל עליי כאילו אני מייקר משהו.
גלעד ארדן: גם היום האזרח פשוט משלם בעקיפין לחאפרים שחוסכים את הכסף, גם האזרח משלם וגם זורקים לו את זה בוואדי, ואחרי זה מתקציב הבריאות צריך - -
אמנון כהן: הוא רוצה תקורה אבל.
גלעד ארדן: התקורה היום אתה משלם אותה, רק אתה משלם אותה לחאפר.
אמנון כהן: לא, אני משלם רק על הפינוי לא התקורה.
גלעד ארדן: אבל בתוך זה אתה משלם גם את התקורה, מה, אתה חושב שהוא לא מרוויח מזה?
גלעד ארדן: מה, הוא מפסיד?
אורית מלמד: הערה שהשלטון המקומי העיר לנו קודם, פשוט לא אמרו את זה עכשיו, בשום מקום לא נאמר שתנאי לאספקת כלי אצירה זה תשלום האגרה.
אורית מלמד: זה אמנם ברור, אבל אני חושבת שצריך להגיד את זה במפורש במיוחד לאור החידודין שפה חודדו הסעיפים.
אורית מלמד: זאת אומרת, להגיד במפורש שהרשות מחוייבת לספק.
אמנון כהן: תנאי להצבת מכולה זה אגרה.
ברק זהר: אפשר אולי לחדד, תשלום האגרה כולה או חלקה כפי שייקבע בחוק העזר, מאחר שיכול להיות שזה לא יהיה סביר את כל התשלום מראש, יכול להיות שיהיו רשויות שלא ירצו, אז הכול כפי שהרשות תקבע בחוק העזר, כולה או חלקה כפי שהיא תיקבע.
אמנון כהן: אנחנו עוד נגיע לסעיף התשלום.
אורית מלמד: סעיף התשלום זה 7(ד).
אורית מלמד: הערה נוספת, אמנם דנו כאן על הנושא של האספקה וכו', בכל זאת, כמשרד הפנים, אנחנו חושבים שצריך להיות קשובים בנושא הזה לשלטון המקומי, מאחר שהאחריות ליישם את החוק בסך הכול מוטלת עליהם, אם אנחנו רוצים שזה באמת יעבוד, הם מעירים שהם לא יהיו מסוגלים לעמוד בזה, אז כן צריך ללכת לקראתם, במיוחד כשמדובר בחוק שעדיין לא הופעל, אנחנו מקווים שהכול יהיה בסדר, אבל אם הם אומרים שצריכים עוד זמן נוסף, אז צריך ללכת, ותמיד רשות שהיא יותר חזקה תוכל לקצר את הזמן הזה ולספק את כלי אצירה במועד קצר יותר או לפנות כלי אצירה במועד קצר יותר.
אמנון כהן: אנחנו היינו גם שלטון מקומי, הייתי סגן ראש עיר 6 שנים, אני יודע איך המערכות עובדות.
אמנון כהן: אנחנו תמיד נותנים את הגיבוי וההגנה לשלטון המקומי, אבל פה בנסיבות האלה די והותר.
אמנון כהן: 3 שבועות פיזית זה יהיה בסופו של דבר, ימי עבודה זה נקרא.
אמנון כהן: לכן אני גם יודע איך השלטון המקומי עובד, הם יודעים להתכנס, יודעים גם להתחבר לקבלנים או לתת מכרזים מצוינים שיהפוך אותם לכלכלי, וכל מי שבסביבה הזאת יהיה תעשייה שלמה וטובה, הם ירוויחו והתפרנסו.
אמנון כהן: חשוב לנו שהאזרח בסופו של דבר יהיה לו את השרות הטוב, אני לא יכול לייבש אותו 30 יום כאשר בפועל זה 40, 45 יום.
אמנון כהן: אני חושב שהם יודעים להסתדר עם הדברים האלה.
גלעד ארדן: אני רוצה לומר הערה, להצטרף למה שאמר היושב ראש, בתוך עמנו אנחנו חיים.
גלעד ארדן: אני יכול להגיד לך שיש לי המון בעיות עם שיפוצניקים שמבטיחים משהו ולא עומדים בזמנים, לא אלו, רק הלא מורשים, המורשים כולם עומדים בזמנים.
גלעד ארדן: לגבי מכולות, לא שמעתי מעולם שיש בזה בעיה של דיליי משמעותי בלוחות זמנים מול הצרכים של השוק.
גלעד ארדן: ואם זה כך לגבי אנשים פרטניים שעושים שיפץ יחידני, אז כאשר רשות מקומית עושה מכרז לגבי הפעלה, ויש יתרון לגודל, ומישהו כבר יודע שיש לו היקף עבודה מסוים והוא יכול להיערך, לא צריכה להיות שום בעיה בלוחות זמנים.
גלעד ארדן: נניח שאנחנו נקבע בחוק לוחות זמנים מסוימים וניתן שנה היערכות והשלטון המקומי יתחיל לפרסם מכרזים, והנה מתברר שכולנו טעינו ואף אחד לא מוכן לגשת למכרז להתחייב על לוחות הזמנים הללו.
גלעד ארדן: אנחנו כאן, אפשר לבוא ולעשות תיקון חקיקה לדבר הזה, אי אפשר מראש לקבוע לוחות זמנים שהאזרח יראה את זה ויגיד, הממשלה רוצה להרע את המצב מול הקיים היום, אנחנו נצטרך עכשיו לתכנן שבועות וחודשים קדימה פינוי מכולות, בעניין זה אני מסכים חבר הכנסת מקלב, זה יהפוך כמו התכנון והבנייה, אנשים עוד יותר יזרקו לי פיראטית את הפסולת.
גלעד ארדן: אנחנו צריכים לשפר את השרות, לא להרע אותו מול הקיים היום בשוק.
גלעד ארדן: אמרתי לפרוטוקול, נתקן את החוק, אם לא ייגשו לכם במכרזים לפי הלוחות זמנים האלה, המקסימליים, נתקן את החוק.
גלעד ארדן: תזמין את סבן לדיון הבא שיגיד לך אם נותנים לו עכשיו חצי מדינה שהוא היחיד שמפרק, כמה הוא מוכן להתחייב בשעות להחלפת מכולות.
לינור שגיא: זאת הנקודה שצריך לחדד.
לינור שגיא: אנחנו בהחלט מסכימים ומקבלים שבעניין של 30 יום מול 14 יום אפשר לחיות עם זה, במיוחד בעיריות שייצאו עם מכרזים.
לינור שגיא: בעניין של 4 ימים, להוריד אותם ל-48 שעות, אני רוצה להפנות את תשומת ליבכם שיהיו לא מעט רשויות מקומיות, בעיקר לא החזקות שבהן, שלא יעשו מכרז ויעשו את זה באמצעות העובדים העצמאיים שלהם, ובמקרים כאלה דווקא במקומות שפסולת הבניין היא מועטה, זאת אומרת כמות העבודות, הבנייה והשיפוץ שם נמוכות, הרשות המקומית תמצא את עצמה בבעיה יותר גדול לעמוד בסד זמנים של 48 שעות.
גלעד ארדן: אבל זה מישהו שהיא כבר ידעה מראש שהיא אמורה להחליף לו את המכולה, זה לא מישהו חדש.
לינור שגיא: זה לא משנה, אנחנו מדברים על מצב שבו היא צריכה ברגע נתון תוך 48 שעות לדעת לתת שרות.
אורי מקלב: גברתי, תאמיני לי, החשכ"ל בשביל זה נמצא.
אורי מקלב: בשביל זה נמצאת החברה למשק וכלכלה שהיא עושה מכרזים ארציים.
לינור שגיא: אמרתי שזו רשות מקומית שלא תצא במכרז, היא עושה את זה באמצעות - - -
אורי מקלב: אבל היא תוכל להתחבר לחברה למשק וכלכלה.
ברק זהר: לינור, יש אפשרות לרשות מקומית לקבוע בחוק עזר מועדים אחרים.
ברק זהר: חוק העזר הזה מאושר על ידי שר הפנים ועל ידי השר להגנת הסביבה.
ברק זהר: אם יהיו רשויות שאנחנו נשתכנע שיש צורך - - -
אמנון כהן: כל השיקולים נלקחו בחשבון, עדיין אם יהיה צורך נחזור לסעיפים.
אמנון כהן: כרגע, אנחנו רוצים להצביע על הסעיפים האלה.
אמנון כהן: אנחנו מצביעים על הצעת החוק מסעיפים הראשון עד 7(ו)2 עם התיקונים, אנחנו מסמיכים את הייעוץ המשפטי של הוועדה, מול משרדי הממשלה, ואם יש עדיין תיקוני נוסח כאלה ואחרים להביא, גם השלטון המקומי שהביא את הנוסח החדש, לעבור עליו ביחד.
אמנון כהן: ואם יש משהו שצריך לתקן, ואתם חושבים שלא נתנו די מחשבה וצריך לתקן, אז מבעוד מועד תגידו לי, לדיון הבא נעשה קודם כל אם צריך איזושהי רביזיה בסעיף שנחזור אליו, ואז נמשיך מאותו מקום שהפסקנו.
אמנון כהן: הצבעה עד סעיף 7(ו)2 – מצביעים.
אמנון כהן: ה צ ב ע ה בעד הצעת החוק עם כל התיקונים – רוב נגד- אין נמנעים – אין ההצבעה עד סעיף 7(ו)2 – נתקבלה.
אמנון כהן: אושר פה אחד לקריאה שנייה ושלישית עד סעיף 7(ז).
אמנון כהן: הדיון הבא יהיה בהקדם האפשרי ככל האפשר.
אמנון כהן: אנחנו רוצים להביא בשורה.
אמנון כהן: מה ההחלטה של ועדת הכנסת?
אמנון כהן: מי מעדכן את הוועדה?
גלעד סממה: לאחר שבזבזנו את זממנו לריק בנושא הזה - - -
אמנון כהן: חס וחלילה, אף פעם זמנך לא הולך לריק.
אמנון כהן: הוא כבר הרים נושאים.
אמנון כהן: יש תקנון הכנסת שמאפשר לחברי כנסת.
גלעד סממה: אדוני היושב-ראש, אני מתעקש על זה.
גלעד סממה: הרבה זמן לא שמעתי טענה לנושא חדש כל כך לא במקום.
גלעד סממה: בעיני.
גלעד סממה: בכל אופן, הנושא החדש כמובן נדחה.
גלעד סממה: אנחנו מבקשים לחזור - - -
אמנון כהן: אנחנו נצביע על ההסתייגויות של חבר הכנסת דב חנין.
אמנון כהן: מה ההסתייגויות?
אמנון כהן: על כל ההסתייגויות של דב חנין.
אמנון כהן: מי בעד ההסתייגויות של דב חנין?
אמנון כהן: מי נגדן?
אמנון כהן: בעד ההסתייגויות – אין
אמנון כהן: ההסתייגויות לא התקבלו.
אמנון כהן: אנחנו הולכים להצבעה לקריאה שנייה ושלישית לגבי הצעת החוק למניעת הסתננות (עבירות ושיפוט) (איסור הוצאה מישראל של כספי מסתנן - הוראת שעה), על-פי איך שהוקרא בוועדה.
אמנון כהן: אנחנו הכנסתנו שני דיווחים, פעמיים.
אמנון כהן: כל חצי שנה דיווח לוועדה.
אמנון כהן: על החוק הראשון קודם.
אביטל שטרנברג: על מה הדיווחים?
אמנון כהן: הדיווחים על כמה פניות היו.
אמנון כהן: כמה דברים היו?
גלעד סממה: אפשר להקריא את הנוסח?
גלעד סממה: זה חשוב לנו כדי שנוכל - - -
אמנון כהן: אני מציע שאת הנוסח של הדיווח תתאמו בין הוועדה לבינכם.
אמנון כהן: זה מה שמקובל בחוקים האחרים.
אמנון כהן: או שאתה רוצה להגיד?
תומר רוזנר: אנחנו ניקח את הנוסח מחקיקה קיימת שעוסקת בנושאים דומים, כמו למשל הוראת - - -
אמנון כהן: תן לי להצביע.
גלעד סממה: לא, אני מבקש.
גלעד סממה: כי יש כאן עניין של האם לדווח על תיקי חקירות - - -
אמנון כהן: לא על תיקים.
אמנון כהן: כמות התיקים.
אמנון כהן: לא שמות התיקים.
גלעד סממה: כן, ברור.
גלעד סממה: מספר תיקי החקירה לעומת – אני מבין שתומר – לפחות שמעתי אותו מקודם אומר על כתבי האישום.
גלעד סממה: כתבי האישום, אני מבין - - -
עמית מררי: אין סטטיסטיקה ממוחשבת על כתבי האישום.
עמית מררי: ולכן המידע שיועבר הוא לא מידע מדויק.
אמנון כהן: אתם אומרים הגישו כך וכך בקשות, זה נמצא בתהליכים - - -
קריאה: אנחנו מוכנים לדווח על תיקי חקירה.
אמנון כהן: מי בעד הצעת החוק כפי שהוסבר בדיון הקודם?
תומר רוזנר: אני רק מבהיר – מכיוון שזה לא היה ברור בדיון הקודם, אבל הבהרתי את זה במהלך ההפסקה – הממשלה הסכימה לנושא של הנושא של הטיפול של חוק סדר הדין הפלילי בנוסח ש - - -
אמנון כהן: אנחנו מצביעים על הצעת חוק איסור הלבנת הון (הוצאת כספים מישראל בעבור מסתנן - עבירת מקור) (הוראת שעה), הכנה לקריאה שנייה ושלישית, כפי שהוקרא בוועדה.
אמנון כהן: וגם כאן אנחנו רוצים כל חצי שנה דיווח לוועדה על כל ההליכים.
אמנון כהן: בגלל שהיום יום מיוחד, אנחנו מצביעים על זה.
אמנון כהן: אני שמח שזו הוראת שעה.
אמנון כהן: ונבחן את הסוגיה לקראת שנה הבאה.
אמנון כהן: גם עוד חצי שנה.
אמנון כהן: בעד הצעת החוק – 1
אמנון כהן: הנושא על סדר היום: הצעת חוק בינוי ופינוי של אזורי שיקום (כפר שלם).