GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אשר אוחנה: אולי תודו שהיה צריך אומץ כדי לעשות את זה - אני מותקף בעניין, יושבים פה חברים שלי, ראשי מועצות דתיות - אבל במקום שאין בו כסף לשירותי דת אני לא יכול לשבת בחיבוק ידיים.
אשר אוחנה: בעיה שנייה שקיימת, ואני מחפש לה פתרון ומבקש גם את עזרת ועדת הפנים, היא בעיית שיעורי המימון.
אשר אוחנה: אני כמשרד הדתות ממונה על שירותי הדת, אבל אני מתקצב רק ארבעים אחוז מהשירותים הללו, והרשות המקומית שישים אחוז.
אשר אוחנה: זה משאיר את המפתח למעשה בידי הרשויות המקומית.
אשר אוחנה: ברגע שעירייה מחליטה, מסיבות שלה, לא לתקצב, לתקצב בחוסר או לא לשנות את התקציב במשך חמש שנים, יש מועצה מקומית שבה השאירו סכום מסוים משנת 95' וכל שנה מתקבל ממנה אותו סכום בדיוק, וגם במקרים שבהם הרשות המקומית מאשרת, אבל בפועל אינה מעבירה את הכספים, כשבאים אלי אחר-כך, אני צריך לכסות על הפער מהתקציב שלי.
נסים זאב: עד היום התלונה היתה מצד הרשויות המקומיות דווקא.
נסים זאב: אני מדבר על ירושלים.
יגאל ביבי: ירושלים היא לא דוגמה.
משה גפני: הרב זאב, אני דווקא הייתי מסכים לדבר על המועצה הדתית בירושלים - - -
יצחק סבן: אתה בדיוק הולך לענות עכשיו על מה שרציתי לשאול, על הנושא הזה.
יצחק סבן: אנחנו טוענים שזה אסון להעביר את המועצות הדתיות לטיפולן של הרשויות, אבל כשמשאירים את המצב שהרשויות המקומיות מממנות שישים אחוז, משאירים את זה כאסון.
משה גפני: החוק שלי, הרב סבן, פותר גם את הבעיה הזאת.
משה גפני: לגבי מה שהעלה הרב זאב, אני מוכן דווקא שתיתנו סקירה על מה שקורה במועצה הדתית בירושלים.
נסים זאב: לא, לא בירושלים.
נסים זאב: אני דיברתי ברמה הארצית.
משה גפני: אבל הבאת את הדוגמה של ירושלים.
משה גפני: הייתי מסכים שתינתן פה סקירה על המועצה הדתית בירושלים, אם אתה רוצה.
משה גפני: אני לא מבקש, אני רק אומר שאם אתה רוצה – בבקשה.
נסים זאב: בואו נשמע באופן כללי, כמה מהרשויות המקומיות, באחוזים, אינן נותנות את חלקן בזמן.
יגאל ביבי: עשרים אחוז.
יגאל ביבי: תלוי בהסכם הקואליציוני.
נסים זאב: עשרים אחוז נותנים, או עשרים אחוז לא נותנים?
יגאל ביבי: עשרים אחוז לא נותנים.
רפאל ברנס: לא, שבעים אחוז.
רפאל ברנס: עשרים אחוז אולי נותנים.
נסים זאב: השאלה הזאת היא מאוד מרכזית, היא לא סתם נשאלת.
נסים זאב: זה בעצם הדיון, אם להשאיר את הרשויות המקומיות - - -
משה גפני: אנחנו נדון בנושא הזה בעזרת השם בשבוע הבא, כי אני מביא להמשך החקיקה את החוק שלי, בתיאום עם משרד הדתות.
משה גפני: אני צריך לדבר אחר-כך עם השר ועם המנכ"ל.
רפאל ברנס: אני חושב שאחרי שהשר הציג את העמדה שלו, אפשר להבין שמספיק קשה לנו עם מה שהשר דיבר עליו היום.
רפאל ברנס: ספגנו מכה קשה ביותר.
רפאל ברנס: עכשיו אתה בא מהצד השני וממשיך את החוק שלך כדי לגמור אותנו לגמרי?
רפאל ברנס: כך או כך קיבלנו מכה.
רפאל ברנס: עכשיו עוד מכה?
אשר אוחנה: רבותי, אולי תתנו לי לגמור את הסקירה?
משה גפני: כן, תן לו לסיים.
משה גפני: הרב ברנס, לא הבנתי את הלוגיקה בדברים שלך.
יצחק סבן: הצעת החוק שלך עומדת עכשיו לדיון?
משה גפני: לא לא, חס וחלילה.
יצחק סבן: לא, כי אתה כל רגע מכניס אותה.
משה גפני: זה כי אני רוצה שהחברים יידעו, שאת כל הבעיות שהעלה השר, נושא הפנסיה, השכר, האחוזים הגבוהים של הרשויות המקומיות, כל מה שנלווה לזה, החוק שלי פותר.
אשר אוחנה: אבל גם לי יש פתרונות, הרב גפני.
אשר אוחנה: בינתיים הגשתי תזכיר לכל מי שצריך להגיש, כדי שישונו שיעורי המימון, שאלה יעמדו על 75% במימון המשרד לענייני דתות ורק 25% על הרשויות, וזה כי אני לא חושב שאפשר לנתק את הרשויות מתחום שירותי הדת לחלוטין.
אשר אוחנה: אישית הייתי הולך על מאה אחוז המשרד, אבל אני חושב שהרשויות המקומיות צריכות להיות מעורבות.
יגאל ביבי: כמו כל משרדי הממשלה.
אשר אוחנה: אי-אפשר לנתק את הרשויות המקומיות מהתחום הזה.
אשר אוחנה: לי נראה שזה המנגנון שיפתור את הבעיה, אם תהיה לו תמיכה.
אשר אוחנה: אני רוצה לומר לכם רק מה קורה בפרקטיקה, כשבא אלי, לדוגמה, ראש מועצה דתית ואומר לי: "אין לי סולר".
אשר אוחנה: יש שרים ומנכ"לים שנהגו לומר לראש מועצה כזה: "שמע חביבי, אני את התקציב שלי העברתי לך, לך לעירייה", אבל אף אחד מהם לא חשב ששר הדתות ממונה על שירותי הדת ואת התשובות הוא צריך לתת.
אשר אוחנה: אני לא יכול לומר "לך לעירייה", ומצד שני אין לי תקציב, ואידך זיל גמור, אתם מבינים את הבעיה.
אשר אוחנה: נתקלתי בבעיות רבות מהסוג הזה.
אשר אוחנה: דוגמה למה שעשיתי, כשהצלחתי לעשות - כשישב אצלי נציג עיריית שדרות בשנת 98', והיתה שביתה, לא היו אצלו מיקוואות ולא בלניות, והתקשקשו, ועדת שרים בלי שיניים פה, ועדת שרים שם, משרד הפנים, בסופו של דבר הגיעו אלי, ואני החלטתי שכממונה על שירותי הדת אני לא יכול לחיות עם זה שבשדרות אין מיקוואות, ולקחתי מהמשרד 600 אלף ש"ח - מכל מועצה דתית לקחתי סכום, והעברתי לשדרות סך 600 אלף ש"ח כדי שיחזרו לפעילות, כי אני חוזר ואומר – כשר לענייני דתות אני ממונה על שירותי הדת, אבל הכלים אינם בידי, ולכן שינוי שיעורי המימון הוא מה שיוכל לתרום לנושא הזה.
יצחק סבן: מה אתם עושים כדי לקדם את זה?
אשר אוחנה: אמרתי - ביקשנו לשנות את שיעור המימון ל-75% המשרד ו-25% הרשויות המקומיות.
אשר אוחנה: זה לא פשוט, זה לא קל, יש פה ניגוד אינטרסים, יכול להיות שהממשלה לא כל-כך תסכים לזה.
אשר אוחנה: אני מצפה למענה.
משה גפני: הממשלה לא תסכים.
משה גפני: הממשלה חוסכת היום כסף כמו שעשתה תמיד.
משה גפני: היא יודעת שמשישים האחוזים של הרשויות המקומיות הרוב לא מגיע.
משה גפני: אם אתה מגדיל את המימון של משרד הדתות ל-75%, זה מתקציב הממשלה, תקציב שצריך להעביר.
משה גפני: האוצר מתנגד לזה, יהיה לשר מאבק קשה.
יצחק סבן: שיורידו את זה מהרשויות.
אשר אוחנה: יש לנו גם תקנה של עדות לא יהודיות.
אשר אוחנה: אני מבין שהיום מיוצגת כאן רק העדה הדרוזית.
אשר אוחנה: אם מדובר על דרוזים, שם אנחנו כבר מתקדמים, יש מועצה דתית דרוזית כמו שיש לנו מועצות דתיות אחרות, היא מתוקצבת - - -
משה גפני: מה התקציב שלה?
אשר אוחנה: נדמה לי שמיליון וחצי ש"ח.
איוב קרא: שניים וחצי מיליון ש"ח.
אשר אוחנה: זה התחיל ממיליון וחצי בשנת 98', כשהמועצה הדתית הדרוזית קמה, והגענו לשניים וחצי מיליון ₪.
מואפק טריף: אבל זה משהו אחר מהתקציב לאימאמים.
אשר אוחנה: היו אצלי נציגי המועצה הדתית הדרוזית, ואמרתי שאקבל מהם מאזן של הכנסות והוצאות, ואם אכן ההוצאה היא יותר מאשר ההכנסה, או יש חוסר, לאחר בחינה מדוקדקת יש אפשרות להגדיל את התקציב שלהם.
אשר אוחנה: זה פחות או יותר מה שנוגע לדרוזים.
אשר אוחנה: אני חושב שהסידור הזה היה מוצלח, אמנם בינתיים מדובר רק בתקנה לחמש שנים, ביקשתי להאריך את תוקף התקנה לחמש שנים נוספות, עד שתהיה חקיקה בנושא הזה.
אשר אוחנה: המשרד מרוצה מהסידור, ואני חושב שגם העדה הדרוזית מרוצה.
מואפק טריף: קודם כל, ברוך השם יש לנו היום שר שבא מבפנים ומודע לכל העניינים הדתיים.
מואפק טריף: אנחנו ישבנו עם השר ועם המנכ"ל, וכמעט לכל הנושאים שהעלינו היה פתרון.
מואפק טריף: אבל יש לנו היום בעיה רצינית בעדה הדרוזית, עניין האימאמים, שהם נותני השירותים הדתיים בעדה הדרוזית.
מואפק טריף: אני לא נגד אף אחד, אבל לא ייתכן שלעדות האחרות יתנו 320 אימאמים שמדברים נגד המדינה ומסיתים נגדה, ולדרוזים, שמשרתים בצה"ל, לא מגיע לאימאם חצי ממה שמקבלים במגזרים אחרים.
יגאל ביבי: אבל הבטחנו עוד כמה תקנים.
אשר אוחנה: אתם מחזיקים בערך חמישים בתי-תפילה, אם אני לא טועה, ומתוכם המשרד נותן לכם שלושים או ארבעים תקנים.
מואפק טריף: הובטחו לנו מיליון ו-400 אלף, שעדיין לא קיבלנו.
מואפק טריף: עד עכשיו לא קיבלנו כלום.
מואפק טריף: הסעיף שמפוצל, אנחנו מבקשים שיאוחד, אמנם יש על זה החלטה, השר והמנכ"ל הגיעו אליה, ואנחנו מודים, אבל עד עכשיו לא קיבלנו כלום.
אשר אוחנה: רבותי, אדוני יו"ר הוועדה, בנושא האימאמים - תקנים אני מקבל ממשרד האוצר.
אשר אוחנה: בתקופה של חבר-הכנסת יגאל ביבי העלינו את נושא האימאמים מ-160 ל-320, הכפלנו את המספר, זה מהלך היסטורי, ומאז אנחנו מתמודדים, לאחר שהכפלנו, והיה דיון קשה מאוד, אנחנו מנסים להמשיך ולשפר את התנאים, ויש לנו כמה סיבות לעשות את זה – ראשית, באמת למשרתים בקודש, הן אצל הדרוזים והן אצל המוסלמים, אני לא חושב שצריכה להיות פה הפרדה, צריך לתת את הכבוד הראוי וגם את המשכורת המתאימה, כי אצלם, מי שמכיר את העדות הדרוזית והמוסלמית יודע, זה מעבר לשכר - האימאמים מארחים את מי שבא אליהם לדיון, או עם איזושהי בעיה, וזו הוצאה ניכרת.
אשר אוחנה: אני מנסה לשפר את התנאים שלהם באמצעות האוצר ולהגדיל את התקנים.
אשר אוחנה: שמענו את הבקשה של השיח', הוא היה אצלנו, אנחנו עושים כל מה שביכולתנו, יש אמון מלא בינינו בנושא הזה והם יודעים שכאשר אנחנו מבטיחים אנחנו מקיימים.
אשר אוחנה: אני רוצה ומאמין שגם הבעיה הזו תיפתר.
איוב קרא: בהמשך לזה, אדוני השר, מדוע אצל המוסלמים האימאמים מקבלים את שכרם ממשרד הדתות והדרוזים צריכים לקבל את שלהם דרך עמותה?
איוב קרא: מדוע לא משווים את התנאים?
איוב קרא: עיני לא צרה, אבל למה לא משווים את התנאים שלהם לאלה של המוסלמים?
יגאל ביבי: את הדרוזים משווים ליהודים.
יגאל ביבי: יש לכם מועצה דתית.
יגאל ביבי: אמרתי לידידי, שר הדתות, שהוא נכנס למשרד שזו כמעט משימה בלתי אפשרית לנהל אותו.
יגאל ביבי: הנתונים ששר הדתות אמר הם אמיתיים ומצערים מאוד.
יגאל ביבי: יותר קל להיות ראש ממשלה במדינה הזאת מאשר להיות שר הדתות, להערכתי, כשחסרים לו עשרות מיליונים בישיבות, עשרות מיליונים למועצות הדתיות וכו'.
יגאל ביבי: היות שהשר היה לפני כן מנכ"ל טוב, בנינו כ-300 מיקוואות בשנים האחרונות; אבל אלה מצריכים תקנים לבלניות, נושא שלא מופיע לו בתקציב.
יגאל ביבי: אתה בונה מיקווה, אז אתה צריך להחזיק אותו, וזה דורש תוספת תקציב.
יגאל ביבי: מינינו 150 רבנים שאין להם תקנים, וזה לא היה מתוקצב.
יגאל ביבי: לא זו בלבד שתקציב המשרד לא גדל בעקבות הצרכים הגדלים הללו, תקציבן של המועצות הדתיות קוצץ.
יגאל ביבי: צריך שתבינו, בכל החלפה של ראש מועצה דתית, ראש המועצה היוצא היה בתפקיד עשר-15 שנה, יש לו פנסיה שבעים אחוז והוא מקבל כמעט אותו שכר, ואחר נכנס במקומו, וגם הוא צריך לקבל שכר.
יגאל ביבי: לכן אני חושב שוועדת הפנים צריכה לקבל שלוש החלטות – 1.
יגאל ביבי: לעמוד על הדרישה הישנה שלנו, לקבוע סל שירותים דתיים.
יגאל ביבי: האוצר מתחמק מכך כבר שנים רבות.
יגאל ביבי: קמה ועדה, וכמה דיונים היו, והם מתחמקים, כי הם מפחדים.
יגאל ביבי: הם לא רוצים לקבוע סל שירותים.
יגאל ביבי: 2.
יגאל ביבי: נושא הסיווג – לא יכול להיות שהמשרד לענייני דתות הוא בן חריג.
יגאל ביבי: במשרד התחבורה, במשרד החינוך, במשרד הרווחה, בכל משרד, הממשלה משלמת שבעים אחוז, הרשות שלושים אחוז או 25%.
יגאל ביבי: לא יכול להיות שרק שירותי הדת לא יהיו שירות ממלכתי רגיל.
יגאל ביבי: ההפך מזה.
יגאל ביבי: לכן, זה המאבק הראוי השני.
יגאל ביבי: 3.
יגאל ביבי: יש להיאבק כדי שתקציב הישיבות יהפוך מתמיכה לתקצוב.
יגאל ביבי: זאת שערורייה שהישיבות הופכות להיות כל שנה בנות-ערובה לנושא התקציב.
יגאל ביבי: לגבי הדרוזים, אני מאודה שמח שהישוו אותם לסקטור היהודי והקימו מועצה דתית דרוזית, כמו שיש מועצות דתיות יהודיות.
איוב קרא: מה, יש מועצה דתית ארצית ליהודים?
איוב קרא: מה שיש אצלך, אני רוצה שיהיה אצלי.
יגאל ביבי: בנקודה העקרונית יש שוויון.
יגאל ביבי: אבל יש הבדל, אני הצעתי בזמנו, כשהייתי עם הרב אוחנה במשרד, שנוכל להקים מועצה דתית אזורית.
יגאל ביבי: כי גם לא בכל רשות מקומית יהודית יש מועצה דתית.
יגאל ביבי: לא בכל מקום שיש בו יהודים יש מועצה דתית.
יגאל ביבי: למשל קריית-שמונה, וכמוה מועצות דתיות במקומות אחרים, נותנת שירותים לכל היישובים בסביבה.
יגאל ביבי: אתה לא יכול להקים לכל 500 או אלף תושבים דרוזים מועצה דתית.
יגאל ביבי: לכן אין ספק שהעדה הדרוזית צריכה מועצה דתית אחת מרכזת על שבעים או מאה אלף אנשי העדה, שמהווים למעשה סדר גודל של עיר אחת.
יגאל ביבי: לכן, כפי שאצל היהודים נותנים רבנים ומשרתים בקודש דרך המועצה הדתית, כך אצלכם, שיש לכם מועצה דתית, נותנים משרתים בקודש ואימאמים דרך המועצה הדתית.
יגאל ביבי: אני חושב שזו השוואה לסקטור היהודי, ואין בזה שום פסול.
יגאל ביבי: אני מאחל לשר הצלחה, ובאמת, הרבה סיעתא דשמיא.
יגאל ביבי: לצערי עלי לעזוב עכשיו, אני צריך ללכת לנשיאות הכנסת.
משה גפני: תעלה לנשיאות ותאשר את ההצעה שלי על ישיבות ההסדר שלא רצו לשרת עם בנות.
משה גפני: אני רוצה עכשיו ללכת לפי הסדר - קודם לדבר על נושא הישיבות, אחר כך על המועצות הדתיות, לאחר מכן לגבי שירותי הדת הלא יהודיים, במקרה הזה של הדרוזים, ואז אני רוצה שנדבר על בתי-הדין ועל הרבנות הראשית.
משה גפני: לנושא הישיבות, הרב כהן, אתה רוצה לשאול או להעיר?
4414: רציתי להעיר בנושא הישיבות, שאני חושב שאנחנו הסקטור היחיד במדינה שבאמת נמצא כל הזמן בנסיגה.
4414: יוצרים, עובדים, ועושים את כל המאמצים לעצור את הנסיגה.
4414: בדיונים, מקום שכולנו נהיה צמודים למשהו כשמדברים, ונתקדם, ההוצאות גדלות, ובכל מה שקשור להכנסות אנחנו חוזרים לאחור, ואני מתכוון לכל מלה - אם ניקח למשל את הישיבות הקטנות, הן מקבלות עכשיו אפילו כמה שקלים פחות ממה שקיבלו לפני חמש שנים.
4414: בזמנו היתה ועדת בלום-גביש, וחלק ממסקנותיה יושם, אבל חלק, על ישיבות קטנות, לא יושם.
4414: בכל אופן, אם נגיד שמקובל שבמשך הזדמן מתקדמים קצת, על זה אין מה לדבר.
4414: במקום זה אנחנו כל הזמן הולכים לבקש את ההפרשים, או שיתנו לנו את התקציב המגיע לנו, ועל הציפייה הזאת אנחנו בונים מדי חודש בחודשו ועומדים כעני בפתח כל פעם מחדש.
4414: אחד הדברים שהשר בישר שיפעלו מעכשיו כסדרם הוא שההקצבה תגיע בזמן, כמו שמשרד החינוך נותן בראשון או בשני בחודש, משרד הרווחה נותן בעשירי - - -
משה גפני: זה סודר.
4414: התבשרתי שזה סודר, אנחנו מאוד מודים לשר, לוועדה ולכולם.
משה גפני: אתה יכול להודות גם ליו"ר הוועדה, אבל אין צורך.
משה גפני: מספיק שתעשה את זה ב"המודיע", בשבילי זה מספיק.
משה גפני: היה כאן שיתוף פעולה מלא בין השר לענייני דתות, מנכ"ל משרדו, ועדת הפנים ומשרד האוצר, והנושא סודר.
4414: תודה רבה.
4414: ידוע כבר באיזה יום זה יהיה?
משה גפני: בחמישי בחודש.
משה גפני: אני רואה שיפור גדול במה שקורה במשרד לענייני דתות.
משה גפני: יש דברים שצריכים עדיין שיפור, גם השר והמנכ"ל אומרים זאת, אבל בדברים רבים יש שיפור, וזה, בין היתר, בזכות העבודה שלהם וגם בזכות שיתוף הפעולה עם הוועדה.
אשר אוחנה: לא מספיק.
משה גפני: לגבי המועצות הדתיות יש בינינו מחלוקת.
משה גפני: על כל הדברים האחרים אנחנו עובדים יחד.
4414: בקיצור, מה שאנחנו מבקשים הוא להתאים את התעריף.
4414: לא יכול להיות שאנחנו כל הזמן נאבקים, ועדיין אנחנו עומדים מאחור עם תעריף של לפני שנים רבות.
משה גפני: הרב ישראל יעקובוביץ מישיבת נחלת-הלוויים בחיפה, בבקשה.
ישראל יעקובוביץ: בנקודה הזאת אנחנו לא שונים ממה שהרב כהן תיאר.
ישראל יעקובוביץ: בחמש השנים האחרונות לא רק שאנחנו לא מתקדמים, אנחנו מתקדמים אחורה.
ישראל יעקובוביץ: באמת אפשר לומר שאת הנושא של תי"מ זה שיפר להפליא, באמת, שהכל נכנס ורואים כל חודש בזמן מי נקלט ומי לא נקלט, אבל אחת הבעיות היא שאנחנו רצים ומבקשים כל הזמן גם על נושא ההפרשים, ועכשיו בכלל אני שומע שעל מה שהיה לפני שנת 99', ומדובר על המון כספים, בכלל אין מה לדבר.
ישראל יעקובוביץ: אם יש מה לדבר, אומרים לנו, זה על ההפרשים משנת 99' והלאה, שעליהם כבר במשך שנתיים אומרים לנו שהם ייכנסו, ואני מקווה שבאמת, כמו ששמענו פה שיש התקדמות חזקה עכשיו, עם הוועדה, יחד עם השר, כבר נראה אור וייכנסו גם כל ההפרשים האלה, כי בינתיים היקף הישיבות גדל, וההכנסות לאורך כל הדרך יורדות.
ישראל יעקובוביץ: לא רק בנושא הזה, גם בנושא הרווחה, ההכנסות לא רק שאינן עולות, הן יורדות.
ישראל יעקובוביץ: ואם באמת גם יכניסו את ההפרשים וגם התשלום יגיע בזמן, והזמן הוא באמת מאוד חשוב, כי כל ישיבה מסתובבת סביב המעט שיש - - -
משה גפני: כן, היה דיון על זה.
משה גפני: אני רק רוצה להסביר משהו.
משה גפני: מדברים פה כל הזמן על הפרשים, ואני רוצה להסביר כך שכולם יבינו על מה מדובר.
משה גפני: הישיבה מתוקצבת על-ידי המשרד לענייני דתות, ובתקציב הזה היא משלמת משכורות וכו'.
משה גפני: כתוצאה מפעילות המשרד, ההעברה לחברת מחשבים וכל מה שנלווה לה, היו כמה חודשים שבהם הישיבות לא קיבלו כסף.
משה גפני: מה שאנחנו מדברים עליו כשאנחנו מדברים על הפרשים, זה פשוט שהישיבות צריכות לקבל את מה שכבר מזמן הגיע להן, ועד לרגע זה לא קיבלו.
משה גפני: לא מדובר על שנים עברו.
משה גפני: לא מ-99' אחורנית ולא מ-99' קדימה.
משה גפני: על פתרון הבעיה יש כל הזמן דיון עם משרד האוצר.
משה גפני: חלק מהדיון מתקיים גם בוועדת הכספים.
משה גפני: אני מקווה שהדבר יתקדם.
מאיר דוד שכטר: רציתי להציע שאת התעריף של אברכי כולל יצמידו לשכר המינימום במשק.
מאיר דוד שכטר: התעריף הזה לא מתעדכן כמו שצריך, שכר המינימום במשק כן מתעדכן, וכולם מכירים בקיומו, אז אני חושב שאת המלגה לאברך כולל צריך להצמיד אליו.
מאיר דוד שכטר: זאת ההצמדה הכי נכונה שיכולה להיות.
משה גפני: על ההערות שהועלו פה בנושא הישיבות אני מבקש את תשובת השר.
משה גפני: לגבי הנושא של הצמדה, באמת ההצמדה פה היא מתחת לכל ביקורת, כלומר ההכנסה הולכת ופוחתת, הרב צודק.
משה גפני: גם בעניין הזה אבקש את התייחסות השר.
נסים זאב: בינתיים אנחנו צמודים למדיניות של הממשלה.
משה גפני: עכשיו לגבי המועצות הדתיות.
משה גפני: הרב הרשקוביץ, יו"ר המועצה הדתית רמת הגולן.
אשר אוחנה: אתה יו"ר מועצה דתית על כמה יישובים?
יהושע הרשקוביץ: 32, לב יישובים.
משה גפני: מקוניטרה דרומה.
יהושע הרשקוביץ: אני יו"ר המועצה הדתית, ואני הרב, אני כולבויניק על העניין הזה אצלנו.
אשר אוחנה: חבר-הכנסת קרא, שמעת את התשובה.
איוב קרא: שמעתי.
איוב קרא: כמה אזרחים יש ביישובים הללו?
אשר אוחנה: אנשים אסור למנות.
אשר אוחנה: אנחנו לא מונים.
איוב קרא: אני שואל אותך כמה אזרחים משרתת המועצה הדתית שאתה עומד בראשה.
יהושע הרשקוביץ: בגולן יש 17 אלף.
יהושע הרשקוביץ: קצת יותר.
איוב קרא: הדרוזים הם 120 אלף.
איוב קרא: יהושע הרשקוביץ: אני רוצה להזכיר שבזמנו קיבלתי את פרס הכנסת, יחד עם שיח' אמין טריף, ובתקופה שהיו קשיים הייתי מעורב עמוק בפנים.
משה גפני: הרב הרשקוביץ, תזמין את השר ואת חבר-הכנסת איוב קרא, וכולנו נבוא לשיחה איתך ברמת הגולן, אבל עכשיו בוא ניגש לעניין.
יהושע הרשקוביץ: תרשום הזמנה.
יהושע הרשקוביץ: הוועדה מוזמנת.
יהושע הרשקוביץ: ולעניין - האמת היא שצריך פעם אחת להסתכל הסתכלות ארוכת-טווח בכל הנושא הזה של דת ומדינה ויחס המדינה לדת, כיוון שזו מדינה שבסיסה דתי, על העדות השונות שיש בה.
יצחק סבן: כשנהיה שלושים מנדטים.
יהושע הרשקוביץ: יש בעיה בעצם התלות במנדטים, אבל שזאת מדינה יהודית כתוב במגילת העצמאות.
יהושע הרשקוביץ: בכל אופן, ההתבזות הזאת גורמת לחילול שמים גדול.
יהושע הרשקוביץ: הנושא הזה נכון לישיבות, הוא נכון למועצות הדתיות, למכוני מחקר תורניים וגם לוויכוח שמתקיים היום בנושא של שירות בנות, אותה שוויוניות מזויפת בנושא של שירות בנות בצבא.
יהושע הרשקוביץ: את כל הנושא הזה צריך באמת פעם אחת להעמיד על מכונו בוויכוח אמיתי, גם במליאה וגם בפורום המרחבי, ובאמת לתת עליו את הדעת.
יהושע הרשקוביץ: ביחס לתקציב, או למבנה של שירותי הדת - שירותי הדת בנויים ראשית על אמונה והשקפת עולם - - -
משה גפני: עם אלה לא הולכים למכולת.
יהושע הרשקוביץ: עם אלה לא הולכים למכולת, אבל זה קשור לסדר עדיפות, גם של האוצר וגם של ראשי הרשויות.
יהושע הרשקוביץ: בכל זאת, מדרכות חשובות יותר אצל חלק מראשי הרשויות, שאולי היו רוצים לדרוך גם על שירותי הדת, ולא אכנס לפירוט המקומות הללו.
יהושע הרשקוביץ: כשאנחנו מדברים על שירותי דת, אלה שירותים עתירי שכר שהם הנמוכים ביותר בשכר.
יהושע הרשקוביץ: על-פי הדיווחים שיש, רמת השכר במועצות הדתיות היא הנמוכה ביותר במשרדי הממשלה ובמשק בכלל, ואפשר לראות כמה מקבלים משגיחי כשרות, בלניות וכו' - סביב שכר המינימום מינוס.
יהושע הרשקוביץ: מהם שירותי דת?
יהושע הרשקוביץ: רב שנותן שיעורים, ומתן שיעורים הוא הפעילות שלו; בלנית שעובדת במיקווה, וזו הפעילות שלה.
יהושע הרשקוביץ: כלומר, זו זריית חול בעיניים לומר "אתה נותן עשרה אחוזים פעילות ותשעים אחוז שכר".
יהושע הרשקוביץ: ובעניין הזה אני מוריד את שכר ראשי המועצות הדתיות.
יהושע הרשקוביץ: לגבי היתר, חלק מהפעילות הוא שכר.
יהושע הרשקוביץ: כשאני כותב, נגיד, שיעורי תורה, הגמול הכספי שאני זוכה לו, למה הוא נחשב, שכר – או פעילות?
יהושע הרשקוביץ: הוא יתוקצב לפי שכר, אבל זו פעילות - לתת שיעורי תורה.
יהושע הרשקוביץ: לכן היחס הזה אינו נכון.
יהושע הרשקוביץ: כשהיחס הזה, של זריית חול בעיניים, מצטבר לאי-עדכונים - - -
משה גפני: הרב הרשקוביץ, זו הצגת דברים ממש לא מדויקת, אבל בסדר.
יהושע הרשקוביץ: מה זה לא מדויקת?
משה גפני: לא מדויקת, משום שהמשמעות של העניין היא, שאם אתה לוקח מאה אחוז תקציב שיש לך, והתקציב לפי כל הדעות הוא תקציב שאינו מספיק - - -
יהושע הרשקוביץ: הרב גפני, תבנה סל שירותי דת.
משה גפני: הרב הרשקוביץ, אני לא אחלוק עליך, אתה אורח בוועדה, אתה מפנה את השאלות שלך לשר וזה בסדר גמור.
משה גפני: רק הערת אגב – זה ברור לחלוטין שאם אנחנו, כהנהגה פוליטית-ציבורית של הנושא הזה, היינו עושים לעצמנו קודם את סדרי העדיפויות, היתה חלוקה שונה בין השכר והפעילות.
משה גפני: פעילות היא, למשל, לדאוג שאשה שאיננה שומרת מיצוות – כי אשה ששומרת מיצוות תלך למיקווה גם בסוף העולם - שרוצה את המיקווה, תוכל ללכת למיקווה משופר, כי אתה מאפשר זאת, ואתה נותן לה שירותים יותר טובים, ותנאים יותר טובים.
משה גפני: זה מצב שונה לחלוטין, ואתה כרב יודע את זה.
יהושע הרשקוביץ: לכן אנחנו מסכימים על זה, שבסיס העניין הוא קביעת שירותי דת שלא יהיו תלויים גם בשלושים או ב-17 מנדטים.
יהושע הרשקוביץ: זה בדיוק מה שאני אומר.
יהושע הרשקוביץ: אני מאוד שמח על הפעילות של שר הדתות ומנכ"ל משרדו, ואנחנו יושבים יחד ורואים עין בעין את הדברים.
יהושע הרשקוביץ: אבל אני חושב שבעניין הזה צריך להסכים שהבסיס הוא סל שירותי דת אמיתי, שנציגי כל הגורמים, כולל הרבנות, המשרד לענייני דתות והציבור הרחב, יישבו ויקבעו אותו, ואגב, בסל הזה יבוא לידי ביטוי גם הנושא של רמות שכר.
יהושע הרשקוביץ: אני חושב שהשר עושה פעילות נכונה, אם גם כואבת, בנושא הסגנים.
יהושע הרשקוביץ: בעיקרון צריך לקבוע קודם כל סל שירותים חיוניים לכל העדות, ואז לקבוע בכל עדה את סל הפעילות והשירותים שהציבור המסוים זקוק להם, ולנתק את שירותי הדת מהרשויות, כי על זה עיקר הצעקה.
יהושע הרשקוביץ: אני חושב שאם יהיה סל אמיתי, שיינתן על-ידי משרד הדתות, גם נרד מהתקשורת, גם נקבל שקט וגם נקבל פעילות אמיתית ברוכה.
יהושע הרשקוביץ: אגב, אני חושב שגם ההצעה שלך כוללת את הנקודות האלה.
נסים זאב: למה נרד מהתקשורת?
נסים זאב: המשרד לענייני דתות הוא משרד חשוב, שראוי להיות בתקשורת.
יהושע הרשקוביץ: למה נרד מהתקשורת?
יהושע הרשקוביץ: כי אם לא תצטרך להיאבק כל פעם כסחטן, ולא תצטרך לריב עם ראש רשות, לא תגיע לתקשורת.
יהושע הרשקוביץ: אני מוכרח לספר סיפור של רב.
יהושע הרשקוביץ: סיפר לי רב שהתקלקל לו המיקווה.
יהושע הרשקוביץ: הוא בא לראש הרשות, אני מדבר על למניינם אוגוסט שנה שעברה.
יהושע הרשקוביץ: אין לו מועצה דתית.
יהושע הרשקוביץ: הוא בא לראש הרשות, וראש הרשות אמר לו: "עכשיו יש גנים, בתי-ספר, אנחנו מכינים שנת לימודים", אמר לו הרב: "זה חשוב", אמר לו: "לא אמרתי שזה לא חשוב, אבל יחכו, לא נורא.
יהושע הרשקוביץ: נפתח את שנת הלימודים, נגמור עם הגנים, תבוא אחר-כך.
יהושע הרשקוביץ: לא שאנחנו לא רוצים, אבל אין לנו זמן עכשיו".
יהושע הרשקוביץ: והוא צודק מבחינת ראייתו, בתי-ספר וגנים הם חשובים מאוד.
יהושע הרשקוביץ: וכאן אנחנו חוזרים למהות, וצריך להתמודד גם עם המהות, ואני מאמין שבעניין הזה כל המפלגות הדתיות יחד, וכל חברי-הכנסת שאמונה בלבם, אני כולל בזה גם את אלה שהם בעדות שונות, אבל מבינים שיש בורא לעולם.
יהושע הרשקוביץ: יחד הם יותר מ-17 מנדטים ומשלושים מנדטים, ואפשר יהיה להגיע לדיון אמיתי.
משה גפני: טוב, השיח' מואפק טריף, בבקשה.
משה גפני: מואפק טריף: רציתי להשלים את מה שהתחלתי.
משה גפני: אמנם יש לנו אוזן קשבת אצל השר, אבל אם מעלים את הנושאים, חייבים להעלות את כולם.
משה גפני: אמנם הקמנו מועצה דתית שמייצגת את כל העדה, וזה טוב לכולם כמובן, אין יותר טוב מזה, ואני נגד הדעה של חבר-הכנסת קרא בעניין הזה.
משה גפני: אבל אנחנו, כמועצה דתית, לא יכולים לעשות הרבה.
משה גפני: היו הרבה בעיות - בתקציב המועצה החסר גדול, אין לנו מוסדות בעדה הדרוזית, למשל חמישים שנה שאין לנו בית-ספר דתי.
משה גפני: לא ייתכן שעדה שלמה לא יכולה ללמד את הדת שלה.
משה גפני: אנחנו רוצים להקים מכללה ללימודי בנות, וכעדה דתית יש לנו בעיה בנושא הזה.
משה גפני: נושא נוסף – אנחנו מבקשים להעביר את בתי-הדין הדתיים שנמצאים בעכו, כדי שכל המוסדות הדתיים יהיו מרוכזים במקום אחד.
משה גפני: סליחה, השיח' טריף, בתי-הדין עברו למשרד המשפטים.
איוב קרא: כן, אבל זה שייך כמוסד דתי - - -
אשר אוחנה: לא, זה שייך למשרד המשפטים.
מואפק טריף: אני מתכוון שהיינו רוצים לרכז את כל המוסדות הדתיים של העדה הדרוזית במקום אחד.
משה גפני: טוב, אבל זה לא נוגע לשר הדתות, כיוון שהכנסת החליטה להעביר את בתי-הדין למשרד המשפטים.
מואפק טריף: יש לנו מקומות קדושים שכלום לא נעשה בהם, יש לנו בתי תפילה, יש לנו גם מקומות קדושים עתיקים שנמצאים בכפרים שאינם דרוזיים, שזקוקים לטיפוח ולשיקום.
מואפק טריף: וכמובן נושא התקציב - מה שאנחנו מקבלים היום מהמשרד לענייני דתות הוא שני מיליון וחצי ש"ח, וזה מפוצל, יש עוד מיליון ו-400 אלף ש"ח עבור האימאמים, שמהם לא קיבלנו כלום.
מואפק טריף: אנחנו מקווים שבעזרת השר, שהבטיח - - -
אשר אוחנה: בעזרת אללה.
אשר אוחנה: עזרת השר לא מספיקה.
מואפק טריף: אינשאללה אנחנו מקווים שהכל יועבר למועצה הדתית, וכמובן מבקשים הגדלת התקציב שלה.
משה גפני: נמצא פה מנהל המחלקה לעדות לא יהודיות של המשרד?
מואפק טריף: לא, לא נמצא.
משה גפני: אני ארצה לדעת למה באמת הדרוזים מקבלים את תקציבם דרך מועצה דתית, והמוסלמים מקבלים ישירות מהמשרד.
משה גפני: אני ארצה לדעת את התשובה בהמשך.
עלי פלאח: אני חבר המועצה הדתית הדרוזית, ורציתי להתייחס לדבר אחד שאמר כבוד השר - כשהוקמה המועצה הדתית הדרוזית היה סכסוך בתוך העדה.
עלי פלאח: זה ידוע לכולם.
עלי פלאח: למועצה מונו נציגים של צד אחד.
עלי פלאח: אחרי שנה, שנה וחצי או שנתיים, היה פיוס בעדה, ובעקבותיו הוסיפו למועצה 15 חברים מהצד השני.
עלי פלאח: עכשיו המועצה לא מאוזנת.
עלי פלאח: לכן לגבי מה שאמר השר, שהוא מתכוון שהמועצה תמשיך כמו שהיא עוד חמש שנים, אנחנו מבקשים ודורשים לא להמשיך מעבר לחמש שנים, אלא לקיים בחירות בכל הנוגע לדבר.
אמין זאהר: שימשתי כעוזר שר השיכון, בעבר וגם עכשיו, ואני רוצה להמשיך את דברי השיח' טריף בקשר לבית-ספר דתי דרוזי.
אמין זאהר: זה באמת לא סביר שבמשך חמישים שנה העדה הדרוזית לא יכולה לחנך לדת הדרוזית, אבל זו המציאות.
אמין זאהר: אני יודע, וגם השיח' טריף מסכים איתי, שהבניין קיים.
אמין זאהר: יש לנו בקבר יתרו עליו השלום בניין מוכן, של עשרים וכמה חדרים, שמתאים לשמש כבית-ספר.
אמין זאהר: יש לנו גם תלמידים שמוכנים ללמוד.
אמין זאהר: הבעיה היא שאין לנו תקציב ללמד את התלמידים הללו, להכין תוכנית לימודים ולשלם שכר מורים, ואני חושב שמשרד הדתות, שכבוד השר מופקד עליו, יכול לעזור, לתרום ולקדם את התחום הזה.
אמין זאהר: החינוך הזה נחוץ לנו היום, כי אנחנו עומדים בפני סכנת התבוללות וחייבים לחנך את הילדים שלנו לערכי הדת והמסורת.
נסים זאב: סליחה, זה לא שייך למשרד החינוך?
אמין זאהר: אני מדבר על בית-ספר דתי דרוזי.
נסים זאב: אתה מדבר על משהו שפועל בשעות הבוקר?
אמין זאהר: אנחנו מבקשים להקים בית-ספר במתכונת של ישיבה.
משה גפני: צריך על זה החלטת ממשלה.
משה גפני: אני שומע את זה בפעם הראשונה.
משה גפני: לפי מה שאני מבין, לא מדובר בישיבה לדרוזים, אתם אומרים שאין במדינת ישראל בית-ספר, מגיל בית-ספר יסודי, שמחנך לדת הדרוזית.
משה גפני: הרב זאב, יש היגיון וצדק מבחינתם בפנייה לשר לענייני דתות, מכיוון שהם טוענים, "אנחנו לא מדברים על בית-ספר רגיל, אלא על בית-ספר שיחנך בסופו של דבר לדת הדרוזית".
נסים זאב: אבל גם תלמודי-תורה קשורים למשרד החינוך, בכל הכבוד.
משה גפני: מה שצריך לדעת הוא, שבעניין הזה חייבת להיות החלטת ממשלה.
משה גפני: לגבי הישיבות, מוסדות החינוך לדת היהודית, היתה החלטת ממשלה לפני הרבה שנים.
משה גפני: לדעתי, אלא אם השר לענייני דתות, כחבר ממשלה, יכול להעביר החלטה כזאת בעצמו, זאת החלטה שצריכה להיות משולבת בהחלטת ממשלה.