GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יהודית נאות: גם פורום ערי החוף וגם רשות העתיקות מתנגדים למתן הפטור לגבי צה"ל.
יהודית נאות: בכלל, הם מתנגדים להפרדת צה"ל מכל המכלול.
יהודית נאות: הטענה של פורום ערי החוף היא שברשות הצבא יש שטחי חוף גדולים מאוד ולכן יש להגביל את הפטור על הצבא.
רס"ן רוני פנחס: עמדת מערכת הביטחון, לא עמדתי האישית, וכמובן שאני מזדהה איתה היא שרוב שטחי החוף שמדובר עליהם הם שטחי חוף שלא נעשית בהם בנייה בפועל, לפחות לא בתחום של 200-100 מטרים בקו החוף הסמוך לים.
רס"ן רוני פנחס: רוב השטחים הם שטחים הסגורים לצורך אימונים ומטעמי ביטחון.
רס"ן רוני פנחס: אני אוכל לתת נתונים חלקיים לגבי השטחים שתפוסים.
רס"ן רוני פנחס: השטח שתופסת מערכת הביטחון בתחום של 500 מטר מהים הוא כ-15%.
יהודית נאות: זה המון.
יהודית נאות: זה שביעית.
רס"ן רוני פנחס: חלקו הנכבד של השטח תפוס לצורכי אימונים.
יגאל ביבי: כמה אחוזים מהחוף תופסות הערים?
יהודית נאות: 40%.
יגאל ביבי: כלומר, אתם רוצים ש-55% יהיו מחוץ לחוק.
רס"ן רוני פנחס: בניגוד אולי לדרישות של ראשי הערים שרוצים לבנות לאורך החופים, השטחים שמוחזקים על ידי מערכת הביטחון בחלקם הם שטחים של מתקנים ביטחוניים ולגביהם אנחנו נבקש פטור מכלל תחולת החוק ושניתן יהיה לבנות שם.
רס"ן רוני פנחס: יש אינטרס מאוד חשוב שהליכים תיכנוניים לצרכים ביטחוניים שהם דחופים וגם דורשים סודיות, יהיו בהתאם להוראות חוק התכנון והבנייה.
רס"ן רוני פנחס: יש שם פרק מיוחד שמסדיר את זה.
רס"ן רוני פנחס: יש ועדה מיוחדת ויש סיבות מאוד ענייניות לכך.
רס"ן רוני פנחס: ברובם המכריע של אותם מקומות אין בנייה במרחק של 200 מטר מהים, למעט דברים מאוד בודדים.
רס"ן רוני פנחס: לא מדובר במגדלים של 100 מטר.
רס"ן רוני פנחס: זה יכול להיות אולי האנגר שלא מפריע לכיוון הרוח ושלא משנה הרבה את פני הקרקע.
רס"ן רוני פנחס: הוא ניתן להסרה.
רס"ן רוני פנחס: יסודותיו באדמה הם לא לעשרות מטרים.
רס"ן רוני פנחס: ברוב המקומות שצה"ל נמצא בהם, החוף נשמר הכי טוב.
משה גפני: רס"ן פנחס, אני מקבל את הדברים שאתה אומר.
משה גפני: יכול להיות שאנחנו נחליט לגבי העניין הזה בפורום יותר מצומצם.
משה גפני: יכול להיות שאנחנו נשב ונדון בעניין הזה כי באמת אף אחד לא רוצה לפגוע בנושאים הביטחוניים, אבל גם אתה לא מבקש פטור גורף מכל הדברים הללו.
משה גפני: אנחנו נדון על זה בנפרד, אולי במסגרת של ועדת משנה קטנה.
משה גפני: אני לא רוצה לדון בנושא הזה בפורום כזה רחב.
ויצמן שירי: יש פה שיקול גם בטחוני וגם מסחרי.
רס"ן רוני פנחס: הפטור שאנחנו מבקשים לעניין השטחים הביטחוניים, השטחים הסגורים להבדיל מהמתקנים הביטחוניים שם אנחנו כן נבקש פטור מתחולת ההוראות התיכנוניות של החוק או מהוראות כלל החוק, לגבי השטחים הסגורים זה רק לעניין הפעילות המתבצעת בהם.
רס"ן רוני פנחס: כלומר, אנחנו נבקש שתהיה מניעה של גישה של אנשים לאותם מקומות.
יהודית נאות: זה ישנו ממילא.
רס"ן רוני פנחס: בהמשך תהיה לנו הערה נוספת לגבי המיפוי של אותם מקומות.
משה גפני: אני מקבל את העיקרון.
משה גפני: אין במטרת החוק הזה לפגוע בנושא המתקנים הביטחוניים ובמה שנלווה לזה.
משה גפני: אני לא חושב שהפורום שבו אנחנו נדון בנושא הזה יהיה הפורום הרחב הזה.
משה גפני: אנחנו נדון בנושא הזה בפורום יותר מצומצם.
משה גפני: חבר הכנסת שריד, אני מקדם את בואך בברכה.
משה גפני: אני רוצה לומר לך שאנחנו נתברך בעזרתך.
משה גפני: אני צריך עזרה וטוב שבאת לעזור לי.
משה גפני: אני מבקש לאפשר לראשי הרשויות להתבטא בנושאים העקרוניים אף על פי שלא תכננתי זאת.
משה גפני: אני רוצה לאפשר קודם כל לראש עיריית חיפה עמרם מצנע לומר את דברו.
מקסים לוי: אני רוצה להציע הצעה לסדר.
מקסים לוי: אנחנו כבר קיימנו דיון ואני החלפתי אותך אדוני היושב ראש באחת הישיבות.
מקסים לוי: הצעת החוק הזו היא כל כך מסורבלת ומסובכת ועל מנת לקדם את הצעת החוק הזו אני הצעתי לקיים ישיבה נפרדת עם הרשויות המקומיות כדי שנוכל לראות מהן הבעיות והמוקשים שיש בהצעת החוק.
מקסים לוי: יתכן ואפשר להגיע להסכמה כלשהי לגבי הצעת החוק הזו שמתייחסת למשרדי ממשלה רבים, כמו: משרד הפנים, ועדות התכנון, המשרד לאיכות הסביבה.
משה גפני: רבותיי, הרשויות המקומיות באופן עקרוני מתנגדות לחוק הזה.
משה גפני: הממשלה כפי שנמסר לי מתנגדת לחוק הזה.
משה גפני: היא שינתה את עמדתה.
משה גפני: הקבלנים מתנגדים לחוק.
משה גפני: אם אתם רוצים שאני אמנה את מספר המתנגדים לחוק, אנחנו יכולים ללכת עכשיו וללמוד תורה, ולא להכין את החוק.
משה גפני: אבל, מכיוון שאנחנו מצווים על ידי מליאת הכנסת להתקדם עם הצעת החוק הזו, ומליאת הכנסת אישרה את הצעת החוק הזו ברוב עצום, ומכיוון שכפי שאתם בוודאי יודעים חברי הכנסת יודעים מה שהם עושים, וכשהם מצביעים בעד הם מתכוונים בעד.
משה גפני: לא יכול להיות שחבר כנסת מצביע בעד והוא מתכוון נגד.
משה גפני: לכן אני כיושב ראש הוועדה מרגיש חובה להתקדם עם הצעת החוק הזו.
משה גפני: אם חברי הכנסת ישנו את עמדתם, אז כאשר אנחנו נצביע על הצעת החוק הם יצביעו נגד ואז זה יחזור למליאת הכנסת ומליאת הכנסת תאמר את דברה.
משה גפני: אני מבקש להתקדם עם הצעת החוק.
משה גפני: אנחנו נדון לגופו של עניין וננסה למצוא את האיזונים בין הבעיות השונות.
משה גפני: מטרת החוק היא לשמר את רצועת החוף.
משה גפני: אני אמרתי את זה גם בפעם הקודמת ואני חוזר על זה גם עכשיו.
משה גפני: יש קבלנים, שעם כל הכבוד בונים על החוף במדינת ישראל ועושים הרבה מאוד כסף וכאשר הם צריכים חוף הם נוסעים לריביירה הצרפתית בעוד שהאזרח הפשוט משכונת תקווה לא יכול לנסוע לריביירה הצרפתית וכאשר הוא רוצה לנסוע לאיזשהו חוף כאן אז אין לו חוף כי החוף נלקח.
משה גפני: זאת מטרת החוק, כך הכנסת אמרה ועם זה אנחנו מתקדמים.
דני קייזר: האם מתל-אביב לא נלקחו חופים?
משה גפני: לא נלקחו.
דני קייזר: לוקחים מכולם.
דני קייזר: אפילו לתושבי בני ברק אין חופים בתל-אביב.
ויצמן שירי: אמרו כי 15% מהחוף לוקח הצבא וכי 40% לוקחות הרשויות המקומיות.
ויצמן שירי: כמה לוקחים הקבלנים באחוזים?
ויצמן שירי: אני אומר לך שזה פחות מ-3% ממה שקורה בשטח מדינת ישראל.
משה גפני: עמרם מצנע, בבקשה.
1042: אני מציע לשלב את ההצעה של חבר הכנסת מקסים לוי ושל ראש עיריית אשקלון ולעשות סיור וגם להיפגש איתנו.
1042: אנחנו ייסדנו פורום מיוחד שנקרא: פורום ערי החוף.
1042: צריך לקיים את המפגש ואת הסיור קודם שאתם מחליטים האם להעביר או לא להעביר את הצעת החוק לקריאה ראשונה.
1042: הצעת החוק הזו שנולדה אולי מתחושה של אי נוחות לגבי שמירה על חופי מדינת ישראל, תסרס את כל האפשרות לפתח את החוף עבור התושבים, בשביל האזרחים על ידי מי שמפתחים חופים והמדובר בקבלנים, יזמים, רשויות וארגונים אחרים.
1042: כל החופים בעיר חיפה פתוחים חינם וחופשי.
1042: סכומי עתק מושקעים כדי שכל אדם מכל מקום יוכל לבוא ולבקר.
1042: הויכוח הוא לא בשאלה האם החוף פתוח או סגור?
1042: אלא הויכוח הוא כמובן בשאלה מה בונים לאורך החוף כדי שהוא ישרת בין השאר את המשתמשים בו, בין אם זה תיירות חוץ, תיירות פנים וכמובן תושבי האזור עצמו.
1042: החוק הזה הוא חוק עוקף חוק התכנון ומכאן יש בו בעיה.
1042: זו שגיאה גסה.
1042: חוקי התכנון והבנייה מסובכים גם כך וכל הקבלנים והיזמים שיש כאלה כאן הטוענים שהם מרוויחים על חשבוננו, מעתיקים את כל פעילותם לאירופה והם מפסיקים לבנות.
1042: בסופו של דבר, יזמים וקבלנים הם הדלק והשמן לפיתוחה של המערכת למערכת שהולכת בצעדים בטוחים ואיתנים לכיוון שבו רותמים את המגזר הכלכלי עסקי הפרטי כדי שהוא יבנה, בין אם זה מנהרות הכרמל, בין אם זה כביש שש, או בין אם זה פרוייקטים רבים אחרים.
משה גפני: עמרם, אולי אתה יכול להסביר לוועדה מה קרה כאשר לפני כניסתך לתפקיד הוקם בית מלון שכיסה את כל החוף בחיפה.
1042: יכול להיות ויכוח על בית המלון הזה ועל הצורה הארכיטקטונית שלו.
1042: בית משפט כבר אמר את דברו והכשיר את הבניין.
1042: הבניין לא לקח סנטימטר אחד מרובע משטחי הציבור, שכן זה אולי אחד המקומות הבודדים בארץ שיש בו קרקע פרטית שמגיעה עד קו המים.
1042: כל חוק שאתם תמציאו לא יבטל תוכניות בניין עיר מאושרות.
1042: להערכתי, תוכנית מלפני 15 שנה נתנה אפשרות לבנות במקום הזה ששה בניינים גבוהים, כאשר החלק הגדול שבהם הוא מה שמוגדר מלון דירות, הגדרה בעייתית, והחלק הקטן מאוד זה מלונות.
1042: על כן, זה נבנה על פי כל חוק ועל פי הכללים.
1042: אני לא מניח כי הפורום הנכבד הזה התאסף כדי לדון בבעיית מגדלי חוף הכרמל, על מה יש שם או אין שם.
1042: אני רוצה לחזור ולומר, לא רק שלא נלקח אפילו סנטימטר אחד, אלא התוצאה לתושבי העיר היא נגישות יותר קלה לחוף על ידי גשר שנבנה על הכביש.
1042: כתוצאה מכך, החוף הזה פותח עם טיילת מרשימה ויפה, וכתוצאה מכך גם החוף הזה וגם החופים שמדרום לו מלאים ושוקקים אנשים שלא היו שם לפני שנתיים, שלא היו שם לפני ארבע שנים, לפני שבע, שמונה שנים.
1042: חופי הכרמל בחיפה, חוף דדו, חוף זמיר, וחוף, הכרמל היו חופים די מוגבלים מבחינת השימוש, ובשנים האחרונות, לאורך העשור האחרון בערך, היקף השימוש של אנשים תושבי חיפה ומהאזור בחופים רק הולך וגדל.
1042: נדמה לי כי אין אף מדינה מתוקנת בעולם המערבי שיש לה ערים השוכנות על החוף ושיש בה כלל זהה לגבי ערים שבנויות על חוף הים ומועצות אזוריות ומועצות מקומיות או שטחי חוף פתוחים.
משה גפני: בספרד למשל.
1042: תסלח לי, אבל גם העיר ברצלונה בנויה על החוף עם טיילות, עם בניינים גבוהים ועם מרכזי קניות ונופש.
1042: על כן, מוכרחים להבין את הבעיה ולראות אותה.
1042: ישנו מאבק לגיטימי בין כאלה שחושבים שהחוף צריך להישאר טבעי לחלוטין ללא פיתוח, לאלה שחושבים שצריכים לפתח.
1042: המאבק הזה מביא לכך שהמערכת עצורה לחלוטין וכמעט אי אפשר לקדם תוכניות.
1042: כתוצאה מכך, אנחנו לא נותנים לתושבי מדינת ישראל שימוש נאות בחוף.
משה גפני: על כן אתה מתנגד לחוק.
1042: כן, אבל מה שאני מציע הוא לא מתנגד או כן מתנגד.
1042: אני מציע שלפני שהולכים לשלב הבא יש ללמוד את העניין, לסייר בשטח ולהבין על מה אנחנו מדברים.
1042: ישנם ארגונים המייצגים את איכות הסביבה והם עומדים אל מול כל ראשי הערים ואל כל המערכות הקבלניות.
1042: לדעתי, גם רשויות התכנון במדינת ישראל חושבות שהבעייתיות של החוק הזה הוא בכך שהוא עוקף את התהליך החוקי שגם כשהוא לעצמי תהליך בלתי נסבל ובלתי אפשרי.
משה גפני: עמרם, אני מודה לך.
משה גפני: אני נתתי לראשי הרשויות את רשות הדיבור לפנים משורת הדין ואני אומר לכם מדוע?
משה גפני: אנחנו נמצאים כבר בתהליך החקיקה ומה שאני צריך לעשות עכשיו הוא לבקש מהיועצת המשפטית של הוועדה להמשיך ולהקריא את סעיפי החוק.
יגאל ביבי: אנחנו יכולים להחליט כך ואנחנו יכולים כך.
משה גפני: כשאני באתי לכנסת אמר לי אחד מחברי הכנסת הוותיקים כי יושב ראש ועדה הוא יותר מהאפיפיור, כי אפיפיור תלוי גם בחשמנים.
משה גפני: יושב ראש ועדה יכול להחליט שקוראים עכשיו את החוק.
יגאל ביבי: ששה חודשים אנחנו דנים בהצעת חוק הבזק שהוא חוק מסובך מאוד.
יגאל ביבי: אני בעד הצעת החוק אבל לא בצורה כזו.
יהודית נאות: חבר הכנסת ביבי, אנחנו דנים בזה כבר שנה וחצי.
יהודית נאות: תראה מתי הצעת החוק עברה קריאה טרומית.
ויצמן שירי: אני עובד על הצעת החוק שקשורה בטיפול שיניים שמונה חודשים וזה עדיין לא הגיע לקריאה שנייה ושלישית, אז מה בוער?
משה גפני: צבי צילקר, בבקשה.
צבי צילקר: להזכיר, אנחנו מייצגים את השלטון המקומי.
צבי צילקר: נדמה לי כי יש 39 רשויות לאורך החוף ולא כולן נמצאות כאן.
צבי צילקר: שנית, אם מדובר על שתי טריטוריות, מאה מטר וכל השאר, אז יש פה היגיון מסוים.
צבי צילקר: כולנו מבינים שנעשו טעויות לאורך החופים.
צבי צילקר: כשבונים הרבה עושים גם טעויות.
צבי צילקר: ראשי ערים גם מתחלפים, וראש עיר אחד לא עוקב אחרי ההחלטות של ראש העיר הקודם.
צבי צילקר: נעשות טעויות וצריך כלים ואמצעים כדי לשמור על מאה המטר.
צבי צילקר: אבל אם מתכוונים לחלק את העיר לטריטוריה של שני חלקים, חמש מאות מטר, השר לאיכות הסביבה ושר הפנים.
משה גפני: אנחנו כבר ירדנו לשלוש מאות מטר.
צבי צילקר: לפני הנוסח שקיבלתי הבוקר ביד, מדובר על חמש מאות מטר.
משה גפני: בישיבה הקודמת ירדנו לשלוש מאות.
צבי צילקר: אני מדבר על מאה מטר.
צבי צילקר: יש בזה היגיון מסוים כי החופים צריכים לתת שירות.
צבי צילקר: שנית, לא ייתכן ששני מיניסטרים ייטפלו בנושא.
צבי צילקר: לדעתנו, חוק התכנון והבנייה נותן את כל הכלים יחד עם הוועדה למיפוי החופים, הוועדה המקומית, הוועדה המחוזית, המועצה הארצית וישנם כל הכלים כדי לאשר או לא לאשר תוכנית.
צבי צילקר: אנחנו כרגע מנסים להעביר תוכניות וזה אולי מעניין את ועדת הפנים יותר.
צבי צילקר: יש תוכניות שנעשו על פי סקרים והן מתעכבות בוועדות המחוזיות והארציות למעלה מעשר שנים.
צבי צילקר: מי שרוצה היום לעשות איזשהי פעולה, הוא תקוע עשר שנים.
צבי צילקר: ב-40% וב-30% הוא תקוע רק חמש שנים, ובשאר הוא תקוע רק שנתיים וגם בלי החוק זה קורה.
צבי צילקר: אני אומר כי לשמור על החופים זה דבר אחד, אבל לא ליצור עוד חוק שכל מי שרוצה לבנות עוד קומה או לסגור איזשהי מרפסת, ייתקל בחומה שהיא לא מוכרת וידועה לנו.
צבי צילקר: אסור שתהיה הכללה ומר מצנע הזכיר את זה.
צבי צילקר: אתם אומרים כי לוקחים את כל רצועת החוף ואומרים כי יהיה דין אחד לכולם ב- 500 מטר או ב- 300 מטר.
צבי צילקר: זה לא יכול להיות, זה לא יכול לתפוס, זה לא רציני.
צבי צילקר: יש מקומות שבהם יש תוכניות לפני ביצוע, אז אולי פה ושם צריך לעשות תיקונים כדי שהחופים לא ייכנסו לקלקולים נוספים בלשונכם.
צבי צילקר: אבל למה להכליל ולומר כי לא בונים עכשיו בכל המדינה במרחק של 300 מטר מצפון ועד דרום ועוצרים את כל התהליך?
צבי צילקר: אני כבר לא מדבר על הסקרים שצריכים לעשות שעלותם תהיה מיליונים.
צבי צילקר: זה לבד מרגיע אותי כי עד אשר הסקרים האלה יהיו ביד, חברי הכנסת יתחלפו ארבע פעמים.
צבי צילקר: כאשר אנחנו יושבים פה היום מתקיים דיון בין חברת אשדות שהיא חברה הבונה באשדוד לבין באר טוביה על תביעה של עשרות מיליוני שקלים, משום שהמדינה החליטה ששטח של חברת אשדוד, בעזרת הירוקים, ייהפך לשטח ירוק, ואני אומר זאת לא כל כך בחיוב.
צבי צילקר: באר טוביה היא זו שצריכה לשלם על זה, אבל מאיפה באר טוביה תיקח את הכסף?
צבי צילקר: כלומר, אם אתה לא דואג לשיפוי של כל אלה שייפגעו, אתה תציף אותנו באלפי תביעות והמון התנגדויות ואנחנו לא נצא מכל המערבולת הזו.
צבי צילקר: צריך לחשוב מה עושים בנקודה הזו.
צבי צילקר: גם היום עם חוק התכנון והבנייה אנחנו לא יוצאים מזה.
צבי צילקר: דיברנו עם שלושה שרי פנים ואמרנו:
צבי צילקר: תנו שיפוי להחלטת מדינה שאומרת אנחנו רוצים דיונה במקום מגורים.
צבי צילקר: אנחנו מכבדים את החלטת המדינה הזו, אבל למה שהרשויות המקומיות תשלמנה את הפיצויים?
צבי צילקר: מאיפה הן תשלמנה את הפיצויים?
צבי צילקר: יש המון המון קלקולים והמון הצעות לא מעשיות בחוק שלא ניתנות ליישום.
צבי צילקר: לסיכום, אם מדובר על טריטוריה של מאה מטר והשאר, אז יש על מה לדון.
צבי צילקר: לא יעלה על הדעת לדון בהצעות של 500 מטר או 300 מטר.
משה גפני: מר צילקר, אני רוצה להתייחס להערתך לגבי השיפוי.
משה גפני: אנחנו נדון בחוק הזה באחריות רבה.
משה גפני: אנחנו יודעים שהצעת החוק הזו היא הצעה שיכולה לחולל מהפכה בתחומים רבים, בעיקר במה שנוגע לרשויות המקומיות שנמצאות על החוף.
משה גפני: אנחנו יודעים את זה, אלא שאנחנו צריכים למצוא לעניין פתרון.
משה גפני: אני לא חושב שאנחנו נגמור את זה בזבנג וגמרנו.
משה גפני: חבר הכנסת מקסים לוי הציע הצעה שאותה אני מקבל וכן ראש עיריית אשקלון.
צבי צילקר: לפרוטוקול אני רוצה לומר כי באשדוד זה 15% מרוחב העיר.
צבי צילקר: רוחב העיר הוא פחות מארבעה ק"מ.
משה גפני: אני לא מתכוון לדון בהצעת החוק בחטף, אבל אני מתכוון בעזרת השם להעביר את החוק.
משה גפני: אני לא מתכוון להישאר תקוע איתו, בניגוד למה שהיה עד היום.
משה גפני: אני אמלא את תפקידי ואני אצטרך לעשות את זה באחריות.
משה גפני: אני רוצה לאפשר לכמה חברי כנסת שביקשו לדבר, ובראשם חבר הכנסת יוסי שריד ואחריו חברת הכנסת נחמה רונן.
יוסי שריד: אני הכי אובייקטיבי כי אני אל חתום כאן על הצעת החוק,
יוסי שריד: ומכיוון שאני לא חתום אז אני יכול לתמוך בו בכל לב.
יוסי שריד: אני רוצה להתייחס לרוחו של החוק ולא לכתבו של החוק.
יוסי שריד: לפני יומיים כאזרח מדינת ישראל התמלאתי בושה גדולה כאשר ראיתי את טקס האזכרה לארבע אנשים שטבעו בירקון.
יוסי שריד: דרך אגב, הם לא טבעו.
יוסי שריד: הם רק בלעו קצת מים וכתוצאה מזה הם מתו.
יוסי שריד: אמרתי: ריבונו של עולם, הרי האנשים האלה, ולא רק האנשים האלה, אלא כל העולם, רואה את תעלת הביוב הזה שנקראת ביוב שהיא אגב כמו תעלת ביוב אחרת שנקראת קישון.
1042: אני מוחה על האמירה הזו.
1042: זה לא נכון, אתה יודע טוב שרמת המים שם השתפרה הרבה יותר והיא עומדת בתקני משרד הבריאות.
1042: זה שיגידו זאת שמונה פעמים, לא ייעשה את זה נכון.
יוסי שריד: שם יותר גרוע.
יוסי שריד: אני גם לא מציע לאף אחד להיקלע לאיזשהו מצב שהוא צריך ללגום ולו לגימה אחת מימי הקישון.
יוסי שריד: אלה דברים שלא קיימים היום בעולם המפותח.
יוסי שריד: כל התופעות האלה, קצת יותר טוב, קצת פחות טוב, לא קיימות בעולם המפותח.
יוסי שריד: אין מדינה בעולם המפותח, לא בעולם המתפתח, שעשתה כל כך הרבה פשעים נגד הסביבה כמו המדינה המסכנה הזו שהייתה במשך יותר מידיי שנים באיזשהי אובססיה של בניין הארץ, ותוך כדי בניין הארץ ממש הרסנו אותה בכל התחומים.
יוסי שריד: אף פעם לא הבנתי את העמדה של פרנסי הציבור, וכל אלה שיושבים כאן הם ידידים שלי מבחינתי, שכורתים את הענף שהם יושבים עליו.
יוסי שריד: הרי זה כבר קרה ואפשר ללמוד אתה מניסיון של אחרים.
יוסי שריד: יש חופים בספרד שהיו הומי אדם, הומי תיירות והיום נטושים כי אף תייר מגיע לשם.
יוסי שריד: הייתה מגיעה לשם בעיקר תיירות גרמנית.
יוסי שריד: היום לא מגיעים לשם יותר תיירים, כי כרתו את הענף שישבו עליו.
יוסי שריד: יש גם דוגמאות בארץ.
מקסים לוי: אני חושב שלא צריך לתת כאן הרצאות, אלא צריך לתת כאן נימוקים.
מקסים לוי: גם אני מחכה לתורי לדבר ואני חושב שתורי לא יגיע.
יוסי שריד: אני אדבר עוד קצת כי אני חושב שזה יכול קצת לעזור.
יוסי שריד: במשך 53 שנים בכל פעם שהייתה התנגשות בין אינטרס כלכלי לבין אינטרס סביבתי, בסופו של דבר האינטרס הכלכלי גבר.
יוסי שריד: האינטרס של הרווח גבר.
יוסי שריד: אני כמעט לא זוכר דוגמא שבה הייתה מטוטלת שנעה מכאן לשם, משם לכאן, בין שיקולים כלכליים לבין שיקולים סביבתיים וכאשר הגורמים הכלכליים הגדולים רצו להכריע, בסופו של דבר הסתיימה המערכה או הסתיים המאבק כאשר יד האינטרסים הכלכליים נמצאת למטה.
יוסי שריד: חברים בואו ניכנס לעידן חדש.
יוסי שריד: בואו ניכנס לעידן שכאשר יש התנגשות בין אינטרסים כלכליים לבין אינטרסים סביבתיים, האינטרסים הסביבתיים כמעט באופן עיוור, חייבים לגבור.
יוסי שריד: עכשיו אני אתן את הדוגמא של החוף.
יוסי שריד: ידוע כי יש 180 ק"מ חוף.
יוסי שריד: ל-90 ק"מ אין בכלל נגישות כי יש מתקנים צבאיים שגם עליהם יש לי מה להגיד.
יוסי שריד: יש בסך הכל 90 ק"מ חוף.
יוסי שריד: זה לא עומד להשתנות בזמן הקרוב עד כמה שידוע לי.
יוסי שריד: אני לא יודע אם החוק הזה עוסק בכינרת.
משה גפני: החוק לא עוסק בכינרת ולכן אל תביא את הדוגמא מהכינרת.
יוסי שריד: האם אתם יודעים שבכינרת אין אפילו מטר אחד חופשי.
יוסי שריד: ברור לגמרי שאם אלה הם התהליכים, עמרם, גם אתה לא תעמוד נגדם.
יוסי שריד: עמרם, סביב הכינרת אין מטר אחד חופשי שהציבור יכול להיכנס.
יוסי שריד: סביב הכינרת יש אולי 200 מטר לכל תושבי מדינת ישראל.
יוסי שריד: אומרים כי צריך למצוא איזונים ואני אומר כי לא צריכים למצוא איזונים.
יוסי שריד: כולנו צריכים להגיע לכלל הכרה שיש כמה מקומות בארץ שהם צריכים לצאת מתחום הבנייה באופן מוחלט.
יוסי שריד: זו הייתה גישתי מאז ומתמיד.
יוסי שריד: מקום אחד הוא הכינרת.
יוסי שריד: לא בונים סביב הכינרת.
יוסי שריד: מקום השני הוא חוף הים, והמקום השלישי הם מקומות מסוימות הסמוכים לנחלים, למשל, הירקון שפעם יהיה נקי או הקישון.
יוסי שריד: אסור לבנות שם.
יוסי שריד: פשוט אסור לבנות, משום שזה הרי הולך ומתכרסם.
יוסי שריד: צריך להוציא את האזורים האלה: חופים, חוף הכינרת, ונחלים מכלל חשבון של בנייה בכלל.
יוסי שריד: יש 39 רשויות מקומיות שיושבות ליד חוף ואם לא יהיה איסור מוחלט על בנייה הרי ברור לגמרי שתוך כמה שנים לא יישאר חוף.
יוסי שריד: ברור שיש לכם בעיות.
דני קייזר: האם רחוב בן יהודה בתל-אביב הוא חוף הים?
דני קייזר: הוא 300 מטר.
יוסי שריד: עמרם, אני מנבא לך שתוך כמה שנים לא תגיע לתיירות לאילת.
יוסי שריד: כי שוב כורתים את הענף.
יוסי שריד: אי אפשר לבוא לאילת כי יש עומס סביבתי לא נורמלי.
יוסי שריד: הייתי בעקבה ואמרתי להם: חבר'ה תסתכלו על אילת ותלמדו מה אסור בשום פנים ואופן לעשות.
יוסי שריד: חד וחלק, בלי איזונים ובלי שום דבר, אם נלך לאיזונים לא יהיה שום דבר.
משה גפני: חברת הכנסת נחמה רונן, בבקשה.
נחמה רונן: אדוני היושב ראש, הדברים שלי דווקא מופנים אליך.
יהודית נאות: למי שמתמיד זה פשוט עלבון לאינטלגנציה.
יהודית נאות: אם זה סתם לתקשורת אז תגידו, אפשר ללכת.
יהודית נאות: נחזור בפעם הבאה.
יהודית נאות: ראש עיריית נתניה הופיעה שלוש פעמים והיא ייצגה את ערי החוף ושמענו את הדעה.
ויצמן שירי: מדובר עליהם כאן.
מריים פיירברג: את כל כך מפרגנת בתור אישה וכל פעם שאני רוצה לדבר את מפריעה לי?
מריים פיירברג: האם אני מעוררת בך איזשהי קנאה?
יהודית נאות: מרים, אין קשר להיותך אישה.
יהודית נאות: מדובר על החופים.
משה גפני: אנחנו מקדמים בברכה את ראשי הרשויות ואת ראש עיריית נתניה.
משה גפני: חברת הכנסת רונן, תעשי לי טובה ותוותרי על רשות הדיבור.
נחמה רונן: אני לא אוותר על רשות הדיבור, אני רק רוצה לומר מילה כדי שגם אתה תשמע.
משה גפני: מה שקרה עד היום הוא זה שעל הצעת החוק הזו התקיימו דיונים עקרוניים רבים מאוד.
משה גפני: מרכז השלטון המקומי הביע את דעתו, ראשי הרשויות הביעו את דעתם.
יוסי שריד: הוועדה הזו כמו מושב לצים.
יגאל ביבי: מה זה מושב לצים?
יגאל ביבי: אתה הליצן הראשי.
יגאל ביבי: תתבייש לך.
יגאל ביבי: ( חבר הכנסת יוסי שריד יוצא מחדר ישיבת הוועדה.
יגאל ביבי: )
משה גפני: אנחנו התחלנו לדון בהצעת החוק ואנחנו נמצאים עכשיו בהליך חקיקה.
משה גפני: אני לפנים משורת הדין אפשרתי לשני ראשי רשויות שהם רשויות גדולות לומר את דעתם, כי הם לא היו בישיבות הקודמות.
משה גפני: עשיתי את זה לפנים משורת הדין.
משה גפני: חבר הכנסת ביבי לא מקובל בשום פנים ואופן כאשר אנחנו נמצאים בהליך חקיקה ומתקדמים בסעיפי החוק, שחבר כנסת יכול להביע את דעתו על הסעיף שהיועצת המשפטית קוראת.
משה גפני: עשיתי את זה לפנים משורת הדין וזה נוצל לא טוב לפי דעתי.
משה גפני: אבל אם מתעקשים, אז בבקשה.
משה גפני: לחברי הכנסת יש חסינות ומי אני שאלך נגדם?
משה גפני: נחמה רונן, בבקשה.
נחמה רונן: אדוני היושב ראש, בקצרה אני רוצה לומר כי בכל הבדיקות שעשיתי לגבי מקומות בהם עברו חוקי חופים ברוח כזו או ברוח אחרת, ראיתי כי תמיד תמיד הייתה התנגדות כמעט טוטלית של כל מי שמעורב בעניין משום שזה באמת נוגד הרבה מאוד אינטרסים.
נחמה רונן: אף אחד בחוק הזה לא מתכוון שאזורים שנבנו או אזורים שיש לגביהם תוכניות מאושרות יוכללו בחוק.
נחמה רונן: אף אחד גם לא חושב לקחת את רחוב בן יהודה בתל-אביב או כל מיני דוגמאות אחרות מטופשות שהושמעו פה ולהגיד שהחוק קיים עליהם.
נחמה רונן: כל רוח החוק היא שמירה על השטח שעדיין נשאר פתוח.
נחמה רונן: לכן, אדוני היושב ראש, אני מאוד מכבדת את הדרך שאתה מנהל את הדיון.
נחמה רונן: אני רק מציעה שכדי שנוכל להתקדם בסעיפים נשב בפורום של חברי ועדה עם היועצים ולא מעבר לזה.
משה גפני: חבר הכנסת שירי ויצמן.
ויצמן שירי: אדוני היושב ראש, אני מוחה על דבריו של חבר הכנסת שריד.
ויצמן שירי: הוא יצא מהחדר לאחר שהוא השמיע את מה שיש לו להגיד.
ויצמן שירי: זה היה טוב למצלמות ולכל אלה שהזמינו אותו לבוא הנה.
ויצמן שירי: בסופו של דבר אחרי שהוא יוצא הוא גם אומר שהוא לא רוצה לשבת במושב של לצים.
ויצמן שירי: אני רוצה למחות על דבר נוסף בפתיח לך.
ויצמן שירי: אתה יוצר דה לגיטימציה כלפי יזמים או כלפי קבלנים, עם כל מה שמשתמע.
ויצמן שירי: אם תמשיך בסגנון הזה של לא לפרגן לאנשים, אז המרחק לספרד הוא לפעמים הרבה יותר קצר מאשר לוועדת הפנים באזור המרכז.
ויצמן שירי: אנחנו אלופים בלהקשות, אבל זה מילא, אבל אנחנו גם אלופים בירוקים ובצהובים ויש להם מה לומר בכל נושא וזה גם כן בסדר.
ויצמן שירי: נכון שאנחנו מחוקקים את החוקים, אבל מי שצריך בסופו של דבר להתמודד עם החוקים האלה הם הציבור מצד אחד, ומצד שני הם ראשי הרשויות שהם נבחרים בדיוק כמונו.
ויצמן שירי: בריא לדבר על איכות הסביבה.
ויצמן שירי: אני לא נגד איכות הסביבה, אבל צריך לחשוב גם על איכות חיים.
ויצמן שירי: שלא יגידו לי כי לגור במדבר ולגור על חוף הים זה אותו הדבר.
ויצמן שירי: אנשים מוכנים לשלם בשביל איכות חיים.
ויצמן שירי: אני מעדיף שייבנו על חוף הים באשדוד או בחיפה, ושלא ייקנו דירה בפאלמה דה מיורקה כי זה יותר זול.
ויצמן שירי: מאה מטר זה קנה מידה סביר על פי כל פרמטר, גם מבחינת תכנון וגם מבחינת יכולת העמידה של המבנים באזור הים עם כל מה שמשתמע.
ויצמן שירי: המרחק הוא הבעיה האמיתית.
ויצמן שירי: כולם יצדקו בדבריהם כאן, אבל אולי תהיה הבנה לגבי המרחק כך שזה לא ייפגע בתוכנית המתאר של הרשויות המקומיות.
ויצמן שירי: ישנן רשויות שאפילו שיש להן ים הן קורסות.
ויצמן שירי: מדברים על נזק עקיף שיכול להיות אחר כך נזק ישיר של מיליארדים.
ויצמן שירי: מי יממן את הדבר הזה?
ויצמן שירי: האם מדינת ישראל תממן זאת?
ויצמן שירי: מדינת ישראל לא מסוגלת שמונה חודשים להעביר הצעת חוק שמדברת על טיפול שיניים לילדים שיש להם מום בלב?
ויצמן שירי: אנחנו לא צריכים לאבד את הפרופורציה.
ויצמן שירי: אנחנו גם ככה מדינה ארוכה וצרה מאוד, ואנחנו רוצים להצר אותה עוד יותר.
ויצמן שירי: ישב פה חבר הכנסת יוסי שריד שאני מכבד את דבריו.
ויצמן שירי: מצד אחד, הוא בעד לתת לעראפת שטחים במערב ובזה ייגמר כל העניין.
ויצמן שירי: אני מציע לקבל את ההצעה של חבר הכנסת מקסים לוי לפני שאנחנו מרימים את היד, אנחנו צריכים ללכת ולראות במו עינינו מה המשמעות של מאה מטר, מאתיים מטר ושלוש מאות מטר עם כל מה שמשתמע.
ויצמן שירי: גברתי, חברת הכנסת יהודית נאות, גם אם זה לא מוצא חן בעיניי, חברי הכנסת וגם אחרים יגידו את מה שלא מוצא חן בעינייך.
משה גפני: חבר הכנסת ויצמן שירי, תודה רבה.
משה גפני: אני מבין את עמדתך.
משה גפני: בתפקידי כיושב ראש הוועדה אני הולך לקדם את הצעת החוק הזו.
משה גפני: אמרתי שזה ייעשה עם האיזונים המתחייבים, עם ההיגיון שעומד בעניין הזה.
משה גפני: אני מתאר לעצמי שגם נעשה פה פיליבסטר.
משה גפני: אני גם קראתי את הפרוטוקולים של הישיבות שבהן לא כיהנתי כיושב ראש הוועדה.
משה גפני: נעשה פיליבסטר והוא בסדר גמור.
משה גפני: הוא גם לגיטימי.
משה גפני: מי שחושב שאני פרייאר פשוט לא מכיר אותי.
משה גפני: אני אעביר את הצעת החוק הזו בסופו של דבר, עם האיזונים והדברים המתחייבים.
משה גפני: אני אשב עם ראשי הרשויות, קיבלתי את ההצעות האלה.
משה גפני: אני לא הולך לנהוג פה בפראות.
משה גפני: הפיליבסטר לא יועיל כלום, מכיוון שאני אתמיד בוועדה כאן בעזרת השם ויש עוד חברים שיתמידו כאן.
משה גפני: הם לא יגידו נאום וילכו.
משה גפני: אנחנו יושבים שעות וימים רבים ונמשיך לדון בעניין הזה.
משה גפני: יכול להיות שזו הייתה טעות לקיים את הישיבה הזו לעיני מצלמות הטלוויזיה.
משה גפני: לדיון מול מצלמות הטלוויזיה צריך להביא הצעת חוק שעוסקת בטיפולי שיניים.
משה גפני: חבר הכנסת מקסים לוי, בבקשה.
מקסים לוי: מי שנמצא ברצף של דיונים יכול להבין את המשמעות של הדברים ולהתבטא לאחר שהוא שמע את נציגי הארגונים.
מקסים לוי: אם אדם נכנס לישיבה בפתאומיות והוא זורק דברים, אז הוא לא רציני.
מקסים לוי: אני הייתי ראש עיר ואני מודע לתהליכים ולבעיות הכרוכות בחופי ישראל.
מקסים לוי: מי מאיתנו לא רוצה חופים נקיים, סביבה נקייה?
מקסים לוי: האם ראשי הרשויות הם הרשעים?
מקסים לוי: בינתיים, מי שמבצע את כל הדברים האלה הן הרשויות המקומיות ולא אף אחד אחר.
מקסים לוי: חקיקה מסוימת שתפגע ברשויות המקומיות לא תוכל לעבור.
מקסים לוי: צריך להבין את הרשויות המקומיות ויש לנסות להביא את הצעת החוק הזו כדי לקדם את איכות הסביבה וכדי לשמר ולעשות.
מקסים לוי: לא הרבה מדינות בעולם הולכות לחקיקה גורפת שתגרע בכלל הפיתוח בחופים.
מקסים לוי: אני קורא את הצעת החוק ולעניות דעתי יש צורך לדון בה לפי המגזרים השונים ואני אמרתי זאת גם בישיבה הקודמת.
מקסים לוי: יש לראות היכן הבעיות של המגזר של השלטון המקומי ולהגיש על כך דו"ח, ואחר כך יש לדון במגזרים האחרים.