GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
גליה כהן: יש נכסים אחרים שהם עתירי שטח והם נשאבים מתוך משרדים, שירותים ומסחר, ועמדת משרד הפנים היא שאין להרחיב את הסיווגים הראשיים.
גליה כהן: המשמעות של הבקשה כאן זה בעצם הרחבה של הסיווגים הראשיים לסיווג נוסף.
גליה כהן: המגמה היא לצמצום סיווגים וסיווגים ראשיים ולא להרחבה שלהם, והמשמעות זה בעצם מגמה הפוכה.
אורי מקלב: הם מודעים לזה.
אורי מקלב: הם אמרו לשים אותם בסיווג של בתי מלון, לא שמת לב?
גליה כהן: אני אשיב על בתי המלון עוד רגע, אבל כאן אני רוצה לחדד שיש הרבה נכסים שהם תחת משרדים, שירותים מסחר.
גליה כהן: הם עתירי שטח והם משלמים הרבה יותר מהסכומים שהוזכרו כאן, כך שאולמות השמחה הם לא הנכס היחידי.
גליה כהן: חייבים להעמיד את זה כאן ולציין זאת.
גליה כהן: לגבי בתי מלון - את בתי המלון הזכירה עו"ד נועה מהשלטון המקומי.
אורי מקלב: איזה דוגמאות יש לך לעוד נכסים?
גליה כהן: למשל, סופרמרקט.
אורי מקלב: כל מטר מנוצל.
גליה כהן: עדיין זה שטחים גדולים וגם שם.
גליה כהן: זאת אומרת, אין לזה סוף.
גליה כהן: אם אתה תתחיל אז אני יכולה לתת דוגמאות.
גליה כהן: לא חשבתי על זה כרגע.
אורי מקלב: אני מקווה שאת הבנת למה הם התכוונו בשטחים גדולים.
גליה כהן: אני הבנתי וגם אין טעם שאני אחזור על מה שהשלטון המקומי אמר לגבי קרקע לעריכת אירועים.
גליה כהן: גם שם.
גליה כהן: אני לא יודעת אם מרבית הפעילות, אבל פעילות לא מבוטלת נמצאת בקרקע עצמה שסמוכה לאולם.
גליה כהן: לעניין בתי המלון - בתי המלון זה היה סיפור באמת של עידוד התיירות זה היה המקור, זה היה משהו אחר לגמרי.
גליה כהן: אם נסתכל על בית מלון רגיל וממוצע יש הרבה שטחי עזר שם.
גליה כהן: בית מלון לא בנוי רק מאולמות שמחה.
גליה כהן: גם שם יש פעילות עסקית שלא נשכח אותה, ויש המון שטחי עזר, חדרי מדרגות ומעברים כששם השטחים הם הרבה יותר גדולים.
גליה כהן: אבל שם המקור הוא אחר לגמרי - עידוד התיירות בתקופה של שפל.
גליה כהן: זה לא הסיפור של בתי המלון.
אמנון כהן: אבל את יודעת שיש גם אירועים שהם עושים שם.
אמנון כהן: גם למלונאות יש.
גליה כהן: אני יודעת, אבל זה חלק אחד מתוך קומפלקס.
אמנון כהן: יש גם חצרות בכלל של נופשי המלון אבל הם עושים שם ברביקיו ודברים כאלה.
גליה כהן: אבל זה חלק אחד מתוך כל הנכס הזה, קומפלקס גדול.
אמנון כהן: אז אפשר להשוות את התנאים, נכון?
גליה כהן: אי-אפשר להשוות.
גליה כהן: לא, בפירוש לא.
אמנון כהן: אני רוצה לסכם את הדיון, ידידי יהודה.
יהודה כהן: קודם כל, עו"ד אריה סער רוצה לדבר גם בנושא - - -
אמנון כהן: לא, אין יותר.
אמנון כהן: אם יש משהו חדש שלא דיברנו אז בבקשה.
אמנון כהן: על ארנונה דיברנו, תכנון ובנייה דיברנו, בעיות - - - דיברנו.
אמנון כהן: אני חייב לסכם.
שלום ג'יבלי: שלום מבאר-שבע.
אמנון כהן: בנושא של באר-שבע אני הבנתי שיש בעיה.
שלום ג'יבלי: אני רק רוצה להגיד למשרד הפנים שאין עסק שלא עובד 180 יום בשנה, אין דבר כזה.
שלום ג'יבלי: מלון עובד כל השנה.
שלום ג'יבלי: אנחנו לא לא רוצים לעבוד.
שלום ג'יבלי: אנחנו לא עובדים בימים כמו תשעה באב, בעומר.
שלום ג'יבלי: את גם יודעת שלפני חגים גם לא מתחתנים.
שלום ג'יבלי: יום לפני ראש השנה בן-אדם לא מתחתן.
שלום ג'יבלי: הוא אומר: מחר ראש השנה, איך אני אתחתן?
שלום ג'יבלי: בסוכות אי-אפשר לעשות אירועים.
שלום ג'יבלי: במוצאי-שבת הרבנות לא נותנת לנו לעשות אירועים כי השעון מגיע מאוחר ויהיה חילול שבת.
שלום ג'יבלי: אז מה אנחנו עובדים?
שלום ג'יבלי: חמישה ימים?
שלום ג'יבלי: חמישה ימים אנחנו עובדים בשבוע.
אמנון כהן: הוא אומר:
אמנון כהן: למה האלמנט הזה שבמשך 180 יום בשנה אני לא עובד, לא מביא אותי לידי זה שאני אקבל איזושהי הנחה במקום אחר?
אמנון כהן: למשל, בארנונה.
גליה כהן: הנחה זה לא המושג הנכון, אבל יש עוד נכסים שנקראים נכסים עונתיים מלבד אולמות שמחות.
גליה כהן: למשל, סופרלנד, מפעל מצות.
גליה כהן: נתקלנו בבקשות של רשויות מקומיות לנכסים עונתיים והפחתה משמעותית בתעריף - זה לא נקרא הנחה, אבל הפחתה בתעריף - וגם שם המחוקק לא מאפשר הפחתת תעריפים.
יהודה כהן: כשאת מדברת על סופרלנד את מדברת על מתקן אחד בסך-הכול שיש בכל ארץ-ישראל.
יהודה כהן: את לא מדברת על ענף.
אמנון כהן: לא, סופרלנד, לונה פארק.
אמנון כהן: יש כמה כאלה.
יהודה כהן: לא, אבל 60 אלף עובדים הענף מעסיק.
יהודה כהן: זה הולך ומתרחב, יש דבר כזה.
יהודה כהן: את לא יכולה לעשות את זה באותו קנה מידה.
גליה כהן: אני לא משווה, אני רק אומרת - - -
יהודה כהן: לא, העלית את הנושא כהשוואה וזה לא ההשוואה.
יהודה כהן: מדובר פה על 60 אלף עובדים שמועסקים בדברים האלה.
יהודה כהן: זה לא אותו קנה מידה.
אמנון כהן: אני מבין שצריך לעשות חשיבה, בסדר.
אמנון כהן: מה עוד, אדוני?
שלום ג'יבלי: חוץ מזה, באר-שבע חצי מחיר מאזור המרכז.
אמנון כהן: ידידי, את החשיבה לא עושים פקידים, את החשיבה עושים פוליטיקאים.
אמנון כהן: בשביל זה הם נבחרו.
אמנון כהן: הם מנחיתים אליהם והם עושים את העבודה.
אמנון כהן: כרגע היא עושה מה שקבעו לה.
אמנון כהן: אני המחוקק ואני קבעתי לה זה, רק היא יכולה לעשות את זה.
אמנון כהן: היא לא יכולה לזוז מילימטר, אלא אם כן נתתי לה סמכות אחרת.
אמנון כהן: הגבלתי את זה בחוק, סידרתי לה, תקנות הבאתי, שיניתי תקנות שלהם, שיניתי חוק.
אמנון כהן: לכן, זה במקום אחר.
אמנון כהן: גם נושא תכנון.
אמנון כהן: יבוא לפה הפקיד של מנהל התכנון והוא עובד לפי אמות מידה שאנחנו קבענו כמדינה.
אמנון כהן: אם אנחנו רוצים לשנות, להביא תוכנית מתאר ארצית לנושא בעלי אולמות וגני אירועים, אני צריך לחייב את המדינה לעשות את זה.
אמנון כהן: ברגע שתהיה תמ"א אז זה ייגזר מתוכו כמו למעון חוסים.
אמנון כהן: יש היום מקומות מסוימים שקבעו: פה יהיה מקום למעון חוסים.
אמנון כהן: אותו דבר אנחנו צריכים לקבוע במדינה.
אמנון כהן: אנחנו מדברים על זה, בשביל זה אנחנו עושים דיון.
אמנון כהן: לומדים את הדברים.
אמנון כהן: הפקידות הבכירה שיושבת כאן עושה באמת את העבודה על-פי אמות מידה שקבענו על-פי חוקי מדינת ישראל.
אמנון כהן: הם לא יכולים לתת הנחות, הם לא יכולים לתת הקלות, שום דבר, אלא אם כן המחוקק ייתן את דעתו על זה.
אמנון כהן: אנחנו כבית מחוקקים נעלה את הדברים לשרים כי מי שאחראי על הביצועים זה השרים.
אמנון כהן: אם הם יכולים בתקנות או בצווים לתקן, בבקשה.
אמנון כהן: אם לא, אני מחוקק, אני אביא חוק.
אמנון כהן: לכן, חבריי יושבים פה ושומעים את הדברים.
אמנון כהן: אנחנו צריכים למצוא פיתרונות בחקיקה.
אמנון כהן: אם לא יעשו את זה והדברים שלנו לא יישמעו - אנחנו נוציא גם סיכום של דיון ונשמע את התשובות - אנחנו נביא חקיקה שהמדינה חייבת להתכנס ולהכין תכנית מתאר ארצית.
אמנון כהן: הסיכום של הדיון הוא כך.
אמנון כהן: אני צריך לסכם יש לי דיון אחר.
אריה סער: הערה אחת קטנה בנושא רישוי עסקים שהיא חובה לאור התייחסותו של משרד הפנים.
אמנון כהן: לא נסכם את הדיון, בסדר.
אריה סער: הערה קטנה אחת.
אריה סער: אנחנו מברכים, ההתאחדות מברכת על נושא של נוהלים אחידים.
אמנון כהן: לא, יברך את הוועדה כי אנחנו דרשנו.
אריה סער: אוקיי, אנחנו מברכים על זה גם כן.
אריה סער: אבל אנחנו מבקשים לשתף אותנו משום שלא שמעו את כל הבעיות.
אמנון כהן: בוקר טוב אליהו, 2010 זה היה.
אריה סער: עדיין זה לא יצא.
יהודה כהן: הערתו היתה, ומה שציין פה אשר, בנושא של ברים אקטיביים.
יהודה כהן: אני רוצה לשים לב לזה פה.
יהודה כהן: מדינת ישראל נלחמת נגד תופעה של שתייה חריפה.
אמנון כהן: יקירי יהודה, תקשיב.
אמנון כהן: אשר דיבר על זה שכאשר זוג בא להתחתן הוא אומר לבעל אולם: אני רוצה מעצב, אני רוצה תקליטן, אני רוצה בר אקטיבי.
אמנון כהן: הוא אומר אז: לזה אני מסכים, לזה אני לא מסכים.
אמנון כהן: זה נסגר ביניהם, זה נגמר.
אמנון כהן: לא צריך עוד הפעם לחדש.
יהודה כהן: לא, היתה הערה שכבוד היושב-ראש לא שם לב, ואני רק אעיר.
יהודה כהן: בר אקטיבי חייב על-פי חוק רישיון עסק כי הוא מתעסק במשקאות חריפים.
יהודה כהן: בר אקטיבי - ילדים בני 18 מפעילים אותו ביערות, מפעילים אותו בכל מיני מקומות ומשקים אנשים.
אמנון כהן: דבר עכשיו על אולמות שמחה, עזוב את היערות.
יהודה כהן: הוא נכנס אליי בלי רישיון עסק והוא גורם לי ל - - -, ואז הוא אומר: לא, האחריות היא שלך.
אמנון כהן: אתה תבדוק.
אמנון כהן: נכון, אני מסכים איתו.
יהודה כהן: אבל איפה הוא במקומות האחרים?
אמנון כהן: תעזוב אותו במקומות האחרים.
אמנון כהן: אתה מדבר על בעלי אולמות, אתה מנכ"ל של התאחדות בעלי אולמות.
אמנון כהן: להם אתה צריך לדאוג.
אמנון כהן: אדוני, האם אתה רוצה להגיד משפט?
אמנון כהן: אתה עשית את כל הדרך ולא נקפח אותך.
אלדד אהרוני: תודה.
אלדד אהרוני: שמי אלדד ואני הבעלים של גלריה "פלורנס" ביפו העתיקה.
אלדד אהרוני: דיברתם על ארנונה עונתית.
אלדד אהרוני: יש לי גג.
אלדד אהרוני: כשיורד גשם בחורף אני משלם אותו הדבר כמו בקיץ.
אמנון כהן: לא, הם דיברו שאין דיפרנציאליות.
אמנון כהן: משלמים כל הזמן.
אלדד אהרוני: כל הזמן אני משלם.
אלדד אהרוני: חצי שנה אני לא משתמש בגלל הגשם ואני משלם אותו הדבר.
אורי מקלב: על זה הוא מלין.
אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, אני חושב שאנחנו צריכים למחות על כך, לא להסכים לכך, כפי שהתבטאו כמה מהדוברים, בכל אופן דוברת אחת, שכאילו אולמות שמחה וחתונות מתמזגים יחד עם חתונה מפוארת.
אורי מקלב: לא בכל החתונות ולא בכל האירועים הכוונה היא למשהו מפואר.
קריאה: אף אחד לא התכוון למפואר.
אורי מקלב: דיברו: הנה האדם עושה חתונה מפוארת, שישלם גם ארנונה.
אורי מקלב: יכול להיות שיש כאלה שעושים חתונות מפוארות, אבל ישנם רבים רבים שלא רוצים ולא מבקשים לעשות חתונות מפוארות.
אורי מקלב: הם מבקשים לעשות את המינימום הצנוע.
אורי מקלב: אנחנו מכירים ואני בטוח שגם אתה מגיע לחתונות שנערכות בצמצום.
אמנון כהן: אבל למה הם לא מביאים כסף לזוג הצעיר?
אמנון כהן: הם מביאים איזשהו ספר, שיביאו כסף.
אמנון כהן: הרי המנה שולמה.
אמנון כהן: בוכרים שמים כסף.
אמנון כהן: כסף,
אמנון כהן: כסף הם שמים: 500, 800, 1,000.
אורי מקלב: הספר הזה הוא ספר מוסר שממנו הוא ילמד.
אורי מקלב: בספר שמקבלים לבר-מצווה כתוב שבחתונה צריך להסתפק במועט.
אמנון כהן: אבל יש הוצאות.
אמנון כהן: יש לו עשרה ספרים כאלה בבית.
אמנון כהן: למה הוא צריך עוד ספר כזה?
אורי מקלב: כי יש לו אחר כך עוד בר מצווה, ולכן הוא צריך עשרה כאלה.
אמנון כהן: אבל כרגע הוא צריך לשלם את המנה.
אמנון כהן: העניין הוא שבחוגים האלה גם מנה אין, כך שלא משנה.
אורי מקלב: - - - מנה אחת אפיים.
אמנון כהן: נעשה סיכום.
אמנון כהן: יהודה, תהיה קשוב.
אמנון כהן: הוועדה פונה לשר הפנים להנחות את מינהל התכנון להכין תכנית מתאר ארצית לאולמות וגני אירועים.
אמנון כהן: מכתב נפרד יצא גם לבינת שוורץ שהיא ראש מינהל התכנון בנושא התכנון.
אמנון כהן: לגבי הארנונה – במכתב לשר הפנים אפשר להוסיף שאני חושב שלגבי גני אירועים ובעלי אולמות צריך לעשות רביזיה ובחינה מחדש בנושא צו הארנונה, לבחון את סוגי השטחים, שטחי השירות, קרקע תפוסה ואת המושג של שטח עיקרי, וכמובן להתחשב בעונות ובתקופות שבהן מתקיימים האירועים.
אמנון כהן: השר רגיש מאוד, הוא יודע שיש 180 יום בשנה, כפי שצוין כאן על-ידי האנשים שמנהלים אולמות, כך שכמעט חצי שנה מתוך שנה אין אירועים.
אמנון כהן: צריך לחשב את זה בבדיקה הכוללת של הדברים לגבי הארנונה ולקחת את זה בחשבון.
אמנון כהן: אנחנו כמובן מברכים את רישוי עסקים על המפרט האחיד, ושזה יפורסם באינטרנט כפי שאנחנו יודעים, וכל בעל אולם ידע מראש.
אמנון כהן: אנחנו עשינו את זה לגבי כל העסקים, לגבי קיוסק, מכולת, בעל אולם.
אמנון כהן: הוא ייכנס לאתר ויקיש שהוא רוצה להקים גן אירועים או אולם שמחות ואז הוא ייראה את המטלות שבהן הוא צריך לעמוד.
אמנון כהן: הוא אפילו לא צריך להגיע.
אמנון כהן: הוא ימלא את זה ויביא את זה לרישוי עסקים של אותה עיר ובמקום הגיאוגרפי שבו הוא נמצא, ואז הוא מתקדם עם זה.
אמנון כהן: אני חושב שלאחר תקופה ארוכה הגענו להחלטה כך שזה יבוא לטובת אוכלוסיית אנשי העסקים ושהדברים האלה יהיו להם.
אמנון כהן: כל נושא שימוש חורג הוא כרגע לא רלוונטי כי כרגע הרפורמה לא עברה.
אמנון כהן: אבל אני חושב שאם בתכנית מתאר ארצית לגבי גני אירועים, בעלי אולמות ושמחה, המדינה תיתן לזה מענה אז זה גם יפתור את בעיית השימוש החורג כי זה כבר יהיה מוגדר באזור כזה או אחר.
אמנון כהן: אני חושב שאם תוקם שכונה ולידה יהיה מרכז מסחרי שבתוכו יהיה גם אולם שמחות או שבמקום שהוא קצת מרוחק משם יהיה גן אירועים שייתן מענה לאזור גיאוגרפי בו נמצאים האזרחים אז זה ייתר את כל נושא שימוש חורג, ואט ואט כל העסקים האלה ירקמו עור וגידים ויהיו חוקיים לשירות הציבור לעילא ולעילא.
אמנון כהן: אני כמובן רוצה להגיד ישר כוח לכל בעלי האולמות, גני האירועים, שנותנים לנו מקום על נמת שנוכל לכנס בו משפחה וחברים באירועים השונים, וזאת מבלי שיהיו לנו דאגות מה יאכלו או מה לא יאכלו.
אמנון כהן: אתם עושים את כל העבודה בשבילנו, ישר כוח לכם.
אמנון כהן: אנחנו עומדים לעזר, הבית הזה הוא שלכם.
אמנון כהן: אם יש לכם עוד טיעונים אז, יהודה, תשלח מכתבים ופניות.
אמנון כהן: אנחנו נהיה איתכם, ובמה שאפשר יהיה לעזור בוודאי שנעזור.
אמנון כהן: כמובן בכל החלטה שיקבל משרד הפנים הוא צריך לשפות את השלטון המקומי.
אמנון כהן: לגבי באר-שבע – אני ראיתי פה שיש מכתב.
אמנון כהן: נכתוב מכתב גם לשר הפנים שייבחן את הנושא הזה, גם לראש עיריית באר-שבע שלא יטיל גזרה שאי-אפשר לעמוד בה, ושלא יגרום לכך שבעלי אולמות וגני אירועים ייסגרו בעירו כי הם לא יכולים.
אמנון כהן: האם הוא ביקש את הכסף של הארנונה שבע שנים אחורה?
אמנון כהן: אני חושב שזו גזירה שקשה לעמוד בה.
אמנון כהן: צריך לבוא לקראתם.
אמנון כהן: אני לא יודע ממה זה נבע.
אמנון כהן: האם לא שילמו בכלל?
יהודה כהן: שילמו, שילמו.
יהודה כהן: באו עכשיו מדידות חדשות.
יהודה כהן: חברת ברק - - - עושים מדידות.
אמנון כהן: אז לבחון את הדברים שתהיה או פריסה או - - -
יהודה כהן: לא, להמשיך את המצב של היום של מלחמה.
אמנון כהן: אני לא יכול להגיד לו כי אולי בן-אדם התרחב, עשה דברים.
יהודה כהן: לא עשה שום דבר, אותו מצב שהיה קיים.
אמנון כהן: אז איך המדידות השתנו?
קריאה: המחירים השתנו, לא המדידות.
אמנון כהן: אני לא יודע מה בדיוק – שיבדקו את הנושא הזה.
אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, לשאול את עיריית באר-שבע מה היה קורה אם הם היו מוצאים שהשינוי היה הפוך.
אורי מקלב: דהיינו, מה קורה במקרה וגבו מבן-אדם על יותר מטרים ממה שהיו לו?
אורי מקלב: כמה הם מחזירים אחורנית?
אורי מקלב: כמה עיריית באר-שבע מחזירה לאותו אדם שהתגלה שהוא שילם יותר מידיי?
אורי מקלב: תופתע שמחזירים לו שנה אחורנית, אבל לחייב הם רוצים שבע שנים.
אמנון כהן: אני סיכמתי את הדיון.
אמנון כהן: בסדר, יקירי.
אמנון כהן: אנחנו נכתוב מכתב.
אמנון כהן: אני לא יודע בדיוק מה הביא אותו.
אמנון כהן: לפי חוק מותר לו שבע שנים אחורה.
אמנון כהן: אנחנו נבוא ל - - -
שמעון עמר: סליחה, כשאני פתחתי אולם לפני שש שנים ישבתי עם ראש העיר דאז טרנר ואמרתי לו שיש לנו שטח אדמה שנמצא במרכז העיר והוא עומד כבר עשרים שנה בתול.
שמעון עמר: אני רק נותן את הדוגמה האישית שלי.
שמעון עמר: אמרתי לו: למה אני צריך לשלם מיסים ועל מה?
שמעון עמר: קבע לי: אתה צריך לשלם את זה ואת זה.
שמעון עמר: השקענו ואחרי שש שנים שאנחנו עובדים אני משלם 600 אלף שקל בשנה.
שמעון עמר: השנה הזאת הוסיפו לי עוד 300 אלף שקל על כל מיני דברים.
שמעון עמר: אני לוקח את הדוגמה האישית שלי.
שמעון עמר: אם הייתי יודע לפני שש שנים שזה מה שמצפה לי בחישוב הכלכלי ושאני צריך לחזור שש שנים אחורה, אז - - -
אמנון כהן: האם אלו דברים שלא ידעת?
שמעון עמר: לא ידענו ולה היה בכלל.
שמעון עמר: לא היה מודע בכלל מה זה קרקע תפוסה.
שמעון עמר: לא שילמנו חניה במשך עשרים שנה.
שמעון עמר: הדברים האלה לא היו בבאר-שבע לפי החישובים.
שמעון עמר: היום אתה צריך לחזור שבע שנים אחורה ולשלם את הדברים האלה.
אמנון כהן: תודה, אני מקווה שנביא איזושהי בשורה.
אמנון כהן: הנושאים הראשונים של היום הם שתי הצעות חוק: הצעת חוק שהייה שלא כדין (איסור סיוע) (תיקוני חקיקה) (תיקון – החמרת ענישה על הלנה, העסקה והסעה של כדין של חבר הכנסת אופיר אקוניס, פ/4359, והצעה דומה של חברת הכנסת מירי רגב, פ/4424.
אמנון כהן: אנחנו מכינים את הצעות אלה לקריאה ראשונה.
אמנון כהן: אני רק רוצה לציין שהוועדה דנה בהצעת חוק ממשלתית למניעת הסתננות ואישרה אותה בשלוש קריאות.
אמנון כהן: למעשה, שם אנחנו כבר אפשרנו למדינה להקים מתקן בדרום.
אמנון כהן: במהלך הפגרה אנחנו גם נלך לסייר במקום על מנת לראות את הדברים מתבצעים שם.
אופיר אקוניס: אם אפשר להודיע.
מירי רגב: כמה שיותר זמן מראש להודיע לנו על הסיור כך שנדע שבוע לפני.
יעקב כץ: להודיע מראש על הסיורים.
אמנון כהן: יוצא סדר-יום והוא מפורסם באינטרנט.
אמנון כהן: אנחנו נשלח לכל 120 חברי הכנסת, כולל השרים, כולל ארגונים.
אמנון כהן: מי שרוצה להצטרף – בשמחה.
אמנון כהן: כמובן שהוועדה היא קשובה וכל פעם היא בודקת את הדברים.
אמנון כהן: אבל אני חושב שכמדינה אנחנו עדיין לא עושים מספיק למניעת כניסתם לכאן.
אמנון כהן: אנחנו היום בהחלטות האלה הולכים להקשיח את התנאים גם של המעסיקים, גם של אלו שמשכירים, גם של אלו שנותנים את השירות.
אמנון כהן: אנחנו כמובן לא רוצים שהם יהיו פה, אבל כרגע הם פה.
אמנון כהן: מצד שני, אנחנו צריכים לתת להם לאכול ושהם יחיו באיזשהו מקום ושהם יכלכלו את עצמם.
אמנון כהן: אנחנו גם מבחינת האמנות שחתומים עליהן צריכים לתת להם גם לחיות כמו בני אדם כי בצלם אלוקים ברא את האדם ואנחנו אומרים את זה כל הזמן.
אמנון כהן: במקום למצוא דרך להוציא אותם כמה שיותר מהר אנחנו מקשיחים ולפעמים אי-אפשר לעמוד בגזרה.
אמנון כהן: אם אנחנו אומרים לאדם שהוא לא ישכיר את ביתו לאותו בית אז הוא לא ישכיר כי הוא לא רוצה להיות עבריין.
אמנון כהן: אני אומר למעסיק לא להעסיק את אותו מסתנן ואז הוא לא עובד.
אמנון כהן: אבל הוא פה, הוא איתנו, הוא בחברה.
אמנון כהן: אם לא משכירים להם בית הם ישימו אוהל ואז נראה אותם מסתובבים ברחובות.
אמנון כהן: המטרה היא באמת להוציא אותם.
אמנון כהן: צריך להיות איזון מסוים בין הדברים.
אמנון כהן: העברנו איזשהו חוק ואיזנו אותו פחות או יותר.
אמנון כהן: פה יש משהו שהוא משלים להצעת החוק.
אמנון כהן: חבר הכנסת אקוניס, אני רואה שהחוק שלך מדבר גם לגבי שב"חים.
אמנון כהן: אני חושב שאנחנו צריכים להפריד את זה כי שב"חים יש במסגרת אחרת.
מירי רגב: לשב"ח יש מסגרת אחרת, מסגרת משרד הביטחון.
אמנון כהן: הוא הכניס פנימה גם את זה וגם את זה, ונצטרך לתת גם לגבי זה את הדעת.
מירי רגב: אני כבר אומרת שאני סיכמתי עם שר המשפטים שכל מה שמקובל מבחינתי בהצעה של חבר הכנסת אקוניס תקף לגבי ההצעה שלי כך שנדון בהצעה אחת, מבחינתי, ונחבר אותן אחר כך על-פי שני הפ"אים השונים, למרות שאני לא התייחסתי באף שלב לשב"חים.
אמנון כהן: קודם כל, תחליטו אתם אם אתם רוצים לאחד את הצעות החוק.
אופיר אקוניס: זה מה שהממשלה - - -
אמנון כהן: אם תגידי כן אז צריכים להעביר את זה לוועדת הכנסת, אנחנו צריכים לקבל אישור למיזוג.
אמנון כהן: קודם כל נצביע על המיזוג.
אמנון כהן: אנחנו מטפלים בזה, רק מבחינה טכנית צריכים לקבל החלטה שאנחנו מסכימים על מיזוג של שתי ההצעות.
אמנון כהן: בעד – פה אחד.
אמנון כהן: זה יעבור לוועדת הכנסת.
אופיר אקוניס: סליחה, למען השקיפות, אני מצביע במקום מישהו מהליכוד.
אמנון כהן: בסדר, ציון פיניאן.
אמנון כהן: אני אאפשר לכם לדבר בקצרה על הצעות החוק שלכם.
אמנון כהן: בגדול תגידו על מה הסכמתם, על מה לא הסכמתם, על מה היה לכם סיכום עם משרדי הממשלה, משרד המשפטים, ואז אנחנו נתחיל להתקדם ולשמוע גם את הגופים.
אמנון כהן: דבי, מה נשמע?
אמנון כהן: לא ראיתי כתבה בעיתון, שום דבר.
דבי גילד-חיו: ניסינו, ניסינו.
אמנון כהן: ניסינו ולא הלך?
דבי גילד-חיו: - - - כנראה יותר מעניין היום.
אמנון כהן: אבל את זה אפשר יהיה לתקן בהמשך.
אמנון כהן: חשוב שתישארי פה כי מה שתגידי חשוב לנו לחוק.
אמנון כהן: אני רוצה להרחיב את מה שנעשה אז.
אמנון כהן: צריך לתקן, זה לא היה מגיע לוועדה.
אופיר אקוניס: קודם כל, אני רוצה להודות לך ולצוות הוועדה על המהירות שבה אתה הבאת את הדיון הזה אחרי הקריאה הטרומית שבמקור היתה כבר אמורה להתרחש בתחילת יוני, אבל בשל סיבות פנים-קואליציונית בתוך אותה תופעה שמתרחשת היום עם קדימה או בלי קדימה, או ממה שנשאר ממנה, נדחתה בחודש והובאה להצבעה, אם אינני טועה, לפני עשרה ימים.
אופיר אקוניס: אני חושב שאנחנו עוסקים באחת הסוגיות החברתיות היסודיות ביותר שמתרחשות בחברה הישראלית, בציבוריות הישראלית, בעשור האחרון, אבל בעיקר בשלוש-ארבע השנים האחרונות, וזוהי תופעת ההסתננות הבלתי חוקית למדינת ישראל, ובעיקרה של מסתנני עבודה.
אופיר אקוניס: כידוע לך, אדוני היושב-ראש, אני בא ממפלגה שההחלטה הראשונה של ממשלתו של ראש הממשלה שלה – הראשונה, לא השנייה, לא השלישית, הכול בכתובים – היתה לקלוט פליטים מוייטנאם שצפו על רפסודה במשך שבועות ארוכים ושום מדינה בעולם לא קיבלה אותם.
אופיר אקוניס: משום שאנחנו מצווים, אנחנו חייבים לקלוט פליטים כעם של פליטים.
אופיר אקוניס: אבל אני חושב שאנחנו הגענו למצב שבו היטשטשו ההגדרות והיטשטשו הגבולות, ומה שמכונה פליטים גם לפי הדין הבין-לאומי למסתנני עבודה בלתי חוקיים.
אופיר אקוניס: אנחנו היינו בסיור מרתק של ועדת החוץ והביטחון בגבול הדרומי, הייתי ביותר מישיבה אחת כזאת אצל ראש הממשלה בכל מיני פורומים.
אופיר אקוניס: אנחנו בוודאות מדברים היום על הסתננות בלתי חוקית, על הסתננות עבודה שקיימת בארצות הברית של אמריקה, שקיימת באירופה, שקיימת בכל העולם המערבי משום שמסתנני עבודה יחד עם המעסיקים שלהם רוצים לבוא מארצות אפריקה למדינות המערב שבהן יש עבודה, פשוט יש עבודה.
אופיר אקוניס: הם יכולים להתפרנס שם ולהעביר את כספם חזרה למדינות אפריקה.
אופיר אקוניס: אני קורא, אדוני, בהזדמנות הזאת לממשלה, לשר הפנים, לשר לביטחון הפנים, לכל מי שעוסק בכך לקיים במהרה דיון שבו יובדלו האנשים שבאמת ברחו מאזורי קרבות שבהם הם נרדפים על-ידי השלטונות, כלומר, הם פליטים לפי החוק הבין-לאומי, לבין עשרות אלפי מסתננים, כי לא תעזור מכבסת מילים.
אופיר אקוניס: אני מכיר את מכבסות המילים, אני חושב שהציבור הישראלי במידה רבה גם קנה חלק ממכבסת המילים הזאת, או חלקו הגדול של הציבור הישראלי.
אופיר אקוניס: אבל לא הציבור הישראלי שחי תחת הכיבוש של מסתנני העבודה בשכונה שאני הסתובבתי בה כילד קטן, בנווה שאנן בתל אביב, וכולם יודעים מה קורה שם היום.
אופיר אקוניס: היינו בערד, אנחנו נמצאים באופקים ובשדרות.
אופיר אקוניס: אגב, זה כבר לא בדרום העיר, זה בכל העיר תל-אביב.
אופיר אקוניס: זה זולג צפונה.
אופיר אקוניס: ראינו גם תופעות של הסתננות בלתי חוקית שמגיעה עד חדרה בואכה חיפה.
אופיר אקוניס: פחות או יותר שם זה נעצר כרגע.
אופיר אקוניס: ולכן, ההבדלה הזאת בין פליטים לבין מסתנני עבודה בלתי חוקיים היא אבחנה חשובה, יסודית.
אופיר אקוניס: הממשלה צריכה לעשות את זה, ואני חושב שזה יקל על כולנו גם בעבודת החקיקה של החוק הזה שאנחנו עוסקים בו היום.
אופיר אקוניס: אתה הזכרת בצדק, אדוני, שקיימת כבר חקיקה בנושא שב"חים, שהייה שלא כדין, דבר שהוצע בזמן הפיגועים הגדולים על-ידי המשרד לביטחון הפנים, ובצדק.
אופיר אקוניס: זו היתה הצעת חוק ממשלתית שבה אמרו הממשלות.
אופיר אקוניס: זה לא הממשלה הזאת, זה לא הממשלה הקודמת.
אופיר אקוניס: זה ממשלות קודמות וקודמות וקודמות.
אופיר אקוניס: הן אמרו דבר יסודי: כל מדינה שמכבדת את עצמה בוודאי מקיימת הליך של כניסה מסודר שבו כל אדם שחפץ להגיע למדינה אחרת מקבל את האישורים הנדרשים לכך, נכנס דרך מעבר גבול מסודר, מקבל את האישור לעבוד או לא מקבל את האישור לעבוד, ואז הוא גם מקבל את כל הסיוע מאותה מדינה או לא מקבל את הסיוע.
אופיר אקוניס: זה תלוי בריבונותה של אותה מדינה.
אופיר אקוניס: אני הייתי בארצות-הברית בסוף מרץ, אני עמדתי ב-immigration.
אופיר אקוניס: ישנן מדינות רבות בעולם שאינן פחות דמוקרטיות מישראל שעושות את זה בצורה מאוד נוקבת, מאוד נוקבת.
אופיר אקוניס: אגב, אני לא מכיר אנשים שבאים לארצות-הברית של אמריקה, מתחילים לעבוד וה- immigration לא מטפל בהם, אם הם לא קיבלו אישור עבודה כמובן.
אופיר אקוניס: אנחנו מדברים על הסתננות בלתי חוקית.
אופיר אקוניס: חוק השב"חים שאתה הזכרת אותו הוא אכן חוק ממשלתי שיוזמתו היא המשרד לביטחון הפנים או אולי משרד המשטרה כפי שהוא נקרא בעבר, והוא באמת מדבר על שלוש המ"מים: על מעסיקים, מלינים ומסיעים, שמהם אני שאבתי את הרעיון לחוק הזה.
אופיר אקוניס: אתה צודק שהחוק לגבי שהות בלתי חוקית שבעיקרה עוסק בפלסטינים הוא חוק שקיים בספר החוקים של מדינת ישראל.
אופיר אקוניס: אני גם מקווה שהוא נאכף, את זה בוודאי יודעים לומר אנשי המשרד לביטחון הפנים.
אופיר אקוניס: אני חושב שהחוק הזה הוא חיוני והוא חשוב כדי להסדיר את תופעת המסתננים הבלתי חוקית.
אופיר אקוניס: למה זה יהיה עוד נדבך?
אופיר אקוניס: החוק הזה הוא לא הדבר היחיד שיסדיר את הדבר הזה, יש כאן כמה צעדים שאתה בעצמך הובלת כאן בוועדה באמצעות הצעות חוק ממשלתיות.
אופיר אקוניס: אני שומע שיש עכשיו עוד צעד אחד שיוזם משרד המשפטים של איסור העברת כספים מבנקים בישראל לבנקים באירופה ומשם לבנקים באפריקה.
אופיר אקוניס: אמרתי שיש יוזמה כזאת.
אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, אני לא רוצה לראות אנשים שחיים ברחובות או אנשים שאינם מועסקים או אנשים כמו שאומר המשרד לביטחון הפנים שהידרדרו בשל חוסר התעסוקה שלהם לדברים אחרים שלא היינו רוצים לראות.
אופיר אקוניס: קודם כל, זה כבר קיים.
אופיר אקוניס: זה קיים כבר היום, לצערי.
אופיר אקוניס: הדבר הזה קיים.
אופיר אקוניס: 99% מהמסתננים עושים את זה בצורה בלתי חוקית, את הכול, גם את ההעסקה.
אופיר אקוניס: גם הישראלים שמעסיקים אותם.
אופיר אקוניס: היה לי דיון, אדוני, בשבוע שעבר עם התאחדות המלונאים בישראל ולתדהמתי שמעתי שהבקשה להעסקת המסתננים באה ממשרד העבודה והרווחה בראשותו של חברנו בוז'י הרצוג כאשר כיהן כשר הרווחה כדי לקלוט אותם.
אופיר אקוניס: אני נמצא בחופשה באילת ובמקום חיילים משוחררים שהיו שם שנים ארוכות מאז החוק שנותן את זה כעבודה מועדפת, אני מקבל שירות ממסתנן בלתי חוקי.
אופיר אקוניס: אני הייתי מצפה מכל ארגוני זכויות האדם והאנשים שרוממות החוק בגרונם לתמוך בחוק הזה.
אופיר אקוניס: לא להתנגד לחוק הזה, לתמוך בו משום שאנחנו איננו רוצים דברים בלתי חוקיים במדינה.
אופיר אקוניס: החוק הזה כפי שאמרתי, אדוני, מתבסס על הצעה של המשרד לביטחון הפנים - שלושת המ"מים המפורסמים שלהם.
אופיר אקוניס: אני חושב שהגדר בדרום כמובן היא טובה, הגדר הטובה בצפון זה עניין אחר.
אופיר אקוניס: הגדר היא טובה, היא בולמת את כניסת המסתננים.
אופיר אקוניס: הקמת המתקן שאתה לוקח אותנו לסיור אליו הוא דבר חשוב ביותר שאגב ישלים את החוק הזה, משום שאם יש בעיה חוקתית, כפי שאמרה לי היועצת המשפטית של הועדה לקיים אותו, כאשר המתקן יוקם ויהיה מקום שבו יוכלו לשהות המסתננים הבלתי חוקיים האלה, הדבר בעצם יקיים גם את החלטת הבג"ץ.
אופיר אקוניס: אגב, זה דבר שאני פשוט נדהם ממנו, שהמדינה ביקשה בתשובתה לא לאכוף.
אופיר אקוניס: מי קובע מדיניות?
אופיר אקוניס: מאיפה באה האמירה הזאת?
אופיר אקוניס: זה דבר שייבדק ביום מן הימים.
אופיר אקוניס: ביום מן הימים הוא ייבדק.
אופיר אקוניס: אם לא היום, בשבוע הבא.
אופיר אקוניס: ואם לא בשבוע הבא בעוד שנה, ואם לא בעוד שנה בעוד שלוש שנים.
אופיר אקוניס: הדבר השלישי הוא בעצם הפחתת התמריץ, ובזה החוק הזה עוסק, של אנשים שהם מסתננים שבאים לכאן משום שהם יודעים שכאן יש עבודה.
אופיר אקוניס: אני שומע את ההודעות של הארגונים החברתיים שבישראל נורא רע, אבל כנראה שיש אנשים שחושבים שבישראל פחות רע ממה שמוצג בעולם.
אופיר אקוניס: יש פה עבודה, אפשר לעבוד פה.
אופיר אקוניס: מוצאים פה עבודה.
אופיר אקוניס: חבר הכנסת כץ, אני לא חושב שזה בכלל עניין פוליטי ואני לא עוסק במסתננים כקרדום פוליטי לחפור פה.
אופיר אקוניס: אני חושב שהזעקה האמיתית של תושבים בדרום תל-אביב ובערד ובאילת שעוד מעט מגיעים לשליש מהתושבים, אם לא עברו את זה כבר, זה דבר שאתה צריך להקשיב לו כנבחר ציבור.
אופיר אקוניס: אני חושב שהחוק הזה משלים, אדוני היושב-ראש, את המדיניות הממשלתית.
אופיר אקוניס: הוא יבוא כהצעת חוק פרטית.
אופיר אקוניס: הממשלה תמכה בחוק הזה ואני מצפה מהמשרדים הממשלתיים - מהמשרדים פחות, גם מהמשרדים אבל גם מהשרים שעומדים בראשות המשרדים שהם קובעי המדיניות - לתמוך בחוק הזה כדי להפחית את התמריץ החיובי של מסתנני עבודה בלתי חוקיים להיכנס לכאן ולהפוך את חייהם של מאות אלפי אזרחים בישראל לבלתי אפשריים.
אמנון כהן: תודה, אני תכף אתן לחברת הכנסת מירי רגב את רשות הדיבור.