GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אמנון כהן: אם יש ארגונים שרוצים לעזור להם ולתת להם לאכול משהו במקום שיפרצו לבתים או ינהגו באלימות, צריך לאפשר להם לעשות זאת.
אמנון כהן: המדינה צריכה לחבק את הארגונים, לתת להם קצת כסף כדי שייתנו להם אוכל.
אמנון כהן: אם בבוקר הוא קם ויודע שאין לו מה לאכול בצהריים, הוא צריך לפרוץ.
אמנון כהן: אנחנו לא מאפשרים להם לעבוד, ובצדק.
אמנון כהן: אנחנו לא רוצים שיעבדו פה.
אמנון כהן: יש פה בעיה כאובה בתוכנו.
אמנון כהן: אנחנו צריכים למצוא את הנוסחה המתאימה והראויה.
אמנון כהן: שמעתי את ההתבטאות של מפכ"ל המשטרה, שאמר: "אולי ניתן להם לעבוד".
אמנון כהן: אנחנו לא רוצים לתת להם לעבוד, אבל הם צריכים לחיות.
אמנון כהן: איך הם יחיו?
אמנון כהן: הם צריכים לפרוץ כדי לאכול.
אמנון כהן: הבעיה פה היא כאובה.
אמנון כהן: לא צריך רק לצעוק ולהתלהם.
אמנון כהן: צריך למצוא פתרונות.
אמנון כהן: כל מי שעוסק בנושא, עוסק במלאכת קודש.
אמנון כהן: בסופו של הדיון נוציא מסקנות למשרדי הממשלה: משרד המשפטים, משרד הפנים, משרד החוץ, משרד הביטחון, משטרת ישראל.
אמנון כהן: אנחנו גם נקיים דיוני מעקב אחר הדברים.
אמנון כהן: יושב כאן יו"ר הוועדה לעובדים זרים, חה"כ הורוביץ.
אמנון כהן: אם צריך, נקיים דיונים משותפים.
אמנון כהן: נקיים גם דיונים משותפים עם ועדת חוץ וביטחון, כי יש דברים הקשורים למשרד החוץ.
אמנון כהן: אנחנו רוצים שמשרד החוץ ייכנס לתמונה.
אמנון כהן: אנחנו רוצים שמדינה אחרת תקלוט אותם, בתקציב כזה או אחר.
אמנון כהן: צריך לעשות עבודת מטה מורחבת עם כל משרדי הממשלה.
אמנון כהן: כמובן נפנה גם לראש הממשלה, כדי שיקיים דיון בממשלה כך שכל משרד ממשלתי ייתן את החלק והמענה לנושא הזה.
אמנון כהן: אנחנו עם שעבר היסטוריה קשה, ולכן אסור לנו לעשות מעשים לא ראויים, מעשים שלא רצינו שיעשו לנו.
אמנון כהן: לכן, הרגישות צריכה להיות מרבית.
מיכאל בן-ארי: תפסיקו עם ההשוואות האלה.
מיכאל בן-ארי: יש להם ארץ.
מיכאל בן-ארי: יש להם מדינה.
מיכאל בן-ארי: מה זה השיח הזה?
אמנון כהן: חה"כ בן ארי, באת לפה לעשות פרובוקציה?
מיכאל בן-ארי: זו לא פרובוקציה.
מיכאל בן-ארי: מה זה השיח הזה: "אנחנו עברנו, אנחנו עברנו".
מיכאל בן-ארי: נכנסו לפה גנבים.
אמנון כהן: אתה כמדינה נתת לו להיכנס, ואתה צריך עכשיו באופן מכובד להוציא אותו.
אמנון כהן: מה לעשות: להתלהם, לתת מכות?
מיכאל בן-ארי: אני כבר שלוש שנים צועק פה.
מיכאל בן-ארי: איזה מכות?
אמנון כהן: יש לו פריימריז.
מיכאל בן-ארי: אין לי פריימריז.
אמנון כהן: שמעתי שיש בעיות שם במפלגה.
אמנון כהן: תיזהר.
מיכאל בן-ארי: תסדר לי מקום בש"ס.
אמנון כהן: לא כל אחד מקבלים שם.
אמנון כהן: אני מבקש שהדיון יהיה פורה, דיון של למידה עם הנחיות לממשלה.
אמנון כהן: זו בעיה מערכתית ולא בעיה של אחד או שניים.
אמנון כהן: זו בעיה של כולנו.
אמנון כהן: גם אני כיו"ר ועדה נכשלתי בתפקידי אם לא טיפלתי בבעיה הזו.
אמנון כהן: כל אחד מאיתנו צריך לקחת אחריות.
אמנון כהן: אף אחד לא יזרוק את זה על השני.
אמנון כהן: כולנו אחראים וכולנו אשמים.
אמנון כהן: מי סובל?
אמנון כהן: הציבור שנמצא באזורים האלה.
אמנון כהן: אנחנו צריכים למצוא את הפתרון עכשיו, לא על ידי דיבורים אלא על ידי מעשים.
אמנון כהן: יש פה חברי כנסת מהקואליציה.
אמנון כהן: יש קואליציה מורחבת, ואפשר להביא פתרון.
אמנון כהן: אם לא יביאו פתרון, נביא חקיקה.
אמנון כהן: נביא כל מה שצריך כדי לפתור את הבעיה.
שלמה מולה: מה זה קשור לקואליציה מורחבת?
אמנון כהן: כי זה חוצה מפלגות.
אמנון כהן: אנחנו צריכים למצוא פתרונות.
יואל חסון: עד שהיא לא היתה מורחבת לא נחשפתם לזה?
אמנון כהן: חיכינו לך, יואל.
מירי רגב: חיכינו לך, יואל, ועכשיו באתם לעזור לנו לטפל בזה.
אמנון כהן: זה התחיל מהתקופה שלכם.
אמנון כהן: אם אז אולמרט היה סוגר את הגבול, זה היה בסדר.
אמנון כהן: חה"כ דני דנון, בבקשה.
דני דנון: אם למישהו היה ספק בנחיצותו של הדיון הזה, אני רוצה להפנות אותו לכותרת שהתפרסמה לפני מספר דקות באתרי האינטרנט: "בן 23, מסתנן מאריתריאה, ניסה לאנוס בת 50 בדרום תל-אביב, פרץ לביתה, חתך אותה בפנים וניסה לאונסה".
דני דנון: זה פורסם לפני מספר דקות באינטרנט.
דני דנון: היו מספר ארגונים שהחליטו להחרים את הדיון הזה.
דני דנון: אני מפנה את אותם ארגונים מתיפייפים שחושבים שהדיון הזה לא נחוץ.
דני דנון: תושבי הדרום – ונמצאים כאן חלקים מהם – נמצאים במצור, נמצאים במצוקה.
ניצן הורוביץ: מה אתה עשית בשביל תושבי הדרום?
מירי רגב: מה אתה עשית?
ניצן הורוביץ: גם את לא עשית.
דני דנון: אני אגיד לך בדיוק מה שעשיתי.
דני דנון: אדוני היו"ר, מה שאנחנו רואים היום זו תופעה של שיתוק כללי של משרדי ממשלה, שרבים אחד עם השני ברגע שמישהו בא ומדבר על החזרה לארצות המוצא, על גירוש מסתננים – כן, אני אומר גירוש.
דני דנון: באנגלית: דיפורטיישן.
דני דנון: בכל מקום בעולם מגרשים שוהים בלתי חוקיים.
דני דנון: אני מדבר על גירוש.
דני דנון: תראו מה קרה בשבוע האחרון: כמה מאמרים, כמה דעות, כמה דעות – איך אנחנו בכלל מעזים לדבר על הדבר הזה.
דני דנון: אדוני היו"ר, השיתוק הזה פוגע בתושבי מדינת ישראל.
דני דנון: עם כל הכבוד למשטרת ישראל, להכניס פלוגת מג"ב זה לא הפתרון.
דני דנון: גם ככה תושבי הדרום מרגישים שהם חיים במחנה פליטים.
דני דנון: עכשיו אנחנו נותנים להם גושפנקה.
דני דנון: היום זו פלוגת מג"ב, מחר נטיל עוצר על שכונות הדרום משעה 22:00 בלילה, ובשלב השלישי גם יבדקו תעודות זהות בכניסה לשוק הכרמל ולשוק התקווה.
דני דנון: הפתרון הוא לא בהכנסת כוחות שיטור.
דני דנון: הפתרון האמיתי הוא בהוצאת המסתננים ממדינת ישראל.
דני דנון: זה לא קל, זה קשה, זה דורש מאמץ משותף של משרדי הממשלה, אבל זה הפתרון האמיתי.
דני דנון: עם כל הכבוד למתייפייפים, חה"כ הורוביץ, אתם אלו שגורמים לפשע בשכונות הדרום.
ניצן הורוביץ: אני ראש הממשלה?
ניצן הורוביץ: אני שר הביטחון?
ניצן הורוביץ: אתה בקואליציה הזו.
דני דנון: בגלל המתיפייפים האלה יש מקרי אונס ופשע בשכונות הדרום.
דני דנון: עד היום, במשך שנה, מוגשות כ-2,000 עתירות לבתי המשפט במדינת ישראל בניסיונות לעצור את התופעה הזו ולהוציא את המסתננים מהארץ.
דני דנון: יושבים פה אנשי משרד הפנים, ואפשר לשאול אותם על המספרים.
דני דנון: מדובר ב-2,000 עתירות.
דני דנון: מי העותרים האלו?
דני דנון: הארגונים הם העותרים.
מיכאל בן-ארי: איפה הממשלה?
מיכאל בן-ארי: איפה המשטרה?
דני דנון: חה"כ בן ארי, יש היום צו מניעה.
דני דנון: אני הייתי בדרום סודן.
דני דנון: נשיא דרום סודן אמר לי: "תחזיר אותם לארץ שלי.
דני דנון: הם יעזרו לבנות את המדינה ביחד איתנו.
דני דנון: לא יקרה להם שום דבר.
דני דנון: " מדינת ישראל קיבלה החלטה.
דני דנון: הצענו אפילו 1,000 דולר לכל מי שיעזוב עד הראשון לאפריל.
דני דנון: אנשים לא יצאו מהארץ.
קריאה: 1,000 יורו.
דני דנון: כאשר הגיע הראשון לאפריל, היינו צריכים לקחת כל מי שאינו חוקי, להעלות אותו לזנזנה ולהוביל אותו למתקן ולשדה התעופה.
דני דנון: הארגונים עתרו לבית המשפט, והוציאו צו מניעה, שתקף ועומד ברגע זה, האוסר את הוצאתם של הדרום סודנים.
דני דנון: נכון, הרוב הם לא מדרום סודן.
דני דנון: נכון, יותר מסובך לטפל באריתריאים ובאחרים, אבל בואו ניקח את המקרה של דרום סודן ונראה את אותם מתיפייפים שמונעים את הגירוש של הדרום סודנים.
דני דנון: אדוני היו"ר, אני בא ואומר שהיום אנחנו חייבים שלא להתיפייף ולהגיד: "צריך לגרש את המסתננים".
דני דנון: משרדי הממשלה: משרד החוץ, משרד המשפטים, משרד לביטחון פנים ומשרד הפנים, צריכים לעבוד בשיתוף פעולה.
דני דנון: אנחנו כוועדה צריכים לבחון את מספר המסתננים שהוציאו ממדינת ישראל בכל חודש.
אמנון כהן: חה"כ מירי רגב, אחת מהיוזמים, בבקשה.
מירי רגב: תודה רבה לך, אדוני היו"ר.
מירי רגב: תודה רבה לך, ידידי דני דנון, על הדברים שאמרת.
מירי רגב: הוועדה הזו היא ועדה חשובה, על מנת לראות איך מקדמים את הנושא הזה.
מירי רגב: אולי עדיין לא הרגשנו את זה באילת ובערד, אבל דרום תל-אביב בוערת.
מירי רגב: יש שם בעירה.
מירי רגב: מי שחושב שאמירה כזו או אחרת מלהיטה את הרוחות, טועה.
מירי רגב: המקום בוער.
מירי רגב: המציאות לא מאפשרת לאזרחי המדינה לחיות כמו אזרחי המדינה.
מירי רגב: זה המצב, וזה הזמן להתחיל טיפול מיידי, כמו במצב חירום לאומי.
מירי רגב: זה ששר הפנים ומפכ"ל המשטרה לא פה, זו בעיה.
מירי רגב: עם כל הכבוד, אני רוצה לראות את הבכירים שמקבלים את ההחלטות שיתקבלו פה.
מיכאל בן-ארי: שלא מקבלים החלטות.
מירי רגב: מצד אחד אומרים לנו: "לא נקבל דיון במליאה, נקיים דיון בוועדה", ומצד שני לוועדה מגיעים אנשים, שיש לי הרבה כבוד אליהם, ששומרים על החוק במדינת ישראל, אבל לא מגיעים הבכירים.
אמנון כהן: אנחנו קודם מציפים את הבעיה, ובדיון לאחר מכן אנחנו מחליטים את מי אנו רוצים לזמן.
מירי רגב: בדיוק כמו שלוועדת כספים מגיעים אנשים בכירים ממשרד המשפטים והאוצר, גם פה כך צריך להיות.
מירי רגב: לכל האנשים שלרגע לא הבינו או לא רוצים להקשיב למה שאנחנו אומרים, כולל פה בוועדה, אני רוצה לעשות הבחנה.
מירי רגב: אנחנו עושים הבחנה בין פליטים לבין מהגרי עבודה.
מירי רגב: כל המתיפייפים, תורידו את המסכות.
מירי רגב: את כל הפליטים נקלוט בכל מקום בארץ: לא רק בדרום תל אביב, אלא גם בצפון תל-אביב, בקיסריה, בכפר שמריהו.
מירי רגב: בכל מקום נקלוט את הפליטים.
מירי רגב: את מהגרי העבודה נחזיר לארץ מוצאם.
מירי רגב: מהגרי העבודה מגיעים לפה ולא רוצים שום מענק.
מירי רגב: שום מענק לא ירצה אותם, ידידי דני דנון ומנהל ההגירה.
מירי רגב: שום מענק לא ירצה אותם, לא 1,000 דולר ולא 1,000 יורו.
מירי רגב: הם רוצים להיות פה במדינה הזו.
מירי רגב: את האמת נגיד: 60,000 מהגרי העבודה רוצים להישאר פה ולהפריע לאופי הדמוגרפי, הלאומי, היהודי של מדינת ישראל.
מירי רגב: את האמת אנחנו צריכים להגיד.
מירי רגב: התופעה של מהגרי עבודה, שמתפשטת במדינה, היא תופעה שצריך להפסיק אותה.
מירי רגב: זו תופעה שמתפשטת בערד, באילת, באור עקיבא, בחדרה ובפרדס חנה.
מירי רגב: התפקיד שלנו הוא לעצור את תופעת ההסתננות הזו של מהגרי העבודה.
מירי רגב: שוב אני חוזרת למען אלה שלא שמעו טוב: לא מדובר על פליטים.
מירי רגב: פליטים נקלוט בכל מקום בארץ.
מירי רגב: לא יכול להיות שמהגר עבודה מגיע למדינה הזו ברגל.
מירי רגב: אני חברת כנסת עם דרכון דיפלומטי, ואני לא יכולה להיכנס לארצות הברית בלי אישור.
מירי רגב: לפה כל אחד שאין לו עבודה יכול להיכנס.
מירי רגב: אנחנו נשחרר אותו אחרי שבוע וניתן לו עבודה.
מירי רגב: מפכ"ל המשטרה צריך לדאוג לאלימות ולא לעבודה.
מירי רגב: ברוך השם, יש שר עבודה ורווחה.
מירי רגב: יש מספיק אנשים שיטפלו בזה.
מירי רגב: אם כל אחד יעשה רק את מה שהוא צריך, המדינה הזו תהיה הרבה יותר טובה.
מירי רגב: כבוד היו"ר, נמצאים פה חברים שהגיעו מדרום תל-אביב, חברים שסובלים יומיום מהמציאות הקשה שיש שם.
מירי רגב: אי אפשר להגיד עליהם שהם גזעניים ולא פותחים את דלתם לאותם מסתננים שנמצאים שם.
מירי רגב: שאלת מה אנחנו צריכים לדרוש.
מירי רגב: אחד, שראש עיריית תל-אביב יפזר את המסתננים לצפון תל-אביב.
אמנון כהן: מי ישלם שכירות שם?
מירי רגב: המדינה תשלם את השכירות.
מירי רגב: השכירות מעניינת אותנו וחיי האנשים לא מעניינים אותנו?
מירי רגב: אני רוצה שאת "מסילה" ואת כל ארגוני זכויות האדם יעבירו לצפון תל-אביב.
מירי רגב: שם יטפלו בכל אותם מהגרי עבודה.
מירי רגב: הדבר השני - שר הפנים יודע שעל פי חוק הכניסה לישראל, הכניסה לישראל מותרת רק בתחנות הגבול.
מירי רגב: ניתן לעכב ולמנוע כניסה של מי שבא לישראל: "מי שבא לישראל ולא הורשה להיכנס אליה, רשאי השר להרחיקו מישראל".
מירי רגב: ממה אנחנו פוחדים, מכותרת כזו או אחרת בעיתון?
מירי רגב: הם לא מנהלים אותנו.
מירי רגב: לא עשרה אחוז אנרכיסטים מנהלים אותנו.
מירי רגב: מנהלת אותנו האמת שלנו לשמור על המדינה היהודית ולהיות בני אדם.
מירי רגב: אין אנשים שהם יותר בני אדם מהיהודים.
מירי רגב: לכן, הגיע הזמן שנקים כמה שיותר מהר מתקן אוהלים סמוך לגבול.
מירי רגב: כל מי שמגיע יהיה שם, עד אשר נחזיר אותו לארץ שלישית.
מירי רגב: אם לא נפעל מהר, לא נוכל לבוא לאף אחד בטענות אלא רק אל עצמנו.
מירי רגב: הבעיה הזו רק הולכת ומחריפה.
מירי רגב: צריך לתת פתרון מבלי להתייפייף ומבלי לפחד מאף כותרת ומאף ארגון כזה או אחר.
אמנון כהן: חה"כ אריה ביבי, בבקשה.
אריה ביבי: לכל אמרה שנאמרה פה – והיא תמשיך להיאמר על ידי החבר'ה מדרום תל-אביב ומשאר המקומות - אני שותף.
אריה ביבי: אנחנו צריכים למצוא פתרון.
אריה ביבי: פתרון בא לא בצעקות ולא באמירות, אלא במעשים.
אריה ביבי: אדבר על כמה דברים מעשיים, שלאורם אנחנו צריכים ללכת.
אריה ביבי: קודם כל, צריכים להגיד לכבוד המפכ"ל שיפסיק עם האמירה הזו שצריך לתת להם עבודה.
אריה ביבי: שיפסיק גם עם האמירה: להכניס את עוז לתוך המשטרה.
שלמה מולה: אם לא יתנו להם עבודה, הם ימותו.
מיכאל בן-ארי: זה לא התפקיד של המפכ"ל.
מיכאל בן-ארי: המפכ"ל אמור לאכוף חוק ולא לתת לנו הצעות.
מיכאל בן-ארי: המפכ"ל צריך ללכת הביתה אחרי ההצעה הזו.
מיכאל בן-ארי: זה לא תפקיד שלו.
מיכאל בן-ארי: זה לא קשור לסדרי שלטון.
אריה ביבי: מי שלא מבין בנושא המשטרה, לא יודע מה זה להכניס את יחידת עוז בחזרה למשטרה.
אריה ביבי: משרד הפנים זה המקום שלה.
אריה ביבי: יש דברים שלא חלים על המשטרה.
אריה ביבי: המשטרה צריכה לתת ליחידת עוז עשרה חוקרים, עשרה אנשי מודיעין, לתגבר את יחידת עוז מ-100 ל-400, ולתת לה כלים כדי לעבוד בשבתות וחגים, כי בדיוק בימים האלה אפשר לבצע את העבודה.
אריה ביבי: אני מדבר על פתרונות.
אריה ביבי: אני לא בא לצעוק, אני לא בא להתלהם ואני גם לא עושה הפגנות.
אריה ביבי: אם אנחנו רוצים פתרון, זה הפתרון.
אריה ביבי: על פי חוק, לפי אמנת ג'נבה, אדם, שבמדינתו יש מלחמה והוא צפוי להיהרג שם או שהוא נרדף פוליטי, רשאי להגיע למדינה אחרת.
אריה ביבי: במדינה שלנו יש רק 100 אנשים פליטים.
אריה ביבי: ברגע שאתה עברת גבול אחד, מצרים צריכה לתת לך אשרה שאתה פליט במצרים.
אריה ביבי: כאשר אתה עובר גבול שני, אתה כבר לא פליט.
אריה ביבי: במצרים אין לך סכנת חיים.
אריה ביבי: לכן, יש בסך הכל שני אנשים שהם פליטים.
אריה ביבי: את כל היתר ניתן לגרש.
דני דנון: כמה ארגונים יש בשביל שני האנשים האלה?
דני דנון: זו פרנסה טובה.
דני דנון: כמה מנכ"לים יש?
אריה ביבי: אתה מתלהם, ואני רוצה לתת פתרונות.
מירי רגב: למה מתלהם?
מירי רגב: הוא אומר את האמת.
אריה ביבי: הבעיה של הגדר תיפתר.
אריה ביבי: אתם צריכים לדעת, שיש 400,000 בדואים בסיני, שיחפשו עבודה מפה ועד להודעה חדשה.
אריה ביבי: כאשר תיגמר הבעיה של גבול מצרים, צריכים להתחיל לחשוב על הבעיה בגבול ירדן.
אריה ביבי: כבר התחילו עם גבול ירדן.
אריה ביבי: למרות הבעיות במצרים – ויש בעיות רציניות ואי אפשר לבוא איתם למשא ומתן – צריכים לדאוג שמדינה אחרת תקלוט אותם.
אריה ביבי: יש להקים מיד מחנה אוהלים של 20,000 – ואני עשיתי את זה עם השב"חים.
אריה ביבי: אפשר לעשות את זה בחודש.
אריה ביבי: לא צריכים לחכות חודשים, ולבנות צהרונים וכל השמות היפים האלה.
אריה ביבי: את זה תשמרו למקומות אחרים.
אריה ביבי: צריך להקים מחנה אוהלים, כדי שאף אחד לא ייכנס לארץ בכלל.
אריה ביבי: הם יהיו סגורים עד הגירוש.
אריה ביבי: לא צריך לחכות שידברו על גירוש.
אריה ביבי: עדיין לא דיברתי על מחלות.
אריה ביבי: אני הגשתי הצעת חוק - אבל החוק תקוע ולא רוצים להעביר אותו - שאומר שכל מי שייתפס ייקחו ממנו DNA.
אריה ביבי: כך אתה יכול לדעת מה קורה.
אריה ביבי: רובם עם מחלות מידבקות.
דני דנון: האם החוק הזה עבר?
אריה ביבי: הוא תקוע.
אריה ביבי: רובם עם מחלות מידבקות, החל משחפת ומטה.
ניצן הורוביץ: על סמך מה אתה אומר את זה?
ניצן הורוביץ: תגיד דברים רציניים.
מירי רגב: על סמך מה ניקו יומיים את הברכה בגורדון אליה הגיעו מהגרי עבודה?
ניצן הורוביץ: אחר כך את תצטרכי להתנצל שוב.
ניצן הורוביץ: חבל.
מירי רגב: אני לא התנצלתי.
מירי רגב: ציפיתי שחבר כנסת כמוך יבוא ויגיד: "אלה דברים שלא עושים".
ניצן הורוביץ: פה אנחנו כבר יורדים לתת רמה.
אריה ביבי: אנחנו מטפלים בזה.
אריה ביבי: אנחנו מתעסקים עם הדברים האלה.
קריאה: סעיף 10 לחוק הכניסה לישראל מתנה את הכניסה לישראל בבדיקה רפואית.
אריה ביבי: מישהו בדק אותם?
קריאה: שיעשו את זה.
אריה ביבי: אתם לא יודעים, אבל מבחינה מודיעינית יש עוד דברים.
אריה ביבי: יש מושתלים למיניהם.
דני דנון: הם עוברים בצפון סודן בדרך
אריה ביבי: הפתרון הוא להקים מיד מחנה אוהלים, כך שאף אחד לא ייצא ממנו אלא לארץ מהמוצא.
דני דנון: שהארגונים ילכו לעזור להם במחנה אוהלים.
אריה ביבי: מי שרוצה, מגרמניה או מהאו"ם, שיבוא וייקח אותם.
אמנון כהן: מנהל אגף רובעים ושכונות בעיריית תל אביב, אריק שוע, בבקשה.
אמנון כהן: תגיד לנו איך אתם כעיר מתמודדים עם הבעיות.
אריק שוע: העיר תל-אביב יפו סופגת את הנטל העיקרי של הטיפול באוכלוסיית הפליטים, מהגרי עבודה, מסתננים.
אריק שוע: צר לי על האמירה, כאילו עיריית תל אביב היא זו שמפזרת את הפליטים ברחבי העיר.
אמנון כהן: מסתננים ולא פליטים.
אריק שוע: פליטים או מסתננים.
יעקב אדרי: ההגדרה חשובה.
אריק שוע: לצורך העניין: אוכלוסיית הזרים.
אריק שוע: לא העיר מפזרת, לא העיר מבקשת.
אריק שוע: למעשה, העיר היא זו שנושאת בנטל המרכזי.
אריק שוע: אם יש כוונה לפזר את הנטל, אז אדרבא.
אריק שוע: באמת צריך לעשות זאת.
אריק שוע: תושבי העיר משלמים את המחיר, ולא רק תושבי הדרום.
דני דנון: למה התעוררתם עכשיו?
דני דנון: למה ראש העיר נתן הוראה לא לאכוף היתרים לעסקים של המסתננים?
ניצן הורוביץ: אתה לא חייב לענות לו.
ניצן הורוביץ: הוא לא יחקור אותך.
דני דנון: האם אתה הסנגור שלו?
דני דנון: ראש העיר נתן הוראה, שלא לאכוף את הנושא של רישוי עסקים של מסתננים בדרום העיר.
אריק שוע: אני לא יודע מאיפה אתה שואב את הנתונים.
אמנון כהן: אריק, תתמקד במה שאתה רוצה להגיד.
אמנון כהן: על כל מה ששואלים אותך תענה אחר כך.
אמנון כהן: תן דיווח לוועדה, מהן הבעיות ואיך אתם מתמודדים.
יואל חסון: אבל זו נקודה מאוד חשובה, שהוא צריך להתייחס אליה.
יואל חסון: איך יכול להיות שמתקיימים עסקים בלתי חוקיים באזורים האלה.
יואל חסון: אם אני ברחוב שלי בצפון תל-אביב אפתח עסק כלשהו, מייד יגיעו הפקחים של ראש עיריית תל-אביב ויסגרו את העסק הזה.
יואל חסון: זה קורא לחוץ.
יואל חסון: זה לא מוסתר.
אריק שוע: אם תתנו לי לדבר, אני אתייחס גם לסיפור העסקים.
יואל חסון: אתה יכול להאשים את המדינה בזה שהם הגיעו אליך.
יואל חסון: אני מסכים איתך.
יואל חסון: אתה צריך לתת תשובה, איך עיריית תל-אביב מאפשרת לעסקים לא חוקיים להתקיים בצורה גלויה, ברורה וחשופה.
שלמה מולה: איך זה קשור אליו?
יואל חסון: בטח שזה קשור אליו.
אריק שוע: העירייה לא מאפשרת.
ניצן הורוביץ: אתה מבין למה הארגונים לא רצו לבוא?
ניצן הורוביץ: ככה מתייחסים לאנשים.
ניצן הורוביץ: מהלכים אימים על אנשים.
ניצן הורוביץ: תן לו לדבר.
ניצן הורוביץ: אני צריך להגן עליו?
ניצן הורוביץ: האיש לא מסוגל לדבר.
מירי רגב: אסור לנו לנשום פה.
יואל חסון: הוא בא לוועדה, והוא צריך לתת תשובה.
יואל חסון: זה שיח בסיסי בכל ועדה.
יואל חסון: אפשר לשאול שאלה.
אמנון כהן: אבל הוא עוד לא ענה על השאלה הראשונה, וכבר עוד ארבע שאלות נוספות.
אמנון כהן: אריק, תציג את מה שאתה רצית ואחר כך תתייחס לשאלות נוספות.
אריק שוע: כפי שאמרתי, עיריית תל-אביב היא זו שנושאת בנטל.
אריק שוע: עד היום לא ראינו השתתפות ממשלתית, גם לא ברמות הסוציאליות, שלעיתים אנחנו נדרשים להן: מצד אחד טיפול בילדים, ומצד שני טיפול באוכלוסיית הדרום.
אריק שוע: אני יכול לומר לכם, שקיימת ועדה עירונית, שאני מרכז אותה, שמטרתה להשקיע בתשתיות באזור דרום העיר.
אריק שוע: 61,000,000 שקלים הוזרמו רק השנה לטיפול בתושבים ובמצוקות שלהם, בין אם זה תגבור תאורה, בין אם זו השקעה בתשתיות ובין אם זו השקעה במערכת החינוך שעומדת וסופגת הכל.
אריק שוע: זה קשור.
אריק שוע: זה האזור שאליו מגיעה האוכלוסייה היותר חלשה.
אריק שוע: העירייה לא יכולה לעמוד מנגד ולהפקיר אותה.
אריק שוע: אם התשתיות העירוניות קורסות: מערכת התברואה, מערכת הפיקוח, מערכת הסדר הציבורי במובן של שמירת אורח חיים תקין, אז העירייה נדרשת לכך.
דני דנון: אתה מנותק מהמציאות.
דני דנון: גני הילדים מחוץ לתחום של התושבים.
דני דנון: המרחב הציבורי סגור בפניהם.
דני דנון: אתה מדבר על השקעות של עירייה?
אריק שוע: הבעיה היא קצת יותר מורכבת.
אמנון כהן: אל תתייחס לאף אחד כרגע.
אמנון כהן: תדבר רק אליי.
אריק שוע: כאשר מדובר על מערכות ציבוריות, בהן נמצאים תושבי העיר, העיר נדרשת להשקעה נוספת.
אריק שוע: העיר נדרשת לתת יותר ממה שהיא נותנת.
אריק שוע: אם בית מגורים היה רגיל לתת מערכת ביוב ל-4 אנשים, היום יש שם 100 אנשים.
אריק שוע: זה אומר שהטיפול במערכת הביוב או התשתית הציבורית דורש מהעירייה לתת יותר.
אריק שוע: הפתרון בסופו של דבר ניתן על ידי הרשות הממשלתית.
אמנון כהן: מה לגבי העסקים?
אריק שוע: העירייה מבצעת ביחד עם המשטרה אכיפה מסודרת.
דני דנון: יש לך נתונים לגבי כמה עסקים נסגרו?
אריק שוע: אני יכול להציג את הנתונים.
אמנון כהן: חה"כ דנון ייצא איתך לסיור בשבוע הבא.
אמנון כהן: תראה לו את העסקים.
אריק שוע: אין שום בעיה.
אריק שוע: אין שום הוראה של ראש העיר לגבי עסקים לא חוקיים בעיר תל-אביב יפו.
אריק שוע: כך גם לגבי כל עסק שמוכר אלכוהול ועובר על החוק, גם מבחינת המשטרה.
דני דנון: לא אלכוהול.
דני דנון: אנחנו מדברים על רישיון עסק.
יואל חסון: האם יש להם רישיון עסק, כן או לא?
יואל חסון: תענה על השאלה הזו.
אריק שוע: העירייה אוכפת, ואני מזמין את כל מי שנמצא כאן להגיע ולראות.
יואל חסון: אני רוצה שתענה לי, אם יש להם רישיון עסק כן או לא.
יואל חסון: האם יכול להיות עסק בתל-אביב שאין לו רישיון עסק להתקיים, כן או לא?
אריק שוע: עיריית תל-אביב סוגרת בתי עסק ללא רישיון.
יואל חסון: תראה לי איפה סגרת עסק לאחרונה.
יואל חסון: כאשר אתה אומר דברים בוועדת כנסת, אתה אומר דברים מול הריבון.
יואל חסון: אנחנו נבדוק את מה שאתה אומר.
אריק שוע: בשמחה.
יואל חסון: אתה תיתן לוועדה דיווח, כמה בתי עסק ללא רישיון אתה סגרת.
מירי רגב: ראש העיר יודע לעשות טוב מאוד מהפכות הקשורות לעיר.
מירי רגב: אם הוא דואג למחאה הציבורית ולמחאה החברתית, הצדק צריך להיות גם כלפי תושבי דרום תל-אביב.
יואל חסון: הם לא צריכים להיות שם, לא בצפון תל-אביב ולא בדרום תל-אביב.
שלמה מולה: אני רוצה לבוא ולומר, שבעיית המסתננים היא בעיה לאומית קשה.
שלמה מולה: אני רוצה להזכיר לחה"כ דנון ורגב, ששני שליש מסתננים הגיעו לארץ בתקופת ראש הממשלה הזה.
דני דנון: את הגדר לא בנה אולמרט.
יעקב אדרי: לא צריך להיכנס לזה ולומר: הממשלה הזו או הממשלה הקודמת.
יעקב אדרי: גם הממשלה הקודמת היא חלק מהאשמה.
יעקב אדרי: אני הייתי בממשלה הקודמת.
אמנון כהן: מה אתה מציע לממשלה, שאתה עכשיו שותף בה?
שלמה מולה: אני רוצה לספר את הסיפור של אריתריאה.
שלמה מולה: לפני חודש וחצי הייתי אצל שגריר אריתריאה, ושאלתי אותו למה הם לא לוקחים אותם.
שלמה מולה: התשובה שלו היתה: "אף גורם רשמי של ממשלת ישראל לא פנה אלינו".
ניצן הורוביץ: זה דבר מעניין.
שלמה מולה: אני שאלתי: מה זה גורם רשמי, מהי ההגדרה של מעמדם של אותם אנשים.
שלמה מולה: הוא אמר לי: "אנחנו יכולים להיות ערבים לביטחונם ולחייהם של אותם אנשים.
שלמה מולה: תחזירו לנו אותם".
שלמה מולה: זאת היתה התשובה.
שלמה מולה: אני חושב שזו בעיה לאומית.
שלמה מולה: אני מתבייש מהדיון הציבורי הזה.
שלמה מולה: אני מתבייש מההסתה לאלימות כלפי אותם אנשים.
שלמה מולה: גם עכשיו אני מתבייש מתוכן הדיון שמתקיים פה.
שלמה מולה: אני מתבייש מהגישה שאומרת: אפריקנים, שחורים – בואו נגרש אותם.
דני דנון: גם אם הם היו שבדים, היינו אומרים את זה.
דני דנון: מה זה קשור?
מירי רגב: האם מישהו פה דיבר עליהם כשחורים?
דני דנון: אף אחד לא אמר פה כזה דבר.
שלמה מולה: אף אחד לא היה פליט בסודן.
שלמה מולה: אני הייתי פליט בסודן.
שלמה מולה: אתם יודעים מה אמרו לנו בסודן?
שלמה מולה: שלא נעבוד, שלא נבוא במגע עם אנשים.
שלמה מולה: בגלל זה 5,000 אתיופים נהרגו בסודן.
שלמה מולה: אני לא אתן שיהיה דיון כזה בציבור במדינה הזו.
דני דנון: יש 50,000,000 פליטים בסודן.
דני דנון: כמה אתה רוצה שנביא לפה?
דני דנון: את היהודים אנחנו נביא.
שלמה מולה: תתביישו לכם.
שלמה מולה: איך אתה מוציא את דיבתה של מדינת ישראל.
מיכאל בן-ארי: אין מדינה שלא מתנהגת ככה.
שלמה מולה: אנחנו היינו עבדים במצרים.
שלמה מולה: אנחנו לא יכולים להתנהג לאנשים כאלה בצורה כזו.
דני דנון: אז בואו נביא את אפריקה אלינו.
שלמה מולה: אני רוצה לומר לכם: אם אתם רוצים לקיים דיון אמיתי, בבקשה.
שלמה מולה: אם אתם רוצים להתעמת עם ארגוני זכויות אדם שאתם לא אוהבים אותם, בסדר.
שלמה מולה: מירי, אני שמעתי מה אמרת בהפגנה.
שלמה מולה: אני הסתנוורתי.
שלמה מולה: את ידידה טובה שלי, אבל אני מתבייש במה שאמרת.
מירי רגב: על מה שרבין אמר על ההתנחלויות אתה לא מתבייש.
מירי רגב: בתמונה של נאצי חבר כנסת, אתה לא מתבייש.
מירי רגב: תתבייש מהדברים האלה ולא מתופעה שמגדירים כתופעה.
מירי רגב: יש גבול להסתה של השמאל.
שלמה מולה: ממשלת ישראל, משרד החוץ, משרד הפנים: זה נכון שמהגרי עבודה מגיעים לכאן בצורה בלתי חוקית.
שלמה מולה: יש את הדלת המסתובבת.
שלמה מולה: יותר מ-400,000 אנשים בלתי חוקיים מסתובבים במדינה הזו.
דני דנון: אתה יודע כמה נכנסו רק אתמול?
דני דנון: אתמול נכנסו 170 מסתננים למדינת ישראל.
דני דנון: מאתיופיה, לאחר שאנחנו רבים ביחד, מגיעים לארץ 170 בחודש.
שלמה מולה: אני רוצה להגיד, שכל עוד שלא יאפשרו לאנשים שנמצאים כאן לעבוד המצב יהיה כזה.
שלמה מולה: אני לא חושב, שמדינת ישראל צריכה לאפשר לאנשים להיות רעבים וללכת לבזוז רכוש.
שלמה מולה: אם המדינה רוצה לחלק להם הטבות חודשיות, אדרבא.
דני דנון: אתה פוגע באתיופים.
דני דנון: אתה פוגע ביוצאי אתיופיה שלא עובדים.
דני דנון: במובטלים שלנו אתה פוגע.
דני דנון: תדאג לאוכלוסייה שבחרה בך ולא למסתננים מאפריקה.
שלמה מולה: אחרי שראיתי את ההפגנה בשבוע שעבר, אני יודע כמה המדינה הזו גזענית, גם כלפי יוצאי אתיופיה.
שלמה מולה: אני מציע לנהל את השיח הציבורי הזה באחריות, במקצועיות, מבלי להתלהם.
שלמה מולה: צריך להסתכל על האדם כאדם בעל צלם אנוש, ולא כאדם שאפשר לגרש, לסלק ולפגוע בו.
שלמה מולה: ליבי-ליבי עם תושבי תל-אביב.
שלמה מולה: אני חושב, שהמדינה הזו הביאה אותם למצב בלתי נסבל, בלתי אפשרי.
שלמה מולה: לגבי העסקים – אני שמעתי את הנציג של עיריית תל-אביב.
שלמה מולה: אני הסתובבתי בתחנה מרכזית.
שלמה מולה: לפי דעתי, מה שקורה פה זו שערורייה, גם בתחום האחריות שלכם וגם בתחום גביית המסים.
שלמה מולה: אין לי בעיה שהאנשים האלה יתפרנסו בצורה חוקית, שיהיו להם עסקים.
שלמה מולה: אתם יודעים כמה בתי בושת יש שם?
שלמה מולה: אתם לא מבינים באיזה עולם אנחנו נמצאים.
שלמה מולה: אתם רוצים לפתור את הבעיה?
שלמה מולה: אל תזרקו את הכל על המדינה.
שלמה מולה: אגב, רשות ההגירה מנסה להתמודד עם מעט הכלים שיש לה.
אמנון כהן: קשני דוד מעמותת "קול בשכונות", בבקשה.
דוד קשני: אני רוצה לספר לכם, לפני 40 שנה כאשר הגעתי למקום הזה שכונת התקווה היתה גן עדן.
דוד קשני: רק בשנים האחרונות התחיל המצב להתדרדר.
דוד קשני: כל זאת בעקבות אותם אנשים, שאני לא רוצה לקרוא להם מסתננים או מהגרי עבודה.
דוד קשני: העיקר שהם נמצאים שם.
דוד קשני: לפני שנתיים, אנחנו עשינו הפגנה גדולה על מנת למצוא להם פתרון.
דוד קשני: הפתרון לא הגיע.
דוד קשני: שמענו שהתחילו להגיע מסין.
דוד קשני: אתמול חדרו לארץ, דרך סיני, סינים.
דוד קשני: תארו לכם, שמיליארד ו-400,000 סינים יתחילו להגיע לאט-לאט לארץ.
דוד קשני: לאן הם יגיעו?
דוד קשני: הם יגיעו לשכונת התקווה, למקום שלנו.
דוד קשני: לכן, אני מבקש למצוא פתרון.
דוד קשני: מה הפתרון שאני מציע?
דוד קשני: זו בעיה ממשלתית.
דוד קשני: הממשלה הביאה אותם או נתנה להם להיכנס, ולכן הממשלה חייבת לדאוג להם: או להוציא אותם או לדאוג להם לבריאות, כלכלה, דיור.
דוד קשני: לגבי החנויות - מה קורה ברחוב יסוד המעלה?
דוד קשני: היו שם חנויות של נעליים.
דוד קשני: מה עושה עובד זר?
דוד קשני: הוא שוכר את החנות מאותו בן אדם שהחנות שלו.
דוד קשני: 90% מהחנויות נשכרו על ידי עובדים זרים.
דוד קשני: לא צריך רישיון, היות והרישיון נמצא אצל בעל החנות ולא אצל העובד הזר.
דוד קשני: לכן, אני מציע בשלב ביניים לדבר עם הקיבוצים והמושבים, לקנות חלק מהם.
דני דנון: רעיון מצוין.
דני דנון: יש 230 קיבוצים, אפשר לשלוח 300 לכל קיבוץ.
מירי רגב: הקיבוצים יאהבו את זה.
דני דנון: הם יעמדו בתור.
דני דנון: הם יריבו.
מירי רגב: הם יריבו מי יהיה הראשון שיקלוט אותם.
יעקב אדרי: אני לא רוצה לחזור על הדברים שנאמרו כאן.
יעקב אדרי: הדברים ברורים מאוד.