GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ליאור ורונה: דבר שני, ככל שיש יותר אנטנות גם כל אנטנה מתאמצת פחות.
ליאור ורונה: כלומר, הרחקת אנטנות ויצירת מצב שהצעה מבקשת, הורדה של כ-1,500 אנטנות – ההצעה בעצם אומרת: תורידו היום ממה שיש לכם, מפעילים חדשים כמפעילים קיימים, 1,500 אנטנות – ייצור חור שלא רק ייצור חור שאנשים לא יוכלו להתקשר ואנשים לא יוכלו לדבר אחד עם השני, ייצור מצב שבו הקרינה תעלה.
ליאור ורונה: הממונה על הקרינה, שלא נמצא פה היום, אינני יודע מדוע, מדבר על זה כל פעם – אני אתן לכם דוגמה.
ליאור ורונה: למשל, היתה בעיה בבית ספר על גבול הוד השרון בכפר-סבא ותושבי כפר סבא, ההורים של בית הספר, קבלו על כך שהאנטנה רחוקה כ-120 מטר מבית הספר.
ליאור ורונה: הם פנו למשרד הפנים, נציגות משרד הפנים ענתה במכתב להורים וגם לבית הספר שהם מצטערים, זה הוקם על פי התמ"א, המרחק הוא הרבה יותר ממה שמותר כי המרחק המינימלי הוא 6 מטרים והכול טוב, לכן, משרד הפנים לא יכול לסייע.
ליאור ורונה: כשהם פנו למשרד להגנת הסביבה בבקשה שהם יסייעו, כמובן שאנחנו כל הזמן ליווינו את ההורים וניסינו למצוא פתרונות למרות שזה 120 מטר עם תמ"א, אתר בתמ"א, עם היתר בניה כדת וכדין.
ליאור ורונה: כשניסינו להזיז וכשהם פנו למשרד להגנת הסביבה, המשרד להגנת הסביבה דבר ראשון כתב מכתב להורים שהוא מוכן להזיז את האנטנה ממרחק של 120 מטר רק בתנאי אחד, שזה יעבור על גג בית הספר.
ליאור ורונה: אני אומר עמדה רשמית, מכתב רשמי של המשרד להגנת הסביבה שאומר: אם אתם רוצים להזיז ואתם רוצים להפחית את רמת הקרינה תשימו את זה על גג בית הספר.
ליאור ורונה: למה הוא אומר את זה?
ליאור ורונה: הרי הוא לא רוצה להזיק לילדים, הוא לא מחפש להזיק ולעשות רע - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מי אומר את זה?
ליאור ורונה: הממונה על הקרינה במשרד להגנת הסביבה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בגלל זה הוא לא פה כרגע?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה שהוא יהיה פה והוא יגיד את מה שאתה אומר.
הדס פיקסלר: הוא לא פה כי הוא בחופשה, אין שום קשר.
ציון פיניאן: יש נציג פה של המשרד, נכון?
הדס פיקסלר: יש נציג אחר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: רגע, את מסכימה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא בטוחה שהשר מסכים עם מה שאתם אומרים.
ציון פיניאן: יש לי שאלה אליך, אתם מוכנים שכל האנטנות יהיו בהיתר?
ליאור ורונה: אדוני, היום במדינת ישראל כל האנטנות - - -
ציון פיניאן: לא, לא, בבקשה, כן או לא?
ליאור ורונה: כן, כי האנטנות הם בהיתר כבר היום, בהיתר הפעלה של המשרד להגנת הסביבה.
ציון פיניאן: כולל מתקני גישה?
ליאור ורונה: מתקני גישה לא קמים בלי שיש היתר בריאותי והיתר סביבתי מהמשרד להגנת הסביבה.
ליאור ורונה: אין אנטנות שקמות כפטריות אחרי הגשם - - -
ציון פיניאן: אנחנו מתכוונים להיתר בניה.
ליאור ורונה: אדוני, אנחנו מוכנים שכל - - -
קריאה: עדיין זה לא קשור למצב.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בוודאי שזה קשור, מה זה "לא קשור"?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תגיד, אתם יושבים, מקרינים את הציבור לדעת ואתם אומרים שזה לא קשור בגלל שאתם רוצים לעשות כסף?
ליאור ורונה: כן, כן, אדוני.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כי משרד התקשורת רוצה לפתוח את השוק?
ציון פיניאן: סליחה, אנחנו נתקן את החוק.
ציון פיניאן: עכשיו תמשיך אבל בקצרה, ממש בקצרה, יש עוד עשרות שרוצים לדבר פה.
ליאור ורונה: אדוני, אבל אני רוצה לענות לך.
ליאור ורונה: כן, אנחנו מוכנים כל מתקן גישה וכל אתר שיהיה בהיתר בניה רק שהרשויות המקומיות מצדן, ואדוני מכיר את הרשויות המקומיות - - -
ציון פיניאן: אוקיי, אנחנו נבטל את הפטור ונעשה תקנה חדשה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אדוני היושב-ראש, אני רוצה רק לענות לכמה אי דיוקים.
ליאור ורונה: אבל לא התחלתי.
ליאור ורונה: אדוני, אני עוד לא סיימתי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: עוד לא התחלת?
ליאור ורונה: לא סיימתי.
ציון פיניאן: כן, בבקשה, אבל בקצרה.
ליאור ורונה: כשאתה מחליט להרחיק 75 מטר או 50 מטר או 100 מטר או קילומטר צריך להיות הסבר מדעי ופרופסור סדצקי, שאותה כן - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל אנחנו בדיוק באנו לשנות את זה, למה אתה מדבר על משהו שאנחנו הולכים לשנות?
ציון פיניאן: חברת הכנסת ברקוביץ.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כבר היתה הסכמה בפעם שעברה שאנחנו לא נדבר על מרחק אלא נדבר על אחוז הקרינה באותם המקומות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא צריך לדבר על זה בכלל, זה כבר סוכם בפעם שעברה.
קריאה: בנוסח שהונח זה מה שכתוב.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה משגע אותי.
ציון פיניאן: בואי שבי לידי, הכי טוב, אני ארגיע אותך.
ליאור ורונה: אולי שתשב ליידי, אדוני.
ציון פיניאן: תמשיך, בבקשה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מפחדת שאתה כולך מוקרן וזה יקרין גם עלי.
ליאור ורונה: חברת הכנסת ברקוביץ, את יודעת שלא.
נתי שוברט: אבל, חברת הכנסת, כאן כתוב 75 - - -
ציון פיניאן: סליחה, בלי הערות, אנחנו נשמע את כולם.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל אנחנו דיברנו, קראת את הדוח?
נתי שוברט: לא, זה הנוסח שהוגש.
ציון פיניאן: סליחה, יוליה, אני מבקש.
ליאור ורונה: פרופסור סדצקי, שהיא במדינת ישראל האורים והתומים בכל הנושא של מחקרים סלולריים ואנטנות סלולריות וטלפונים סלולריים - - -
ליאור ורונה: פרופסור סיגל סדצקי.
ציון פיניאן: תתאפקי, אני מבקש.
ליאור ורונה: אומרת, שבוא נגיד שהמחקרים שהיא הוציאה היו גם מה שנקרא תקדים למה שקרה בעולם ולהמלצות שקורות בעולם - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תכף אני אקרא את מה שהיא אומרת.
ליאור ורונה: אומרת בצורה ברורה לגבי אנטנות: אין להשתמש בפתרונות טכנולוגיים המאפשרים שיבוש קליטה בבתי הספר כדי לא ליצור מצב בו השימוש במסגרת מערכת החינוך כרוך בחשיפה גבוהה לקרינה.
ליאור ורונה: מצב נוצר בתנאי קליטה גרועים ומצב שנוצר כאשר אין אנטנות בסביבה, וכאשר אתם רוצים לייצר מצב כך, בגיליוטינה, להוריד גיליוטינה, 75 מטר, בלי שום בסיס מדעי, בלי שום הסבר מדעי, יש פה סיטואציה שהיא סיטואציה בעייתית.
ליאור ורונה: ואדוני, שלא רוצה שאני אקרין פה שקפים ולהראות מצב – אני רציתי להראות מצב של ערים, איך המצב היום ואם הצעת החוק תעבור מה המצב יהיה בכל עיר, אבל קחו את שדרות, קחו את אשדוד, קחו את חולון, קחו את חיפה, קחו ערים ותבדקו את אותם מקומות שרשומים בהצעת החוק של חברת הכנסת ברקוביץ ותיקחו קו של 50 מטר, לא 75 מטר, ותראו איזה חור סלולרי יש שם ואיזו עוצמת קרינה תהיה שם.
ליאת ארקוס: עדיף חור סלולרי ולא מחלות.
ליאור ורונה: ואת זה אפשר לבדוק עם מומחים שלא תלויים בחברות.
ליאור ורונה: תעזבו אותי, אני – החברות משלמות, אוקיי?
ליאור ורונה: קחו גורמים בלתי תלויים.
ליאור ורונה: פנו למשרד להגנת הסביבה, תעשו ועדה מקצועית שתבדוק מה המשמעות הקרינתית, תבינו שהצעת החוק הזו היא מזיקה לבריאות התושבים ואין בה משהו אחר מעבר.
ציון פיניאן: מרכז השלטון המקומי, נמצא מישהו?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לבעלי מניות שהכסף לא נכנס - - -
ליאור ורונה: גברתי, אל תאמיני לי, קחו אנשים מקצועיים, לא אנשים מטעם.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני יכולה לענות בבקשה על כמה אי דיוקים שהוא מפיץ פה בכנסת?
ציון פיניאן: לא עכשיו, לא.
ציון פיניאן: תאספי את כל אי הדיוקים, לאחר מכן נתייחס לכולם.
ציון פיניאן: כן, מרכז השלטון המקומי נמצא?
פיני קבלו: כן, אני פה.
פיני קבלו: אנחנו תומכים בהצעת החוק ואנחנו גם נותנים היתרי בניה, הבעיה בדרך כלל של מתן היתרים - - -
ליאור ורונה: פעם בשנתיים וחצי.
פיני קבלו: היא לא רק בעיה של קרינה אלא בעיה גם של אוכלוסייה שכן רוצה ולא רוצה והתנגדויות שיש.
פיני קבלו: לכן כל ועדה וועדה שיושבת, וישבתי גם בוועדות כאלה כראש עיר ויו"ר ועדה, אנחנו בוחנים כל דבר ודבר ונותנים את ההיתרים בהתאם.
פיני קבלו: לכן לא לזרוק את זה למגרש שלנו, שאנחנו לא נותנים היתרים.
פיני קבלו: נותנים היתרים ולפעמים לא נוח לכם למקם באותם מקומות שאנחנו מפנים אתכם אליהם ואתם מתעקשים על אותם צירים או קווים שאתם קבעתם שהם אלה שאמורים להביא לקליטה טובה יותר ופחות התחשבות באוכלוסייה שבאמת מתנגדת או שהיא לא רוצה.
פיני קבלו: לכן, השלטון המקומי ישתף פעולה, אנחנו בעד הצעת החוק, אנחנו נקדם אותה ביחד.
פיני קבלו: תודה רבה.
ציון פיניאן: משרד הבריאות, דוד ויינברג, בבקשה.
דוד ויינברג: ככלל, צריך להגיד שהמשרד להגנת הסביבה הוא זה שאחראי על הנושא של הקרינה והבקרה עליו.
דוד ויינברג: אנחנו חושבים שיש מקום לבדוק את העניין של הרחקה של האנטנות.
דוד ויינברג: צריך לבדוק את זה בצורה מקצועית.
דוד ויינברג: צריך באמת לפעול על פי עיקרון הזהירות המונעת.
דוד ויינברג: אבל לפני שקובעים מרחק כזה או אחר צריך לעשות עבודה שבאמת בודקת מה המרחק ואם בכלל.
דוד ויינברג: כלומר, לבדוק מה המרחק שבאמת יפחית ויוודא שלא תהיה פגיעה בציבור.
ציון פיניאן: משרד החינוך, בבקשה.
תומר רוזנר: לאור העיקרון שמכתיב ארגון הבריאות העולמי, עיקרון הזהירות המונעת, מה דעתך לגבי נקיטת הצעדים עד שיתבררו הנתונים ברמה המחקרים, שזה ברור לכולנו שזה מה שצריך להיות, עד שיתבררו הדברים האלה מה צריך לעשות?
דוד ויינברג: אני חושב שצריך להמשיך לפעול על פי התקנות הקיימות אבל במקביל- - -
תומר רוזנר: אין תקנות קיימות.
דוד ויינברג: יש את תוכנית המתאר שדנה בעניין הזה וקבעה כללים, על פי התוכנית הזו צריך להמשיך לפעול ובמקביל לעשות את הבדיקות.
ציון פיניאן: אוקיי, תודה.
ציון פיניאן: משרד החינוך, עירית ליבנה, בבקשה.
עירית ליבנה: אנחנו פועלים על פי הנחיות, גם פרופסור סדצקי וגם המשרד להגנת הסביבה.
עירית ליבנה: אנחנו לא קובעים האם מעל בית ספר – למרות שכמו שאמר פה פיני מהרשויות המקומיות, יש נהייה של הורים ויש לחצים – אנחנו לא אלה שקובעים, לא באחריותנו הנושא של הצבת האנטנה.
עירית ליבנה: אם תתקבל החלטה או חקיקה אנחנו נפעל לפיה, בנושא של האנטנות זה לא אנחנו.
עירית ליבנה: אנחנו נקבל הנחייה מהמשרד להגנת הסביבה ובהתייעצות עם משרד הבריאות, בפירוש, כך שאם יש לחצים הם לחצים של הציבור, אנחנו לא קובעים את זה, אנחנו מקבלים הנחיות וכשיש התעוררות של הורים אנחנו מזמנים את הממונה על הקרינה, את אנשי השטח, הם בודקים והם מנחים אותנו.
ציון פיניאן: משרד הפנים, בבקשה.
זינה פרפליצין: תמ"א 36 קובעת מנגנון לרישוי מתקני שידור, בין היתר מתקני שידור סלולריים.
זינה פרפליצין: אחת ממטרות התמ"א היא הסדרה של האנטנות בצורה שלא תגרום לנפגעים בריאותיים, זו אחת מהמטרות המרכזיות של תמ"א שכבר אושרה ב-2002, וגם התמ"א החדשה.
זינה פרפליצין: זה אחד מהעקרונות המרכזיים של התמ"א.
זינה פרפליצין: כדי לעמוד במטרה הזו שתי התמ"אות נערכו בליווי צמוד של הממונה על הקרינה במשרד להגנת הסביבה ונקבע בתמ"א מנגנון שמבטיח עמידה בדרישות הבטיחות של הקרינה בצורה כזו שוועדה מקומית לא יכולה בכלל לדון בבקשה להיתר אם לא ניתן אישור הממונה על הקרינה, וזה מבטיח את הצבת האנטנות בצורה בטיחותית כך שלא נגרמת סכנה לבריאות הציבור.
זינה פרפליצין: אחת מהמטרות הנוספות של תמ"א 36 היא פריסה רחבה ככל הניתן של אנטנות קטנות ביותר בעלות השלכות מינימליות על הסביבה, זאת כדי להקטין את הקרינה שנקלטת ממכשירים סלולריים והעיקרון הזה מבוסס גם כן על העמדה המקצועית של המשרד להגנת הסביבה, שהוא הגורם המקצועי שקובע מדיניות בנושא.
ציון פיניאן: יש תמ"א חדשה, את אומרת?
זינה פרפליצין: יש תמ"א ישנה ויש תמ"א חדשה - - -
ציון פיניאן: מה הגורל של הישנה ומה הגורל של החדשה?
זינה פרפליצין: הישנה מאושרת.
זינה פרפליצין: עוד פעם, חשוב לי להגיד שהנושא של בטיחות הקרינה הוסדר בצורה זהה בשתי התמ"אות ולכן זה לא משנה חדשה או ישנה.
זינה פרפליצין: בשתי התמ"אות נקבע שבקשה להיתר בניה צריכה לכלול את האישור של הממונה על הקרינה כתנאי להגשה.
זינה פרפליצין: התמ"א החדשה, שמעודדת פריסה רחבה ביותר של מתקני שידור קטנים, נמצאת על שולחנה של הממשלה.
ציון פיניאן: משרד המשפטים, נמצא מישהו?
ניצן ליבנה: יש מישהי בחוץ, שנייה.
ציון פיניאן: אוקיי, נחזור.
ציון פיניאן: המשרד להגנת הסביבה.
הדס פיקסלר: הנושא של אנטנות סלולריות והפיקוח עליהן מוסדר במסגרת חוק הקרינה הבלתי מייננת.
הדס פיקסלר: החוק הזה מחייב את כל מוקדי השידור, לא רק של חברות הסלולר, בהיתר מאת הממונה על הקרינה.
הדס פיקסלר: בהיתרים נקבעים הטווחים והמרחקים שמטרתם למנוע חשיפה של מי מהציבור, ולא משנה אם זה ילד בגן ילדים או ילד בבית, קשיש בבית אבות או קשיש שיושב בביתו, למנוע מהם חשיפה מסוכנת, והתנאים נקבעים בהיתרים.
הדס פיקסלר: אם חברת סלולר או חברת רדיו או כל גורם אחר יבקש להקים אנטנה במיקום שמעמיד מישהו בסכנה הוא לא יקבל היתר מאת הממונה.
הדס פיקסלר: האנטנות, כולן חייבת בהיתר.
הדס פיקסלר: גם כאלה שיש להם פטור מהיתר בניה – זו סוגיה אחרת שהוזכרה פה – עדיין הן חייבות בהיתר מאת הממונה לפי חוק הקרינה הבלתי מייננת.
תומר רוזנר: יפה שהם מסכימים לוותר על זה, זה הישג.
הדס פיקסלר: אנחנו מסכימים?
תומר רוזנר: לא, לא אתם.
תומר רוזנר: נציג החברות הסלולריות הודיע שהם מסכימים לוותר על הפטור.
הדס פיקסלר: בסדר גמור, אין לנו שום התנגדות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הוא לא שם לב מה הוא אמר בכלל.
ליאור ורונה: אדוני, אני אמרתי שבעבור היתר בניה אנחנו מוכנים לעשות הכול.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ראית שהוא כבר חוזר בו?
ליאור ורונה: לא, זה מה שאמרתי, שלא תהיה שמיעה סלקטיבית.
ציון פיניאן: לא, הוא אמר שהוא מוכן להיתר בניה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: עוד מעט אנחנו לא נעשה היתרי בניה אלא הם ישקיעו קצת כסף באנטנות קטנות, בשיתופי אתרים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תכף אני אדבר.
ציון פיניאן: יוליה, יוליה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תאמין לי שיש להם פתרונות פשוט זה פוגע בבריאות של בעלי המניות של חברות הסלולר, זה קשה מאוד, וכזהירות מונעת הוא נמצא פה, כדי שלא נדבר, שלא נוציא מהמשרד כסף מהכיס.
אמנון כהן: חברת הכנסת ברקוביץ, עוד מעט תדברי, בפעם השביעית.
אמנון כהן: לפני זה יש את חבר הכנסת אורי מקלב, אם הוא רוצה להתייחס.
הדס פיקסלר: הוועדה כבר דנה בהצעת החוק בנוסח הנוכחי ויש לי גם פה את פרוטוקול הדיון מ-21 בדצמבר 2010, שבדיון גם נשמעו כל הצדדים הרלוונטיים ואנחנו הבענו את דעתנו שבמרחק של 75 מטר כשלעצמו, כמו שכבר נאמר פה, אין הרבה תועלת.
הדס פיקסלר: למה?
הדס פיקסלר: בגלל שהאנטנה, גם אם היא מאוד רחוקה ממך, אם היא מכוונת, מה שלא אמורים לעשות, ישירות עליך, היא יכולה לחשוף אותך לקרינה יותר מאשר אנטנה שקרובה אליך מאוד שהאלומה שלה לא מכוונת עליך, כמו אנטנה שיכולה להימצא על גג הבניין ויש גם על גג בניין המשרד להגנת הסביבה.
הדס פיקסלר: בגלל זה דובר כבר בדיון הקודם שיערכו תיקונים מסוימים בהצעת החוק ואז אנחנו כמובן נוכל להתייחס, ככל שזה לא נעשה אז השורה התחתונה של הדיון הקודם - - -
ציון פיניאן: שואלים פה מה התיקונים שאתם מציעים?
אורי מקלב: שיהיה מכוון.
הדס פיקסלר: אנחנו קיימנו ישיבה, חברת הכנסת נפגשה עם השר להגנת הסביבה ובעקבות אותו דיון העברנו לאחד מהעוזרים שלה את הנהלים שלפיהם המשרד קובע את טווחי הבטיחות ושמפורסמים באתר האינטרנט של המשרד.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתם לא העברתם לי שום דבר ואני אשמח לראות את זה אם יש לך את זה עכשיו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש לך את זה עכשיו פה?
הדס פיקסלר: כן, אני יכולה להעביר את זה שוב.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני אשמח לקבל את זה עכשיו.
תומר רוזנר: לא, זה לא יעזור, מה זה?
תומר רוזנר: הם רוצים שתעשי עכשיו עבודה - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כן, אבל זה מוזר, אתה יודע שאני מבקשת את זה כבר 3-4 חודשים?
ציון פיניאן: בבקשה, תסיימי.
הדס פיקסלר: אבל אנחנו העברנו ובשמחה נעביר שוב מכיוון שבמרחק עצמו של 75 מטרים, כפי שכתוב היום, זה פשוט לא יתרום למטרה שאותה אנחנו מבקשים להשיג.
ציון פיניאן: אוקיי, תודה רבה.
ציון פיניאן: חבר הכנסת אורי מקלב, בבקשה.
אורי מקלב: תודה רבה לך אדוני היושב-ראש, תודה כפולה שנרתמת והחלפת את היושב-ראש הקבוע כדי שהדיון הזה יוכל להתקיים בהצעת החוק שמובילה אותה באומץ ובנחישות חברת הכנסת יוליה, שלא נרתעת מלהוביל כזאת הצעת החוק וכל הצעת החוק שבכלל היא בעלת השפעה על חברות שונות ועל המשק.
ציון פיניאן: היושב-ראש הקבוע הגיע.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: "פורום החברות הסלולריות" בעד.
אורי מקלב: אני הודיתי ליושב-ראש, חבר הכנסת ציון פיניאן, על כך שהוא הסכים למלא את מקומך בגלל תפקיד חשוב שהיה לך בוועדה אחרת ופינה את זמנו.
אמנון כהן: אני מודה לך, אדוני המחליף.
ציון פיניאן: בסוף הישיבה רק תודיעו לי אם אני אזרוק את הפלאפון או אחזיק אותו.
אמנון כהן: מעכשיו תזרוק את הפלאפון אם אתה יכול.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא, אני אגיד לך מה לעשות, פשוט אל תיקח דור 4, דור 3, קח את הכי פשוט ב-50 שקל.
אורי מקלב: אבל בשונה מדיונים רבים שיש כאן
אורי מקלב: בכנסת שבאים לדבר על נושא מחירי חברות הסלולר או כל מי שמפעיל אנטנות כאלה ואחרות, הצעת החוק הזו באה מכיוון אחר לגמרי.
אורי מקלב: זו הצעת חוק שבאה להגן על האזרח, באה לשמור על הבריאות של האזרח, עכשיו זה לא משנה מי שבאמת מקים את האנטנה, מי שבעל עניין בהקמת אותם אנטנות שגורמות לקרינה בלתי מייננת.
אורי מקלב: בכל אופן, התשובות שאנחנו מקבלים לאורך זמן זה ודאי שיש תקנים וכל מי שפועל עובד לפי תקנים שהמדינה אחראית לכך וקבעה ויש גופים מקצועיים שמאשרים את זה.
אורי מקלב: בזה בעצם פותרים את כל השאלות שעולות מפעם לפעם כאן בכנסת, מה קורה עם הקרינה, מה קורה עם הסכנה שבקרינה, ותמיד אומרים שאנחנו עובדים לפי תקנים.
אורי מקלב: אבל מה לעשות שהחיים הם יותר חזקים?
אורי מקלב: אנחנו עדים לא מעט, גם בנושאים האלה וגם בנושאים אחרים, שקודם כל גם עצם העובדות והתקנים והמדדים שנקבעו הם במחלוקת.
אורי מקלב: לא כולם מסכימים לזה.
אורי מקלב: זה נכון שבסוף קבעו ונכון שיש אולי גם תקנים אירופאיים ונכונות התשובות האלה ואנחנו מחמירים הרבה יותר ממקומות אחרים לרוב, אנחנו בזה לקחנו מרחבים מרווחים הרבה יותר חזקים.
אורי מקלב: בסופו של דבר, קודם כל העם מודאג, ולא פחות מודאגים שהנה, אנחנו יודעים בנושאים שונים שיש לנו תקנים בארץ, כולל אפילו בדברים הכי חשובים, כולל תרופות, מתברר לאחר שנים שהתרופה הזו והתהליך הזה והמהלך הזה מזיק לבריאות.
אורי מקלב: אז מה לעשות?
אורי מקלב: אנחנו לוקחים את הכול.
אורי מקלב: אבל בדברים שאנחנו יכולים להימנע – הצעת החוק באה, אני אחד המצטרפים ליוזמה של חברת הכנסת שמאלוב-ברקוביץ, ועל כך להגיד: גם אם נראה לנו שאנחנו היום עומדים בתקנים, אף אחד לא יכול להגיד בביטחון שאין שום דבר, יכולים להגיד שיש תקנים אבל להגיד בביטחון ולקחת אחריות - - -
אורי מקלב: לכן מבקשים במקומות הרגישים.
אורי מקלב: החוק מבקש לקחת מרווח בסיכון יותר גדול במקומות מאוד מסוימים.
אורי מקלב: אם יש מישהו שטוען ש-75 מטר זה יותר מדי, צריך להוריד ל-80 מטר, צריך להוריד, להוסיף בחוק שזה לא רק מרחק, צריך גם שלא יכוון.
אורי מקלב: מה אומרת עורכת הדין מהלשכה המשפטית של המשרד להגנת הסביבה?
אורי מקלב: אומרת שזה לא רק ה-75 מטר, יכול להיות 75 מטר שמסוכן יותר מ-50 מטר כשהקרינה לא מכוונת.
אורי מקלב: אז בסדר, אז אפשר להוציא בהצעת החוק גם כן, שגם לא יהיה 75 מטר וגם לא יהיה מכוון.
אורי מקלב: זו לא סיבה שלא נגיד לזה.
אורי מקלב: במשפט סיכום, הצעת החוק הזאת לא באה להתקיף אף אחד ולא באה להיות נגד אף אחד, היא באה לשמור על בריאות הציבור ולקחת מרחב יותר גדול לאוכלוסייה שהיא יותר פגיעה, שזו בעיקר אוכלוסיית הילדים וגם קשישים, כפי שכבר נאמר.
אורי מקלב: רבותי, אין ספק שהחשיפה לילדים היא הרבה יותר גדולה ולכן מבקשים, יש מספיק מקומות, כל המקומות האלה שלא צריך היתר בניה, אפשר לקחת את ההקמה של האנטנות האלה שהן בעלות קרינה למקומות אחרים ולא למקומות ששוהים שם באופן קבוע, לדוגמה ילדים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אדוני היושב-ראש, אני יכולה קצת לעשות קצת סדר ולענות גם למי שמתנגד להצעת החוק הזו?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: חברות הסלולר מתנגדות מאוד.
אורי מקלב: מפתיע.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הצעת החוק הזו מאוד מאוד לא מתאימה להם, הם מפעילים לחצים היסטריים על הממשלה, על חברי כנסת כדי שאנחנו נוריד את הצעת החוק הזו.
ליאור ורונה: גברתי, כל משרדי הממשלה התנגדו פה עכשיו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אף אחד פה לא התנגד.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: משרד הבריאות אמר שצריך לעשות את הזהירות המונעת - - -
ליאור ורונה: כלשונה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה הוא פה בכלל?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הוא שתדלן כרגע, הוא כרגע מבצע עבודת לוביסט, אני לא יודעת אם יש לך אישור.
אמנון כהן: הוא עושה את העבודה שלו, בסדר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא, סליחה, יש הנחיה חדשה - - -
אמנון כהן: לא, אתה יכול לדבר אבל ברשות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש הנחיה חדשה של יושב-ראש הכנסת שמי שמבצע עבודת שתדלנות צריך אישור מיוחד ואני אפנה אליו כדי שאתה תקבל אישור מיוחד כדי שפעם הבאה שאתה תשב פה יהיה ברור שכל מה שאתה אומר הוא לא אובייקטיבי כי אתה מייצג פה את חברות הסלולר שמטרתן היא הגדלת ההכנסות שלהן ולכן אני אעשה הכול כדי שבכנסת הזו יהיה סדר, שאנחנו לא נשקר לציבור ונגיד את האמת כי המטרה שלך היא להרוויח יותר כסף, נקודה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: והמטרה שלי היא לשמור על הילדים שלנו, כולל על הילדים שלך, דרך אגב, כי אתה לא נראה לי שומר עליהם.
אמנון כהן: בסדר, אבל בשביל זה הוא מקבל כסף.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז שיגיד.
אמנון כהן: הוא יושב פה - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא, לא, ממש לא, הוא אומר שהוא אובייקטיבי, יש לו מחקרים.
אמנון כהן: רצית להוסיף עוד משהו?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כן, תן לי בבקשה 3 דקות.
אמנון כהן: קיבלת, 3-4 קיבלת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אדוני, אני מחזיקה פה שני מסמכים מאוד חשובים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: קודם כל אני רוצה לענות למשרד לאיכות הסביבה שהעבירו לי כרגע איזשהו מסמך שאין לו קשר למפגש ביני לבין השר וזה נורא מוזר לי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הדס, את העברת לי מה שנקרא: מדינת ישראל, המשרד להגנת הסביבה, טווחי בטיחות ורמות חשיפה מרביות מותרות לעניין קרינה בתדרי רדיו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אין שום קשר לישיבה שהיתה ביננו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה מסמך שאתם מפיצים אותו באופן כללי והישיבה שהיתה והמסקנות שהיו בישיבה, משום מה נעלמו במשרד להגנת הסביבה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני כבר 4-5 חודשים מבקשת את זה, לאף אחד אין את זה, אז המסמך שלך הוא מסמך לא רלוונטי.
הדס פיקסלר: - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: רגע, הדס.
אמנון כהן: רגע, תני לה לסיים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הדס, תני לי בבקשה לסיים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה להקריא פה ממסמך שיצא לו מזמן שחתומים עליו משרד הבריאות, משרד התקשורת, המשרד להגנת הסביבה, הנדון: תקשורת סלולרית בדור 4, עמדת משרדי התקשורת, בריאות והגנת הסביבה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מדברים פה על בעיות הקרינה שקיימות ויש פה סיכום ששלושת המשרדים עומדים מאחורי זה ואמורים להביא את זה לידי החלטה במשרדי ממשלה, פשוט החוק שלי יכול לזרז את כל המסקנות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אלה תשובות בשבילך, אדוני מ"פורום החברות הסלולריות".
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: טרם התחלת שימוש בטכנולוגיות חדשות המיועדות לשימוש המוני מקובל להכין מסמך הצדקה במסגרתו נבחנים היתרונות לעומת הסיכונים לציבור הרחב על חלקיו וקבוצותיו השונים, בהתאם לכך מוחלט אם יש להכניס את הטכנולוגיה לשימוש באזור ובאיזה אופן.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז להבדיל ממה שאמרת, אדוני - - -
ליאור ורונה: אני תומך בזה אגב.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זו נקודה אחת שצריך לעשות דיון בנושא דור 4 - - -
ליאור ורונה: זה לא קשור לדיון פה בכלל.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כי כשדיבר פה "פורום החברות הסלולריות" על כך שצריך יותר - - -
נתי שוברט: יש דיון ציבורי.
רוני קלר: איפה יש דיון ציבורי בדור 4?
אמנון כהן: תנו לה לדבר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שים לב שמשרד התקשורת, שרוצה לפתוח את שוק התקשורת כי זה עושה טוב לשרים ולכולם, מתנגד לשמירה על הבריאות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ודרך אגב, אני חושב, אדוני ממשרד הבריאות, שהגיע הזמן שאתם תתעסקו בזה ולא אף משרד אחר כי יש פה פגיעה חד משמעית בבריאותו של הציבור ולא משרד התקשורת צריך להחליט.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: האדון מהפורום הסלולרי אומר שככל שיש פחות אנטנות כך לא תהיה קליטה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אדוני היושב-ראש, רמת האנטנות שקיימת במדינת ישראל מספיקה היום לא רק לעשות דור 4, גם לעשות את דור 5, אבל למה הם רוצים יותר ויותר אנטנות?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כי ככל שיש יותר אנטנות, אני אומרת את זה כבר כמה וכמה פעמים, כך תהיה לך אפשרות לא רק להסתכל בפלאפון אלא גם לשמוע אותי כרגע וגם לבדוק למשל את לחץ הדם שלך, אם יש סוכר בשתן, להפוך את הכלי הזה לכזה שאתה לא תוכל להסתובב בלעדיו שנייה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שים לב שהבן-אדם מאבד ארנק היום - - -
אמנון כהן: הוא רוצה ייקח, לא רוצה לא ייקח.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל חשוב לי להסביר את זה.
אמנון כהן: אם אני בן-אדם חולה ואני רוצה לבדוק את עצמי כל רגע וזה פותר לי את הבעיה במקום להשתמש עם 10 מכשירים, מכשיר אחד נותן לי הכול – נוחות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל אנחנו, כמדינת ישראל, צריכים לבדוק את האיזון בין ההתקדמות הטכנולוגית לבין שמירה על בריאות הציבור וזה צריך לצאת מתוך הבית הזה, לא מתוך חברות הסלולר שרוצות להרוויח עוד כסף ולתת לנו נוחות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: נכון, באמת נוח לנו מאוד עם הסלולר אבל השאלה מה אנחנו עושים כשילדים בני 6 ו-8 מסתובבים עם אייפון ומקרינים את עצמם.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה להמשיך בבקשה עוד כמה משפטים מתוך המסמך הזה: אחת ההמלצות של הוועדה היתה שלפני המעבר לדור חדש של התקשורת הסלולרית הממשלה תקיים דיון ציבורי באשר ליתרונות וחסרונות של מעבר כזה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה לא נקבע, זה לא נעשה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שניים, חוק הקרינה הבלתי מייננת קובע שבכל התקשורת לקרינה בלתי מייננת יש לפעול לפי עקרונות הזהירות המונעת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בהתאם לעיקרון הזהירות המונעת טרם כניסת טכנולוגיית דור 4 יש לקיים בדיקה יסודית של נזקים אפשריים מול תועלת הציבור.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הלאה – אני לא קוראת את הכול – פריסת דור 4.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: פריסת התשתית הסלולרית בדור 4 תעשה באמצעות האנטנות הקיימות בתוספת של עד 30% אנטנות נוספות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא פי שניים ואלפי אנטנות כמו שרוצות חברות סלולר חדשות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: על בעיה עליה הצביע משרד הבריאות לפיה שימושים המצריכים העברת נתונים רבים עלולים לגרום, אדוני היושב-ראש, זה מאוד חשוב, לחשיפה מוגברת לקרינה, זה בדיוק מה שאמרתי קודם.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תוכל לבוא על פתרון בכך שפריסת דור 4 תעשה כאמור באמצעות ציוד ואנטנות קטנות כפי שדיברה פה נציגת משרד הפנים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: באמצעות ציוד אנטנות קטנות וזעירות תוך וחוץ מבניות ושימוש בקווי תקשורת נייחים בכל המצבים בהם הדבר אפשרי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: באופן זה העברת הנתונים תהיה בעיקר דרך קווי תקשורת נייחים ולא דרך המתקנים הסלולריים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: דבר נוסף שממליץ המסמך הזה זה שיתוף אתרים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: המלצת הצוות הבין-משרדי בנושא: מודל לשיתוף תשתיות בתחום הסלולר מיוני 2011, היתה כי יש לחייב את חברות הסלולר להקים אתרים משותפים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה זה אומר, אדוני?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שאם יש אנטנה אחת גדולה, שישתמשו בה כל חברות הסלולר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה שקורה היום הוא שכל חברת סלולר לא רוצה להיות תלויה בחברת סלולר אחרת ואנחנו פורסים את האנטנות כמו פטריות אחרי הגשם בכל פינה במדינת ישראל.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה לקרוא עוד משפט אחד מתוך היחידה לאפידמיולוגיה של סרטן ושל קרינה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: נייר עמדה בנושא קרינה אלקטרו-מגנטית בסביבת התלמיד.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אדוני, זה חשוב מאוד.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מסיקור ומחקרים שפורסמו עד כה, להבדיל ממה שנאמר פה ושמענו קודם, לרבות מחקר ה"אינטרפון" הבין-לאומי שבחן את השפעת השימוש בטלפונים סלולריים על התפתחות גידולי מוח ממאירים ושפירים וגידולי עצב השמע וגידולי בלוטת הרוק, עולה כי קיים חשש, אדוני, לעלייה בסיכון לפיתוח גידולים אלו בעקבות שימוש בטלפון סלולרי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בעיר ניו-יורק, אדוני, קיים איסור על הכנסת טלפונים סלולריים לבתי ספר, אני לא רואה שום סיבה מדוע מדינת ישראל צריכה להיות בתחום הזה אור לחברות הסלולר, לא אור לגויים אלא אור לחברות הסלולר, ולאפשר שבסביבת בית ספר כל ילד יסתובב עם טלפון דור 4, דור 5, דור 6, דור 7.
ניצן ליבנה: זה לא קשור להצעת החוק.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה קשור להצעת החוק.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מבינה שמשרד התקשורת מאוד מודאג שחברות סלולר חדשות וישנות – שלחו פה את נציגי הציבור לשמור על החברות הפרטיות, אבל תני לי בבקשה לסיים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: עוד פעם, אני מדברת על היחידה לאפידמיולוגיה של סרטן ושל קרינה.