GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
זאב פיש: מבחינה מקצועית זו התשתית הכי מתאימה שיש.
זאב פיש: הם למדו פסולת ואת כל הנושאים שקשורים לתברואה.
אורי מקלב: משרד המשפטים הוסיף שבנושא של החוק עצמו הם חושבים שנכון שמשרד הפנים ייתן את ההכשרה.
תומר רוזנר: מכיוון שמדובר בפקחים שהוכשרו על ידי משרד הבריאות כתברואנים אבל הם למעשה פקחים מכוח חוק רישוי עסקים שמפעילים את הסמכויות לפי החוק האמור, ייתכן שקיים שוני מסוים שצריך להבהיר אותו.
תומר רוזנר: ייתכן שההכשרה תהיה קצרה יחסית.
תומר רוזנר: אין ספק שצריכה להיות פה איזו שהיא התאמה מסוימת או הכשרה.
אורית מלמד: הם צריכים להיות פקחים לפי החוק.
תומר רוזנר: לא בהכרח, כי לגבי חוקים מסוימים הוכשרו הרופאים הווטרינרים שהוכרזו כפקחים.
אורית מלמד: צו הרשויות המקומיות (אכיפה סביבתית – סמכויות פקחים) (שינוי התוספת לחוק), התשע"ב-2012.
אורית מלמד: בתוקף סמכותי לפי סעיף 12 לחוק הרשויות המקומיות (אכיפה סביבתית – סמכויות פקחים), התשס"ח-2008 (להלן – החוק), בהסכמת שר הבריאות והשר לביטחון פנים, ובאישור ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת, אני מצוה לאמור: שינוי התוספת לחוק .
אורית מלמד: בפרט 3 לתוספת לחוק ,האמור בו יסומן "(א)" ואחריו יבוא: "(ב) תקנות בריאות העם (טיפול בפסולת במוסדות רפואיים), התשנ"ז-1997".
אורי מקלב: פה אחד אנחנו מאשרים את זה.
אמנון כהן: אני פותח את הדיון החשוב בוועדת הפנים והגנת הסביבה בנושא:
אמנון כהן: הצעת חוק הרשויות המקומיות (מימון בחירות) (תיקון מס' 10) (רשימת מועמדים משותפת), התשע"א-2011, של הרבה חברי כנסת, כל סיעות הבית ומשה גפני והרב מקלב, אמנון כהן, אזולאי ויריב לוין פה, דב חנין.
אמנון כהן: בבקשה, אני פותח את הדיון.
אמנון כהן: אני מתחיל.
אמנון כהן: לוין, אתה פותח ומסביר מה העניינים ולאיפה הגעתם או גפני?
יריב לוין: גפני.
אמנון כהן: הרב גפני, בבקשה, מה אתה רוצה בהצעת החוק?
אמנון כהן: אני רוצה להצביע – מי בעד הצעת החוק?
אמנון כהן: ככה אנחנו.
אמנון כהן: מי מצביע?
אמנון כהן: עבר פה אחד – תודה רבה.
אמנון כהן: החוק עבר קריאה שנייה ושלישית, הכול מסודר.
אמנון כהן: בשביל מה באתם?
משה גפני: תאמין לי, אני בא ללמוד אצלך סדנה איך לנהל - - -
יריב לוין: אל תבוא.
יריב לוין: תבוא לחוק של עיריות איתנות, תראה כי טוב.
יריב לוין: עולם אחר אתה תראה.
יריב לוין: אדוני היושב-ראש, המושב נגמר והחוק לא נגמר, מה יהיה?
אמנון כהן: אתה מקריא את החוק?
אמנון כהן: תתחיל לקרוא ואחר כך נסביר.
דב חנין: אדוני, אולי כדאי - - -
אמנון כהן: היועץ המשפטי, בבקשה.
דב חנין: אדוני היועץ המשפטי, אולי תאמר לנו בגדול, מה ההבדל בין המצב המשפטי היום לבין המצב המשפטי מכוח החוק הזה.
גלעד ארדן: כפי שנאמר, גם בדברי ההסבר של הצעת החוק המקורים וגם בדיונים שנערכו פה לקריאה ראשונה, כרגע יש בעצם חסר בחוק הקיים לגבי כל הנושא של רשימות משותפות, כלומר, רשימות של שתי סיעות או יותר שרצות במשותף בבחירות לרשויות מקומיות.
גלעד ארדן: הנושא לא מוסדר בצורה מספקת בחוק הקיים ומבקר המדינה העיר על כך בדוח שהוא הגיש.
גלעד ארדן: בעקבות הדוח הזה הגישו המציעים הצעה להסדיר את כל הנושא של רשימות משותפות, זה בגדול.
גלעד ארדן: לגבי הנוסח שמונח לפניכם, הנוסח של הייעוץ המשפטי, נוסח שברובו מתואם גם עם המציעים, גם עם משרדי הממשלה, משרד מבקר המדינה.
גלעד ארדן: כמובן שלכל אחד מהגופים האלה יש הערות נקודתיות, אבל נעשתה עבודה מאוד - - -
אמנון כהן: הרבה זמן גם.
גלעד ארדן: הרבה זמן, בעצם, להגיע להסכמות בנושא הזה.
אמנון כהן: תקרא את החוק.
משה גפני: אנחנו היינו, אני הייתי, בכמה דיונים אצל מבקר המדינה, אחרי מערכות בחירות, בעיקר מוניציפליות.
משה גפני: כשנבחרתי להיות סגן שר בממשלה, הייתי שצל הרב שך, זכר צדיק לברכה, ושאלתי ואתו: מה אני צריך לעשות?
משה גפני: אז הוא אמר לי: לשמור על החוק.
יריב לוין: לא אמר לעשות מעשים טובים?
משה גפני: אמר לי לשמור על החוק, ואני משתדל לשמור על החוק.
משה גפני: היו לי כמה דיונים והתברר שיש דברים בחקיקה שהם לא מוסדרים באופן מוחלט.
משה גפני: אמר לי מבקר המדינה – נציגיו נמצאים פה – הוא אמר לי: תסדירו בחקיקה.
משה גפני: ביקשתי משיפמן, העוזר שלי שהוא מתמצא בעניין הזה, את הדברים האלה שעלו, תנסה להגיע להסדרה בחקיקה.
משה גפני: זה החוק הזה – זה לא החוק היחיד.
אמנון כהן: אבל תשמור על החוק.
אמנון כהן: שלא יעשה עבירות, חס וחלילה.
משה גפני: לא הגעתי לעבירות.
אמנון כהן: לא, לא לשמה.
אמנון כהן: לא להגיע, חס וחלילה.
יריב לוין: אנחנו נעשה החרגה של רמלה.
אמנון כהן: כבר לא רמלה.
יריב לוין: לא יעזור לך.
יריב לוין: אתה מזוהה עם זה.
אמנון כהן: בבקשה, נא לקרוא.
גלעד ארדן: "הצעת חוק הרשויות המקומיות (מימון בחירות) (תיקון מס' 10) (רשימת מועמדים משותפת), התשע"ב-2012 תיקון סעיף 8 1.
גלעד ארדן: בחוק הרשויות המקומיות (מימון בחירות), התשנ"ג–1993 (להלן – החוק העיקרי), במקום סעיף 8 יבוא: "רשימת מועמדים משותפת 8.
גלעד ארדן: (א) מוגשת רשימת מועמדים אחת לפי סעיף 35(ז) לחוק הבחירות (להלן - רשימה משותפת), יודיעו בעת הגשת הרשימה באי כוח הסיעות או המפלגות הנוגעות בדבר (בסעיף זה, ובסעיפים 8א, ו-8ב – הסיעות) לשר במכתב משותף: (1) מי הן הסיעות מגישות הרשימה המשותפת; (2) את יחס החלוקה בין הסיעות מגישות הרשימה המשותפת אשר לפיו יוחלו לעניין אותן סיעות הוראות חוק זה כמפורט בסעיף 8א (להלן - יחס החלוקה), לגבי כל עניין המפורט באותו סעיף, ובלבד שהפרש האחוזים בין חלקה היחסי של סיעה מסוימת בסכום המימון לבין חלקה היחסי בסכום ההוצאות המותר לא יעלה על 30; לא ניתן יהיה לשנות את יחס החלוקה לאחר ההודעה כאמור; (ב) לא צורף לרשימה המשותפת בעת הגשתה מכתב כאמור בסעיף קטן (א), או שנקבע בו יחס חלוקה שאינו תואם את הוראות סעיף קטן (א)(2), יהיה יחס החלוקה לגבי כל עניין כאמור בשיעור שווה לכל אחת מן הסיעות מגישות הרשימה".
משה גפני: יש לי הערה.
משה גפני: אני לא הייתי בדיונים האלה, שיפמן היה בדיונים, אני אמרתי לו אתמול שלפי דעתי 30 זה לא מספיק.
אמנון כהן: שלושים יום?
משה גפני: 30%.
משה גפני: תיקח יישוב קטן, למשל, מה זה 30%?
משה גפני: זה יכול להיות 5,000 שקל או 10,000 שקל.
עמי ברקוביץ: ה-30% זה הפער.
משה גפני: הפער – כן.
משה גפני: לפעמים זה יכול להיות – אי אפשר יותר אחוזים?
עמי ברקוביץ: אותנו מטרידה בדיוק הנקודה הזאת.
עמי ברקוביץ: להבנתנו, לפחות, במצב הנכון יותר לא אמור היה להיות פער בכלל.
עמי ברקוביץ: בהצעה המקורית שהעברנו למר שיפמן, חשבנו שהיחס צריך להיות קבוע מפני שצריכה להיות זיקה בין אחוז החלוקה בין הרשימות במימון שהן מקבלות לבין האחוז שהן יכולות להוציא בהוצאות.
עמי ברקוביץ: פה אתה בעצם מנתק לחלוטין בין הדברים ואתה מאפשר לקבוע שלצורך המימון היחס הוא כזה ולצורך חלוקת ההוצאות היחס הוא אחר לגמרי.
עמי ברקוביץ: זה לא היוני ולא רציונלי, זה פותח פתח - - -
משה גפני: לא פותח שום פתח – יש הגדרה בחוק בדיוק מה - - -
עמי ברקוביץ: איזו הגדרה בחוק?
משה גפני: זה לא שמישהו יכול לשחק עם העניין.
משה גפני: אני סיעת אם ואני הולך עם רשימה משותפת באיזשהו מקום בארץ.
משה גפני: אני רוצה לחזק את הרשימה הזאת, יש לי סיבות פוליטיות לזה.
משה גפני: אז למה - - -
עמי ברקוביץ: מפני שהמשמעות היא שאתה, למשל, יכול לקבוע שהחלק שלך במימון הוא 80 או 30 ואתה מוציא 80 או מוציא 50.
עמי ברקוביץ: אנחנו חושבים שלא צריכה להיות - - -
אמנון כהן: אתה חושב ש-40% יכול לעזור?
משה גפני: גם לא מספיק, אבל אני יודע?
משה גפני: לפחות 40.
אמנון כהן: נוכל לבוא ככה?
משה גפני: לי לא היה אכפת, אני הסתכלתי – אני לא רוצה אולי להגיד לפרוטוקול, אבל אפשר להגיד גם לפרוטוקול – אני הסתכלתי על המקומות איפה שהלכנו.
משה גפני: אנחנו לא מפלגה גדולה.
משה גפני: הסתכלתי מה יעשה החוק הזה.
יריב לוין: בינתיים לא.
משה גפני: בינתיים, כן.
משה גפני: אחרי שהליכוד יבגוד בנו – נהיה מפלגה גדולה.
משה גפני: לא בטוח שהוא יבגוד בנו.
יריב לוין: אחרי שיבגוד בפעם החמישית, אתה מתכוון.
אמנון כהן: גפני, אם 30 זה מידתי – נשאיר את זה.
אמנון כהן: אם את חושב שעדיין - - -
משה גפני: זה יותר מדי – אני עברתי, אין לנו הרבה מקומות.
משה גפני: אני אומר עלי, אני מתאר לעצמי, אנו מנסים לייצג בעניין הזה את כל המפלגות.
משה גפני: ראיתי, יש לנו, אני חושב, חמשה מקומות כאלה, המקומות הם מקומות קטנים, שם המשמעות של 30% היא בעצם שאני פוגע בעצמי.
משה גפני: לי לא היה אכפת, אני לא חושב שאפשר לעשות את זה בחקיקה שישובים גדולים – לא, וישובים קטנים – כן.
משה גפני: 30% זה כלום.
אמנון כהן: חבר הכנסת גפני, תתלבטו ביניכם ואנחנו נמשיך בינתיים.
אמנון כהן: יש לך עוד הערות, חבר הכנסת גפני?
אמנון כהן: בא נתקדם ונשאיר את זה פתוח בינתיים ונמשיך לסעיפים הבאים.
אמנון כהן: בבקשה, לקרוא סעיף 2.
גלעד ארדן: "הוספת סעיפים 8א ו-8ב 2.
גלעד ארדן: אחרי סעיף 8 לחוק העיקרי יבוא: "תחולת הוראות החוק על רשימה משותפת 8א.
גלעד ארדן: הוגשה רשימה משותפת, יחולו הוראות חוק זה לעניינה של כל אחת מן הסיעות מגישות הרשימה בנפרד בהתאם להסדרים החלים לגביה, ובשינויים אלה: (1) סכום המימון אשר הרשימה המשותפת זכאית לקבלו לפי סעיף 7 או 9, לפי העניין, יחולק בין הסיעות מגישות הרשימה המשותפת לפי יחס החלוקה; (2) סכום הוצאות הבחירות המותר לרשימה המשותפת לפי סעיף 15 יחושב לגבי הסיעות מגישות הרשימה המשותפת לפי יחס החלוקה; כל אחת מהסיעות מגישות הרשימה המשותפת לא תוציא אלא סכום השווה לסכום המותר בהוצאה לרשימה המשותפת לפי סעיף 15 במכפלת יחס החלוקה כפי שצוין לגביה; היו כל מגישות הרשימה המשותפת סיעות כנסת לא תחול הוראת פסקה זו אלא הוראת סעיף 26(ז); (3) זכאות למקדמה לפי סעיף 10 תחושב בנפרד לעניין כל אחת מהסיעות מגישות הרשימה המשותפת כלהלן: (א) לעניין סיעה שאיננה סיעת כנסת יהא גובה המקדמה כסכום הקבוע בסעיף 10(א) במכפלת האחוז ביחס החלוקה כפי שצוין לגביה; (ב) לעניין סיעה מסיעות הכנסת יהא גובה המקדמה בהתאם לבחירת אותה סיעה כאמור בסעיף 10(ג); בחרה הסיעה לקבל מקדמה כאמור בסעיף 10(ג)(1), יהא גובה המקדמה כסכום הקבוע בסעיף 10(א) או (ב), לפי העניין, במכפלת יחס החלוקה כפי שצוין לגביה; (ג) ניכוי סכום המקדמה מן התשלום המגיע, או גביית סכום חסר, יעשו לגבי כל אחת מהסיעות מגישות הרשימה המשותפת בנפרד, לפי ההסדרים החלים עליה; (5) החשבונות והדו"ח הכספי האמורים בסעיף 22(א) יוגשו בנפרד על-ידי כל אחת מהסיעות מגישות הרשימה המשותפת ויתייחסו להכנסותיה ולהוצאותיה הן בתקופה שלפני הגשת הרשימה המשותפת והן בתקופה שלאחר הגשתה; (6) סבר מבקר המדינה במהלך עריכת הדו"ח המוגש על-ידיו לפי סעיף 23 כי הוצאה הנוגעת לרשימה משותפת איננה ניתנת לייחוס לאף אחת מן הסיעות מגישות הרשימה, תיוחס ההוצאה לכל אחת מאותן הסיעות לפי היחס החלוקה כפי שצוין לגביה לעניין סכום ההוצאות המותר.
גלעד ארדן: איסור על העברת כספים 8ב.
גלעד ארדן: סיעה שהיא ממגישות הרשימה המשותפת לא תעביר לסיעה אחרת ממגישות אותה הרשימה כספים בכל דרך שהיא, למעט בדרך של העמדת הלוואה או ערבות; כספי ההלוואה או הערבות יוחזרו לסיעה שהעמידה אותם במלואם לא יאוחר מתום חודשיים אחרי הבחירות; לא הוחזרו עד לאותו מועד, ייחשבו ההלוואה או הערבות להוצאה אסורה מצד הסיעה שהעמידה אותם, ולקבלת תרומה אסורה מצד הסיעה שקיבלה אותם.
גלעד ארדן: תיקון סעיף 16 3.
גלעד ארדן: בסעיף 16(ד) לחוק העיקרי, אחרי "(ב1)" יבוא "או סעיף 8ב, לעניין קבלת תרומה אסורה,".
גלעד ארדן: תיקון סעיף 23 4.
גלעד ארדן: בסעיף 23(א)(2) לחוק העיקרי, במקום "בגבולות האמורים" יהיה "בהתאם לאמור", ואחרי "בסעיפים", יבוא "8ב,".
גלעד ארדן: תיקון חוק הרשויות המקומיות (בחירות) 5.
גלעד ארדן: בחוק הרשויות המקומיות (בחירות), התשכ"ה–1965, בסעיף 35(ז), בסופו יבוא "בצירוף הסכמתם להגשת הרשימה במשותף עם כל אחד מהגופים".
אמנון כהן: בבקשה, הערות.
משה גפני: סעיף 8א(6) "סבר המבקר" – אני אתר על מה מדובר: מדובר על שאני הלכתי ברשימה משותפת עם ירוחם.
משה גפני: בירוחם הייתה מודעה לתמוך במיכאל ביטון לראשות המועצה – למה אני אומר ירוחם ולמה מיכאל ביטון?
משה גפני: בגלל שאתמול היה דיון על ירוחם בוועדת הכספים.
משה גפני: הייתה מודעה והמבקר גילה את זה.
משה גפני: המודעה לא מופיעה בספרים, לא אצלנו ולא ברשימה העצמאים.
משה גפני: הוא הלך לבית הדפוס ושם הוא לא מצא מי הזמין את זה.
אמנון כהן: קורים מקרים כאלה.
משה גפני: כן, קורים מקרים כאלה.
משה גפני: אם הוא מוצא מי הזמין את זה, אם אנחנו המרכז הזמנו את זה או הרשימה המקומית – אז הוא מייחס את זה כמובן.
משה גפני: מדובר שאין לזה ייחוס.
משה גפני: אם אני הולך ברשימה משותפת עם ירוחם, אני פוחד שיעשו לי שם דברים כאלה ולכן אני רוצה להגיע איתם להסכם שאם יקרה דבר כזה – זה יהיה או על חשבוננו או על חשבונם, או שזה יהיה בהתאם לחלק היחסי שלנו, כמו שכתוב כאן.
משה גפני: אבל לאפשר לי להגיע להסכם כזה.
משה גפני: אם יקרה מצב כזה שבו ימצאו כזאת מודעה – זה לא חייב ליפול עלי, בהתאם לייחס העניין.
משה גפני: אתה מבין מה המשמעות?
משה גפני: שאני אקבל על זה דוח - - -
אמנון כהן: אבל איך נמנע?
אמנון כהן: שלא יהיה מצב שאני מפעיל מישהו מאחורה שהוא יעשה את זה בעילום שם.
אמנון כהן: כל אחד ישתמש בזה עכשיו, איך יהיה?
משה גפני: התשובה היא כזאת: אין דבר כזה שמישהו יתחמק מעונש.
משה גפני: אם יהיה דבר כזה שבו תהיה הוצאה שלא מיוחסת למישהו – יש הסכם לפני הבחירות, כמו שיש הסכם כמה כסף אנחנו נותנים וכמה כסף הם נותנים, יהיה גם הסכם שאם יקרה דבר כזה ומישהו יצטרך לקבל עונש – מי יקבל את העונש.
משה גפני: אני רוצה שזה יתאפשר בחוק, הסכם שאם יקרה - - -
אורי מקלב: אתה בעצם רוצה הסכם שיטיל אחריות על מישהו.
משה גפני: כן, תהיה אחריות.
אמנון כהן: למה לא נחייב את בית הדפוס לא לקבל הזמנה בעילום שם?
משה גפני: למה דווקא אני צריך לשלם את זה בהתאם לחלקי היחסי, כשאני ניסיתי לשמור?
משה גפני: אני מגיע להסכם, אני יודע שיש אנשים שאני לא רוצה – או להפך, הוא אומר:
משה גפני: אני לא רוצה לקחת על עצמי אחריות.
משה גפני: מישהו לוקח אחריות.
משה גפני: הרי מה המצב היום?
אמנון כהן: זה מוסדר עכשיו.
יריב לוין: זה מגן, בעצם, על הסיעות הארציות - - -
אמנון כהן: זה בסדר אתכם?
שמואל גולן: אצלנו, מה שתגדירו זה בסדר.
יריב לוין: זה נותן תשובה, זה מגן על הסיעות הארציות מול הסיעות המקומיות, כי בדרך כלל, הסיע הארצית נותנת איזשהו Backing לסיעה המקומית אבל היא לא שולטת בתהליכים שנעשים בשטח מבחינת - - -
משה גפני: אנחנו בחוק מזהירים את הרשימה המקומית: שתדעי, תעשו שטויות – אתם תשלמו.
אורי מקלב: זה גם אומר סור מרע.
אורי מקלב: לרשימה המקומית הוא אומר: אל תחשוב שאתה תעשה מה שאתה רוצה ותזרוק את זה כי יש לך אבא ואימא, אז האחריות עליך.
משה גפני: תעשה מה שאתה רוצה ותזרוק עלינו.
משה גפני: זה קורה הרבה פעמים.
אמנון כהן: חברה, אתם מדברים ביניכם.
אמנון כהן: בואו נשמע מה יש - - -
דוד אזולאי: כל האחריות עוברת לסיעת - - -
יריב לוין: אם זה ההסכם ביניהם, לא באופן גורף.
אמנון כהן: גפני, היועץ הציע משהו.
אמנון כהן: יריב – תקשיב, בוא נתקדם.
גלעד ארדן: אני אסביר את מה שהצענו בנוסח שמונח בפניכם.
גלעד ארדן: מכיוון שמדובר בהוצאה שלא ניתנת לייחוס, כלומר, מבקר המדינה לא יודע מי הוציא את ההוצאה, אנחנו הצענו שהייחוס של זה יהיה לפי הייחוס של ההוצאות.
גלעד ארדן: כלומר, אם נקבע מראש שסיעה מסוימת מוציאה 80% מההוצאות – הולכים לפי מבחן הסתברותי שיש סיכוי של 80% שההוצאה הייתה על-ידי הסיעה הזאת, ו-20% סיכוי שההוצאה הייתה - - -
משה גפני: אני אגיד לך, במבחן ההסתברותי – אני לא למדתי לימודי ליבה, זאת אומרת שאני, במבחן הסתברותי - - -
יריב לוין: - - - למה?
יריב לוין: ירוץ בתל אביב, יוציא מיליונים בלי - - -
אמנון כהן: יריב, תן לו לסיים.
אמנון כהן: בואו נקשיב לנקודה עד הסוף.
אמנון כהן: הסתברות של 80% מול 20%, תמשיך.
גלעד ארדן: לפי ההצעה של חבר הכנסת גפני, יכולה להיווצר בעיה הפוכה לבעיה שהוא הציג, כלומר שהסיעה שנקבע מראש שהיא לא אחראית בשום מקרה להוצאה שלא ניתנת לייחוס, יהיה לה אינטרס - - -
אמנון כהן: לעשות את זה.
אורי מקלב: כאן תכניס את מבחן ההסתברות, בדיוק.
אמנון כהן: אם עשיתי הסכם שאומר 80%, ואתה מקומי שמה – ואם תעשה כל מיני תחבולות זה יהיה עליך על פי הסכם.
אמנון כהן: יש משהו יצירתי שזה נהנה וזה לא חסר?
משה גפני: אני בא מהאוניברסיטה של החיים, אני אספר לכם מה שקורה במבחן ההסתברות: אנחנו מפלגה ארצית ואנחנו רוצים שיהיו לנו כמה שיותר רשימות מקומיות.
משה גפני: ברשימות המקומיות יושב אחד שאומר: זה, הגפני הזה, מבלבל במוח, יושב על הכיסא שלו בוועדת הכספים ולא מעניינות אותו הבעיות, הוא נותן לנו פה הנחיות – אני אראה לו מה זה.
זאב בילסקי: אני עוד לא שמעתי אף אחד שמדבר ככה.
זאב בילסקי: אם היה אחד כזה – הוא בטח סיים את תפקידו.
אורי מקלב: אפילו לא הרשימה המקומית ברעננה.
משה גפני: בקיצור, הרי על מה אנחנו מדברים?
משה גפני: אנחנו מדברים על זה שנעשה דבר לא בסדר באופן מוחלט: מישהו נכנס לבית דפוס, לא שם הזמנה, לא עשה שום דבר.
משה גפני: עשה מעין פשקוויל כזה ואמר: אתה יודע מה?
משה גפני: שעכשיו הם יידפקו.
משה גפני: הרי אני לא מסיר אחריות.
משה גפני: אני אומר שקודם כל, בנורמה, שזה כנראה יהיה בכל המקומות – הנורמה היא לפי מה שקבעתם.
משה גפני: יש מקרים שבהם אני יכול לעשות הסכם, אחרת אני לא רוצה להיות סיעת אם.
משה גפני: יש מקרים שאני עושה הסכם – האיש בשטח, אני פוחד ממנו.
משה גפני: אני יודע שיש שמה אחד שהוא מופרע, שהוא מסוגל ללכת בלילה לאיזה בית דפוס ולהוציא מודעות ולדפוק אותי.
משה גפני: אני רוצה את האפשרות, זה לא מסבך שום דבר, זה לא גורם לאף אחד כלום – עונש מקבלים.
משה גפני: האיש המקומי יכול לא לעשות איתי הסכם.
אייל זנדברג: אתה נוגע בשאלה הבסיסית של מה מהות השותפות הזאת.
אייל זנדברג: אני חושב שנקודת המוצא הנכונה היא ששותפות אמורה לשקף אחריות משותפת, הגם שאתה בחוק עושה הפרדה חשבונאית, חוזרים לדיון הראשון וגם הסיעה הארצית לא יכולה להגיד יש משוגע למטה.
אייל זנדברג: המשוגע הזה משותף שלכם אידאולוגית, פוליטית, ציבורית, ולכן אתה גם לוקח אחריות.
אייל זנדברג: אתה לא יכול עד כדי כך להתרחק ולהגיד אני לא יודע מה הוא יעשה אז אני לא יחול להתחלק.
אייל זנדברג: זה לא דרמטי, זה נכון.
אייל זנדברג: אבל זה פשוט לשקף נכון יותר סוג של אחריות שהסיעה הארצית לוקחת: 80/20.
יריב לוין: אבל באופן אמתי אתה לא יכול לשלוט בזה.
יריב לוין: מה שאתה אומר הוא נכון מבחינת - - -
אייל זנדברג: צריך להתאמץ - - -
יריב לוין: אתה לא יכול, אתה לא יכול.
אמנון כהן: חברי הכנסת, תחליטו כי אני צריך לקבל החלטות.
אמנון כהן: גפני, יריב – תחליטו, אני רוצה לקבל החלטה.
אמנון כהן: יריב, אתה גם משפטן, איך מנסחים?
אמנון כהן: תקבל החלטה, אתה או הם.
משה גפני: אני מציע שזה מה שיהיה כתוב - - -
אמנון כהן: תנסח.
אמנון כהן: יריב, מה יהיה כתוב?
יריב לוין: צריך להחליט על העיקרון קודם.
אמנון כהן: אם זה אחד שאתה לא סומך עליו – אל תעשה אתו הסכם בכלל.
יריב לוין: אמנון, חסרים לך מקרים כאלה?
משה גפני: זה לא שחור לבן, אין מציאות כזאת.
משה גפני: אני גם לא מכיר אחד כזה.
יריב לוין: אם אתה רוצה לעבור את אחוז החסימה, אין לך ברירה – אתה מתחבר עם מישהו שהוא, איך אומרים, באופן רגיל לא היית רץ אתו.
משה גפני: שאלת אותי מה ההצעה שלי: לקבל את מה שכתוב כאן, אלא אם כן נעשה הסכם.
משה גפני: כמו שנעשה הסכם על ההוצאות – נעשה הסכם שאם יהיה דבר שהוא איננו - - -
אמנון כהן: על פי ההסכם.
משה גפני: ילכו על פי ההסכם הזה.
אייל זנדברג: חבר כנסת גפני, הכוונה היא לאו דווקא, נניח, להסכם אלא במבנה של החוק שהם יוכלו להודיע על יחס חלוקה לפי ההוצאות שלהם.
תומר רוזנר: יחס חלוקה אחר לגמרי.
אמנון כהן: אוקיי, סגרת את זה?
גלעד ארדן: אלא אם הודיעו מראש - - -
משה גפני: בהודעה - - -
אמנון כהן: הבנו אחד את השני?
אמנון כהן: הבנו, כן?
אמנון כהן: משרד המבקר, בסדר?
אמנון כהן: אתה יכול לחיות עם זה?
שמואל גולן: חיים עם זה.
משה גפני: הם חיים עם דברים יותר קשים.
אמנון כהן: מה יש עוד?
אמנון כהן: אין יותר הערות.
דוד אזולאי: רגע, רגע.
אמנון כהן: ש"ס, יש לכם הערות?
דוד אזולאי: סעיף 8.
אמנון כהן: תאמתם, מה אתה אומר לי עכשיו?
דוד אזולאי: הערה קטנה.
דוד אזולאי: הסעיף עלול להתפרש כאילו הוא חל גם על העברות שהן לא העברות כספיות, זאת אומרת, העברות של פלאיירים ודברים כאלה.
דוד אזולאי: אולי רק נחדד את העניין הזה.
שמואל גולן: כסף ושווה כסף.
דוד אזולאי: זה אומר:
דוד אזולאי: למעט בדרך של העמדת הלוואה או ערבות ולהוסיף כאן גם אפשרות של רכישת טובין.
חנה רותם: זה ברור.
אייל זנדברג: הכיוון הזה ברור, לא צריך חלילה ליצור מצבים אחרים – ההנחה הייתה שהוצאה - - -
אמנון כהן: עצם ההוצאה.
אייל זנדברג: - - - חותמת על ההוצאה הזאת – זאת הוצאה שלה: היא מדווחת, היא אחראית ואין בעיה.
אייל זנדברג: אם היא משלמת לבית הדפוס ומי שמחלק את הפלאיירים הם הפעילים המקומיים, אין עם זה בעיה.
דוד אזולאי: הנוסח, כמו שהוא היום, לטעמנו, הוא פתוח לפרשנות במישור הזה.
עמי ברקוביץ: קודם כל, הערת נוסף לסעיף 8(א): "מוגשת רשימת מועמדים אחת".
עמי ברקוביץ: אנחנו מצעים שיהיה ברור שזה לפי סעיף 35(ז), על-ידי שניים או יותר מהגופים המפורטים באותו סעיף, פשוט להבהיר - -
אמנון כהן: גפני, אתה שומע מה אומרים?
עמי ברקוביץ: - - שלא יתפרש זה חל גם על גוף אחד.
משה גפני: שיפמן אמר לי להגיד שזה בסדר.
זאב בילסקי: כל מה שהוא אומר זה בסדר.
אמנון כהן: מקובל.
אמנון כהן: הניסוח מקובל.
אמנון כהן: בילסקי, יש הערות?
משה גפני: מה שגפני אומר אני יכול - - -
אמנון כהן: משרד מבקר המדינה, בבקשה אדוני.
שמואל גולן: אני חושב שהצעת החוק הזאת לא נתנה פתרון בסוגיית התרומות.
שמואל גולן: סוגיית התרומות - -
אמנון כהן: לנו בש"ס אין תרומות.
שמואל גולן: - - לא כל-כך ברור לי למה זה לא נכנס פה.
שמואל גולן: אנחנו מדברים פה במצבים של סיעת אם וסיעה מקומית, תרומה של סיעת אם היא תרומה מוקטנת, תרומה של סיעה מקומית היא תרומה מוגדלת, יש נקודת מפגש באיזשהו מקום – 33 יום לפני.
שמואל גולן: דברים שאנחנו כמבקר המדינה, מבקשים שתתנו לנו הבהרה כי אחרת זה נכנס לפרשנות ואנחנו לא - - -
אמנון כהן: לוין, מה אתה אומר?
גלעד ארדן: יש לי הבהרה.
גלעד ארדן: כתוב בסיפא של סעיף 8(א):
גלעד ארדן: הוראות חוק זה יחולו הוראות חוק זה לעניינה של כל אחת מן הסיעות מגישות הרשימה המשותפת בנפרד כל עוד לא הוסדר אחרת".
גלעד ארדן: גם לעניין התרומות, כל סיעה תוכל לקבל תרומה לפי הדינים שחלים עליה היום בלי קשר לרשימה המשותפת לא תהיה תרומה לרשימה המשותפת כרשימה משותפת - -
אמנון כהן: אלא לכל אחת בנפרד.
גלעד ארדן: - - לכל אחת בנפרד לפי - - -
חנה רותם: המשמעות היא - - -
שמואל גולן: רגע.
שמואל גולן: אם זה מה שמוחלט, אני רק רוצה שתדעו שהמשמעות היא שהתרומה גדלה פה.
גלעד ארדן: אני לא מסכים עם - - -
אייל זנדברג: היא גדלה ל-7,000 לא?
שמואל גולן: במקום 5,000 שהיו המקסימום, זה 2,000 ועוד 5,000.
שמואל גולן: נניח שזו סיעת אם ביחד עם סיעת - - -
אמנון כהן: זה כל אחד בנפרד.
אמנון כהן: לא כל אחד יתרום גם 5,000 וגם 2,000.
אייל זנדברג: אבל יש רשימה אחת, רשימה משותפת.
אמנון כהן: אלו שתי סיעות.
אמנון כהן: אני רוצה שיקבל שמונה מנדטים, לא ארבעה.
אייל זנדברג: החוק מדבר על רשימות - - -
עמי ברקוביץ: יש רשימת מועמדים שמקבלת כפל תרומה.
גלעד ארדן: אבל שתי הסיעות האלה יכלו לקבל אותם 7,000 שקלים יום אחד לפני האיחוד ועדיין אותו כסף הם יקבלו אותו לפני או אחרי – השאלה היא באיזה מועד?
גלעד ארדן: זה לא מגדיל את סכום התרומות.
יריב לוין: הבעיה נמצאת הרי במקום אחר.
יריב לוין: אם אני היום רוצה לתרום למערכת הבחירות המוניציפלית של הליכוד – אני שואל אתכם, אני לא יודע – אני יכול לתת לליכוד 10 תרומות מתוך הנחה שאני מבקש שאחת תלך לגדרה?
יריב לוין: אני אומר לא.
יריב לוין: מכיוון שלא, כל שיטת התרומות היא נעשית בעצם בצורה כזאת שאני יכול לתרום למפלגת האם ואני יכול לתרום פעם אחת, למרות שמפלגת האם מריצה שורה שלימה של רשימות.
יריב לוין: לצבוע את התרומה ולהגיד שהאלף שקל שנתתי למפלגת האם מיועדים לרשימה בגדרה – אין שום דרך, אין שום שיטה לעשות את זה.
יריב לוין: לכן, אם אני החלטתי לתרום אלף שקל למפלגת האם הזו ואלף שקל למפלגת אם אחרת, אין לי דרך אמתית לבוא ולהגיד שזה דווקא לגדרה, אני אגיד לך: לא, אני בכלל תרמתי למודיעין.
יריב לוין: זה שהם החליטו להעביר עוד אלף שקל לגדרה, זה לא מעניין אותי.
יריב לוין: לכן אני חושב שאין ברירה אלא לבוא, אם החלטנו שההתייחסות שלנו לעניין התרומות היא מול מפלגת האם, זה צריך ללכת כך לאורך כל הקו.
עמי ברקוביץ: זה ברמה של רשימה משותפת שמורכבת מארצית ומקומית.
עמי ברקוביץ: אבל קח שתי רשימות מקומיות, שתי סיעות מקומיות, שהתאחדו, לעומת סיעה מקומית שרצה – אתה מאפשר למשותפת הזאת כפל תרומה.
יריב לוין: כן, אבל אני לא רוצה להפלות אותה לעומת המצב של רשימת אם ורשימה מקומית.
אייל זנדברג: אתה מפלה אותה לעומת – זאת של הארצית אין לך ברירה כי אתה לא יכול - - -
יריב לוין: אני לא חושב.
זאב בילסקי: יש לי הערה בעניין הזה: אתה מדבר לפני האיחוד ואחרי האיחוד.
זאב בילסקי: לפני האיחוד הן שתי רשימות נפרדות, אז אתה לא יכול לעשות פה שום דבר.
זאב בילסקי: אם אני רוצה - - -
עמי ברקוביץ: אז בגלל זה אני גם צריך לא לעשות אחרי האיחוד, זאת ואמרת להמשיך את המצב - - -
יריב לוין: אם אתה במצב של מימון - - -
עמי ברקוביץ: זה בסדר?
יריב לוין: עמי, אני אומר לך עוד פעם.
יריב לוין: תסתכל, כאשר האיחוד הוא של רשימה ארצית עם מקומית – אפשר.
יריב לוין: כאשר התרומה היא לפני האיחוד – אפשר.
יריב לוין: אז לבוא היום ולתפוס דווקא את זה – לא נראה לי נכון.
שמואל גולן: מבחינתנו – מה שתחליטו, אני רק מסב את תשומת לבכם, היקף התרומות גדל.
אמנון כהן: תודה רבה, עוד הערות?
משה גפני: בתרומות, מה שיוחלט מקובל עלי.
אמנון כהן: גפני, לגבי 30% נשאיר או שאתה רוצה להגדיל את זה בשניים-שלושה אחוזים?
אמנון כהן: עד 10%.
משה גפני: כמה שאפשר להגדיל יותר - - -
אמנון כהן: כמה להגדיל?
משה גפני: אני לא מעז להגיד 50%, אבל לפחות 40%.
אמנון כהן: טוב, סגרנו 40%.
אמנון כהן: חברי הכנסת מחליטים, בסופו של דבר.
אמנון כהן: אתם לא מתנגדים ל-50%?
אייל זנדברג: אנחנו חשבנו שלא צריך להיות בחקיקה 30%.
אמנון כהן: בסדר, בסדר, אבל תמיד יש לנו את הרגע האחרון - - -
אייל זנדברג: - - - של חודשים, אבל קיווינו לטוב.
אייל זנדברג: הגענו ל-30% אחרי דיון ממושך והרבה שעות עבודה – זאת הייתה פשרה.
משה גפני: אתמול אני ישבתי וביקשתי משיפמן – אני לא בתוך העניין – הראש שלי נמצא בכלל במקום אחר, כפי שאתה מתאר לעצמך.
משה גפני: אבל ישבתי אתמול, לקראת הישיבה, ובקשתי את הרשימה: בסך הכול יש לנו חמש מקומות.
אמנון כהן: אנחנו תיקנו את זה, אדוני חבר הכנסת גפני, למרות - - -
משה גפני: יש הערה לגבי העניין הזה.
אמנון כהן: איזה עניין?
משה גפני: אני לא זוכר בדיוק את ההערה.
משה גפני: אם אני מחליט לקחת את המימון שבועיים אחרי הבחירות, אני אוכל לקחת, נכון?
משה שיפמן: לאפשר להגיש בקשה של מימון עד שבועיים אחרי הבחירות.
שמואל גולן: זה החוק היום.
שמואל גולן: תיקנו את החוק שיהיה אפשר לקחת שבועיים אחרי הבחירות.
משה שיפמן: לא תיקנו עדיין.
שמואל גולן: זה היה חמישה ימים.
אמנון כהן: אתם רוצים משהו חדש שלא היה?
משה שיפמן: אחרי כל בבחירות באים ומעסיקים את מנהלת הוועדה יפה עם הוראות שעה.
משה שיפמן: אחריך כל בחירות - - -
אמנון כהן: מבקשים להאריך.
משה שיפמן: לקבוע את זה מראש שבקשה של מימון יכולה להיות עד שבועיים אחרי הבחירות.
אמנון כהן: איך הם יספיקו?
משה שיפמן: יספיקו.
משה שיפמן: עד שבועיים אחרי הבחירות.
אמנון כהן: מה יהיה שבועיים אחרי הבחירות?
משה שיפמן: עד אז יוכלו להגיש בקשה למימון.
משה שיפמן: מועד הגשת הבקשה למימון יהיה עד – היום זה עד חמישה ימים לפני הבחירות – יהיה עד שבועיים אחרי הבחירות.
אמנון כהן: מה אחרי הבחירות?
אמנון כהן: לפני הבחירות אתה הולך ברשימה משותפת.
משה גפני: אני הלכתי לבחירות - - -
אמנון כהן: מה זה קשור לחוק?
משה גפני: תכף תשמע, אני אסביר לך.
אייל זנדברג: זה לא קשור.
משה גפני: לא קשור, לא חשוב.
משה גפני: אני אסביר לך תכף מה קשור.
זאב בילסקי: יש לי רעיון: בואו נצמיד את זה לרשויות איתנות ונעביר מעכשיו - - -
אייל זנדברג: הקשר הוא אותו קשר.
משה גפני: אני הלכתי בבחירות - - -
אמנון כהן: לא תיאמנו את זה.
משה גפני: לא, אז לא.
משה גפני: אני חושב שזה תיקון טוב, אני חושב שצריך - - -
אמנון כהן: אתם לא מתנגדים?
אמנון כהן: זה לטובת העניין.
אייל זנדברג: אנחנו לא תומכים.
אייל זנדברג: הממשלה לא ראתה את הדבר הזה - - -
משה גפני: אבל אתה יותר גרוע מגפני – אתה אומר לא לפני שאתה שומע.