GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורי מקלב: מנגד יש תהלוכות, שגם אם יש ליווי של כבאית, לא גובים מהציבור כסף.
אורי מקלב: אם זה בסגנון של הפגנה אם זה בסגנון של תהלוכה, יש היום - - -
אריה ביבי: יתקין תקנות יחד עם הנציב, יעשו מחיר אחיד וגמרנו.
מירי פרנקל-שור: יש מחיר אחיד לכולם.
אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, יש היום אירועים.
אמנון כהן: עזוב מה יש.
אמנון כהן: הבנו שיש אירועים בלי כסף, שזה ציבורי בלבד.
אורי מקלב: יש סוג תהלוכות שאין שם גביית כסף.
אורי מקלב: אני מציע שייקבע תעריף מיוחד, שזה יהיה בסמכות השר.
אורי מקלב: אני לא אומר בלי כסף, אבל בדברים כאלה מיוחדים שהם בעלי אופי ציבורי, שלא נכנסים להגדרה - - -
אמנון כהן: תעריף מיוחד בסמכות השר לדברים שלא גובים בהם כסף.
אמנון כהן: תכתבי את זה, אנחנו מצביעים על זה.
מירי פרנקל-שור: לא, יש כאן בעיה.
אריה ביבי: למה אתם מסבכים את עצמכם?
אריה ביבי: הכי פשוט: השר עם הנציב יקבע אחידות בתעריפים, ונגמר הסיפור.
עודד ברוק: אבל יש אחידות.
אורי מקלב: אין בעיה – אחידות, אבל בתהלוכות כאלה.
ודים גודון: יש אחידות.
מירי פרנקל-שור: למרות שהתקנות הותקנו מכוח חוק קודם, אנחנו אומרים שהתקנות האלה יחולו גם לאחר חקיקת החוק הזה.
מירי פרנקל-שור: זה מה שאמר לך עודד.
מירי פרנקל-שור: מעבר לזה, יש סמכות לשר להתקין תקנות בכל נושא לפי סעיף 83, וגם לפטור.
מירי פרנקל-שור: השאלה היא האם זה מספק אותך?
אורי מקלב: כן, זה מספק אותי.
אורי מקלב: אם יש אפשרות חוקית, גם לאחר אישור החוק, שהשר יחריג אירועים מסוימים אז זה בסדר.
אורי מקלב: זה נמצא בתוך סעיף 83, אני מניח שהוא גובר על התקנון.
אורי מקלב: אבל עד היום לא הגדרנו מה אנחנו דורשים ממנו.
אורי מקלב: היום אנחנו מציפים נושא, ואנחנו חושבים שהשר יכול להשתמש בסמכות שלו בעניין הזה, אנחנו מכוונים אותו להשתמש בסמכות שלו בכדי לקבוע אגרה מיוחדת לאירועים שנופלים בין שני סוגי האירועים.
ודים גודון: האפשרות הזאת קיימת היום בחוק.
אורי מקלב: היועצת המשפטית שאלה את זה.
אורי מקלב: אם תשכנע אותה שזה קיים – אני סומך עליה.
אורי מקלב: היא שאלה את השאלה, היא צריכה לקבל את התשובה.
ודים גודון: היום יש סמכות, יש אפשרות.
מירי פרנקל-שור: סעיף 83א נותן את הסמכות: רשאי השר, בהסכמת שר הפנים ובאישור ועדת הפנים והגנת הסביבה, לקבוע אגרות, לרבות אגרת בטיחות לעניין סעיף 48ג, ובין השאר, רשאי הוא לקבוע את שיעורי האגרות, את אופן תשלומן, את מועד תשלומן ואת הצמדתן וכן הוראות בעניין מתן פטור מתשלומן או הנחה.
מירי פרנקל-שור: זה ייכנס לתוקף רק כאשר יחליט השר שהוא משנה את האגרות שקיימות היום.
מירי פרנקל-שור: האם זה נותן מענה לבקשה?
אורי מקלב: לכאורה.
אורי מקלב: אם הייתי יכול הייתי מכניס תקנה חדשה, מכיוון שאנחנו לא משנים את זה אני מסתפק בזה.
מירי פרנקל-שור: אנחנו צריכים להמתין לבקשה של השר על מנת לעגן את זה.
מירי פרנקל-שור: נכון, זה הקץ'.
אורי מקלב: באמת יש כאן שינוי ממה שהבנתי ממך.
מירי פרנקל-שור: אתם מסכימים?
מירי פרנקל-שור: נקבע שתביאו תקנות חדשות לעניין תהלוכות - - -
שחר איילון: אם יבוא ערעור.
שחר איילון: התקנות הקיימות קיימות.
מירי פרנקל-שור: התקנות הן קיימות, אבל אומר חבר הכנסת מקלב אומר שהוא לא יכול לקדם את הרעיון של מתן פטור או הנחות כל עוד השר לא מביא תקנות חדשות לוועדה.
מירי פרנקל-שור: זאת אומרת, הוא צריך להמתין עד שיחליט השר לביטחון הפנים להביא תקנות חדשות לוועדות.
מירי פרנקל-שור: השאלה היא אם תוך פרק זמן יובאו תקנות חדשות לוועדה.
מירי פרנקל-שור: זה הפתרון, שתוך שישה חודשים מיום כינון הרשות יביא השר תקנות.
קריאה: למה לחייב את זה?
מירי פרנקל-שור: אני מציעה פתרונות.
מירי פרנקל-שור: השיח הוא עם חבר הכנסת מקלב.
אמנון כהן: הוועדה שהקמנו בנושא הנחות ופטורים - - -
מירי פרנקל-שור: זה לא שייך.
אמנון כהן: עוד לא דיברתי.
אריה ביבי: בשביל מה להביא?
אריה ביבי: השר יכול לכתוב תקנות עם הנציב ונגמר הסיפור.
אריה ביבי: מה אנחנו צריכים שיביא לכאן?
אמנון כהן: הוועדה שהקמנו לגבי הנחות ופטורים לאזרחים – כפי שיש ערעורים בוועדות תכנון ויש ערעורים בכל מיני מנגנונים בשלטון המקומי, עדיף שבוועדות האלה יישבו אזרחים.
אמנון כהן: ימנה אותה אולי מפקד המחוז של הכיבוי, אבל שתהיה שם ראייה אזרחית.
אמנון כהן: כאן אני מתחבר למה שאמר יושב-ראש השלטון המקומי, שזה יהיה מישהו מהשלטון המקומי של אותה עיר, הוא יביא את הפן המקצועי מבחינת המשפחה.
אמנון כהן: אבל צריך להיות מישהו עם ראייה עירונית, ואני חושב שזה צריך להיות מהפן אזרחי.
אמנון כהן: אולי יועץ משפטי של מחוז ישב בוועדה, אבל ישבו שם גם אנשים מהפן האזרחי ואז אולי גם את התהלוכות האלה אפשר יהיה להעביר לאותה ועדה ציבורית.
אורי מקלב: אם תיתן לה סמכות.
אמנון כהן: אני חושב שזה יפתור את הבעיה בכללותה לכל פטור שהוא.
אריה ביבי: אתה יודע מה זה חוק טוב?
אריה ביבי: חוק טוב הוא חוק שאנשים יכולים לבלוע אותו, חוק טוב צריך להיות גם פשוט.
אריה ביבי: אם אנחנו סומכים על כיבוי האש – הרי הוא לוקח אזרח שצמח, נניח, מכיבוי אש - - -
אמנון כהן: הוא בעצמו יושב.
אמנון כהן: לא טוב שהוא ישב.
אמנון כהן: אני רוצה שהוא יביא איש ציבור, לא שהוא ישב.
אמנון כהן: הוא יביא, אבל הוא לא ישב.
רותם פלג: השר ימנה אזרח.
רותם פלג: זה בטח לא שלטון מקומי, הסמכויות הן סמכויות הן של השר.
אמנון כהן: אבל נציג של השלטון המקומי צריך להיות שם.
רותם פלג: למה?
רותם פלג: השלטון המקומי יוצא מהאירוע של הכבאות, הוא לא צד לעניין יותר.
רותם פלג: הוא לא משלם את החובות, אם הוא נתן פטור מאגרה, הוא לא עושה כלום.
רותם פלג: הסמכות צריכה להיות סמכות של השר.
שמעון בן נר: מה תעשה במחוז שיש בו 50 ערים?
אורי מקלב: אחד שיודע את ההיבט המשפחתי האישי, שיודע לייצג אותו.
אמנון כהן: בסדר, לא אכפת לי.
אמנון כהן: אבל איש ציבור.
רותם פלג: שימנה השר לביטחון פנים.
אמנון כהן: שלושה נציגי ציבור: מהתחום המוניציפלי, מתחום הרווחה ומתחום - - -
זאב בילסקי: בכל ועדה במדינת ישראל יושב נציג ציבור.
זאב בילסקי: פעם נציג ציבור זה ראש העיר, פעם נציג ציבור זה מישהו אחר.
זאב בילסקי: מי שממנה יודע - - -
עודד ברוק: אבל זה לא שלושה נציגי ציבור, צריך אנשי מקצוע בוועדה.
עודד ברוק: לא יכול להיות שיהיו רק נציגי ציבור.
זאב בילסקי: אומר לך יושב-ראש הוועדה שאנשי מקצוע כבר יש בפנים.
זאב בילסקי: הוא רוצה נציג ציבור אותנטי.
עודד ברוק: מאה אחוז, נציג ציבור אחד.
ודים גודון: אדוני היושב-ראש, גם נציג משרד האוצר.
ודים גודון: מדובר על הנחות.
אמנון כהן: הסיכום הוא: השר ימנה שני נציגי ציבור – אחד מרקע כלכלי ואחד מרקע חברתי - ויועץ משפטי של המחוז יהיה שם.
רותם פלג: לא, אי-אפשר.
רותם פלג: צריך להיות נציג ציבור אחד.
אמנון כהן: שיהיה רוב לנציגי ציבור.
רותם פלג: זה לא סביר, כי אז אין ראייה של מערך הכבאות.
אריה ביבי: רק נציג ציבור אחד.
אורי מקלב: ממחלקת הרווחה של הרשות המקומית.
אריה ביבי: ככל שהוועדה יותר מצומצמת ההחלטות שלה יותר מהירות.
ודים גודון: חייב להיות נציג האוצר, כמו בארנונה.
מירי פרנקל-שור: יהיו בוועדה שלושה חברים.
מירי פרנקל-שור: את הנציג הראשון ימנה מפקד המחוז את נציגו מתוך כוחותיו; שני נציגי ציבור, שאותם ימנה המפקד או השר.
רותם פלג: לא, אני לא יודע לחיות עם זה, כמדינה.
מירי פרנקל-שור: רגע, אשלים את ההצעה.
מירי פרנקל-שור: שני נציגי ציבור - אחד מתחום הרווחה ואחד מתחום הכלכלה – והיועץ המשפטי ישתתף בדיונים.
רותם פלג: מי שאמור לתת את הפטור זו ועדה ממשלתית, שצריך להיות בה ייצוג לצד האזרחי.
אמנון כהן: לא ממשלתית, ציבורית.
אמנון כהן: בשביל זה צריך נציגי ציבור.
זאב בילסקי: הוא צודק במקרה הזה.
זאב בילסקי: נציג ציבור אחד.
ודים גודון: יש ועדה בין-משרדית לאגרות עם משרד האוצר, ועדה ממשלתית.
אמנון כהן: עזוב אותי מהאוצר עכשיו.
אורי מקלב: אם מציעים רק נציג ציבור אחד אני מצביע נגד.
אורי מקלב: זה לא יכול להיות נציג אחד.
זאב בילסקי: אחד בעל רקע חברתי-כלכלי.
אורי מקלב: אומר היושב-ראש, בצדק, שאתה לא יכול להביא ועדה שיש בה רוב לאינטרסים כלכליים בלי שיש מישהו עם סמכות בוועדה שיכול לייצג את הציבור.
אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, בהתחלה לא הצעתי את זה אבל היום, אחרי הדיון שיש פה, אני חושב שצריך להיות נציג של מחלקת הרווחה.
אורי מקלב: זה יכול להיות לא של כל עיר אלא באותו מחוז, העיר הגדולה ביותר שולחת לאותה ועדה - - -
אמנון כהן: יש נציג רווחה.
אורי מקלב: לא, אין.
אורי מקלב: יש בעל רקע חברתי, ושהשר ימנה.
אורי מקלב: אני חושב שהכי בריא והכי טבעי שנציג מחלקת הרווחה באותו מחוז יהיה נציג קבוע בוועדה.
אורי מקלב: צריך נציג קבוע, אחד שכבר למד ושלא צריך לשלם לו באוךפן מיוחד.
אמנון כהן: אבל הוא לא מאותה עיר.
אורי מקלב: גם אם לא מאותה עיר, אני מניח שמי שיש לו הסתכלות חברתית והסתכלות של רווחה יודע.
אורי מקלב: יכול להיות גם ממלא מקום למי שלא יכול להיות בכל הוועדות.
אורי מקלב: אנחנו יוצאים מנקודת הנחה שלא מדובר בעשרות מקרים, מדובר במקרים קשים שמגיעים לוועדה.
אורי מקלב: צריך להיות עובד רווחה שחי את הדברים האלה, הוא גם ייצג את זה בוועדה.
אורי מקלב: יש בזה היגיון.
רותם פלג: אם אנחנו מדברים על נציג ציבור אחד, אני חושב שנדע לחיות עם נציג הרווחה של השלטון המקומי.
אריה ביבי: לא משנה מאיפה, אבל אחד.
אמנון כהן: אוקיי, נציג אחד.
אורי מקלב: עובד רווחה של הרשות.
רותם פלג: הנציג של הכבאות הוא לא נציג שממנה מפקד המחוז אלא ממנה נציב כבאות והצלה.
מירי פרנקל-שור: ומי החבר השלישי?
רותם פלג: היועץ המשפטי.
ודים גודון: קודם כול, אנחנו רוצים לראות את ההצעה כתובה כדי להתייחס אליה.
מירי פרנקל-שור: אנחנו צריכים להניח את החוק ולכן העקרונות ייקבעו פה.
מירי פרנקל-שור: אתם צריכים להסכים, לא אחר כך לנהל משא ומתן.
ודים גודון: במצב הנוכחי הוועדות האלה באיגודים, בשלטון המקומי, ולכן החוקים של השלטון המקומי חלים עליהן.
ודים גודון: עכשיו הצעת החוק מפרקת את האיגודים וכל המערך הזה נכנס למדינה.
ודים גודון: במדינה יש חוקים אחרים, במדינה יש ועדה בין-משרדית לקביעת אגרות שנמצאת במשרד האוצר.
ודים גודון: יש תהליך לקביעת אגרות במדינה.
ודים גודון: לכן אנחנו לא יודעים להתייחס לוועדה הזאת, זה כנראה עושה השלכות רוחב במקומות אחרים לגבי קביעת אגרות.
ודים גודון: אני מבקש לראות את הנוסח ולהתייחס לנוסח הזה.
אמנון כהן: עכשיו אתה מתייחס.
ודים גודון: אז אנחנו אומרים שלא מקימים ועדה כזאת מחוץ לממשלה.
אמנון כהן: בסדר, אל תקים.
אמנון כהן: זה בחוק.
ודים גודון: נציג משרד האוצר חייב להיות בוועדה הזאת.
אמנון כהן: לא תהיו שם.
ודים גודון: אז אנחנו מתנגדים.
ודים גודון: צריך להיות מישהו שיש לו ראייה רוחבית של הכנסות המדינה.
ודים גודון: אנחנו שומרים על זכותנו להגיש הסתייגות.
אמנון כהן: נא להקשיב לנוסח הסופי.
מירי פרנקל-שור: בכל מחוז תוקם ועדת הנחות או פטור.
מירי פרנקל-שור: חבריה יהיו שלושה: מפקד המחוז או מי מטעמו, היועץ המשפטי ומנהל הרווחה של המחוז.
זאב בילסקי: במקום מפקד המחוז - נציב הכבאות.
קריאה: או מי מטעמו.
נועה בן אריה: יש דבר כזה – מנהל הרווחה של המחוז?
נועה בן אריה: לא שמעתי על תפקיד זה.
אמנון כהן: יש במשרד העבודה והרווחה.
נועה בן אריה: אה, מטעם משרד העבודה והרווחה.
נועה בן אריה: זאת אומרת, אין נציג השלטון המקומי בכלל.
מירי פרנקל-שור: למה זה קשור לשלטון המקומי?
נועה בן אריה: אני שואלת, כי פה דובר על נציג השלטון המקומי.
שחר איילון: לא, זה קשור למצבו הכלכלי של המחויב.
שחר איילון: אם אדם אין לו כסף והדירה שלו נשרפה, אז זה רווחתי.
מירי פרנקל-שור: כלומר, יש דבר כזה?
אורי מקלב: במשרד הרווחה יש דבר כזה.
אורי מקלב: בשלטון המקומי אין דבר כזה.
אורי מקלב: כלומר, העברתם את זה מנציג הרשות לנציג של משרד ממשלתי.
אמנון כהן: סיימנו את זה.
אורי מקלב: יש עוד נושא אחד, שאמרתם שזה המקום.
אמנון כהן: גם נושא התהלוכות יגיע לפה, לאותה ועדה.
רותם פלג: צריך להבהיר שהנציב יקבע כללים לעבודת הוועדה.
מירי פרנקל-שור: הרווחה לא קובעת בנושא התהלוכות.
אורי מקלב: השר יקבע תעריף לתהלוכות מיוחדות.
מירי פרנקל-שור: רגע, בואו נגמור נושא ואז נעבור לנושא התהלוכות.
רותם פלג: רק צריך להוסיף שהשר רשאי לקבוע בתקנות כללים לעבודת - - -
שחר איילון: למה אתה מכניס את השר לדבר הזה?
רותם פלג: לא חשוב.
רותם פלג: השר או הנציב.
שחר איילון: הנציב יקבע את הכללים לעבודת הוועדות.
מירי פרנקל-שור: כתבנו שזה יהיה תקנות.
מירי פרנקל-שור: תקנות זה השר.
מירי פרנקל-שור: סגרנו את הנושא של ועדת ההנחות והפטור.
מירי פרנקל-שור: חוזרים לנושא של התהלוכות.
אמנון כהן: גם תהלוכות השר יקבע תעריף מיוחד.
אמנון כהן: נמצא אכסניה אחרת בסעיף לגבי התהלוכות.
שחר איילון: חשבתי שכבר סיימתם את זה, שנקבע שהסעיפים הקיימים נשארים.
שחר איילון: ואמר חבר הכנסת אורי מקלב שאם השר יקבע תקנות חדשות הן יחליפו את התקנות הישנות.
מירי פרנקל-שור: זה מובן מאליו.
מירי פרנקל-שור: אבל חבר הכנסת מקלב ביקש שתוך חצי שנה יביא השר תקנות שמתייחסות, וגם מקימות ועדת הנחות ופטור שתתייחס לאירועים בעלי אופי ציבורי.
אריה ביבי: מי יסתכל בתקנות האלה?
אורי מקלב: אבל רציתי להתייחס לזה בנושא הבא, שברשותך אעלה בקצרה.
שלמה בוחבוט: חבר'ה, בתקנות האלה אתם עוצרים את המדינה.
שלמה בוחבוט: הכול זה האוצר.
אורי מקלב: אדוני, אני רוצה לדבר על לוחות הזמנים.
אורי מקלב: אין רפורמה שהשתתפתי בה ולא ראיתי לוחות זמנים.
אורי מקלב: תשובות של הכבאות.
אורי מקלב: למשל, מתי צריך לתת תשובות לאנשים.
אורי מקלב: אנשים ביקשו רישיון, היתר.
אורי מקלב: הם מחכים לביקורת של הכבאות.
אורי מקלב: בשביל הביקורת משלמים אגרה, הבן-אדם משלם את האגרה תוך כך וכך ימים.
אורי מקלב: מתי נותנים תשובות?
אריה ביבי: עברנו כבר על הסעיף הזה.
אורי מקלב: לא עברנו על הסעיף הזה.
אורי מקלב: עם כל הכבוד, אני מאוד מעריך את העבודה שלך ואני יודע שאתה עובד.
אורי מקלב: תאמין לי שאני עושה כאן עבודה שהיא אחר כך בכייה לדורות.
אורי מקלב: זה בסעיף 83.
אמנון כהן: עודד, ביקשתי ממך לבדוק את הסוגיה הזאת.
אורי מקלב: תן לי לעשות את העבודה שלי.
אורי מקלב: כל אחד עושה את העבודה שלו – מי שעוזר לנציב נמצא פה, ומי שעוזר לציבור גם נמצא פה.
אמנון כהן: בסדר, כולנו עוזרים גם לציבור וגם לנציב.
אורי מקלב: מאה אחוז, תגידו את זה.
אמנון כהן: העלית את זה בדיון הקודם, וביקשתי מעודד לבדוק איך מתנהל הנושא הזה ברישוי עסקים.
אמנון כהן: אכן יש בעיה אמיתית, גם בעסקים וגם במוסדות חינוך.
אמנון כהן: משרד החינוך מבקש אישור מכיבוי האש כי אי-אפשר לפתוח בית-ספר בלי שיש אישור בטיחות.
אמנון כהן: הם כבר תיקנו את הליקויים, מזמינים את כיבוי האש והם אומרים: בעוד חצי שנה אנחנו באים.
אמנון כהן: בינתיים שנת הלימודים מתחילה, הוא לא יכול לקבל תקציב, הכול תקוע כי כיבוי האש עסוקים.
אמנון כהן: לא אמרתי, חס וחלילה, שלא רוצים; הם עסוקים, יש להם אלפי עסקים, 6,000 בתי-ספר.
אמנון כהן: לכן אמרנו שאולי אפשר להכשיר את אנשי הבטיחות בשלטון המקומי לשלב א', שיבדקו דברים בסיסיים, ואז יבוא הכבאי שייתן את הבדיקה יותר מאוחר.
אמנון כהן: ביקשנו שתבדוק ותחזור אלינו.
עודד ברוק: כל מה שקשור לחקיקה אחרת שאיננה קשורה לחוק הכבאות – לדוגמה, חוק רישוי עסקים - קבוע בחוקים אחרים.
עודד ברוק: אני לא רוצה בכלל להתערב בזה.
אמנון כהן: אוקיי, תגיד לי מה קורה היום.
אמנון כהן: הוא מוטרד.
אמנון כהן: נעביר את הרפורמה, ומה קורה עם בתי-הספר?
עודד ברוק: נשאר רק מקומות שלא צריך רישוי עסקים ולא בתחום התכנון והבנייה.
עודד ברוק: זאת אומרת, מספר מקומות מאוד מוגבל.
עודד ברוק: הצענו שמיום שנמסרו כל המסמכים וכל הדברים שצריך למסור על מנת שניתן יהיה לעשות את הבדיקה, תוך 30 יום ניתן את ההחלטה.
מירי פרנקל-שור: אבל זה מתחיל עוד קודם:
מירי פרנקל-שור: תוך 21 ימים מיום הגשת הבקשה תאמר רשות הכבאות מה צריך האזרח להגיש; הוא יגיש, ואז ותוך 30 ימים תימסר תשובה.
אמנון כהן: ואם לא נתנו תשובה תוך 30 ימים, מה הסנקציה?
שלמה בוחבוט: לא יאוחר מ-30 ימים.
אמנון כהן: מחזירים לו אגרה עשר שנים.
אמנון כהן: איזו סנקציה יש לו?
אמנון כהן: הוא לא עונה, אז מה?
רותם פלג: החוק אומר שחייב לענות.
אמנון כהן: אבל הוא לא עונה.
אמנון כהן: אתה מקיים את החוק?
אמנון כהן: בואו נראה כמה חוקים אתה לא מקיים.
רותם פלג: אתה לא עושה סנקציות על משרדי ממשלה.
אמנון כהן: לא ענו וכתוצאה מכך בית-הספר הפסיד את פתיחת שנת לימודים – 4,000 ילדים.
רותם פלג: זה כמו שדיברנו קודם, משרדי ממשלה מחייבים - - -
אריה ביבי: לעתים האזרח לא מסדר את כל הדברים, ואז אתה בא בטענות.
אמנון כהן: אני מדבר במקרה שסידר.
אמנון כהן: אנחנו לא באותו כיוון.
שלמה בוחבוט: 30 יום מאושר.
שלמה בוחבוט: אם הכיבוי לא אישר תוך 30 יום זה יהיה מאושר באופן אוטומטי.
רותם פלג: אז אתה פותח בית-ספר עם ליקויי בטיחות.
אמנון כהן: אז מה לעשות?
אמנון כהן: תמצא פתרון.
רותם פלג: תפטר את המפקח, את הכבאי.
אמנון כהן: על ראש העיר אתם מטילים סנקציה אישית אם הוא עושה משהו לא בסדר, נכון?
אמנון כהן: חיוב אישי.
אמנון כהן: אז על הנציב יהיה חיוב אישי.
שמעון בן נר: אדוני היושב-ראש, אין בעיה עם בתי-ספר ואסביר למה.
שמעון בן נר: יש חוזר מנכ"ל משרד החינוך.
שמעון בן נר: למנכ"ל משרד החינוך יש חברות פרטיות של יועצי בטיחות והן עושות באופן שגרתי וקבוע ביקורות בבתי-ספר.
אמנון כהן: הם מקובלים עליכם?
שמעון בן נר: בוודאי, אנחנו נעזרים בזה.
שמעון בן נר: בטיחות וכיבוי אש זה אותו דבר.
שמעון בן נר: בנוסף, בכל תחילת שנת לימודים עושים ביקורת עם מהנדס הרשות ועם מנכ"ל הרשות ובודקים שהמתקנים מתאימים לפתיחת שנת לימודים.
שמעון בן נר: אנחנו לא מגיעים כמעט לבתי-ספר כי הם די עצמאיים בעניין הזה.
שלמה בוחבוט: הוא מתכוון לבית-ספר חדש.
אורי מקלב: כל המוכר שאינו רשמי חייבים להוציא היתר ורישיון כל שנה.
אורי מקלב: זה נכון שבחלק מהדברים גם יועצי הבטיחות – שהיום יש להם קורס והם מוכשרים גם להיות יועצי כבאות – יכולים לתת.
אורי מקלב: משרד החינוך עומד לדרוש את זה וכבר היום כל מוסדות הרווחה צריכים אישור כיבוי אש ולא מסתפקים ביועצי הבטיחות.
אמנון כהן: מה לוחות הזמנים?
שחר איילון: כמו שקבעת:
שחר איילון: בתוך 21 יום אני נותן לו תשובה ראשונית מה אני רוצה ממנו.
שחר איילון: הוא הולך ומבצע, אומר: ביצעתי, תוך 30 יום אני נותן לו אישור.
אמנון כהן: ואם לא הוצאת?
שלמה בוחבוט: הרשות המקומית כבר ביצעה את הכול.
אמנון כהן: שיבוא.
אמנון כהן: מה, הוא בן ערובה?
אמנון כהן: תמצא לי פתרון לזה.
רותם פלג: קבעת בחוק - הוא חייב לעמוד בזה.
רותם פלג: מה זאת אומרת?
אמנון כהן: לא עומד.
רותם פלג: מה, אתה רוצה להטיל סנקציות על רשות ממשלתית?
אמנון כהן: ודאי, כמו שאני מטיל סנקציות על האזרח אם הוא לא עומד בלוח הזמנים ועל ראש העיר.
אמנון כהן: לא ענית.
שחר איילון: אם הוא ביצע את כל הדרישות ולא עניתי - - -
מירי פרנקל-שור: איך אתה יודע שהוא ביצע את כל הדרישות?
שחר איילון: הוא מביא לי.
מירי פרנקל-שור: אבל אתה צריך לראות.
אמנון כהן: אתה צריך לבוא בשביל זה.
אמנון כהן: חייבים סנקציה.
רותם פלג: אתה לא יכול להטיל סנקציה על משרד ממשלתי.
אמנון כהן: בגלל זה אתם לא עושים כלום, משרדי הממשלה.
אמנון כהן: אזרח פונה במכתב – ארבעה חודשים.
אמנון כהן: כתוב: שלושה שבועות, אז תענה לו.
אמנון כהן: ארבעה חודשים אתה לא עונה.
אמנון כהן: לא עונה, אתה עסוק.
רותם פלג: אם הוא לא מקבל תשובות אז הוא פונה לערכאות משפטיות.
אמנון כהן: עוד ארבע שנים.
אמנון כהן: סנקציה.
אורי מקלב: 50% הנחה באגרה.
אמנון כהן: משהו.
אמנון כהן: להחזיר חצי אגרה, למשל.
רותם פלג: מכתב התנצלות.
אמנון כהן: אתה עושה צחוק?
אמנון כהן: בוא נמשוך עוד שעתיים.
אמנון כהן: תמצא לי פתרון, המנכ"ל.
רותם פלג: הפתרון הוא שקבעת בחוק לוחות זמנים.
אמנון כהן: תביא לי פתרון.
שחר איילון: אבל קבענו שאמרתי לו מה הדרישות, גמר את הכול ואני צריך להוציא לו רישיון תוך 30 יום.
שחר איילון: לא הוצאתי לו רישיון תוך 30 יום, שיפתח את המקום.
אורי מקלב: ייראה הדבר כאישור.
אורי מקלב: ברישוי עסקים יש כזה מנגנון.
שלמה בוחבוט: הרשות המקומית צריכה לתת רשות הפעלה לבית-הספר.
שלמה בוחבוט: אם תוך 30 יום הוא לא נתן אישור, הרשות המקומית תוציא את הרישיון – כמובן, יש מהנדס בטיחות – ובית-הספר מופעל.
קריאה: אבל זה רק בית-ספר.
שלמה בוחבוט: בית-ספר, מתנ"ס, מפעל.
רותם פלג: האחריות על הרשות המקומית.
אורי מקלב: ברישוי עסקים יש סעיף שאם לא עמדת בלוח הזמנים יראו את הדבר כאילו יש אישור.
אמנון כהן: אבל זה בטיחות, זה קשה.
אמנון כהן: זה בית-ספר.
אמנון כהן: מחר תהיה שריפה, זה יהיה על ראשך?
נועה בן אריה: סליחה, אני חייבת לתקן דבר אחד.
נועה בן אריה: הרישיון שנותנת הרשות המקומית הוא רישיון רק במשמע של הפיקוח על הבנייה.
נועה בן אריה: את רישיון ההפעלה נותן משרד החינוך ולא הרשות המקומית.
נועה בן אריה: צריכים לעבור את כל השלבים.
אמנון כהן: אבל הוא לא ייתן רישיון בלי אישור הכבאות.
אמנון כהן: לכן אנחנו רוצים לתחום את זה בזמן, שלא יהיה בזמן שלא ייתן את הרישיון.
נועה בן אריה: ולכן יש לומר שבכל מקרה שבו תוחמים את לוחות הזמנים - - -
אורי שובל: תראו ידידיי, רק בעיר תל אביב 55,000 בעלי עסקים.
אורי שובל: ואם אני הולך למה שאני נדרש לבדוק על-פי חוק זה מעל 150,000.
אורי שובל: תבינו את המספרים.
אורי שובל: אם אתם הולכים על התקנות והחוק שהגדרת, בואו נכפיל למאות ולאלפים את מפקחי מניעת דליקות כדי לעמוד בשירות שהגדרת.
אורי שובל: אם לא – שנבין שזה המחיר.
אמנון כהן: אתה תעמוד ב-30 יום?
אורי שובל: זה לא עניין של 30 יום.
אורי שובל: תבין את המספרים – 150,000 ביקורות שנדרשות.
אורי מקלב: תכשירו יועצי כבאות.
אורי מקלב: למה יש יועצי בטיחות?
אורי שובל: ידידיי, תבינו את המספרים.
אורי שובל: כשמגדירים שירות - - -
אורי מקלב: תכשירו.
אורי מקלב: יכולים להיות יועצים כמו בכל דבר אחר: יש יועצי בטיחות, יש יועצי נגישות.
אמנון כהן: זו כבר הפרטה.
אמנון כהן: יועץ בטיחות של רשות מקומית, אפשר להכשיר אותו?
שחר איילון: יש לנו פתרון במקרה שלא עומדים ב-30 יום.
שחר איילון: אני חושב שתוך 30 יום צריך לתת את האישור.
שחר איילון: אם אדם עמד בכל התבחינים, עשה את כל מה שהוא צריך לעשות ואנחנו בדקנו ואישרנו, אז תוך 30 יום צריך להוציא לו את האישור.
שחר איילון: אם אותו מפקד תחנה לא מוציא לו את האישור, אני חושב שרשאי האזרח, רשאי בעל העסק, לפנות לנציבות.
שחר איילון: נקים בנציבות גורם שיבדוק כל מקרה כזה ויבדוק למה לא הוציאו רישיון.
אמנון כהן: יהיו לך שם 150,000 מקרים.
שחר איילון: ל-150,000 האלה יש רישיונות.
שחר איילון: לא מדובר על זה, מדובר על רישיון חדש של בן-אדם שרוצה לפתוח עסק ולהתחיל לעבוד.
אורי מקלב: אבל במשרד החינוך צריך כל שנה מחדש, זה האבסורד.
אורי מקלב: מוסד ממלכתי לא מוציא אף פעם רישיון, כל מוסדות החינוך של המוכר ואינו רשמי מוציאים כל שנה מחדש את ההיתר.
אמנון כהן: אז הוא אומר שאתה מקבל 21 יום, מתקן לפי ההערות ומגיש שוב, ואם תוך 30 יום לא קיבלת אז יש בנציבות גורם שאתה פונה אליו.
אורי מקלב: אתה אומר בסדר, אז גם אני אומר בסדר.
יואל הדר: כמו ששחר אחר, שזה יעלה לרמה של הנציב או סגנו.
יואל הדר: זאת אומרת מרמת המחוז לנציג או לסגנו, שצריך לתת החלטה תוך 30 יום.
אמנון כהן: כמה זמן זה יהיה אצלו עכשיו?
אמנון כהן: עוד 30 יום?
יואל הדר: כן, אבל זה יתנקז בפירמידה.
אורי מקלב: הנציב פתוח יותר לביקורת - - -
אמנון כהן: מתי זה מגיע לראש הממשלה?
יואל הדר: צריכים לתת פתרון, אבל יש פה הרבה איזונים.
יואל הדר: לכן, אם זה יגיע לנציב או סגנו הוא צריך לתת פתרון.
אמנון כהן: חבר הכנסת מקלב, זה מניח את דעתך?
אמנון כהן: זאת אומרת: יש לו 21 יום, עוד 30 יום עד שהמחוז עונה; אם המחוז לא עונה עולה לנציב.
אמנון כהן: אם נציב הכבאות מקבל הרבה פניות מאותו מחוז הוא יגיד: נו, נו, נו, תתחילו לעבוד כבר.
נועה בן אריה: אז בית-ספר לא ייפתח?
אמנון כהן: לא ייפתח.
נועה בן אריה: אה, בית-ספר לא ייפתח, יגידו נו, נו, נו והעולם כמנהגו נוהג.
נועה בן אריה: זאת אומרת, לתלמידים לא יהיה בית-ספר.
אמנון כהן: אז מה נעשה?
אמנון כהן: נפטר את הנציב או את ראש העיר?
נועה בן אריה: אני שואלת שאלה פרקטית עכשיו.
נועה בן אריה: אז אמרנו נו, נו, נו ונתנו לו על הראש - - -
קריאה: בית-ספר לא במעגל הזה.
אורי מקלב: כל המוכר שאינו רשמי.
ודים גודון: איך זה עד היום?
יואל הדר: הנציב ייתן לכם דיווח שנתי על כל הפניות שהגיעו אליו ואז תהיה לכם בקרה של הכנסת על העניין הזה.
אמנון כהן: הנציב, אני מציע שתבחן את הסוגיה של אנשי בטיחות של השלטון המקומי.
שחר איילון: יש להם.
אמנון כהן: אבל שזה יהיה בר-סמכא, שמשרד החינוך יכיר באישור שלהם – ולו זמני – שיבדקו שהכול בסדר.
שחר איילון: זה הם שבודקים.
אמנון כהן: אבל משרד החינוך לא מקבל את זה.
אמנון כהן: אומר חבר הכנסת מקלב שלא בכל בתי-הספר מקבלים.
שמעון בן נר: אסביר בדיוק למה הוא מתכוון.
שמעון בן נר: ישנם מוסדות שצריכים לקבל תקציב, מתנים את התקציב באישור כיבוי אש.
שמעון בן נר: לצערי, זו היתה הדרך היחידה לאכוף על אותם מוסדות למלא אחר דרישות כיבוי אש.
אמנון כהן: אני מסכים עם זה, אבל אני רוצה נציג בטיחות לשלב א'.
אמנון כהן: אם כל שנה מחדש - - -
שמעון בן נר: אנחנו תמיד שמחים לבוא - - -
אמנון כהן: אבל כבר היית בשנה שעברה.
אמנון כהן: זה אותו מוסד, אותו מקום, עוד פעם צריך אישור.
שמעון בן נר: אם יש יועץ אנחנו מברכים, כי אז העבודה שלנו הרבה יותר קלה.
אמנון כהן: אבל הוא לא מקובל על משרד החינוך.
אורי מקלב: או על משרד הרווחה.
שמעון בן נר: הוא מקובל, אנחנו מסמיכים אותו.
אמנון כהן: לא, הוא לא מקובל.
אמנון כהן: אתה צריך לעבוד על הפן הזה.
שחר איילון: כשבא אליי יועץ בטיחות ומגיש לי את המסמכים אני מקבל את חוות דעתו.
אורי מקלב: משרד הרווחה רוצה את חוות הדעת שלכם.
אורי מקלב: לא נותנים שום תקציב ושום תמיכה בלי זה.
אורי מקלב: אנחנו נתקלים בבעיות האלה.
אמנון כהן: דיברנו על כך שתוך 21 יום מגישים את הבקשה.
אמנון כהן: אחרי שמתקנים את כל הליקויים מגישים את זה לכבאות ויש להם 30 יום לטפל באותו בית-ספר במחוז.
אמנון כהן: אם לא קיבלו את התשובה בתוך 30 יום, אותו מוסד יכול לפנות לנציבות הארצית ויש להם מקסימום עוד 30 יום לטפל בזה.
אמנון כהן: אמרת לי שאתם לוקחים על עצמכם לבדוק אם יש מוסדות שמשרד החינוך לא רוצה לתקצב בגלל שרוצים רק את אישור הכבאות, אז אולי תאשררו את האישור של אנשי הבטיחות, שיהיה מקובל גם על משרד החינוך.
אמנון כהן: תעשו עבודת מטה ביניכם.
אורי מקלב: או משרד הרווחה.
אמנון כהן: רווחה, חינוך – כל מה שקשור.
אמנון כהן: אז סיכמנו את הנושא הזה, התקדמנו הלאה.
אמנון כהן: יש פה נציגי שלטון מקומי, שאני רוצה לשחרר אותם.
אמנון כהן: הם צריכים לנהל את העיר.
אמנון כהן: אז אנחנו עוברים לסעיף 98.
אמנון כהן: אנחנו רוצים לשחרר את השלטון המקומי, בלב כבד.
אמנון כהן: כפיתי את דעתי על מנת שהרפורמה תצא לפועל וקצת קשה לשלטון המקומי, ועדיין השלטון המקומי צריך לממן פעילויות של הממשלה.
אמנון כהן: יחד עם זאת, ברמה הלאומית אנחנו רוצים לקדם את הצעת החוק ואת הרפורמה.
אמנון כהן: הכאבתי גם לאוצר, ואני יודע שהסיכום שאני חושב שצריך להיות לא מקובל לא על השלטון המקומי ולא על האוצר.
אמנון כהן: אבל אנחנו חברי כנסת שבסופו של דבר צריכים להביא בשורה לעם ישראל וצריכים לקבל החלטה.
אמנון כהן: בהחלטה הזו אני מבקש מהשלטון המקומי, שיש לו אחריות גם מבחינת המדינה שרוצה שהרפורמה תצא לדרך, וגם מבחינה זו שהוא צריך לתת שירות לאזרח ומהתקציב שלה היא משתתפת כרגע לטובת המדינה.
אמנון כהן: אני מודה ליושב-ראש השלטון המקומי, ידידי מר בוחבוט, שגם הצוות שלו ישב עם האוצר ועם המשרד לביטחון פנים כדי למצוא את הנוסחאות למעבר תקין בין הנכסים, בין הפנסיות, בין כל מה שקורה.
אמנון כהן: באמת היו דיונים רבים, ואני חושב שהוועדה היתה כאן כאבא אחראי שווידאה שמצד אחד לא יפגעו בשלטון המקומי ומצד שני גם לא ייפגע יותר מדי האוצר.
אמנון כהן: אם כי אתם מקבלים עליכם עול של תקציב של 2.2 מיליארד שקלים.
אמנון כהן: זה לא פשוט, אני יודע, אבל יחד עם זאת המדינה החליטה שזו צריכה להיות אחריות של המדינה ולא של התאגידים, לא לתת את הכול לשלטון המקומי.
אמנון כהן: היו מקומות שלא קיבלו משכורות תשעה חודשים ושנה, היו רשויות שהתקשו לתת את החלק שלהן ופה המדינה באה ונוטלת על עצמה את האחריות.
אמנון כהן: ידידי, יש לך צוות נפלא.
אמנון כהן: אתה יכול להתגאות בחבר'ה שלך, במנכ"ל שלך, בנציג שלך בכנסת, פיני, שכל פעם בא, מתאם ובודק.
אמנון כהן: באמת עושים עבודה מצוינת לטובת השלטון המקומי.
אמנון כהן: צריך להגיד להם מילה טובה.
אמנון כהן: כמובן, יש לך את הלובי של חברי הכנסת, בנשיאותו של היושב-ראש לשעבר של הסוכנות היהודית וראש עיר חשובה במדינת ישראל, ידידי חבר הכנסת בילסקי, גם חבר הכנסת ביבי.