GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הוסכם על דעת כלל הנוכחים כי יש ליישם את עקרון הזהירות המונעת כפי שהומלץ על-ידי משרד הבריאות וגם במסגרת מערכת החינוך בהתאם לכך שיש לאזן בין בחירת התלמיד והוריו להשתמש בטלפון הסלולרי לבין ההשלכות הבריאותיות והחברתיות של שימוש זה בעיקר על-ידי קרינה והרגלי שימוש נכונים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא אקרא הלאה והלאה את המסמכים האלה, אני רק רוצה להגיד, אדוני, שכשאני הגשתי את הצעת החוק, אחת הבעיות היתה שאותו מרחק שכתבתי, של 75 מטר, יכול להיות לא רלוונטי כפי שהוסבר על-ידי כל משרדי הממשלה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לכן אני מבקשת, וגם הבטחתי זאת בפעם הקודמת, שבקריאה הראשונה אנחנו נבטל את הסעיף של המרחק ונדבר על אותן התקנות שלא עברו עד עכשיו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: את יכולה לקרוא את זה, בבקשה, גברתי?
אמנון כהן: התקנות אצלי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: התקנות אצלך, כן.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו נכניס בהצעת החוק שמה שיהיה חשוב זה לא איפה נמצאת האנטנה אלא מה - - -
אמנון כהן: לא, לגבי התקנות צריך רק שהשר יחתום וזהו, הכול מסודר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז אנחנו נגיש הצעת חוק, ואם הוא ירצה הצעת חוק אנחנו נעביר את זה דרך הצעת החוק.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: דבר נוסף אני רוצה להגיד, אדוני.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה להעביר בהצעת החוק הזו 3 דברים: אחד, סך הקרינה המייננת.
אמנון כהן: תקשיבו, משרדי הממשלה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שניים, שיתוף אתרים, שעד כה לא קורה באף מקום.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שלוש, פריסה של אנטנות קטנות שתעלה הרבה מאוד כסף לחברות הסלולר וזאת הסיבה שהן מתעקשות לא לעשות את זה, אבל יש היום אנטנות קטנות זעירות שאפשר להכניס אותן גם לתוך בתי ספר, ולא את המפלצות האלה מעל בתי ספר או מול בתי ספר שמקרינים את הילדים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש פה הצעה שאפשר להתקדם אתה, אפשר להעביר אותה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אחת הבעיות הנוספות שהיתה כשדיברנו בפעם הקודמת, אדוני היושב-ראש, היא למה אני צריכה לדאוג רק לילדים שנמצאים בבתי ספר ולא לילדים שחוזרים מבית הספר ונמצאים בבית מול אנטנה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ולכן, הצעת החוק הזו צריכה להיות יותר נרחבת וצריכה להיות קשורה לכל האוכלוסייה במדינת ישראל לגבי בדיקת קרינה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: עכשיו לגבי השאלה מי יבדוק את הקרינה, אני כבר אומרת, את הקרינה לא יבדקו חברות הסלולר אלא אנחנו נשים את אנשי בריאות וסביבה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש כמה כאלה במדינת ישראל, לצערי הרב לא מספיק, שיבדקו את הקרינה, שהם לא יהיו קשורים לחברות סלולר, שהתשלום שלהם לא יבוא מתוך חברות הסלולר אלא מתוך, מצדי, המשרד להגנת הסביבה, משרד הבריאות, משרד התקשורת, יש להם מספיק כסף.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו כבר נחליט באיזה דרך זה יהיה ממומן כי כסף זה לא הכול, מה שחשוב לי זה לשמור על הבריאות, קודם כל של הזאטוטים במדינה הזאת, וכמובן כמובן כל האוכלוסיות המוחלשות והחזקות.
ליאת ארקוס: אפשר, בבקשה?
ליאת ארקוס: שמי ליאת, אני מנתיבות.
ליאת ארקוס: קודם אני מחזקת ממש ושמחה לשמוע שיש חברת כנסת כמו יוליה שבאמת משמיעה את קולנו.
אמנון כהן: איפה היושב-ראש שעושה את הדיון?
ליאת ארקוס: גם לך תודה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: רגע, היא תבוא אליך.
אמנון כהן: אה, תבוא אלי?
ליאת ארקוס: אני באמת באה מהמציאות, מהשטח.
ליאת ארקוס: אני גרה בנתיבות ובוקר אחד קמנו וגילינו שיש לנו בבניין מג"א, מתקן גישה אלחוטי, שזו אנטנה סלולרית לכל דבר.
ליאת ארקוס: ילדים ישנים בבניין ויש לנו בשכונה רמת תחלואה שאין אותה בשום מקום אחד מבחינתנו בנתיבות.
ליאת ארקוס: אנחנו סובלים – כבוד היושב-ראש?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תקשיב, כבוד היושב-ראש, זה חשוב מה שהיא אומרת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה לא רק אצלכם, יש עוד כמה אזורים בארץ שיש שם תחלואה של סרטן מאנטנות וכולם מתעלמים מזה.
ליאת ארקוס: כן, נכון.
ליאת ארקוס: יש לנו ילדים קירחים שבעקבות תהליכים של כימותרפיה איבדו את השערות שלהם, יש לנו ילדים חולי סוכרת, כפי שציין ד"ר זמיר שליט"א, ותודה לו על כל העזרה, יש לנו ילדים שחולים בדלקת קרום המוח, יש לנו מחלות שהן באמת באמת קשות.
ליאת ארקוס: ההתמודדות הזאת עם אנטנה סלולרית בתוך הבניין היא קשה מנשוא.
ליאת ארקוס: לחזור לבית, שהבית אמור להיות המקום הכי בטוח שלך, ושם, דווקא שם אתה בעצם חושף את הילדים שלך ואותך לסכנה שהיא ממשית.
ליאת ארקוס: אני רוצה להעביר לכבוד היושב-ראש וגם לחברת הכנסת תמונות מתוך הדירה שבה מוחזק המג"א.
ליאת ארקוס: אני לא יודעת אם ראיתם פעם מתקן כזה אבל זה מוחזק בתוך הדירה וילדים ישנים בסמוך לקיר הזה, סמוך למכשירים האלה, סמוך לדברים האלה, מסכנים אותנו ואת הילדים.
ליאת ארקוס: 80% מהבניין לא יכולים להביא ילדים בשנתיים האחרונות.
ליאת ארקוס: בקיצור, המצב הוא קשה.
ליאת ארקוס: מה שאנחנו עושים פה, מה שאתם עושים פה זה פשוט דיני נפשות.
ליאת ארקוס: אתם תצילו ילדים אם אתם תעבירו את החוק הזה ואם אתם תטפלו בכל מתקני מג"א שקמים חדשות לבקרים ופוגעים בנו התושבים, שלא מאפשרים לנו לעשות שום דבר.
ליאת ארקוס: אנחנו לא יכולים לא למכור את הבית, אנחנו לא יכולים לעבור ואנחנו בעצם מעניקים לילדים שלנו רק מחלות בגלל הדבר הזה.
ליאת ארקוס: מג"א, לפי עיריית נתיבות - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: את רק צריכה להזכיר אולי שאותו בן-אדם שהשכיר את הבית שלו לאותה חברת סלולר מרוויח אלפי דולרים של שכירות, וזו, דרך אגב, אחת הבעיות.
ליאת ארקוס: נכון.
ליאת ארקוס: הוא לא גר שם, הוא לקח את הילדים שלו הרחק מהדירה הזאת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש עוד מעט דיון על מחסור בדיור, אדוני, יש מאות ואולי אלפי דירות בישראל שמקבלים אלפי שקלים מחברות סלולר שהשכירו את הבית לאיזושהי חתיכת ברזל ולא למישהו שמחפש דירה, שגם זה באיזושהי דרך משפיע על המחסור הדיור וצריך לשים גם על זה את הדעת.
ליאת ארקוס: אוקיי, רק חשוב לציין שבאמת ההתנהלות החוקית, או מתן ההיתר, או חובת ההיתר לגבי המתקנים האלה היא מאוד מאוד חשובה וקריטית, למה?
ליאת ארקוס: כי במקרה הזה, מי שבעל הדירה הוא אח של ראש העיר יחיאל זוהר, שמעון זוהר זה אח של ראש העיר, הדירה כביכול שייכת לו.
ליאת ארקוס: אם היה איזשהו צורך או איזשהו חוק שאומר שצריך את ההיתר אז היתה נעשית פה בדיקה הרבה יותר מקיפה, היתה אפשרות שהציבור יידע.
ליאת ארקוס: אז אף אחד מאתנו התושבים, בעלי הדירות, בעלי הנכסים, לא ידע שהולך לקום שם מתקן גישה אלחוטי.
ליאת ארקוס: הדירות שלנו כבר לא שוות כמו פעם, הבריאות שלנו כבר לא כמו פעם, כאבי הראש, בעיות פוריות ופגיעה בזרע של גברים שגרים בבניין ובשכונה הסמוכה, כריתת שד, דברים שהם מזוויעים.
ליאת ארקוס: אני מזמינה אתכם לבוא ולבקר ולראות את האמת בעיניים והאמת היא כואבת וקשה.
ליאת ארקוס: וכל ההחלטה הזו שאתם תקבלו פה, מתן היתר, 75 מטר, או משהו, זה בא לידי ביטוי אצלנו.
ליאת ארקוס: אנחנו חווים את זה, אנחנו חוזרים הביתה ואמורים לגדל את הילד שלנו בסביבה בריאה ואמיתית וטובה.
ליאת ארקוס: אנחנו קנינו את הדירות האלה במיטב כספנו ומה שאנחנו מקבלים כל בוקר וכל יום זו קרינה, והנה עוד אחד חולה, ועוד אחד חולה ועוד שכן הולך לעבור טיפולים.
ליאת ארקוס: זו מציאות כואבת ולפני הכול, ולא מעניין אותי הטלפון הסלולרי, גם אני משתמשת בו, אבל קודם כל, קודם כל אסור שיהיו מתקני גישה אלחוטיים בתוך שכונות מגורים.
ליאת ארקוס: זה במרחק כזה קטן וקרוב שזה בעצם פוגע בכל השכונה.
ליאת ארקוס: אז כל החלטה שתתקבל וכל קידום של הנושא הזה, כמו שאומרת חברת הכנסת יוליה, זה לדאוג לילדים שלנו ולדאוג לאזרחים ולתושבים, כי אם לי מחר יקרה משהו אין מי שיגדל את הילדים שלי.
ליאת ארקוס: אז תיקחו את זה בכובד ראש כי זה עניין באמת באמת חשוב.
ליאת ארקוס: זה פיקוח נפש וזה חשוב לנו מאוד.
אמנון כהן: המשרד להגנת הסביבה, ראיתי פה שהוועדה עבדה רבות על התקנות שהגשתם, אותן תקנות שעליהן מדברת מציעת החוק, מובילת החוק, והיא אמרה אפילו שאם תביאו את זה בתקנות החוק יהיה מיותר.
אמנון כהן: הוועדה דנה בזה והשקיעה הרבה מאמץ, כמובן שהוועדה לא חייבת לקבל את כל העמדה של הממשלה או של אותו משרד ייעודי והיא יכולה לשנות, ופה באמת אנחנו לא יכולים לקבוע לשר, השר יכול או לקבל את השינוי או לא לחתום ופה המצב הוא שהוא לא חתם.
אמנון כהן: לכן, אם השר לא חתם, אנחנו צריכים לקבל החלטה, או שנכניס את כל התקנות לתוספת החוק או שתגידו שאתם תחתמו על התקנות ואז לא צריך את החוק, אבל כולנו מבינים שאי אפשר להשאיר את המצב כמו שהוא.
אמנון כהן: לא יכול להיות שבית מגורים יוסב לנושא הזה וכל הבניין כל הסביבה שם תסבול ומשרד התקשורת יגיד: לא אכפת לי, לא מעניין אותי.
ניצן ליבנה: אבל זה לא קשור להצעת החוק.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז אנחנו נשנה אותה.
אמנון כהן: לא, נכניס תוספת.
ליאת ארקוס: להוסיף את זה זה חשוב וזה הכרחי.
אמנון כהן: אל תדברי, לא מדברים פה בלי אישור.
אמנון כהן: מי שידבר בלי אישור יצא החוצה ישר מרגע זה, לא משנה מיהו, חוץ מחברי כנסת.
אמנון כהן: לחברי כנסת יש חסינות.
ליאת ארקוס: סליחה.
אמנון כהן: משרד התקשורת, אם אתם לא מטפלים, לא חותמים על התקנות, וזו קריאה ראשונה, אני אכניס כל מה שאני רוצה ואנחנו נעביר את זה בניגוד למשרד התקשורת.
אמנון כהן: תבינו טוב עכשיו, אנחנו לא משחקים.
נתי ביאליסטוק: זה תקנות של - - -
אמנון כהן: תקשיב טוב, תקשיב טוב למה שאני אומר.
ניצן ליבנה: - - -
אמנון כהן: תקשיבי טוב, לא לדבר, עוד לא קיבלתם זכות דיבור.
אמנון כהן: תקשיבו טוב קודם כל למה שאומר יושב-ראש הוועדה כי זה מה שיהיה.
אמנון כהן: יש תקנות אצלכם שעברו לפני שנה בוועדה, השר אמור לחתום עליהן וזה מסדיר חלק מהדברים, יכול להיות גם שלא נחוקק כי זה פותר פחות או יותר את הדברים.
אמנון כהן: אם אתם לא חותמים על התקנות – אני אתן לכם זמן מוגבל, תקשיב טוב, זמן מוגבל שאתם חותמים על התקנות, נחשוב אחר כך מה צריך להסדיר בחקיקה, מה לא צריך להסדיר בחקיקה.
נתי ביאליסטוק: אני רוצה אבל להגיד לך משהו.
אמנון כהן: תקשיב טוב, אני עוד לא סיימתי, רק כשאני אסיים אתה מדבר.
אמנון כהן: בשביל זה אני יושב-ראש, נבחרתי, פריימריז, הרב עובדיה, זה היה תהליך, זה לא פשוט.
אמנון כהן: היא עברה פריימריז, אני את הרב עובדיה, מה זה משנה?
אמנון כהן: עברתי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני את הרב אריק שרון.
אמנון כהן: אריק שרון, זה היה, עכשיו כבר אין, עכשיו אין את הרב הזה.
אמנון כהן: עכשיו יש לנו כמה ברירות, יש את החוק, שאני מבין שאתם לא מסכימים.
אמנון כהן: אם הייתי אומר: באתם בידיים נקיות, חתמתם על תקנות ואתם אומרים: בריאות הציבור גם חשובה לנו, אנחנו עושים את האיזונים הנכונים – אני יודע שהשר מאוד רגיש לנושא הציבורי ועושה מהלכים יפים וטובים לטובת הציבור, לטובת הצרכן, הוא הוזיל את התעריפים, הכניס שחקנים חדשים, הכול בסדר.
אמנון כהן: אבל יש פה את בריאות הציבור כרגע ואני לא יודע אם אתם האכסניה אבל יש תקנות.
אמנון כהן: הוועדה עשתה עבודה, שינתה טיפה, אמרה: תחתמו.
אמנון כהן: יש כמה אופציות.
אמנון כהן: יש הצעת חוק על שולחן הוועדה, אנחנו יכולים לשנות אותה על פי צרכים של הוועדה, על פי צרכים של הציבור, על פי זעקת הציבור.
אמנון כהן: אנחנו יכולים להכניס בה תוספת, את התקנות שהשר לא חתם עליהן אני מכניס את זה בתוספת לחקיקה.
אמנון כהן: אני יכול לעשות הכול.
אמנון כהן: אני אומר את כל מה שאני יכול אם אתם לא תעשו משהו.
אמנון כהן: אם אתם תעשו, בסדר, אם לא תעשו המדד עובר אלינו.
אמנון כהן: לכן אני אומר, אי אפשר לאחוז בכל הכיוונים ולהגיד: אני פה ואני פה ואני פה ולא לעשות כלום.
אמנון כהן: לכן חייבים לעשות מעשה.
אמנון כהן: אז את כל האופציות שמתי על השולחן, תכף נשמע מה אתה אומר.
אמנון כהן: בסוף הסיכום יהיה מה שאמרתי עכשיו, או זה או זה וזה מה שיהיה, לכן תקבל את ההחלטה ברוח הדברים.
אמנון כהן: אם אתה לא בר-סמכא אתה יכול לצאת החוצה לעשות טלפונים ולקבל החלטה גם אחר כך, גם זה אפשרי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל עם אוזניה.
נתי ביאליסטוק: לא, אין לי בעיה, יש פה אנטנה על הגג, מה הבעיה.
אמנון כהן: גם המשרד להגנת הסביבה, למה לא חתמתם על התקנות?
הדס פיקסלר: אני הסברתי, קודם כל המסמך שהעברתי לחברת הכנסת - - -
אמנון כהן: עזבי מסמך, מסמך תעזבי.
אמנון כהן: פה בוועדה מדברים מה שמבקשים.
אמנון כהן: אני ביקשתי למקד אותך לנושא, אל תלכי לכיוון אחר.
אמנון כהן: אני שואל אותך: התקנות, למה השר לא חתם?
אמנון כהן: רק על זה תעני עכשיו.
הדס פיקסלר: בשמחה.
הדס פיקסלר: הוועדה ביקשה כשהבאנו את התקנות שתוכנס תקנה לתקנות שבעצם מונעת הקמה של אנטנות על גגות פרטיים, על מרפסות גג ושם מקימים מתקני גישה.
הדס פיקסלר: לתקנה כזו גם משרד התקשורת התנגד, זה נכון, אבל גם המשנה ליועץ המשפטי לממשלה שהתקנות הועברו לאישורו, התנגד שתהיה תקנה כזו והוועדה סירבה לאשר את התקנות האלה.
אמנון כהן: מאיזה נימוק?
הדס פיקסלר: הוא חשב שהיות שהפטור למתקני גישה אלחוטיים מוסדר בחקיקה, כרגע גם מונח לפתחו של בג"ץ, אנחנו לא יכולים למנוע את זה באמצעות תקנות.
הדס פיקסלר: זאת בעיה של סמכות.
הדס פיקסלר: אדוני, אני מנסה להשיב.
הדס פיקסלר: אנחנו בעצם - - -
אמנון כהן: שניה אחת, אני עדיין לא הבנתי למה הוא לא חתם?
הדס פיקסלר: אני מסבירה.
הדס פיקסלר: כי אנחנו הועמדנו במצב שהוועדה אומרת:
הדס פיקסלר: אני אאשר את התקנות רק אם תהיה תקנה כזו - - -
אמנון כהן: זכותה.
הדס פיקסלר: זכותה המלאה, ומצד שני אומר המשנה ליועץ המשפטי לממשלה, שגם זו זכותו המלאה, לשר: אתה לא יכול לחתום על סעיף כזה, ולכן לא הצלחנו להעביר אותן.
אמנון כהן: אז בחקיקה נעביר.
הדס פיקסלר: אז עכשיו אני יכולה לומר את המשפט שרציתי לומר קודם?
אמנון כהן: אז נעביר בחקיקה, אין ברירה אחרת.
הדס פיקסלר: נכון, המסמך שהעברתי - - -
אמנון כהן: המשנה ליועץ המשפטי לממשלה לא שולט בוועדות הכנסת, גם השר לא שולט בוועדות הכנסת.
הדס פיקסלר: אנחנו מסכימים, אין שום ויכוח.
אמנון כהן: אז אתם לא יכולים לא לפתור בעיה.
אמנון כהן: אם היית אומרת לי: אמנון, לא זה, מביאים תקנות אחרות, אנחנו מביאים את זה שיהיה מידתי, שיעמוד במבחן בג"ץ, שלא יפגע בחופש העיסוק, הכול בסדר.
אמנון כהן: אבל לא להביא פתרון – אנחנו מחוקקים, אנחנו רוצים למצוא פתרון.
אמנון כהן: אם אתם, משרדי הממשלה האחראיים על הנושא הזה, לא יכולים להביא פתרון אז זה יבוא מהכנסת.
אמנון כהן: זה אופי החיים.
אמנון כהן: אז איפה זה עומד היום?
אמנון כהן: להצביע על הצעת החוק של שמאלוב-ברקוביץ זה יפתור את הבעיה?
הדס פיקסלר: הנוסח הנוכחי של הצעת החוק לא יפתור את הבעיה ולכן המסמך שנתתי לה, שאמרה לי חברת הכנסת שהוא לא רלוונטי, זה נוסח התקנות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא, לא רלוונטי לפגישה בינינו, רלוונטי באופן כללי בחיים אבל זו לא היתה הפגישה בינינו.
הדס פיקסלר: נכון, אנחנו העברנו אותו לחברת הכנסת.
הדס פיקסלר: ועכשיו ממשרד המשפטים מבקשים להשלים את הדברים.
דפנה גלוק: אפשר?
אמנון כהן: את מרגישה טוב?
דפנה גלוק: אני מתנצלת שלא הייתי קודם אני רק רוצה להשלים לעניין הנושא של מתקני הגישה והתקנות האלה.
דפנה גלוק: יש בעיה של סמכות מבחינת תקנות הקרינה הבלתי מייננת שלא לאפשר הקמה של מתקני גישה ללא היתר.
דפנה גלוק: אני רוצה להשלים כדי להבין שהמצב המשפטי כרגע, נוכח עתירה של "הפורום לסלולריות שפויה" לבג"ץ הוא כזה שחברות הסלולר הקיימות, לא החדשות, אינן יכולות להקים מתקנים בכלל - - -
רוני קלר: לא, הם יכולים להתקין בכפוף - - -
דפנה גלוק: הם יכולים להחליף מתקנים קיימים שיש שם בלאי וכמובן בכפוף לאישור של המשרד להגנת הסביבה לעניין הקרינה הבלתי מייננת.
דפנה גלוק: פה אנחנו מדברים הרי על שני מישורים נפרדים, אחד, על המישור התכנוני והשני על מישור של קרינה בלתי מייננת של המשרד להגנת הסביבה.
דפנה גלוק: מבחינת אותם מתקני גישה שאינם חייבים בהיתר בניה לעומת כלל האנטנות שכן חייבות בהיתר בניה, המתקנים האלה, יכולות חברות הסלולר הוותיקות רק להחליף כאלה שכבר הותקנו ויש להם בעיה של בלאי וכמובן בכפוף לאישור של הממונה על הקרינה.
דפנה גלוק: חברות הסלולר החדשות, יש להן מכסה מסוימת שמותר להן להקים כדי לעמוד בחבות שלהן לפי הרישיון.
דפנה גלוק: זה המצב המשפטי כרגע, נכון לעכשיו.
דפנה גלוק: זו ההשלמה שלנו.
תומר רוזנר: אם גברתי מדברת על המצב המשפטי, איך גברתי מסבירה בבקשה את הפרת החוק הבוטה של השר שהיה צריך להתקין תקנות עד 1 בינואר 2006 בנושא מרחקי בטיחות ולא עשה כן?
תומר רוזנר: אתם מקפידים על המצב המשפטי, החוק מחייב התקנת - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שר המשפטים?
תומר רוזנר: שר המשפטים אמון על קיום החוק ולכן גם העירו את ההערה הנדונה כאן, שאני תכף אתייחס אליה, אבל בתור מי שאמון על הוראות החוק - - -
אמנון כהן: מה שנוח הם עושים, מה שלא לא.
תומר רוזנר: המחוקק חייב את הממשלה להתקין תקנות הקובעות מרחקי בטיחות מבתי חולים, בתי ספר, מעונות קשישים - - -
אמנון כהן: איפה זה עומד מ-2006?
אמנון כהן: אין מספיק זמן?
תומר רוזנר: האם המשנה ליועץ המשפטי לממשלה מצא לנכון להתריע בפני השר שהוא לא - - -
דפנה גלוק: יש לנו פה בעיה, כמו שהסבירה הדס, יש לנו תקנות שצריך להתקין אותן - - -
אמנון כהן: 6 שנים.
דפנה גלוק: שהן צריכות באישור הוועדה והאישור של הוועדה מותנה בהוספה של סעיף שיש לנו בעיה מהותית שהוא יוסף.
אמנון כהן: אלה התקנות האלה?
תומר רוזנר: כן, אלה.
תומר רוזנר: אני רק רוצה לומר שמבחינה משפטית אנחנו חולקים מכל וכל על העמדה הגורסת שאין סמכות לשר להתקין תקנות בהקשר הזה.
תומר רוזנר: אנו סוברים שעמדת המשנה ליועץ המשפטי לממשלה בהקשר הזה היא לא נכונה.
תומר רוזנר: אמנם השר מחויב בעמדתו של המשנה ליועץ המשפטי לממשלה מכוח היותו של השר כפוף ליועץ המשפטי לממשלה בנושאים משפטיים, אבל המצב שנוצר אומר שהצעתו של אדוני שהדבר הזה יוחזר לממשלה כדי שהיא תתקין תקנות, כנראה שבמצב הנוכחי שנוצר זה לא יקרה כי - - -
אמנון כהן: ולכן ההצעה שלי שנטמיע את זה כתוספת להצעת החוק היא מחוסר ברירה בסוף.
אמנון כהן: תביני, אנחנו לא עובדים אצלכם.
דפנה גלוק: זה בסדר, אבל יש הבדל במובן - - -
אמנון כהן: לא, את מבינה את זה שאנחנו לא עובדים אצלכם?
אמנון כהן: לא אצל היועץ המשפטי לממשלה, לא אצל שר המשפטים, אצל אף אחד.
דפנה גלוק: אני מבינה לחלוטין ולא טענתי, אבל יש הבדל בנקודה של השאלה המשפטית של הסמכות - - -
תומר רוזנר: אגב, יש חוות דעת על העניין הזה?
דפנה גלוק: בשאלה המשפטית של הסמכות יש בוודאי הבדל בין קביעת דברים בחקיקת ראשית לבין קביעת דברים בחקיקת משנה, ודאי.
אמנון כהן: טוב, אנחנו נפתור את הבעיה.
אמנון כהן: אנחנו תמיד גשר בין הצרכים לבין הממשלה שלא יודעת לסגור ביניהם דברים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אדוני, אני רוצה להגיד לך שאתמול אנחנו דיברנו על הנושא של החשמל, בעיות החשמל.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתמול גילינו שבשנת 2001 עברה החלטת ממשלה להקים את תחנת D באשקלון שהיתה פותרת את כל הבעיות - - -
אמנון כהן: מי התנגד?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הממשלה פשוט לא עשתה את זה.
אמנון כהן: אבל מי התנגד את יודעת?
תומר רוזנר: לא, איכות הסביבה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הארגונים הירוקים וכמובן האוצר באותו רגע מאוד אוהב את הארגונים הירוקים במקרה.
אמנון כהן: משתלב לו טוב.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתה יודע, זה איזשהו הרגל לא לעמוד בתקנות.
אמנון כהן: המשרד להגנת הסביבה, את רוצה להוסיף עוד משהו?
הדס פיקסלר: כן, אני רק רציתי להגיד - - -
אמנון כהן: שהשר יחתום?
הדס פיקסלר: לא, מצטערת אבל לא.
הדס פיקסלר: רק רציתי להגיד שכמובן שאנחנו מסכימים עם הנוסח של התקנות של עצמנו שהגשנו אבל רק שיהיה ברור שזה לא יכול להיות תוספת להצעת החוק.
הדס פיקסלר: בגלל שהטווחים שלנו לא מדברים למשל על 75 מטר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל אנחנו נבטל את זה, אנחנו נשנה את זה.
הדס פיקסלר: אם תבטלו ונראה נוסח אז אין בעיה.
תומר רוזנר: במקום.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו נכתוב את זה במקום ואנחנו נשנה גם את - - -
אמנון כהן: אז אפשר יהיה להעביר ככה?
תומר רוזנר: אני רוצה רק לפנות למשרד המשפטים בשאלה נוספת, אפרופו הקפדה על קיום הוראות החוק, האם המשנה ליועץ המשפטי לממשלה מתריע בפני המשרד להגנת הסביבה על כך שהחוק חייב אותו להגיש תקנות שנוגעות לכמויות קרינה בנושא של מתקני חשמל?
תומר רוזנר: אפרופו מה שחברת הכנסת דיברה עליו, וגם חובה זו לא מולאה.
רוני קלר: זה סיפור אחר כבר.
דפנה גלוק: זו שאלה שאני לא יודעת לענות לך כרגע כי אני מכירה את הנושא אבל אני מוכנה לבדוק.
אמנון כהן: משרד התקשורת, בבקשה.
נתי ביאליסטוק: תודה, תודה רבה.
נתי ביאליסטוק: מה שלומך, אדוני?
אמנון כהן: בעזרת השם שבוע הבא 144 ואנחנו - - -
נתי ביאליסטוק: לא, זו ועדה אחרת, אל תדאג, אדוני היועץ המשפטי, זה לא אצלך.
תומר רוזנר: אני יודע.
אמנון כהן: כלכלה.
אמנון כהן: הוא לא דואג, הוא שמח בשבילי, בשביל הציבור שתהיה תחרות.
נתי ביאליסטוק: קודם כל אני רוצה להבהיר שאין כרגע, למרות האמירה הברורה שלך, אין כרגע על שולחנו של שר התקשורת איזה שהן תקנות שנוגעות לעניין הזה של - - -
אמנון כהן: לא, אני דיברתי על המשרד להגנת הסביבה.
תומר רוזנר: התקנות ההם, אתם נתתם את הסכמתכם לפרסומן?
תומר רוזנר: התקנות שאושרו בוועדה במאי 2011.
נתי ביאליסטוק: אני אומר, יש דיונים משפטיים בין המשרדים, יש גם דיון בבג"ץ בעניין הזה - - -
תומר רוזנר: לא, בג"ץ לא קשור לתקנות האלה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא, מה אתם אומרים?
נתי ביאליסטוק: לתקנות המג"א בג"ץ לא קשור?
תומר רוזנר: לא, אנחנו מדברים על התקנות המדוברות כאן, התקנות הועברו אליכם במאי 2011.
נתי ביאליסטוק: כשאני אראה את התקנות שעליהן אתה מדבר אני אוכל להתייחס לזה.
תומר רוזנר: לא הועברו תקנות לשר התקשורת?
אמנון כהן: לא עברו התקנות שלכם?
הדס פיקסלר: הנוסח שהיה, שהוגש לוועדה, זה נוסח שהוסכם על-ידי משרד התקשורת.
הדס פיקסלר: מה שהם לא הסכימו - - -
אמנון כהן: הם לא הסכימו גם?
הדס פיקסלר: רק רגע.
הדס פיקסלר: גם הם, אבל מבחינתנו יש לנו את עמדת המשנה ליועץ, לתקנה הזו לתוספת שמונעת - - - עכשיו אנחנו מקווים שאם תהיה הכרעה בבג"ץ זה פשוט יפתור את הבעיה.
אמנון כהן: אנחנו לא עובדים בבג"ץ, אנחנו מעל הבג"ץ.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בג"ץ לא מנהל את המדינה, חבר'ה.
אמנון כהן: חבר'ה, אתם מערבבים רשויות, יש הפרדת רשויות במדינת ישראל.
אמנון כהן: אנחנו גומרים החלטה ומסכנים השופטים, צריכים לקבל החלטה בסוף.
אמנון כהן: אנחנו, כנסת, ממשלה, צריכים לקבל החלטה.
אמנון כהן: אם אנחנו לא מקבלים אז הם מקבלים.
אמנון כהן: אם אנחנו לא יודעים לקבל החלטות את מבינה מה קורה?
אמנון כהן: אבל אנחנו צריכים לקבל החלטה, לא הם.
אמנון כהן: אם אין ברירה הם נכנסים.
אמנון כהן: אם יש עוול שזועק לשמיים הם נכנסים, לפעמים זה על-ידי חברות.
אמנון כהן: יכול להיות שההחלטה שלנו לא מידתית, אז לאיפה הוא ילך?
אמנון כהן: ילך לבית המשפט.
אמנון כהן: משרד התקשורת, אנחנו צריכים לקבל החלטות לגבי הצעת החוק.
נתי ביאליסטוק: ברור לי, אני רק רוצה - - -
אמנון כהן: אתם תומכים בהצעת החוק עם שינוי קל כזה או אחר?
נתי ביאליסטוק: לא, אנחנו לא תומכים בהצעת החוק.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כי התקשרו מחברות הסלולר ואמרו לו.
אמנון כהן: לא, חס וחלילה, הם לא עובדים עבור החברות, אני אתכם, הם לא עובדים.
אמנון כהן: אתם עובדים למען הציבור, אני אתכם.
נתי ביאליסטוק: אני אומר, בואו נשים את זה על השולחן, זה ברור, כפי שתיארה את זה חברת הכנסת שמאלוב-ברקוביץ, אני חושב שהפעולות שלנו כואבות לבעלי המניות של חברות הסלולר יותר מאשר הפעולות שיעשו החוק הזה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ממש לא, כי האנטנות האלה יכאבו להם קצת יותר ממה שאתם מדברים.
אמנון כהן: חברת הכנסת שמאלוב, תני לי לשמוע רק את העמדה של משרד התקשורת.
אמנון כהן: תגיד לעניין החוק מה הבעיה.
נתי ביאליסטוק: אני באמת לא רוצה להתווכח לגבי החוק, הנושא הזה מאוד אמוציונלי אז אני לא רוצה להגיע למקום של ויכוח כי חבל.
נתי ביאליסטוק: קודם כל אני רוצה לתאר את החוויה שלי מהדיון פה כי כאילו הייתי בדיון אחר.
נתי ביאליסטוק: יש הצעת חוק אחת, יש דיון שהוא אחר, ויש בכלל דיבורים מסביב שהם שונים לחלוטין.
נתי ביאליסטוק: אפילו הנציגים של "הפורום לסלולריות שפויה" דיברו על הסכנה שיש משימוש במכשיר הטלפון הסלולרי, הם לא דיברו על סכנה שנובעת ישירות מאנטנה שמונחת קרוב או לא קרוב.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתה לא מבין את מה שהם אמרו, הם פה, הם יכולים לענות לך.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הם פה, הם יכולים לענות לך.
רוני קלר: אל תדבר בשמנו.
אמנון כהן: סליחה, אדוני, היא יכולה, אתה לא.
נתי ביאליסטוק: אדוני, אני רוצה בבקשה - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה הוא מדבר בשמם?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה לא מה שהם אמרו.
נתי ביאליסטוק: גם כשאני מדבר שטויות זכותי להגיד אותן.
אמנון כהן: מותר לו.
אמנון כהן: גברת שמאלוב, תני לי לנהל את הדיון, בבקשה.
נתי ביאליסטוק: אני חלילה וחס לא מפחית מהעובדה שהם אומרים שיש סכנה גם בעצם קיומה של האנטנה אבל הסכנה שכולם מדברים עליה, הסכנות הבריאותיות, אפילו מה שחברת הכנסת הקריאה מחוות הדעת של המרכז האפידמיולוגי, מדברת על אותן בעיות שנוצרות מעצם השימוש.
נתי ביאליסטוק: אומרים כל הגורמים המקצועיים האחרים, ואנחנו לא מבינים בקרינה, משרד התקשורת לא מבין בקרינה, אנחנו מבינים בתקשורת, לא בקרינה, כל הגופים האחרים שכן מבינים בקרינה, בריאות, הגנת הסביבה, אומרים שככל שהמכשיר הזה יתאמץ פחות כך הסכנה הבריאותית שלך נמוכה יותר.
נתי ביאליסטוק: אז המשמעות, לפי מה שאנחנו מבינים מהגורמים המקצועיים, אנחנו לא מבינים בזה, אמרתי, אנחנו לא מבינים בקרינה, היא שככל שתרחיק את האנטנה ממקום שבו נעשה שימוש בטלפון סלולרי כנראה שתגביר את הקרינה שחשוף אליה האדם.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה עם שיתוף האתרים?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה עם האנטנות הקטנות?
נתי ביאליסטוק: גברתי, אני אגיע לכל דבר שתרצי רק בסדר שלי, בבקשה.
נתי ביאליסטוק: אני אומר, קראה גם חברת הכנסת שמאלוב-ברקוביץ את הפתיח לנייר עמדה משותף שפרסמו שלושת המשרדים הרלוונטיים לשאלה – חברת הכנסת ברקוביץ, אולי בין הדברים שאני אומר יש איזה דבר אחד שימצא חן בעיניך אז תקשיבי, חבל.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מסופקת אבל בוא נשמע.
אמנון כהן: אני רוצה לשמוע באמת, בבקשה.
נתי ביאליסטוק: קראה חברת הכנסת שמאלוב-ברקוביץ את דברי הפתיחה לנייר עמדה שאנחנו פרסמנו לידיעת הציבור והזמנו אותו להגיב לקראת הכנסה של טכנולוגיה חדשה בעתיד.
נתי ביאליסטוק: הוא לא נוגע למה שקורה היום אבל גם שם אנחנו באים ואומרים, כל המשרדים שרלוונטיים, ומשרד התקשורת, אמרתי, הוא אחראי על תקשורת, לא על קרינה, אנחנו לא מבינים בזה הרבה, אומרים המשרד לאיכות הסביבה והמשרד הבריאות שרצוי לפזר יותר אנטנות.
נתי ביאליסטוק: היא קראה את זה, קראה חברת הכנסת שמאלוב-ברקוביץ שבנוסף לאנטנות שקיימות היום רצוי להוסיף אנטנות - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זעירות, תגיד את המילה זעירות.
רוני קלר: תגיד את אחוז - - -
אמנון כהן: סליחה, תנו לו להגיד מה שהוא רוצה.
אמנון כהן: חברת הכנסת ברקוביץ, עכשיו את ברקוביץ, לא שמאלוב, שנייה, תני לו לדבר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כשאני רעה אני ברקוביץ, כשאני טובה אני שמאלוב.
נתי ביאליסטוק: אני תמיד מקפיד אחרי הפעם הראשונה שטעיתי לקרוא לחברת הכנסת שמאלוב-ברקוביץ ביחד ולפי הסדר הזה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה הדבר היחיד שאני באמת מסכימה עם מה שאתה אומר.
נתי ביאליסטוק: לפי הסדר הזה, הבנתי שקודם כל נולדת ואחר כל התחתנת.
אמנון כהן: עם איזה סעיף אתה לא יכול לחיות ועם איזה סעיף אתה חי?
נתי ביאליסטוק: קודם כל, הנושא של התקנות שעליהן אתם מדברים שתכניסו לתוספת, הם לא יקבעו את המרחק מבית הספר, הם יקבעו את המרחק לצורך העניין מדירה, אבל ישימו את זה אולי בבית ספר.
נתי ביאליסטוק: אבל אם אנחנו לא נוכל לשים את זה לא בבית ספר או בבית חולים ולא על גג של בניין אז איפה ישימו אנטנות?
נתי ביאליסטוק: אדוני, המשמעות היא - - -
אמנון כהן: איפה ישימו אנטנות, שמאלוב?
אמנון כהן: איפה ישימו?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ישימו אנטנות קטנות זעירות שמביאים אותנו לסף קרינה שהוחלט בתקנות לכל עם ישראל, לא רק בבתי ספר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני הגשתי הצעת חוק רק לבתי ספר ותראה איזה יופי, אנחנו הולכים להרחיב את זה לכל הציבור במדינת ישראל.
נתי ביאליסטוק: כל האנטנות במדינת ישראל מוקמות ומנוטרות בכל רגע נתון על ידי המשרד להגנת הסביבה, לא על ידנו כי אנחנו לא מבינים הרי בקרינה אלא על-ידי המשרד להגנת הסביבה, ששם הממונה על הקרינה יושב.
נתי ביאליסטוק: הן מנוטרות בזמן אמת באמצעות ציוד אלקטרוני, וברגע שהם חורגים מרמות הקרינה שהוא החליט האנטנות מפסיקות לעבוד, זה פשוט.
נתי ביאליסטוק: הוא נותן הוראה והאנטנות האלה כבות או לפחות יורדות, חוזרות חזרה למצב שניתן.
נתי ביאליסטוק: הציבור בישראל לא צריך לדאוג ממיקום האנטנה אלא מעוצמות הקרינה והטווחים.
אמנון כהן: אז איזה סעיף בסוף?