GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אמנון כהן: "פרק ח': הוראות נוספות, סימן א': כללי".
אמנון כהן: ודים, תהיה מוכן.
אמנון כהן: סעיף 80, בבקשה.
מירי פרנקל-שור: סעיף 80 – אין הערות.
מירי פרנקל-שור: סעיף 81(א) - - -
אמנון כהן: רצינו להכניס פה שיפור.
אמנון כהן: כתוב לי שיפור.
מירי פרנקל-שור: הנה, אנחנו נקרא את השיפור.
אמנון כהן: מה השיפור?
יהל עמית: "(א) השר ימנה ועדה מייעצת שתפקידה לעקוב אחר התפתחות תחומי הכבאות וההצלה, לייעץ לנציב בעניינים הקשורים לרשות הכבאות וההצלה ולתפקידיה לפי חוק זה ולהגיש לו דין וחשבון שנתי".
מירי פרנקל-שור: 82.
מירי פרנקל-שור: תקציב שנתי.
אמנון כהן: ודים, פה אמרתי, הכוונה שלנו שהחוק והרפורמה יעברו, ויהיו מגובים בתקציב.
אמנון כהן: אחד, אם יש לך עכשיו, תגיד לנו מה התקנה שתהיה, אם יש תקנה תקציבית לסעיף של הכבאות.
אמנון כהן: שתיים, גובה התקציב.
אמנון כהן: אם אתה תגיד שזה נגזר מהשלטון המקומי, באחוזים שלהם, גם מתקבל.
אמנון כהן: שלוש, אנחנו רוצים לפחות – כתוב פה חמש שנים, אני רוצה שחמש שנים לא תיגע בתקציב הזה, שהרפורמה תתבצע כמו שצריך.
אמנון כהן: אתה אומר 2013 – X, 2014 – X פלוס כך, 2015 – X פלוס כך וכך, וככה אתה ממשיך.
אמנון כהן: אני רוצה לקבע את זה, שהרפורמה תהיה כמו שלפעמים המדינה נותנת עדיפות לאגפים מסוימים.
אמנון כהן: אני זוכר, עשינו פעם – חבר הכנסת, השר לשעבר, אופיר פינס-פז, נושא התרבות מאוד מעניין אותו.
אמנון כהן: התיאטראות, כל פעם היו מקצצים להם, אז הוא קיבע את התקציב.
אמנון כהן: חמש שנים לא נגעו.
אמנון כהן: אז תיאטראות זה חשוב, אבל כבאות, אני חושב שלא פחות חשוב.
אמנון כהן: ואת הנושא הזה, ודים, אתה תצטרך לקבע את זה.
אמנון כהן: תכין שיעורי בית טובים, כי הצבעה של הרפורמה – זה מותנה בתקציב.
אמנון כהן: תקציב חשוב מאוד.
אמנון כהן: בלי כסף, דיבורים – הרי אנחנו מדברים הרבה.
אמנון כהן: עכשיו, סעיף 82, מה אתה אומר?
ודים גודון: אתה רוצה שאני אתייחס לכל שלוש הנקודות?
אמנון כהן: לכל הנקודות, כי אנחנו צריכים לדעת איך להצביע בפעם הבאה, איזו חליפה ללבוש.
ודים גודון: נקודה ראשונה, לגבי תקנה ייעודית, גם כתוב פה בסעיף 82: "תקציב רשות הכבאות וההצלה ייקבע בחוק התקציב השנתי, בתחום פעולה נפרד".
ודים גודון: הכוונה תחום פעולה, זו רמה שנייה בגובהה בתקציב המדינה.
ודים גודון: יש סעיף, יש תחום פעולה, יש תכניות.
ודים גודון: כלומר, בתוך תכנית תחום פעולה, כפי שכתוב פה, יהיו תכניות ייחודיות לכבאות, ובתוך התוכניות האלה יהיו תקנות ייעודיות לכבאות.
ודים גודון: כך שזה יהיה בתקנות ייעודיות כמו שביקשת.
ודים גודון: זה כן יהיה.
ודים גודון: זה גם מה שכתוב פה.
ודים גודון: יש איזו הערה ספציפית לגבי הסעיף הזה, אחר כך מאיה תתייחס לזה.
ודים גודון: לגבי הנקודה השנייה, לגבי גובה התקציב.
ודים גודון: אנחנו כבר עכשיו יודעים שתקציב הכבאות לשנת 2013 יהיה יותר גדול מתקציב הכבאות המקורי שהיה ב-2012.
ודים גודון: על זה אין ספק לאף אחד.
ודים גודון: לתקציב המקורי של 2012 יתווסף בעתיד - - -
אמנון כהן: כולל תוספות חד פעמיות שהיו ב-2012?
ודים גודון: אמרתי מקורי.
אמנון כהן: מקורי.
אמנון כהן: כמה מקורי?
בן נר: עשרה מיליון שקלים.
ודים גודון: אני אגיד לך, התקציב המקורי של 2012 – מדובר בכ-667 מיליון שקל.
אמנון כהן: 667.
ודים גודון: פלוס-מינוס.
אמנון כהן: זה 2012?
ודים גודון: זה 2012, כן.
ודים גודון: סליחה, זה 2011, 2012 אני עדיין לא יודע, כי הרשויות עדיין לא אישרו את התקציב שלהן.
ודים גודון: אני דיברתי - - -
אמנון כהן: אז רגע, אתה עוד לא יודע את 2012, איך תדע כשנצמיד?
אמנון כהן: אז נלך לפי 2011 – 667 גם מקובל עלי.
ודים גודון: זה סדר גודל של תקציב 2011.
בן נר: לא, זה רק שכר.
בן נר: זה לא פיתוח, פיתוח זה עשרה מיליון שקל.
בן נר: על מה מדברים?
אמנון כהן: הוא מבין מה הוא אומר, הוא הסגן.
ודים גודון: אם המשרד לביטחון פנים רוצה לדבר במקומי, אין שום בעיה.
אמנון כהן: לא, הוא אומר, עובדתית, שמה שדיברת, 667 – זה רק שכר, ועשרה מיליון זה - - -
ודים גודון: לא נכון.
ודים גודון: 667 מיליון שקל זה תקציב שמורכב משלושה מקורות: תקציב המדינה, הרשויות המקומיות, ואגרות.
ודים גודון: התקציב הזה מיועד לתשלום השכר, לתשלום ארנונה, לתשלומים שוטפים של מערך הכבאות.
ודים גודון: נכון, הוא לא כולל תקציבים חד-פעמיים שהמדינה השקיעה, 250 מיליון שקל, בשנת 2012-2011, זה לא כולל.
ודים גודון: עכשיו אני אומר שתקציב - - -
אריה ביבי: זה גם להצטיידות ולגמלאים?
ודים גודון: לא, גמלאים בצד.
ודים גודון: חלק מהגמלאים פה בפנים.
ודים גודון: הצטיידות - - -
אריה ביבי: להצטיידות?
אריה ביבי: לגמלאים – איזה חלק?
אריה ביבי: כמה בערך?
ודים גודון: לא זוכר.
אריה ביבי: כמה מהתקציב הזה הולך לגמלאים?
ודים גודון: אין לי עכשיו את הנתון הזה.
ודים גודון: אני יכול לבדוק.
אריה ביבי: אם זה הולך לשכר, לגמלאים, מה נשאר להצטיידות?
ודים גודון: רגע, אני לא סיימתי, אני אגיד עכשיו את כל הדברים, ואחר כך אני אשמח לענות לכל שאלה.
ודים גודון: לתקציב הזה, כבר עכשיו אנחנו יודעים שאנחנו צריכים להוסיף בהסכם השכר המתגבש מול העובדים, שזה כמה עשרות מיליונים.
ודים גודון: אני עדיין לא יודע את הסכום המדויק, כי הדיונים עדיין לא הסתיימו.
ודים גודון: לסכום הזה, אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אנחנו צריכים להוסיף מיסוד התוספות שכבר התקבלו ב-2011-2012.
ודים גודון: מיסוד התוספות – אנחנו מדברים על סדר גודל של 100-50 מיליון שקל, תלוי.
ודים גודון: עדיין לא נסגר הסכום הסופי, אבל צריך להוסיף את זה לתקציב השוטף.
ודים גודון: הרי התווספו כבאים חדשים, התווספו כבאיות, צריך לשלם דלק, צריך לשלם עבור אחסון חומר נוגד בערה, וכך הלאה.
ודים גודון: בנוסף לזה, לתקציב הזה צריך להוסיף את הפערים שכבר קיימים היום בחוק.
ודים גודון: ההבדל בין התקציב ששילמו הרשויות המקומיות בשנת 2010 לבין 2012, מדובר בפער של כ-50 מיליון שקל.
ודים גודון: כלומר, כבר עכשיו, לפני שהתחלנו לדבר על תכנית רב-שנתית, שמערך הכבאות כן רוצים, והמשרד לביטחון פנים כן רוצים לקדם.
ודים גודון: ולפני שאנחנו מדברים על לתת הנחות לרשויות מקומיות – שהדיון הזה טרם התחיל, פה לפחות – אנחנו מדברים על תוספת של כ-150 מיליון שקל, לפחות, לסכום שדיברנו עכשיו.
אריה ביבי: אדוני, שמע, אני מההדיוטות.
אריה ביבי: עם כל הכבוד, אתה עושה לי כמו "סבתא בישלה דייסה" – לזה נתנה, להיא נתנה, לזה נתנה, לזה נתנה, לזה לא נשאר.
אריה ביבי: אני רוצה לדעת, אני אמרתי לך, אני מההדיוטות.
אריה ביבי: אני רוצה לדעת מה השורה האחרונה, כמה נשאר לכיבוי אש להצטיידות, לכבאים חדשים, וכל הנושא הזה.
אריה ביבי: זה שמתוך התקציב הזה אתה אומר לי: הולך שכר לגמלאים, הולך לפה, הולך לפה, הולך לפה – אני רוצה לדעת כמה נשאר.
ודים גודון: לא, אתה לא מדבר על כמה נשאר, אתה מדבר על כמה תהיה התוספת לכבאים חדשים, לכבאיות חדשות, לכל הדברים האלה.
ודים גודון: זה לא כמה נשאר.
אריה ביבי: אבל אל תשכח גם, יש הסכמי שכר חדשים שצריכים תוספות.
אריה ביבי: לכן אני רוצה לדעת כמה.
ודים גודון: נכון, אני לא שוכח.
ודים גודון: מניתי אותם.
אריה ביבי: לא, אני רוצה לדעת כמה נשאר.
אריה ביבי: ואז אתה אומר לי: יש 100 מיליון.
אריה ביבי: עם זה יצטרכו להצטייד, ויצטרכו לגייס.
ודים גודון: אדוני, אתה מדבר עכשיו על התוכנית הרב שנתית.
ודים גודון: זה בדיוק, מה שנקרא, שני Plug numbers שנמצאים בכל הרשימה שאמרתי עכשיו.
ודים גודון: בנוסף לאותם 150 מיליון שקל, קיימת תכנית רב שנתית של משרד הביטחון, הוא גם הציג את זה במצגת הדרישות שלו.
ודים גודון: ובנוסף לזה קיימת דרישה של הרשויות המקומיות לפתור אותם מהתשלום שקיים היום בהצעת החוק.
ודים גודון: למעשה שני הדברים האלה, יחד עם אותם 150 מיליון שקל, צריכים לסגור לנו סכום סופי, שהיא תוספת למערך הכבאות לשנת 2013.
אריה ביבי: עוד פעם אנחנו לא באותו קו.
אריה ביבי: אני אגיד לך למה.
אריה ביבי: כי הרשויות המקומיות יושבות פה, והן לבד יגידו לך שהנכסים של הרשויות המקומיות זה משהו כמו 400 מיליון, 300 מיליון.
ודים גודון: 600.
אריה ביבי: 600 מיליון.
אריה ביבי: מתוך זה, איך אתה רוצה לפצות אותם?
אריה ביבי: איך אתה רוצה לתת?
אריה ביבי: אני אומר לך עוד פעם, אני לא מהמבינים, אני לא כלכלן, אני אף פעם לא התעסקתי בכלכלה.
אריה ביבי: בשכר כן.
אריה ביבי: לכן אני רוצה לדעת כמה נשאר אחרי שאתה מסכם עם הרשויות - - -
אמנון כהן: אם יהיה לך פתרון, תביא לדיון הבא.
אריה ביבי: אין לי בעיה, הדיון הבא.
ודים גודון: אנחנו ננסה לראות איך אנחנו – קודם כל, רק הערה לגבי השלטון המקומי, שאלת מה אנחנו מחזירים מתוך 600, אז אדוני דיבר רק על לצד הנכסים.
ודים גודון: לצד הנכסים תמיד במאזן יש את צד ההתחייבות.
ודים גודון: ההתחייבות של הרשויות המקומיות הן יותר משני מיליארד שקל.
ודים גודון: אז לכן פה צריכה להישאל שאלה איך הרשויות ישלמו למדינת ישראל על הפער הזה.
אריה ביבי: אין לי בעיה, תבוא תאמר לי – אני מסכים עם היושב-ראש אם הוא רוצה לדחות את זה, אין לי בעיה.
אמנון כהן: לא לדחות, לא צריך.
אריה ביבי: אם אתה בא ואומר לי: תשמע, יש 100 מיליון שקל, וזה ייהרג ולא יעבור.
אריה ביבי: זה הולך רק להצטיידות.
אריה ביבי: אבל אתה לא אומר לי את זה.
אריה ביבי: לכן אני הבאתי את - - -
אמנון כהן: ודים, בוא נתכנס.
אמנון כהן: על סעיף 82 אנחנו לא מצביעים היום.
אמנון כהן: סעיף 82 מותנה תקציב, ואני מבין שהתקציב הזה צריך להיות בשלושה חלקים, זה מובנה: מדינה, שלטון מקומי ואגרות.
אמנון כהן: אחרי שנעשה סיכומים סופיים עם השלטון המקומי, שנדע מה ההשתתפויות, נדע כמה תקציב, ואז גם אנחנו רוצים לדיון הבא שתחלק לנו, שנדע בסופו של דבר כמה כבאיות נקנה, כמה כוח אדם חדש יכנס, כמה יהיה הצטיידות תהיה לאותו כוח אדם חדש.
אמנון כהן: חייבים לחלק את זה, שנדע אנחנו, כחברי ועדה, שלא כל הכסף הולך לפנסיות ולשכר, כי יש התחייבויות, אין מה לעשות, זה א'-ב'.
ודים גודון: אם נוכל לסכם את זה, נשמח לחלק את זה גם.
אמנון כהן: ודאי, תחלק לי.
אמנון כהן: לדיון הבא, לא רק התקציב הגלובלי, עם חלוקה, לפחות בגדול, במקרו.
אמנון כהן: X סכום להצטיידות, השכר והשוטף, דברים כאלה.
אמנון כהן: אז 82 אנחנו כרגע לא מצביעים.
אמנון כהן: סעיף 83, בבקשה.
אמנון כהן: הייעוץ המשפטי – יש לנו גם איזו הערה שם.
מירי פרנקל-שור: לגבי 83, זה סעיף שמדבר על אגרות.
מירי פרנקל-שור: אני מבקשת להפנות את תשומת לב הוועדה לסעיף קטן (א) בסיפה.
מירי פרנקל-שור: הממשלה מבקשת לעגן – פעם ראשונה, למיטב הבנתי – גביית אגרה עבור ביצוע פעולות פיקוח על קיום תנאי הרישיון לפי חוק רישוי עסקים.
מירי פרנקל-שור: זו הפעם הראשונה – לפי שהתייעצנו עם הגורמים המקצועיים ברישוי עסקים – שמתבקש תשלום אגרה על פיקוח על תנאי הרישיון.
אמנון כהן: אני יודע שבתקנות ובחוק שדיברנו על רישוי עסקים, הנושא הזה מוסדר.
אמנון כהן: בשביל מה להכניס את זה פה עכשיו?
אמנון כהן: זה מוסדר, הנושא של כיבוי אש, אגרה, הכול מסודר שם, ברישוי עסקים.
עודד ברוק: אין אגרה לכיבוי אש.
עודד ברוק: אין שם אגרה לכיבוי אש.
אמנון כהן: יש, הכול מסודר.
אמנון כהן: כנס לאתר האינטרנט היום – אתה רוצה לפתוח קיוסק, מה אתה צריך לעשות, אילו אגרות.
עודד ברוק: - - - הרשות המקומית מקבלת.
עודד ברוק: אתה משלם לרשות המקומית, אתה לא משלם לכל הגופים שנותנים שירות של - - -
אמנון כהן: לא, אמרו לי גם בפעם שעברה שהאזרח משלם פעם אחת אגרה.
מירי פרנקל-שור: הוא לא משלם אגרה על פיקוח על תנאי הרישיון, נכון?
מירי פרנקל-שור: לא משלמים אגרה על פיקוח על קיום תנאי הרישיון.
מירי פרנקל-שור: אין אגרה כזאת לפי חוק רישוי עסקים.
מירי פרנקל-שור: לכן אני ממליצה לוועדה - - -
אמנון כהן: ברישוי עסקים זה מסודר.
מירי פרנקל-שור: אני לא יודעת אם זה מסודר בחוק רישוי עסקים, אבל אני מבקשת לא לקבוע את התקדים הזה מכיוון שאם פעם מאשרים - - -
אמנון כהן: מורידים את זה.
מירי פרנקל-שור: אני מבקשת את הסיפה הזאת להשמיט.
אמנון כהן: להשמיט.
דני קריבו: אדוני היושב-ראש, היום משלמים לרשות המקומית על חידוש הרישיון.
דני קריבו: נכון?
דני קריבו: במסגרת החידוש יש כל מיני בדיקות, בקרות ופיקוח על ביצוע התנאים שברישיון.
דני קריבו: היום, מי שגובה את הכסף זו הרשות המקומית, וזה בסדר.
דני קריבו: עכשיו, מפצלים את הגוף שנקרא "הרשות המקומית" – שהכבאות הוא היום חלק ממנו – לשניים.
דני קריבו: ובהתאם לכך, מה שמוצע פה זה לחלק את האגרה הזאת לשני חלקיו.
אמנון כהן: אתה תיקח מהרשות המקומית.
אמנון כהן: עזוב את האזרח, אל תבלבל לו את הראש.
ודים גודון: לא, אי-אפשר לדעת, אדוני.
מירי פרנקל-שור: עודד, האם המשטרה - - -
עודד ברוק: לא, המשטרה לא גובה.
מירי פרנקל-שור: לא גובה.
ודים גודון: אדוני היושב-ראש, אפשר להוסיף משהו?
ודים גודון: מה שהצעת החוק אומרת, מה שנלקח מהרשויות המקומיות זה אך ורק השתתפות של הרשויות המקומיות, ולא אגרות שהרשויות המקומיות משלמות.
ודים גודון: אנחנו כבר סיכמנו את זה עם הרשות המקומית - - -
שלמה דולברג: אבל האגרות - - - משטרתי.
ודים גודון: שנייה, דולברג.
שלמה דולברג: דיברנו על זה קודם.
ודים גודון: מה שרוצים להוריד פה – מדובר בסדר גודל של כ-100 מיליון שקל, שיכול לעשות "ברוך" בתקציב הכבאות.
ודים גודון: האגרות האלה הן כ-100 מיליון שקל, אי-אפשר להוריד את זה.
קריאה: המשמעות היא - - -
ודים גודון: זאת המשמעות, צריך להבין.
ודים גודון: הוועדה צריכה להבין את המשמעות שמורידים את זה.
ודים גודון: זה מה שהכבאות גובה היום.
קריאה: אין אגרה כזאת בחוק - - -
ודים גודון: לא, אין בחוק, אבל צריך להסדיר את זה איכשהו.
קריאה: ודים, אפשר לגבות את זה במסגרת הבקשות לרישיון עסק.
ודים גודון: אסור להוריד את זה.
מירי פרנקל-שור: אני לא יודעת מה הפתרון, אבל אי-אפשר ללכת על משטר כזה.
קריאה: אין דברים כאלה שמוסדרים באופן מפורש.
שחר איילון: כיום גובים, זה אומר שלא יהיה כסף.
שחר איילון: היום הכבאות גובה כסף.
ודים גודון: אבל בסדר - - -
מירי פרנקל-שור: גבי, אנחנו דיברנו על הנושא הזה.
גבריאלה פיסמן: בהתייעצות שערכתי עם הגורמים שאמונים אצלנו על חוק רישוי עסקים, אז הובהר לי שכן ניתן לקבל את האגרה במסגרת הבקשה הכוללת לרישוי עסק.
גבריאלה פיסמן: ואפשר להסכים עם ההצעה של הייעוץ המשפטי, אפשר לקבל את ההצעה.
שלמה דולברג: אנחנו מבקשים להשוות את זה למה שהמשטרה עושה.
שחר איילון: מה הקשר?
אמנון כהן: אנחנו משמיטים את זה.
קריאה: לא, אתה יודע, המשמעות היא - - -
ודים גודון: יש משמעות תקציבית לדבר הזה.
אמנון כהן: את המשמעויות, פרשנויות, תעשו אתם.
ודים גודון: לא, זה לא פרשנויות.
אמנון כהן: אתם תעשו את הפרשנויות אחר כך.
ודים גודון: לא, אבל זו לא פרשנות.
ודים גודון: אדוני, אם זה חלק מהאגרה שכן מתקבל בגינה כסף, אז צריך לראות איך אנחנו מפצים על הפער הזה.
אמנון כהן: תראו.
ודים גודון: כי נאמר לי על-ידי - - -
אמנון כהן: אני לא מכניס את זה לחוק.
אמנון כהן: יש כרגע דרך שגובים, האזרח כבר משלם.
אמנון כהן: האזרח איכשהו משלם, נכון?
אמנון כהן: עכשיו, הוא שילם את זה.
אמנון כהן: בשביל לגבות את זה כרגע ישירות אליך, אתה פותח לי איזשהו סעיף שיהיה רוחבי גם על דברים אחרים מחר.
אמנון כהן: על כל דבר ועניין - - -
ודים גודון: אין לי בעיה שהאזרח ימשיך לשלם לרשות, והרשות תשתף מהסכום הזה לכבאות.
ודים גודון: אין לי בעיה, אבל צריך להסדיר את זה.
אמנון כהן: הרשות תחזיר את זה, לא אכפת לי.
אמנון כהן: אבל אני לא רוצה – אני פותח פה סעיף שברוחבי אתה פותח את זה לכל מיני מקומות.
ודים גודון: אבל צריך לחשוב איך אנחנו מגדירים את זה.
שחר איילון: אדוני היושב-ראש, אתם מחלישים את הכבאות בסופו של דבר.
שחר איילון: הסיבה היא פשוטה - - -
אמנון כהן: ידידי, אני לא יכול, כשאני פותח סעיף כרגע בשביל - - -
שחר איילון: זה 200-150 מיליון שקל - - -
אמנון כהן: לא, הכסף יעבור אליך.
אמנון כהן: השאלה היא איך הוא עובר אליך.
אמנון כהן: האזרח משלם את הכסף.
אמנון כהן: הכסף נמצא ברשות המקומית.
אמנון כהן: אתם צריכים הסדרה פנימית.
אמנון כהן: בשביל שתקבל את הכסף ישירות, אני פותח פה תקנה חדשה עכשיו, שזה ילך רוחבית למקומות אחרים שאני לא רוצה ללכת.
ודים גודון: אדוני היושב-ראש, אז רק צריך הסכמה של הרשויות המקומיות, שיסכימו לשלם את זה.
אמנון כהן: אין פה הסכמות.
אמנון כהן: אתה תסגור.
אמנון כהן: הכסף נמצא בשלטון המקומי.
אמנון כהן: תמצאו את הדרך איך אתה מעביר את זה אליך, לכבאות.
ודים גודון: בסדר גמור, אז אנחנו נמצא במנגנון התחשבנות שאנחנו עושים, גם להעביר את האגרות אלינו.
אמנון כהן: ודים, אם תצטרכו להכניס סעיף אחר כך, אחר, אין בעיה.
ודים גודון: כן, אנחנו נכניס סעיף שאנחנו מקבלים את כל האגרות ישירות.
אמנון כהן: האזרח, שיהיה ברור, שלא יהיה פה סעיף חדש שפותח משהו חדש.
אמנון כהן: סעיף 82 – אנחנו לא מצביעים.
אמנון כהן: תקציב – 83, הצבענו.
אמנון כהן: יש עוד תוספות?
מירי פרנקל-שור: חבר הכנסת מקלב בדיון שעבר העלה את הנושא של ועדת הנחות לעניין אגרה.
מירי פרנקל-שור: אנחנו התחלנו לגבש נוסח.
מירי פרנקל-שור: יש לנו הצעה להקמת ועדה, אבל אנחנו מחפשים הנחיות שלפיהן עבדה אותה ועדת הנחות בכל מחוז.
מירי פרנקל-שור: ביחד עם עודד, אנחנו מבקשים לעגן סעיף – מה יהיו הסמכויות, מה יהיו הפרמטרים להנחות, וכולי.
מירי פרנקל-שור: כרגע מה שמתגבש, שחברים בוועדה יהיו: מפקד המחוז, נציג ציבור ויועץ משפטי של המחוז.
מירי פרנקל-שור: לגבי זה אנחנו נביא הסדר שלם לדיון הבא.
מירי פרנקל-שור: אנחנו נקרא עכשיו את התוספת של סעיף קטן (ב), זה לבקשתך, אדוני היושב-ראש, סעיף שמעגן שאם נופל טיל על בית, רשות הכבאות - - -
אמנון כהן: תגבה ישירות מרשות המסים.
אמנון כהן: לא להטריד את האזרח.
אמנון כהן: גם ככה הוא נשאר בלי בית, הוא מבקש ממנו 2,000 שקל עכשיו.
אמנון כהן: או 5,000.
אריה ביבי: - - - לא שמעתי.
אמנון כהן: אני אומר שהאזרח נפגע מטיל, נגיד באשקלון.
אמנון כהן: עכשיו, נתנו שירותי כבאות, הכבאות באה, עשתה עבודה, כל הבניין.
אמנון כהן: עכשיו לכל אחד מהאזרחים האלה – גם ככה הוא נשאר בלי בית, בלי כלום, תביא עכשיו גם 2,000 שקל.
אריה ביבי: אני רוצה להגיד לך - - - גם לגבי הסעיף הקודם, הכבאות לא יכולה לגבות – גם לא מהעירייה – היא יכולה לגבות ממשרד הפנים בצורה מסודרת.
אמנון כהן: עכשיו זה הביטחון, זה משרד אחר עכשיו.
אריה ביבי: משרד הביטחון.
אמנון כהן: ימצאו את הנוסחה.
אריה ביבי: הכבאות לא תפנה - - -
אמנון כהן: גם פה לא יפנו לאזרח, אלא בהסדר הזה עם הפיצויים שנתנה לו המדינה – פעולות איבה – אז הוא כבר יקבל את הכסף משם.
אמנון כהן: האזרח צריך להיות פטור מזה.
אמנון כהן: אתם תקבלו את הכסף.
עודד ברוק: נראה לך שעירייה תוותר על כסף?
אמנון כהן: לא, זו רשות המסים, שנותנת את הפיצוי.
אמנון כהן: על הטיל אני מדבר.
אמנון כהן: יהל עמית "(ב1) על אף האמור בסעיפים קטנים (א) ו-(ב), תשלום בעד פעילות הרשות באירוע כבאות והצלה שמקורו בהתקפה כהגדרתה בחוק ההתגוננות האזרחית, התשי"א–1951 או בפגיעת איבה כהגדרתה בחוק התגמולים לנפגעי פעולות איבה, התש"ל–1970 ייגבה מקרן הפיצויים כמשמעותה בסעיף 2א לחוק מס רכוש וקרן פיצויים, התשכ"א–1961".
אמנון כהן: 83א.
אמנון כהן: סעיף חדש.
אמנון כהן: זה לוח הזמנים שביקשנו.
אמנון כהן: יהל עמית "83א.
אמנון כהן: נדרש אישורו של עובד הרשות לשם קבלת רישיון או היתר לפי כל דין, ייתן העובד את החלטתו בעניין בתוך 30 ימים".
אמנון כהן: עם התיקונים, אנחנו הולכים להצביע על סימן א', פרק ח'.
קריאה: רק רגע.
אמנון כהן: מה לא ברור?
מירי פרנקל-שור: תעירו את ההערה בקול.
אמנון כהן: עודד, דבר בקול.
אמנון כהן: הנציב, בבקשה.
שחר איילון: המענה – אני חייב תוך 30 יום לתת לו מענה.
שחר איילון: עכשיו, יש מבנים מורכבים, מפעלים מסובכים, יש פסח באמצע.
שחר איילון: אז אני מתחיל אתו את הטיפול, זה יכול לקחת לפעמים חודשים ארוכים, Reject, תיקונים, אני חוזר לראות את התיקונים.
שחר איילון: 30 יום, תחילת הטיפול שלי בכל מקרה, עם המענה הראשוני.
אמנון כהן: רישיון צריך בסוף.
שחר איילון: ראית מישהו שמקבל רישיון תוך 30 יום?
אמנון כהן: בשביל מה אנחנו מייעלים מערכות?
בן נר: אבל אם הוא לא עשה מה שביקשנו?
שחר איילון: אז הוא אומר: בסדר, לא עשיתי, תן לי רישיון תוך 30 יום.
שחר איילון: אני אומר לו: לא עשית.
בן נר: אבל אם הוא לא עשה את הדברים שביקשנו, והוא משחק על זמן?
אמנון כהן: לא, הוא מודיע לך שהוא עשה ואתה מגיע עוד חודשיים.
שחר איילון: לא, אני לא מגיע תוך חודשיים, תוך 30 יום אני חייב להגיע אליו.
אמנון כהן: לא, אז 14 יום.
מירי פרנקל-שור: תשובה ראשונה תוך 14 ימים.
מירי פרנקל-שור: אבל אם הוא מילא את תנאי הרישיון, אז תוך כמה זמן מהרגע שהוא מילא?
אמנון כהן: הוא מודיע לך, אתה מגיע עוד חצי שנה, אתה מבין?
שחר איילון: קבעתם שאני אגיע תוך 30 יום.
אמנון כהן: לא, זה לא אומר את זה.
אמנון כהן: זה פעם הראשונה.
אמנון כהן: בפעם הראשונה באת אחרי 30 יום, נתת לו הערות, עוד 30 יום.
אמנון כהן: עוד 30 יום.
עודד ברוק: אבל איך אפשר להתחייב לתת מענה סופי?
מירי פרנקל-שור: תראה, הבעיה שהועלתה על-ידי מספר גורמים, שלוקח הרבה מאוד חודשים, והרבה מאוד זמן עד למתן רישיון.
מירי פרנקל-שור: אז עכשיו, אם אומרים 14 ימים עד לתשובה הראשונה, ואחר כך יש לו את המתווה, שהוא צריך לקיים את כל הדברים.
מירי פרנקל-שור: מהרגע שהוא סיים והוא מבקש את תשובת הכבאות, עוברים הרבה חודשים.
שחר איילון: אין בעיה.
שחר איילון: ברגע שהוא סיים, אין בעיה.
עודד ברוק: אבל מה זה סיום?
עודד ברוק: אם באים ועוד פעם יש בעיות?
מירי פרנקל-שור: עודד, צריך לקבוע מנגנון.
מירי פרנקל-שור: מה קורה בחוק רישוי עסקים?
עודד ברוק: אני לא זוכר.
מירי פרנקל-שור: טוב, אנחנו נראה מה קורה בחוק רישוי עסקים באופן כללי, ואנחנו נראה אם אנחנו יכולים להביא את המתווה, כי הוא אומר שהוא לא יכול.
עודד ברוק: איך אפשר להתחייב על זה?
זאב בילסקי: אני רוצה לפנות לנציב.
זאב בילסקי: שמע, אחת הבעיות במערכת היחסים שבין האזרח ובין הרשות, זה משך הזמן.
זאב בילסקי: כולם עושים אותו הדבר בסופו של דבר, הבעיה היא רק משך הזמן.
זאב בילסקי: כמה זמן לוקח לך.
זאב בילסקי: ואני פונה אליך ומבקש ממך שבמקום להאריך את לוחות הזמנים, תקצר אותם.
זאב בילסקי: כל מה שאפשר לעשות ב-90 יום, אפשר לעשות גם ב-30 יום.
זאב בילסקי: שום דבר לא יקרה.
זאב בילסקי: ואז אתה בונה מערכת אמון.
זאב בילסקי: גם אם לפעמים אתה לא בטוח במאה אחוז, תחתוך, תשלם ותגמור.
זאב בילסקי: הרווח שאתה מקבל כתוצאה מהאמון של הציבור בך כמערכת הוא הרבה יותר מאשר תגרור אותו.
זאב בילסקי: אם אתם רוצים לקחת דוגמא מרישוי עסקים, זה הדוגמא הכי גרועה שיכולה להיות.
זאב בילסקי: עוד לא ראיתי בחיים שלי עסק שנפתח שיש לו רישיון עסק.
זאב בילסקי: ואם יש כזה, אני בודק מה קרה שם.
זאב בילסקי: ולכן אני אומר לך, עכשיו נלך הפוך.
זאב בילסקי: נלך לקצר את התהליך.
זאב בילסקי: אדם הגיש בקשה, יש פרק זמן לבדוק, יש להחליט, יש לערער, מיד, קח את הצ'ק ותלך.
זאב בילסקי: בצורה כזאת ההפסדים יהיו קטנים, הרווח הוא ענק.
שחר איילון: אנחנו הסכמנו לזה, אבל לטנגו הזה יש שני אנשים – בעל העסק ואנחנו.
שחר איילון: אני נותן לו תנאים, אני מבטיח לו שתוך 30 יום אני אסיים את כל הטיפול שלי, הבדיקות, ההגעה אליו, הביקור.
שחר איילון: הוא לא עושה את התנאים הללו.
שחר איילון: מה אני אמור לעשות?
זאב בילסקי: בסוף, אתה נותן לפי מיטב שיפוטך.
זאב בילסקי: אתה מחליט, לא מגיע לו אפס, לא מגיע לו.
זאב בילסקי: אתה גמרת את הטיפול.
זאב בילסקי: אתה לא יכול – ברגע שמתחיל ה"פינג-פונג" הזה, אתה מתחיל להיכנס לשנים של התדיינות.
זאב בילסקי: אתה צריך לדעת, קיבלת מה שביקשת?
זאב בילסקי: לא?
זאב בילסקי: ברגע שקיבלת, ספרת את הזמן, שלחת לו מכתב, אמרת לו: אדוני, לפני החומר שיש בידי, אתה לא המצאת א', ב' ו-ג'.
זאב בילסקי: מגיע לך כך, או לא מגיע לך בכלל.
זאב בילסקי: גמרנו, נגמר הטיפול.
זאב בילסקי: אתה מוכרח לסיים.
זאב בילסקי: אתה לא יכול עד שהוא ילך, עד שהוא יחזור, זה לוקח לפעמים שנים.
זאב בילסקי: עוד דבר אני רוצה להגיד, אדוני היושב-ראש, אתמול אנחנו היינו בסיור בתחנת כפר-סבא.
זאב בילסקי: זה מחוץ לסעיפים האלה.
זאב בילסקי: אדוני היושב-ראש, אני אומר לך, אם יש פה מישהו שרוצה לראות איך מתנהל כיבוי בשנת 2012, שיבוא לתחנת כפר-סבא.
זאב בילסקי: אני אומר לכם, אני הרגשתי - - -
אמנון כהן: טוב, תן לנו להתקדם עם החוק עכשיו.
זאב בילסקי: - - כי יש לי גם חלק בעניין הזה, אבל מתכוונים לקדם פה את הרפורמה, ללכת ולבנות תחנות חדשות ולהתחיל להתייחס לכיבוי אש ברצינות.
אריה ביבי: אני הייתי בתחנת רעננה.
אמנון כהן: טוב, מה עכשיו?
אריה ביבי: מילה אחת.
אריה ביבי: ביאלסקי צודק.
אריה ביבי: כשמישהו מגיש, אתם נותנים לו מכתב עם מה הוא צריך לעשות.
אריה ביבי: והוא מסמן – מה עשה, מה עשה, מה עשה.
אריה ביבי: כשהוא גומר את זה, גם אם אחרי עשרה ימים הוא בא עם כל זה, אתם תשלחו לו פקח, בודק את זה, נותן לו רישיון.
אריה ביבי: לדעתי, זה הכי טוב.
אריה ביבי: במקום להגיד 30 יום, 40 יום, 50 יום.
שחר איילון: אוקיי.
שחר איילון: עכשיו אני אומר לך, בתל-אביב יש 85,000 עסקים, מתוכם 55,000 מחייבים אותנו פיקוח.
שחר איילון: העוצמה של הכבאות תיקבע לפי היקף העסקים בעיר, שמחלקת רישוי עסקים של העיר נותנת.
שחר איילון: אני מוכן לתת לו ב-30 יום את המכתב הראשון, את התגובה הראשונה.
אריה ביבי: אתה נותן לו בלאו הכי רשימת מה תעשה.
אריה ביבי: אם הוא סיים לעשות, ראית שהוא סיים, תן לו רישיון.
אמנון כהן: עוד נקודה, שחר.
שחר איילון: זה 30 ימי עבודה?
אמנון כהן: עזוב ימים.
אמנון כהן: כמו שאתה עכשיו מכשיר בצה"ל אנשים, אולי בשלטון המקומי מספר אנשים, אנשי בטיחות, קב"טים, אולי פקחים, אני לא יודע מה.
אמנון כהן: הפונקציות שאתם תכשירו אותם, שיהיו בכפיפות אליכם.
אמנון כהן: דברים קטנים, לא אמרתי דברים גדולים.
אמנון כהן: מפעלים רציניים, זה אתם.
אמנון כהן: אבל אתה אומר ש-50,000 עסקים, פיזית, הוא אומר האיש לא יכול לעבור בין כולם.
אמנון כהן: נתן את ההערות, חזר, עד שהוא חוזר עוד פעם לאחרון, זה חצי שנה רק בשביל לבוא לדקה אחת להגיד לו שלום.
אמנון כהן: אז לכן אולי נכשיר בשלטון המקומי, הם יעמידו לרשותך כמה אנשים שהם יכולים לקבל החלטות בדברים קטנים, על-פי פרמטרים שאתה תקבע.
אמנון כהן: הוא בתוך העבודה כבר, הוא כבר מקבל שכר, הוא כבר קב"ט, או ע' קב"ט, משהו כזה.
שחר איילון: למה זה צריך להיות בחוק?
אמנון כהן: רק בחוק, אם לא, לא תעשה שום דבר.
אמנון כהן: אם זה לא יהיה בחוק, לא יהיה כלום.
אורי שובל: אתה שיווקת שירות ולא בטיחות.
אמנון כהן: זה לא על חשבון.
אורי שובל: שיווקת שירות ולא בטיחות.
אמנון כהן: שירות – מצוין.
אמנון כהן: התפקיד שלי כמדינה זה לתת שירות.
אורי שובל: זה בא על חשבון בטיחות.
אמנון כהן: לא, להיפך.
אמנון כהן: לא, תכשיר אתה.
אמנון כהן: אוקי, תחשבו על זה.
אמנון כהן: מירי, תחשבו על זה.
אמנון כהן: אז סעיף 83, תיקון, תוספת א' – אני משאיר פתוח.
אמנון כהן: גם לגבי השלטון המקומי, גם לגבי הדברים שהעלו פה חברי חברי הכנסת.
אמנון כהן: אני חושב שלוח הזמנים מאוד קריטי.
אמנון כהן: אנחנו בבירוקרטיה שהורגת את המדינה, גם בנושא הזה, לא רק בזה.
עודד ברוק: אדוני, הרגע הורדת 100 מיליון שקל מהתקציב של שירותי הכבאות.
מירי פרנקל-שור: לא, לא הורדנו, הוא יעבור.
אריה ביבי: - - -
אמנון כהן: כן, אבל יש לו משאבים שלא יכולים מידית לבוא.
מירי פרנקל-שור: אתה לא יכול להרוג את האזרח.
מירי פרנקל-שור: הצבעה על סימן א', 80, 81, 82, 83.
אמנון כהן: רגע, 80, 81, 82 – תקציב, אני מדלג עליו.
מירי פרנקל-שור: 83 – אפשר להצביע.
אמנון כהן: אוקיי, למעט סעיף (א) ב-83.
אמנון כהן: אמרת לי (א), התוספת של זה, את צריכה - - -
מירי פרנקל-שור: א רבתי.
אמנון כהן: א רבתי.
אמנון כהן: למעט א רבתי.
אמנון כהן: אוקיי, אנחנו מצביעים: 80, 81, מדלגים על 82, 83 כולו, למעט סעיף א רבתי.
אמנון כהן: בעד סעיפים 80, 81, 83 – רוב
אמנון כהן: עבר.
אמנון כהן: אנחנו ממשיכים, "סימן ב': תחולה על המדינה ועל מערכת הביטחון".
אמנון כהן: 84.
אמנון כהן: ראיתי שיש תוספות פה, ב-85.
מירי פרנקל-שור: כן, יש הרבה תוספות.
מירי פרנקל-שור: 84 – אין שינוי.
מירי פרנקל-שור: 85 – אנחנו נתחיל לקרוא.