GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מיכאל בן-ארי: אין לי שום דבר נגדך, כי אני יודע שאתה משתדל, אבל מגיעות אליי תלונות, שפונים אל המשטרה ואומרים להם: "אם תתקשרו אלי עוד פעם, נעצור אותך".
מיכאל בן-ארי: אני אתן לך דוגמא, שתוכל לבדוק אותו לפי שמות.
מיכאל בן-ארי: ברחוב שיבת ציון מס' 33 יש את משפחת משה – מינה ובני משה.
מיכאל בן-ארי: אלה אנשים שעברו זה מכבר את גיל ה-70.
מיכאל בן-ארי: הם גרים בבית הזה 48 שנים, כמעט מקום המדינה.
מיכאל בן-ארי: שמו להם אולם אירועים של מסתננים מתחת לבית.
מיכאל בן-ארי: הם הגישו אינספור של תלונות לעירייה ולמשטרה, ושום דבר לא עזר.
מיכאל בן-ארי: ברוך מרזל יו"ר משמר השכונות ואנוכי, הגענו למקום, עשינו הפגנה וראינו ששום דבר לא עוזר.
מיכאל בן-ארי: נכנסנו לתוך האולם של המסתננים, ומי פתאום הגיע?
מיכאל בן-ארי: הבילוש, ימ"ר יפתח.
מיכאל בן-ארי: אומר לי מפקד הימ"ר: "מה אתה עושה פה?" שאלתי אותו: "יש פה רישיון?".
מיכאל בן-ארי: הוא אומר לי: "אני אבדוק".
מיכאל בן-ארי: אמרתי לו: "אני הולך לסיור בתחנה מרכזית".
מיכאל בן-ארי: הוא אומר לי: "בן ארי, שלא תעז להיכנס לשם בלי ליווי".
מיכאל בן-ארי: הייתי צריך את עזרתו של אורי, העוזר של השר לביטחון פנים.
מיכאל בן-ארי: אני אסביר לכם מהי המשמעות של אולם האירועים: 6 אירועים ביום כל שעתיים, 6,000 שקלים.
מיכאל בן-ארי: אין שם שירותים.
מיכאל בן-ארי: כאשר הם צריכים לעשות את הצרכים שלהם, הם עושים אותם בפתח הבית של גברת משה.
מיכאל בן-ארי: את חשבון המים מי משלם?
מיכאל בן-ארי: משפחת משה, כי הם בדמי מפתח.
מיכאל בן-ארי: עכשיו סגרו סוף-סוף את המקום, אבל זה לא יכול להיות שאזרח מתלונן פעם ועוד פעם, ואומרים לו: "אני אעצור אותך".
מיכאל בן-ארי: אני לא אשכח את הבכי והתחנונים.
מיכאל בן-ארי: אלה אנשים בני 75 ממקימי הארץ הזו, מבוני הארץ הזו בוכים בדמעות שהם לא יכולים לחיות.
מיכאל בן-ארי: הוא אמר לי: "אני שומר שבת, והתקשרתי בשבת למשטרה.
מיכאל בן-ארי: היינו צריכים לצאת מהבית בגלל הרעש וההמולה.
מיכאל בן-ארי: הבית הזה מלכתחילה כולו סדוק ורועד".
מיכאל בן-ארי: דיברו פה קודם על הקיבוצים.
מיכאל בן-ארי: העלה את זה יוסי שריד.
מיכאל בן-ארי: הוא פנה אל יואל מרשק ואמר לו: "תרים את העניין הזה".
מיכאל בן-ארי: הוא הלך לקיבוץ גבעת השלשה, והם אמרו לו: "לא רוצים אותם פה, לא למגורים, לא לעבודה ולא בלמידה".
מיכאל בן-ארי: יותר מזה, בקיבוץ איילות היה בית ספר למסתננים.
מיכאל בן-ארי: אמרו הקיבוצניקים למאיר יצחק הלוי: "הבנו את הרעיון.
מיכאל בן-ארי: קח אותם אליך".
מיכאל בן-ארי: עם כל יופי הנפש של הקיבוצים, מירי ודני, אתם עשיתם עבודה טובה אבל ראש הממשלה שלכם אמור לעשות.
מיכאל בן-ארי: שיקום כבר, שיתעורר, שיעשה משהו.
מיכאל בן-ארי: כל הדיון הזה לא שווה כלום.
מיכאל בן-ארי: אין לי שום דבר נגד גז או המפקד.
מיכאל בן-ארי: מה הם יכולים לעשות עם הכוח שיש להם?
מיכאל בן-ארי: השפה היא בעיה אמיתית.
מיכאל בן-ארי: אני יודע את זה משוטרים.
מיכאל בן-ארי: הם לא עוצרים.
מיכאל בן-ארי: אם עוד שעה הוא צריך לגמור משמרת והוא יודע שאת התיק הזה הוא לא יוכל לסגור וללכת הביתה, הוא לא עוצר.
מיכאל בן-ארי: כדי להמחיש את העניין לאנשים שלא מבינים באיזו מצוקה מדובר, אני אגיד משפט נוסף:
מיכאל בן-ארי: נשים בדרום תל-אביב לא עונדות שרשרת לצווארם בבוקר, לא בגלל שחוטפים מהן את השרשרת ולוקחים ולהן, אלא שלפני שלוקחים מהן את השרשרת נותנים להן מכה בראה והן נופלות על הרצפה.
מיכאל בן-ארי: הן מעדיפות שיגנבו להן את השרשרת מהבית מאשר שיתנו להן מכה על הראש.
מיכאל בן-ארי: זה קצה הקרחון של המצב.
מיכאל בן-ארי: שום פלוגת מג"ב, שום אקמול למחלה הקשה הזו – ואני לא אחזור על המילה הנכונה שאמרה מירי רגב, כדי שלא יתנפלו עליי כל יפיי הנפש.
מירי רגב: כשרבין אמר את זה, זה היה בסדר.
מיכאל בן-ארי: להם מותר ולך אסור.
מיכאל בן-ארי: את התופעה הזו לא פותרים באקמול.
מיכאל בן-ארי: ראש הממשלה צריך להידרש לעניין הזה.
מיכאל בן-ארי: הגיע הזמן, שהממשלה שהביאה לנו את האסון הזה, תפתור את זה ותשלח אותם הביתה, תגרש אותם, תשלח אותם, תטיס אותם.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אחרי שותפי לשדולה לנפגעי תופעת המסתננים, קשה לדבר.
מיכאל בן-ארי: לפני שנה וחצי הקמנו שדולה לנפגעי תופעת המסתננים.
אמנון כהן: חה"כ שמאלוב-ברקוביץ, בבקשה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: להבדיל מהפופוליסטים שיושבים פה, כמו חה"כ הורוביץ שאמר את דברו ויצא.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הוא הקים שדולה לפני שנתיים לבעיית העסקת המסתננים, כי רק לפני שנתיים הוא הבין שזה בון טון.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כאיש תקשורת רהוט וגאון בתקשורת.
אמנון כהן: דברי לעניין.
אמנון כהן: עזבי את חה"כ הורוביץ.
אמנון כהן: הוא לא פה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל זו הבעיה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הוא אמר את דברו, והלך לדבר במקום אחר.
אמנון כהן: אבל עוד ארבעה ח"כים קמו והלכו.
אמנון כהן: יש נשיאות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל הוא טוען שהוא יו"ר שדולה.
מיכאל בן-ארי: הוא לא בנשיאות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לפני שנה וחצי הקמנו שדולה, והתרענו בפני משטרת ישראל, משרד הפנים וממשלת ישראל שהדברים יכולים להגיע לידי אלימות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ישבו בשדולה נשים בנות 80 וסיפרו, איך המסתננים מבצעים מעשים מגונים לעצמם תוך כדי שהם רואים אישה בת 80 שמגרה אותם.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז לא היו כל כך הרבה מצלמות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה לא עניין אף אחד.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: התקשורת לא באה, ארגוני זכויות אדם, שלא באו היום כי אין להם תשובות, גם אז לא הגיעו, לא טיפלו ולא עשו שום דבר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: פתאום היום התקשורת העלתה את הנושא, וכולם מטפלים בזה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא חושבת, שתושבי מדינת ישראל צריכים להתנהג לזרים: מסתננים או פליטים, בצורה כל כך בוטה, אבל אני יכולה להבין אותם.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שמענו פה תושב דרום תל-אביב.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אפשר להבין את המצוקה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ההסתה לא צריכה להיות נגד האנשים האלה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ההסתה צריכה להיות נגד הממשלה, נגד חברי כנסת שיושבים ומדברים ולא עושים שום דבר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אדוני היו"ר, לפני 4-6 שנים הייתי בביקור בדרום תל-אביב.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: קשה לראות במדינה יהודית שיש בני אדם שחיים בצחנה הזו ובמצב נורא, וזה לא משנה אם הם לבנים או שחורים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מתביישת שהבאנו אנשים למצב הזה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: נחשפה פה בעיה קשה בחברה הישראלית.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש פה ארגוני זכויות אדם, שאם תאפשר להם היום לקחת מטוסים ואוטובוסים ולעשות טרנספר לחרדים ומתנחלים, הם יהיו הראשונים לעשות את זה.
מיכאל בן-ארי: צודקת מאה אחוז.
מיכאל בן-ארי: ראינו את זה בגוש קטיף.
מיכאל בן-ארי: הם התנדבו לגרש.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הם יהיו הראשונים לתת להם סנדוויץ', שוקו ולחמנייה, ויעשו טרנספר של חרדים ומתנחלים במדינת ישראל.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: על המסתננים הם פתאום באים ומדברים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כי הם ממומנים על ידי הארגונים האלה שנותנים להם משכורת וזו זכות הקיום שלהם.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לשים את מירי רגב עם מדי נאצים, זו בושה וחרפה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: האם הם לא חושבים שהם עושים את זה לאזרחית מדינת ישראל, הצבועים האלה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני הייתי כולא את כולם על הסתה של יהודים כנגד יהודים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה פתרון מספר אחד: לכלוא את כל פעילי זכויות אדם ולשלוח אותם לאריתריאה.
מיכאל בן-ארי: נשלח אותם לאריתריאה.
אמנון כהן: הם לא פה כרגע.
דני דנון: לא צריך לכלוא אותם.
דני דנון: צריך להתעלם מהם ולהמשיך לעבוד.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתה לא יכול להתעלם.
מיכאל בן-ארי: צריך לשלוח אותם לאריתריאה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני הייתי מעבירה אותם לאותו מקום שבו אנו בונים עכשיו את המחנות, כדי שיעבדו שם.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה לתת פתרון.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה לענות לנציג משרד הפנים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הייתי באילת השבוע.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: התברר שכל אותם בעלי בתי מלון שמעסיקים אריתריאים לא מעסיקים אף אחד אם משרד הפנים לא נותן רישיון עבודה לאותו מסתנן.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתם נותנים את רישיון העבודה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שר הפנים יוצא נגד התופעה, ומצד שני נותנים שם רישיונות.
אמנון כהן: הם עובדים בלי רישיון.
אמנון כהן: אף אחד לא נותן רישיון.
אמנון כהן: אין רישיון.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בדקתי את זה.
יואל חסון: אין אכיפה.
אמנון כהן: זה שבדקת היה פליט.
אמנון כהן: היה לו רישיון.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני אומרת לך שמשרד הפנים נותן רישיון.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה שמעניין הוא שהם לא מרוויחים שכר רעב.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הם מרוויחים שכר טוב.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: גם ישראלי יכול לעבוד במקצוע הזה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה לומר לך, אדוני, דבר אחרון: אני חושבת, שמדינת ישראל צריכה לבדוק את אמנת האו"ם בנושא הפליטים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אין קווטה במדינת ישראל.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יכול להיות שמדינה קטנה כמו מדינת ישראל צריכה לבדוק מחדש: כמה פליטים מותר לנו, איזה פרומיל זה מתוך התושבים, האם זה יהיה 10% מתוך התושבים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כל הנושא הזה לא מטופל.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הפתרון הוא בבית הזה ולא באלימות בחוץ.
אמנון כהן: עובד, בבקשה.
עובד חוג'י: צריכה לצאת החלטה למפכ"ל ולשר לביטחון פנים, שמהיום והלאה כל אוטובוס שמגיע מהדרום ייסע לכיכר המדינה.
עובד חוג'י: הכיכר שהכילה מיליון איש, יכולה להכיל 10,000 איש.
עובד חוג'י: תאמין לי, כולם פה מיותרים.
פנחס דלואה: אני מייצג את הנגב.
פנחס דלואה: באתי מהנגב כדי להגיד: כל הכבוד שיש חברי כנסת שמעלים את הבעיה ומביאים אותה לסדר היום.
אמנון כהן: תגיד: מהליכוד.
פנחס דלואה: חברת הכנסת מירי רגב וחבר הכנסת אריה ביבי.
פנחס דלואה: אם בית המשפט הכריז על אדם שהוא פושע, על פי איזה חוק הוא ייצא מעולתו?
פנחס דלואה: מי ייתן לו הגנה?
פנחס דלואה: אני אומר לנציג משרד המשפטים ולכנסת, שייקחו אותו ויזרקו אותו.
פנחס דלואה: מעוול לא ייצא נשכר מעולתו.
פנחס דלואה: אשתי מפחדת להישאר לבד במשרד.
פנחס דלואה: חברת מועצה מהדרום כמעט נאנסה.
פנחס דלואה: זה לא בן אדם שבא לעבוד.
פנחס דלואה: זה בן אדם שבא לעשות פשע.
פנחס דלואה: אם בית המשפט החליט שהוא פושע, תגרשו אותו.
פנחס דלואה: תנו לבית המשפט סמכות לגרש אותו.
מיכאל בן-ארי: קיבלתי דיווח מתוך מג"ב, שמה שאמרו פה על פלוגת מג"ב הוא לא נכון.
מיכאל בן-ארי: מדובר בפלוגת מג"ב ארצית שמשרתת במקום אחר.
אמנון כהן: כבר בתחילת הדיון אמרתי שיהיו דיוני המשך.
אמנון כהן: אנחנו לא נרפה עד שלא נראה פתרון.
אמנון כהן: יהיו דיונים משותפים עם ועדות כנסת הנוגעות לעניין הזה.
אמנון כהן: תהיה ועדה משותפת עם ועדת חוץ וביטחון.
אמנון כהן: שאלו פה מה עושה שר החוץ.
אמנון כהן: יש שם ועדת משנה חשאית, ויש דברים חשאיים שאי אפשר לפרסם אותם.
אמנון כהן: אנחנו נלמד ונעמוד על המשמר, כדי שכל הדברים ייעשו.
אמנון כהן: אנחנו רוצים את המסלול של הוצאת האנשים שאנחנו לא רוצים שיהיו כאן, כך שיהיו בטוחים במקום שיקלטו אותם.
אמנון כהן: את זה צריך לעשות כמדינה יהודית.
אמנון כהן: נקיים ישיבות בוועדה משותפת עם הוועדה לעובדים זרים, בראשות חה"כ הורוביץ, על מנת לעקוב מקרוב על הדברים.
אמנון כהן: חברי כנסת יכולים לבוא עם הצעות.
אמנון כהן: בכל פעם נלבן הצעה מול הממשלה, ונקדם הצעות חוק חשובות שהיו תקועות עד עכשיו.
אמנון כהן: אם הממשלה לא עושה, זה המקום שלנו לעשות.
אמנון כהן: אנחנו נפנה לראש ממשלת ישראל לקיים דיון בממשלה לגבי כל נושא של עובדים זרים, מסתננים, פליטים, מהגרי עבודה, עם כל משרדי הממשלה.
אמנון כהן: לאחר מכן, נבקש שתוקם ועדת שרים לעובדים זרים, שתתכנס פעם בשבוע.
אמנון כהן: אנחנו נלווה אחת את השנייה.
אמנון כהן: אנחנו פונים למשרד החוץ לקיים דיאלוגים עם מדינות מוצא ומדינות אחרות שמוכנות לקלוט, עם תמריצים כאלה ואחרים.
אריה ביבי: ועדת שרים אופרטיבית, כדי שזה לא יהרוס את העניין.
מירי רגב: עד שיקימו ועדה ייקח שנתיים.
מיכאל בן-ארי: זו שיטה לכך שיבואו לכאן עוד מיליון מסתננים.
אמנון כהן: נפנה למשרד הפנים שיעבוד על האכיפה, כדי יתגבר את הכוחות שפועלים בשטח.
אמנון כהן: נפנה למשרד הביטחון כדי להאיץ את בניית הגדר עם מצריים כמה שיותר, ובנוסף יחשוב על הגבול עם ירדן.
אמנון כהן: ברגע שסוגרים מקום אחד, זה כמו גומי או בלון, יוצא מהצד השני.
אמנון כהן: כבר עכשיו צריך לתכנן את זה בתקציב הבא.
אמנון כהן: אנחנו מברכים את השר לביטחון פנים, שכבר אחרי הסיור הכניס פלוגת מג"ב.
אמנון כהן: אני התרשמתי שהפלוגה עובדת.
אמנון כהן: תעשו הערכת מצב אם צריך עוד פלוגה, לאחר דיון עם המפכ"ל ועם השר לביטחון פנים והממשלה.
אמנון כהן: נדרש לכך תקציב נוסף.
אמנון כהן: נפנה למשרד המשפטים, כדי לראות איפה עומד הנושא של הבג"צ.
אמנון כהן: כרגע אי אפשר לפעול ולייצג את הצורך הקיומי של מדינת ישראל.
אמנון כהן: יש פה בעיה קשה: בעיה דמוגרפית, בעיה חברתית.
אמנון כהן: גם הצעות החוק של חברי הכנסת, יכולות לפתור את הבעיה.
אמנון כהן: לא צריך להסתכל אם הצעת החוק היא ממשלתית או לא ממשלתית.
אמנון כהן: אם החוק טוב, תאמצו אותו ותקדמו אותו.
אמנון כהן: הועלה כאן בדיון הנושא של מחנה אוהלים.
אמנון כהן: צריך לדון בממשלה בכל ההשלכות של זה.
אמנון כהן: צריך להקים מיידית מחנה אוהלים באזור, לפני שיקום מתקן המסתננים בנובמבר.
מיכאל בן-ארי: מה עם ועדת חקירה?
מיכאל בן-ארי: האם לא הגיע הזמן לוועדת חקירה?
אמנון כהן: הנושא של איסור השכרת דירות – צריך ללמוד איפה זה עומד.
אמנון כהן: זה עוד נדבך שצריך לתת.
אמנון כהן: בנוסף, צריך לתת מענה בנוגע לאכיפה על המעסיקים.
אמנון כהן: בנוסף, הגדלת תמריצים ליוצאים מן הארץ.
אמנון כהן: אני לא יודע באיזה סכום מדובר, כי זרקו כאן כל מיני סכומים.
מירי רגב: פשוט לא נכניס אותם, ואז לא נצטרך לתת להם תמריצים.
אמנון כהן: כרגע מישהו בפנים.
מיכאל בן-ארי: תנו את הכסף לבדואים.
אמנון כהן: הנושא הראשון על סדר-היום הוא הצעה לסדר-היום בנושא גילויי האלימות וההסתה כנגד מבקשי העבודה.
אמנון כהן: יש פה שורה של חברי כנסת: חבר הכנסת נחמן שי, מיכאל בן-ארי, שלמה מולה, נסים זאב, דב חנין, מסעוד גנאים, ג'מאל זחאלקה ועמיר פרץ שביקשו שהדיון יהיה למעשה במליאה.
אמנון כהן: היה דיון במליאה ולאחריו המציעים ביקשו לקיים גם דיון נוסף בוועדה על מנת שהוועדה תוכל גם לשמוע את כל אנשי המקצוע שמטפלים בנושא הזה, וכמובן להגיע למסקנות ולטיפול משותף בין הפרלמנט לבין הממשלה.
אמנון כהן: אנחנו כוועדה מטפלים בכל נושא המסתננים דרך גבולות מדינת ישראל.
אמנון כהן: כוועדה אנחנו אחראים על הגבולות ואנחנו גם מקיימים סיורים לראות איפה אפשר עדיין לסייע.
אמנון כהן: המדינה משתדלת לעמוד בציפיות.
אמנון כהן: זה לא נעשה בצורה מספיק טובה והגבול שבינינו לבין מצרים עדיין לא הושלם.
אמנון כהן: עוד מספר חודשים הוא יושלם.
אמנון כהן: הוועדה גם קיימה דיון בכל נושא המסתננים וגם הוצאנו סיכומים לממשלה ולראש הממשלה.
אמנון כהן: אנחנו סובלים ממצב שבו יש כניסה מסיבית של מסתננים לתוך המדינה דרך הגבול הדרומי.
אמנון כהן: כמובן שגם אצלם זה עובד בשיטה של חבר מביא חבר.
אמנון כהן: יש קבוצות המשתכנות באילת, בדרום תל-אביב, בשכונות הכי חלשות מבחינה חברתית.
אמנון כהן: הם משתכנים במקומות אלה משום שהדירות במקומות האלה הן יותר זולות.
אמנון כהן: כמדינה אנחנו לא פועלים מספיק על מנת למגר את התופעה.
אמנון כהן: צריך להוציא את האנשים שלא נשקפת סכנה לחייהם ואת אלה שלא הוגדרו כפליטים.
אמנון כהן: ישנה הבנה שחייבים להוציא אותם, אבל לא מוציאים אותם.
אמנון כהן: כבר התרענו מספר פעמים.
אמנון כהן: גם משרד החוץ חייב לעשות עבודה דיפלומטית ולהוציא את האנשים האלה.
אמנון כהן: אני לא רוצה להשתמש במושג "לגרש" אלא להוציא אותם כי אין להם מה לעשות כאן.
אמנון כהן: כשהמדינה לא פועלת ולא עושה נוצר מצב שמים מגיעים עד נפש ואז קורים מקרי אלימות שלא מתאימים לנו כמדינה, כחברה, כעם ישראל וכיהודים.
אמנון כהן: אני רוצה פה להדגיש כי בצלם ברא את האדם.
אמנון כהן: אנחנו צריכים לכבד את האדם כאדם.
אמנון כהן: אם כמדינה נכשלנו ולא גרשנו את אותו אדם זה לא אומר שצריך להתנהג כלפיו באלימות.
אמנון כהן: אני קורא מכאן לכל אזרחי מדינת ישראל לנהוג בסבלנות.
אמנון כהן: המדינה הפנימה את זה שהיא צריכה לפעול מהר בעקבות דיון שהתקיים כאן בוועדה ובעקבות מכתב שנכתב לראש הממשלה.
אמנון כהן: אחת מההמלצות שלנו היתה להקים מחנה אוהלים סמוך לגבול.
אמנון כהן: ראש הממשלה קיים דיון בממשלה והוא כבר החליט לעשות את הדבר.
אמנון כהן: מי שמגיע לכאן כמסתנן עבודה, לא כפליט, צריך לדעת שאין פה עבודה.
אמנון כהן: הוא ישהה במחנה שם ומשם הוא כבר יגורש חזרה אם הדבר אינו מסכן אותו, או למדינה אחרת.
אמנון כהן: זאת אומרת, אנחנו רואים שאט אט המדינה מפנימה שצריך לטפל.
אמנון כהן: אני הבנתי שמאיצים עוד יותר את הגבול שעומד להיבנות כי התקציב קיים.
אמנון כהן: המקטעים שם יפוזרו ליותר קבלנים על מנת שבניית גבול הכניסה תסתיים יותר מהר.
אמנון כהן: כמדינה אנחנו צריכים לדעת שאנחנו נמצאים בעולם גלובאלי.
אמנון כהן: הגבול היבשתי היחיד מאפריקה לישראל הוא הגבול הזה.
אמנון כהן: אנחנו צפויים גם למשברי מים באזור הזה של אפריקה, אפילו באזור מצרים.
אמנון כהן: אנחנו יודעים שהנילוס לאט לאט מתאדה וגם שם תהיה מצוקת מים.
אמנון כהן: אנחנו יכולים פתאום למצוא את עצמנו במצב בו גם פליטי בצורת יסתננו למדינת ישראל.
אמנון כהן: לכן, המדינה צריכה להיערך לזה וצריך לתת על כך את הדעת.
אמנון כהן: צריך לשים תכנית לכל תרחיש.
אמנון כהן: היום אנחנו דנים על גילויי האלימות וההסתה כנגד מבקשי העבודה.
אמנון כהן: כיושב-ראש ועדה אני רוצה לציין שאנחנו חושבים שצריכים להתנהג כמו בני אדם אל בני אדם.
אמנון כהן: המדינה צריכה לעשות את עבודתה, לטפל, להוציא את מי שלא שייך כאן.
אמנון כהן: אבל אל לנו לקחת את החוק לידיים ואל לנו להיגרר למקרי אלימות כי כעם שעבר הרבה דברים מבחינה היסטורית אנחנו לא אלה שצריכים לעשות את הדברים האלה.
אמנון כהן: כאמור, ההצעה לסדר הגיעה מהמליאה.
אמנון כהן: ידידי חבר הכנסת דנון אתה היית פה בזמן, הגעת הראשון, ולכן אני אתן לך להיות ראשון.
אמנון כהן: מייד לאחר מכן נעבור לאלו שביקשו את הדיון במליאה ונשמע גם את הגורמים.
אמנון כהן: אני רק מבקש שנעשה את זה באופן מכובד, אדוני.
דני דנון: קודם כל, נמצאים פה קציני משטרה.
דני דנון: אדוני, שלא יבקשו מאיתנו משכורת כי הם מגיעים לכנסת כבר כל שבוע בנושא המסתננים.
דני דנון: זה חלק מהעבודה, העבודה העיקרית שלהם היא בשטח.
דני דנון: אנחנו מברכים אותם על כך שהם הצטרפו אלינו.
דני דנון: אני רוצה לגעת בשני נושאים חשובים.
דני דנון: האחד, כולנו מגנים את האלימות.
דני דנון: אין פה צד אחד שאומר: אנחנו הטובים והשניים הם רעים.
דני דנון: כולנו מגנים את האלימות הדו-צדדית: אלימות של מסתננים כלפי אזרחי ישראל ואלימות של אזרחי ישראל כלפי מסתננים.
דני דנון: אני לא מכיר אחד בבית הזה שלא יאמר את האמירה הזאת ולא יאמר זאת בצורה ברורה.
דני דנון: הדבר השני – נושא שהוגדר פה על-ידי חברי: הסתה.
דני דנון: אני בא ואומר: צריך לגרש את המסתננים כמה שיותר מהר.
דני דנון: אני רואה היום, אדוני היושב-ראש, שגם שר הפנים, השר לביטחון הפנים וראש הממשלה – כולם התעוררו.
דני דנון: נרדמנו בשמירה, נרדמנו בשמירה ונכנסו - - -
מרינה סולודקין: דני, לא לגרש, להחזיר.
דני דנון: מרינה, את יכולה לקרוא לזה לגרש, להחזיר, להשיב לארצות המוצא.
דני דנון: אבל האקט עצמו הוא אקט קשה.
דני דנון: אני לא רואה פה את נציגי יחידת "עוז".
דני דנון: לקחת מישהו ולעצור אותו – וזה מה שמבצעים היום על דרום סודנים – ולשים אותו במתקן שהייה, לשים אותו על מטוס בכוח ולשלוח אותו חזרה, זה אקט לא נעים.
דני דנון: אפשר לקרוא לזה איך שרוצים, זה לא יהיה נעים לנו לבצע את זה.
דני דנון: אבל אני בא ואומר פה: חבריי, לומר את זה ולקדם את זה בצורה פרלמנטארית ולשכנע את הציבור בחשיבות של זה זה לא הסתה.
דני דנון: לפני שנה העליתי את הנושא הזה שצריך להוציא את המסתננים מישראל וגם אז היה עליהום תקשורתי, איך אנחנו מעיזים.
דני דנון: היה קמפיין לגבי הילדים והיתה התגייסות טוטאלית של כל המערכות על מנת להשאיר את הילדים בארץ, וכל מי שניסה להרים את הראש, אדוני היושב-ראש, הפך למסית, לפוגע.
דני דנון: אני אומר פה מילים אחרות, אפשר להסתכל באינטרנט ולראות באיזה כינויים קוראים לי ולחבריי.
דני דנון: היום גם נודע לי שקיבלתי תלונה לוועדת האתיקה של הכנסת על זה שאני קורא לגרש את המסתננים.
דני דנון: אדוני היושב-ראש, אני מגנה את האלימות, אבל לא יצליחו להשתיק אותנו באמירות: אל תדברו בנושא הגירוש.
דני דנון: אנחנו נמשיך לדבר ולראות מה האינטרס החשוב ביותר של אזרחי מדינת ישראל.
דני דנון: זה האינטרס החשוב ביותר.
שלמה מולה: אני ראיתי שלושה-ארבעה מקרים של פגיעה פיזית באנשים.
שלמה מולה: אם זה לא כתוצאה מהסתה אז מהי הסתה?
שלמה מולה: אדם רעב יהפוך לפושע כדי להתקיים, לא יעזור שום דבר.
שלמה מולה: אני לא יודע אם מישהו פה היה רעב.
שלמה מולה: אני הייתי רעב פעם.
שלמה מולה: תאמין לי שכשאתה רעב אתה לא בוחל באף אמצעי.
שלמה מולה: המדינה שלנו לא יכולה להשתוות לא לצפון קוריאה ולא לאיראן ולא למדינות חשוכות.
שלמה מולה: אנחנו מדינת חוק, מדינה שמכבדת זכויות אדם.
שלמה מולה: לכן, בוא ננהג בהם בכבוד ונחזיר אותם לבתים שלהם ולארץ מוצאם בצורה מכובדת.
דני דנון: אתה בעד להוציא אותם.
שלמה מולה: בוודאי שכן.
דני דנון: זה לא יהיה קל, אלו לא יהיו תמונות יפות, זה לא יצטלם יפה.
שלמה מולה: תאמין לי שאני לא מחפש תמונות יפות.
שלמה מולה: אבל מה שאתם עושים - מוציאים את דיבתה של מדינת ישראל רעה.
שלמה מולה: שונאי ישראל ואנטישמים משתמשים בדברים שלכם כדי לנגח את מדינת ישראל.
שלמה מולה: המדינה בסך הכול היא מדינה טובה.
שלמה מולה: נראה לי לא חכם לפגוע בארגוני זכויות אדם שעוזרים למסתננים, וגם לבוא ולהגיד: בואו נרעיב אותם ושהם לא יאכלו ולא ישתו, שלא יקבלו טיפול רפואי.
שלמה מולה: זה לא יכבד אותנו.
שלמה מולה: דני, תזכור מי אנחנו ומאיפה אנחנו באנו.
שלמה מולה: אנחנו תוצאה של האינקוויזיציה, תוצאה של מעשים אנטישמיים.
שלמה מולה: אנחנו נפגענו בחוץ-לארץ בגלל היותנו יהודים, בגלל השונות התרבותית שלנו, וזאת למרות שהיינו אזרחים של אותה מדינה.
שלמה מולה: לכן, השיח שלנו צריך להיות שיח שמכבד את מדינת ישראל, שמכבד את זכויות האדם.
שלמה מולה: אין זה אומר שמדינת ישראל צריכה להתקפל ממטרותיה העיקריות של החזרתם לביתם בצורה מכובדת.
שלמה מולה: אפשר לעשות את זה גם אחרת.
מרינה סולודקין: אני חושבת שדברים זזים.
מרינה סולודקין: זו הפעם הראשונה שהממשלה מקשיבה לעמדת תושבי השכונות בתל-אביב, לתושבי ערד, אשקלון.
מרינה סולודקין: ברור שאני חושבת שגילויי אלימות וגינוי המסתננים לא עוזרים לנושא.
מרינה סולודקין: אני רוצה לשמוע היום איזה מגעים מדיניים יש לממשלה ולמשרד החוץ עם מדינות מוצאם.
מרינה סולודקין: אני מאוד מתנגדת למילה "לגרש" כי חזרה הביתה היא לא גירוש.
דב חנין: אני רוצה להקריא לכם כמה משפטים מעדויות של נערים שמואשמים בתקיפה של אפריקאים בדרום תל-אביב.
דב חנין: אומר אחד הנערים: "אני לא רוצה לראות אותם בשכונה כי הם מסריחים ומלוכלכים.
דב חנין: ראינו סודני אז לקחתי ממנו את האופניים ושמתי לו מקל בראש.
דב חנין: ראיתי מלא ילדים עם קרשים בידיים מרביצים לסודנים.
דב חנין: כל השכונה עמדה בצד וראתה.
דב חנין: היו שני מבוגרים במקום ששיחקו אותה בצד של הילדים.
דב חנין: ".
דב חנין: זר שהותקף מספר: "חבורה של ילדים, נערים, התנפלו עליי.
דב חנין: היו להם קרשים בידיים ואלות ארוכות.
דב חנין: אני ניסיתי להגן על עצמי עם הידיים.
דב חנין: אז הגיע מבוגר והבריח אותם ואני ברחתי.
דב חנין: נער נוסף שהיה חשוד בתקיפות סיפר לחוקרים: "פתאום אנחנו רואים את א'" – אני לא מביא את השם.
דב חנין: "הוא עושה לי: אתם רוצים לבוא להרביץ לסודנים?
דב חנין: מביאים להם מכות ושודדים אותם.
דב חנין: ילדים הלכו עם קרשים ביד.
דב חנין: אני רואה ילדים מסביב מרביצים לו עם קרשים.
דב חנין: ירד לכושי דם מהראש ובעורף.
דב חנין: הוא ביקש חזרה את האופניים שלקחו לו.
דב חנין: אבל הם עשו לו: עוף, עוף מפה.
דב חנין: א' בן ה-16 סיפר לחוקרים בראשות סגן ניצב אלון מגן מפקד התחנה: "התארגנו, אני, ג' וב' לתפוס סודני ולהרביץ לו.
דב חנין: הלכנו ברחוב וג' היה עם שרשרת ברזל.
דב חנין: ב' היה עם אלת גולף ואני הייתי עם קסדה כחולה של אופנוע.
דב חנין: באתי לסודני מאחורה והבאתי לו - - -
אמנון כהן: חבר הכנסת דב חנין, בסדר, אבל אני גם פגשתי בסיור ילדה בת 12.
אמנון כהן: היא אמרה לי שהיא לא יכולה לצאת מהבית אחרי השעה ארבע בערב.
דב חנין: ודאי, דברים נוראים ואיומים.
אמנון כהן: יש לי פי אלף מכתבים יותר חמורים.
אמנון כהן: אישה מבוגרת אומרת שהיא מגיעה לבנק - - -
דב חנין: תביא את כל המכתבים, אני בעד שתביא אותם.
דב חנין: תביא אותם לפה, חובתך להביא אותם לפה.
אמנון כהן: אני אביא אותם.
דב חנין: למה אתה לא מביא אותם?
דני דנון: דב, אם כל כך רע להם שיצאו מפה.
דב חנין: תפקידנו לתת תשובה גם לאישה שאתה מדבר עליה וגם למקרים שעליהם אני מדבר.
אמנון כהן: הקשישה אומרת: יש לי יום שבו אני הולכת לבנק כדי לקבל את כספי הפנסיה.
אמנון כהן: היא פוחדת ללכת.
אמנון כהן: היא הולכת רק כאשר אחד מהנכדים בא איתה ומלווה אותה.
דב חנין: תביא את המכתב, החובה שלנו לתת תשובה.
דב חנין: בוודאי, יפה.
דב חנין: אומר א' בן ה-16: "התארגנו אני, ג' ו-ב' לתפוס סודני להרביץ לו.
דב חנין: הלכנו ברחוב ו-ג' היה עם שרשרת ברזל.
דב חנין: באתי לסודני מאחורה והבאתי לו קסדה בגב.
דב חנין: ב' הרביץ לו עם מקל גולף.
דב חנין: ג' חנק את הסודני וברגע שהוא נפל - - -
דני דנון: אתה מוכיח שצריך להחזיר אותם לסודן, אתה מוכיח את זה שלא טוב להם פה.
דב חנין: ממה אתה מבוהל?
דני דנון: לא, אני מסכים איתך שמסוכן להם פה.
דני דנון: צריך אולי להוציא אותם מפה.
דני דנון: אני מסכים איתך, לא טוב להם פה.
דב חנין: אני לא קטעתי את הדברים שלך, אל תגן על זה.
דב חנין: אל תגן על זה.
דב חנין: אתה רוצה להגן על זה?
דב חנין: אז תן לשים את הדברים על השולחן.
דני דנון: אני מסכים שלא טוב להם פה.
דני דנון: בוא נחזיר אותם לג'ובה, לאסמרה.
דני דנון: הרבה יותר בטוח שם, יותר רגוע.
דני דנון: אני איתך במאה אחוז.
דב חנין: אני לא קטעתי אותך, לא הפרעתי לך לדבר.
דב חנין: תן לי לסיים לדבר.
דב חנין: אני אגיד את דבריי ולא את דבריך.
דב חנין: "זה היה בל"ג בעומר.
דב חנין: ישבנו ו-ח' קרא לכל סודני שעבר ועשה לו: בוא, בוא.
דב חנין: עברו שם אנשים ואמרו לו כל הכבוד.
דב חנין: כשהגיע סודני אחד על אופניים חצי מהילדים שהיו במקום רצו אליו, הרביצו לו ולקחו לו את האופניים.
דב חנין: באתי לסודני מאחור, תפסתי אותו מהצוואר והפלתי אותו וכולם הרביצו לו.
דב חנין: התקשר לי א' ואמר לי שיש להם שרשראות וקסדות, סיפר נער אחר.
דב חנין: הם מצאו סודני אחד ואז א' בא אליו מאחורה ונתן לו עם צינור חזק בראש.
דב חנין: כולם קפצו על הסודני וגם אני באתי להביא לו עם הקרש.
דב חנין: כולם הרביצו לו.
דב חנין: אחרי זה באו שלושה סודנים ואנחנו ברחנו הביתה.
דב חנין: נער אחר ניסה לנמק את המעשים: "אני שונא סודנים ואריתראים.
דב חנין: החוק שואל אותו: למה?
דב חנין: הנער אמר: לא יודע, הם גונבים ואונסים.
דב חנין: החוק הקשה: אבל גם ישראלים גונבים ואונסים, למה אתה לא מרביץ להם?
דב חנין: והנער ענה: לא יודע, אני שונא רק אריתראים וסודנים.
דב חנין: חכה, אני רק התחלתי.
דב חנין: אתה יודע, זו הצעה לסדר שעבר לוועדה כדי שנדון בה לעומק ואני מתכוון לעשות את זה.
דב חנין: אני עושה את זה.
אמנון כהן: אבל מה אתה מציע?
אמנון כהן: קראת את המקרים הקשים ביותר שכולנו מגנים אותם.
דב חנין: אני מדבר שתי דקות, אתה כבר קוטע אותי.
דב חנין: אני מבקש, אני מבטיח שאני אגיע למה שאני מציע.
דב חנין: תן לי.
דב חנין: אדוני היושב-ראש, אנחנו יהודים, כמוך, חבר הכנסת דנון, חבר הכנסת מולה, חברת הכנסת סולודקין, חבר הכנסת כץ.
דב חנין: אני שואל אתכם עכשיו בצורה לגמרי לגמרי אישית, האם זה לא מזכיר לנו משהו?
דב חנין: האם זה לא מצלצל לנו מוכר מההיסטוריה שלנו?
דב חנין: ואתה אמרת, אדוני היושב-ראש, ובצדק: בצלם אלוהים ברא את כולם, בצלם אלוהים ברא את האדם.
דב חנין: האנשים האלה הם בצלם, מבקשי חיים.
דב חנין: האם הם פליטים, הם לא פליטים, מבקשי מקלט, מבקשי עבודה?
דב חנין: בטח הם מבקשי חיים.
דב חנין: הם לא באו לפה בשביל הכיף, הם מנסים לחיות יותר טוב.
דב חנין: אולי קשה להם, אולי רעב.
דב חנין: אתה מדבר, ובצדק, על משבר נוראי של יובש ובצורת באפריקה.
דב חנין: יש משטר אימים באריתריאה.
דב חנין: המון המון צרות, ברחו והגיעו לכאן.