GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נחמן שי: הם לא אשמים כי מקבלי ההחלטות במדינת ישראל לא ידעו להתמודד עם הבעיה הזאת.
נחמן שי: גם כאשר ניגשו לגדר עשו את זה באיטיות גדולה מאוד.
נחמן שי: אנחנו זוכרים את ההתנגדות שהיתה לגדר, זה לא משהו שהסכימו עליו מהיום הראשון.
נחמן שי: רק עכשיו זה נעשה דחוף.
נחמן שי: אגב, זה נעשה דחוף בגלל שינוי המצב הביטחוני בסיני יותר מאשר בגלל המסתננים האלה.
נחמן שי: זה מה שעשה בסוף את הלחץ הסופי.
נחמן שי: אני מאמין שאפשר יהיה למצוא פתרון כזה או אחר ולא יישארו פה 60,000.
נחמן שי: יתחילו להוציא אותם ויצאו.
נחמן שי: חלק כבר יצאו אולי בכוחות עצמם אם הם יוכלו וחלק יחדלו מלבוא.
נחמן שי: התופעה הזאת תיעצר.
נחמן שי: היא תיעצר כי הגדר כן תעצור אותם.
נחמן שי: המסר יעבור חזרה למדינות האם.
מיכאל בן-ארי: איזה מסר יעבור?
נחמן שי: המסר הוא שאי-אפשר להיכנס לישראל.
נחמן שי: זה יעבור, אני מניח שעכשיו זה ייעצר.
נחמן שי: שינוי בדפוסי ההתנהגות עכשיו הוא נכון.
נחמן שי: הוא נכון לעצור אותם, הוא נכון לכלוא אותם, והוא נכון לנסות ולהחזיר אותם.
נחמן שי: חלק יחזרו כך, חלק יחזרו אחרת.
נחמן שי: התופעה הזאת לא תישאר בהיקף הזה, היא תקטן.
נחמן שי: יכול להיות שהיא לא תיעלם לחלוטין.
נחמן שי: קשה לי לראות שאנשים ייכנסו, ודאי לא בהיקפים האלה.
נחמן שי: אבל אני עכשיו מוטרד מההשלכות העתידיות של זה.
נחמן שי: אני מוטרד מזה שהשד יצא מהבקבוק, השד של הגזענות יצא מהבקבוק בחברה הישראלית שעברה ועוברת תהליכים קשים מאוד וארוכים של ללמוד לקבל את האחר והשונה.
נחמן שי: יושב פה ידידי הטוב שלמה מולה שמוצא את עצמו ואת חבריו האתיופים נופלים לאותה קטגוריה שלך עכשיו, אדון בן-ארי.
מיכאל בן-ארי: אני חייב להגיד לך שמי שהיה בקליטת יהדות אתיופיה זה אני ולא אתה.
מיכאל בן-ארי: בוא נשים דברים על השולחן.
מיכאל בן-ארי: כשאני השתחררתי ממלחמת לבנון אני הייתי בקליטת יהדות אתיופיה, במרכזי הקליטה.
מיכאל בן-ארי: אותך לא ראיתי שם אז אל תדבר על גזענות.
מיכאל בן-ארי: האתיופים הם אחים שלי, קיבלנו אותם.
מיכאל בן-ארי: מי שעושה עכשיו נזק ליהדות אתיופיה זה מי שמקבל פה את המסתננים, זה מי שעושה נזק.
נחמן שי: אתה תופתע מהמעורבות שלי בנושא הזה של יהדות אתיופיה לכל אורך פס הקליטה שלהם, מהטסתם במבצע שלמה ועד הגעתם ארצה, וכן הלאה.
נחמן שי: אני באמת לא רוצה לחלק פה ציונים, אבל לא זו הנקודה.
מיכאל בן-ארי: אל תחלק לי ציונים בעניין הזה כי גם לי יש חלק בזה.
נחמן שי: אנחנו התרנו במידה מסוימת גם את דמם של חברינו שעלו מאתיופיה.
מיכאל בן-ארי: מי שהביא את המסתננים.
נחמן שי: ברגע שצבענו את האויב בצבע שחור אז כל אחד מאיתנו שגוון עורו שחום נכנס לקו האש.
נחמן שי: עכשיו כולם כאלה כי אנחנו כבר לא יודעים להפריד.
נחמן שי: אם אנחנו לא יודעים להפריד אז גם הציבור הרחב לא יודע להפריד.
נחמן שי: זה שחלק שמים כיפה על הראש וחלק לא שמים על כיפה על הראש זה כבר לא סימן, כי גם הסודנים והסומלים והקונגים ילמדו שכיפה משחררת.
נחמן שי: זה יותר גרוע, זה איך אנחנו מחנכים את עצמנו ואת הילדים שלנו לקבל את האחר והשונה.
נחמן שי: העולם הזה בו אנחנו חיים הוא עולה שונה, הוא עולם מגוון.
נחמן שי: הוא לא עולם לבן כולו, הוא כבר לא עולם לבן.
מיכאל בן-ארי: ידידי היקר, גם אני לא לבן.
מיכאל בן-ארי: אנחנו מדינה שקיבלנו את השונה כי קלטנו את יהדות ברית-המועצות.
מיכאל בן-ארי: אנחנו לא צריכים לקלוט כאן את כל העולם, את כל הסינים, את כל אפריקה ואת כל הפיליפינים.
נחמן שי: לא הצעתי, אבל בעולם בו אנחנו חיים יש חברות מגוונות שצבע העור של האנשים שלהם הוא מגוון ושהתרבויות שלהם הן מגוונות ולומדים לחיות האחד עם השני.
נחמן שי: גם אנחנו בארץ הזאת צריכים ללמוד האחד עם השני.
מיכאל בן-ארי: כמה כאלה?
נחמן שי: אני לא יודע, אני לא סופר.
מיכאל בן-ארי: אני כן.
נחמן שי: אני לא סופר.
נחמן שי: אני מגדל פה את הנכדים שלי ואתה מגדל פה את הנכדים שלך, ואתה רוצה שהם יהיו אנשים - - -
מיכאל בן-ארי: אני רחוק מהנכדים, אני מגדל את הילדים.
נחמן שי: זה יגיע, אתה רק תחכה בסבלנות.
נחמן שי: אתה תרצה שהם יהיו אנשים פתוחים אפילו אם הם יחזיקו בדעות שלך שהן הפוכות משלי.
נחמן שי: אם אתה רוצה שאני אפנה אותך לטקסטים התנ"כים שאני ואתה גדלנו עליהם אז תקרא מה כותבים שם על האחר ועל השונה, ודיברנו על זה כבר בעבר.
מיכאל בן-ארי: תביא, קדימה בוא נשמע שיעור.
מיכאל בן-ארי: גם אני אתן לך שיעור.
נחמן שי: אני אביא, אחר כך אביא לך שיעור בתורה.
מיכאל בן-ארי: מה עשה גדעון למדיינים?
נחמן שי: די, מספיק.
אמנון כהן: חבר הכנסת בן-ארי, תן לו לדבר.
אמנון כהן: מה אתה מציע, חבר הכנסת נחמן שי?
נחמן שי: קודם כל, אני מציע שהממשלה תהיה סוף סוף נחושה לשם שינוי במדיניות שלה.
נחמן שי: עכשיו היא נישאת על גלי תמיכה ציבורית, זה חשוב.
נחמן שי: גם כשהתמיכה הציבורית תשתנה אולי או תלך לפה, זה לא משנה.
נחמן שי: הממשלה צריכה להחליט שמקומם של אותם אנשים שנכנסו הנה כמסתננים הוא לא פה.
נחמן שי: אני לא יודע אם קיבלנו פה את הנתונים של הפליטים האמיתיים כי החמצתי את החלק הראשון.
נחמן שי: ברור שהם בודדים, כל היתר הם אנשים שהם לא צריכים להישאר במדינת ישראל וצריך למצוא להם פתרון אנושי בזמן הקרוב ביותר כי ההשלכות של זה לכל הכיוונים הן חמורות.
נחמן שי: הדבר הבא – אני מציע שהוועדה תרשום לפניה את הסוגיה החינוכית-מוסרית שהעליתי על סדר-היום.
נחמן שי: לא ועדת הפנים תטפל בזה, אולי ועדת החינוך, אולי שר החינוך.
נחמן שי: מה זה אומר מבחינתו של הדור הצעיר שגדל במדינה הזאת?
נחמן שי: זה צריך להיות גם בבתי-הספר.
נחמן שי: צריכים להבין שזו גם מדינה שיש לה ערכים מסוימים שחלק מהם זה לקלוט פליטים ולקלוט אנשים נרדפים.
נחמן שי: זה גם חלק מהאתוס של מדינת ישראל.
נחמן שי: את הדברים האלה אנחנו צריכים להשאיר במדינת ישראל ברוח של המדינה הזאת, אחרת היא לא תהיה מדינת ישראל והיא לא תהיה מדינת העם היהודי.
דוד גז: דוד גז, מפקד מרחב יפתח.
דוד גז: ראשית, אני רוצה לפתוח בדברים כי נאמרים פה דברים על המפכ"ל.
דוד גז: אומרים פה בפעם השנייה ברציפות שהמפכ"ל התבטא בנוגע לעבודה ומוציאים את הדברים מהקשרם.
דוד גז: המפכ"ל אמר שחייב עד שיימצא פתרון - - -
אמנון כהן: זה היה פה.
דוד גז: אני יודע, זה עולה מחדש.
אמנון כהן: אני אתקן.
אמנון כהן: המפכ"ל אמר.
אמנון כהן: בוודאי שהמפכ"ל כפוף לממשלה והוא עושה את עבודתו נאמנה.
אמנון כהן: אבל הוא אמר בראייה שלו, גם על-פי מה שחברי כנסת אומרים: בן-אדם רעב יכול מהר מאוד להיגרר לדברים שליליים.
אמנון כהן: הוא אמר: הם הופכים להיות קליינטים שלי ברגע שאני לא להם פתרון תעסוקתי כי תעסוקה מביאה גם לאוכל, גם לקורת גג וגם ללינה.
אמנון כהן: אם לא ניתן לו כמדינה הוא הופך להיות לפציינט שלי, זה הכול.
אמנון כהן: לזה הוא התכוון, הוציאו את הדברים מהקשרם.
אמנון כהן: אני גם מזדהה איתך, המפכ"ל עושה עבודתו נאמנה.
אמנון כהן: הוא אמר את זה בראייה כמפכ"ל בשביל למגר את תופעת האלימות.
אמנון כהן: אבל אם המדינה חושבת אחרת הוא בוודאי יעשה את עבודתו נאמנה.
דוד גז: אנחנו נעשה את כל מה שהמדינה אומרת.
שלמה מולה: מה פסול במה שהוא אמר?
דוד גז: הדברים צריכים לקבל את השיוך הנכון של האמירה והיא נאמרה בהקשר שבן-אדם רעב עובר עבירות, בן-אדם במצוקה מן הסתם נגרר גם לאלימות.
דוד גז: אם כבר אנחנו מגיעים לנושא אז בוא נגיע לנושא עצמו.
דוד גז: אנחנו עדים לאירועי אלימות.
דוד גז: נכון אמר חבר הכנסת כץ קודם.
דוד גז: לא כולם אלימים ולא כולם עבריינים ולא כולם גנבים.
דוד גז: יחד עם זאת, בעקבות אירועים שהיו, ואני רוצה להתכוון לכיוון אירועי יום העצמאות, בעקבות אירועי יום העצמאות התחילו הפגנות ואירועים של פגיעה בזרים.
דוד גז: אירועים לא רבים, אבל הם אירועים שהם חמורים מאוד והם עלו על סדר-היום גם התקשורתי וגם הציבורי.
דוד גז: רוב האירועים האלה הסתיימו במעצרים.
דוד גז: הקריא דב חנין מעדויות שנמסרו אצלי במרחב בתחנה המשטרה – קטינים שנגררו על-ידי בגירים לפגוע בזרים באשר הם זרים.
דוד גז: צריך להיות מאוד אחראיים בנוגע לתרבות השיח במדינת ישראל.
דוד גז: לתרבות השיח לא אחראית משטרת ישראל.
דוד גז: זה צריך לצאת מכאן והחוצה.
דוד גז: אנחנו חייבים לחזק את הנוכחות המשטרתית גם פה עד שיימצא פתרון, עד שיהיה מצב שבו כמות אוכלוסייה בתא שטח כזה צפוף תמצא ותבוא על פתרונה, ואז יהיה הרבה יותר קל להתמודד עם הדברים.
דוד גז: כשאנשים גרים בצפיפות, בתנאים של אי-תעסוקה ובתנאים של בעיות רווחה, רפואה ובעיות אחרות, הם כמובן מגיעים ויש גילויי אלימות.
דוד גז: אני אומר ואני אומר באחריות, כמות האירועים יחסית לכמות הציבור ויחסית לכמות הבעיות שיש כרגע היא נסבלת, היא נמוכה.
דוד גז: אבל אסור שיהיו אירועים.
דוד גז: כל אירוע הוא אירוע יותר מידיי.
דוד גז: אסור להיגרר לאלימות הזאת, לא המילולית ולא האחרת מכיוון שבציבור של אנשים צעירים אפשר לגרור צעירים להרבה מאוד עבירות, להרבה מאוד אלימות, מכיוון ששיקול הדעת שלהם הוא בעייתי והוא מורכב.
דוד גז: אלו הם הדברים.
שלמה מולה: מבחינה סטטיסטית בנתונים שאתם מפרסמים כל שנה לגבי הפשיעה של הזרים באופן כללי בהשוואה לנתוני הפשיעה בארץ.
שלמה מולה: חייב להיות פילוח כזה.
שלמה מולה: ראשית, אם יש לכם פילוח מהו האחוז ואיך אתה רואה?
שלמה מולה: שנית, האם מישהו שאל אתכם, ברמת המטה אפילו, האם המדיניות הזאת של השארתם במרכז הארץ, באזור הזה של תל-אביב בלבד – אגב, זו מדיניות מכוונת – האם המדיניות הזאת לא הוכיחה את עצמה?
שלמה מולה: ביחס לחוסר המעש של האנשים ולפשיעה ברור שריכוז באזור אחד מביא נטל גם על האזרחים המקומיים.
שלמה מולה: הסתובבות בחוסר מעש יוצר גם איזשהו סיר לחץ של פשיעה.
אמנון כהן: אתה תענה אחר כך לשני חברי הכנסת.
חיים אמסלם: אני דווקא כן רוצה להתייחס בקצרה לנושא הדיון היום.
חיים אמסלם: אני חושב שדבריו של חבר הכנסת בן-ארי קודם גם אם הם נתפסים בציבוריות הישראלית כדברים מאוד קשים, אי-אפשר לבוא בשם הרחמים ולבקש שתתאכזר על עצמך ועל סביבתך.
חיים אמסלם: אני רוצה לציין לפרוטוקול שני אירועים שהיו לאחרונה: היה כאן תושב דרום תל-אביב והוא בכה בוועדה, ומישהי סיפרה מה היא חווה ומה היא עוברת בתכנית לילה.
חיים אמסלם: אין ספק שעם ישראל הוא עם רחמן, ואין ספק שכולנו יודעים, חבר הכנסת נחמן שי, את מצוות התורה לגבי אי-הסגרת העבד וכל הדברים היפים.
חיים אמסלם: למרות שהיה נראה מהוויכוח כי אתה וחבר הכנסת בן-ארי חלוקים ביניכם, אבל לדעתי הוא הסכים ל-95% ממה שאתה אמרת.
חיים אמסלם: אין ויכוח.
חיים אמסלם: היה פה מחדל מאוד גדול של מדינת ישראל, לא התנהלו נכון.
חיים אמסלם: מכאן והלאה צריך להפסיק את המחדל הזה ולתקן.
נחמן שי: זה לא מה שהוא אמר פה, זה מה הוא אמר בדרום תל-אביב.
מיכאל בן-ארי: מה אמרתי?
מיכאל בן-ארי: סודנים לסודן.
מיכאל בן-ארי: תגיד מה אמרתי.
נחמן שי: אני לא הייתי שם, אני מסתכל על התוצאה.
מיכאל בן-ארי: אני מאוד נזהר בלשוני.
מיכאל בן-ארי: כל מילה שלי מדודה.
מיכאל בן-ארי: לא אמרתי סרטן, לא אמרתי שום דבר אחר.
מיכאל בן-ארי: אני אמרתי את מה שאני אומר שלוש שנים.
חיים אמסלם: הדיון היום הוא באמת לא על עיקרון דבריך, חבר הכנסת נחמן שי, כי אתה צודק במאת האחוזים.
חיים אמסלם: אין ויכוח ונדמה לי שרוב החברה הישראלית לא מתווכחת.
חיים אמסלם: נושא הדיון היום הוא על הדברים שנאמרו ואיך שהם נתפסו ולובו כמובן על-ידי גורמים כאלה ואחרים ונתפסו כדברי הסתה.
חיים אמסלם: אנחנו נמצאים כאן בשעה מאוד מאוד בעייתית ואנחנו צריכים לאמץ כאן את האיזון הנכון.
חיים אמסלם: למען האיזון הנכון אנחנו כנראה נצטרך לשנן לעצמו שאנחנו נמצאים בבעיה אנושית קשה.
חיים אמסלם: כיוון שהוזכרו כאן דברי חז"ל ודברי הרמב"ם לא רציתי קודם לומר כי אין לי הרבה מה לפרשן ומה לומר.
חיים אמסלם: אני שמעתי את אותה מצוקה שהיא זעקה ועיניי זלגו דמעות.
חיים אמסלם: אני שמתי את עצמי במקום התושבים היהודים בדרום תל-אביב והבנתי שהם נמצאים במצב בלתי אפשרי.
חיים אמסלם: ברשותכם, וברשותך אדוני היושב-ראש, אקרא לכם בקצרה מדברי הרמב"ם ב"מורה נבוכים" בחלק שלישי בפרק ל"ט.
חיים אמסלם: הוא אומר כך: "וכן כל המצוות אשר מנינו בהלכות עבדים כולן חמלה וחנינה לחלש.
חיים אמסלם: ואמרו: לא תסגיר עבד אל אדוניו, הרי אם היות זה רחמים יש עוד במצווה זו תועלת גדולה והוא להקנות לנו המידה הנעלה הזאת.
חיים אמסלם: כלומר, שניתן מחסה למי שביקש חסותנו ונגן עליו ולא נמסרו בידי מי שערק מפניו.
חיים אמסלם: ולא די בכך שתיתן מחסה למי שביקש חסותך אלא שעוד מוטלת עליך החובה והוא שתדאג לצרכיו ותטיב לו, ואל תכאיב ליבו בדברים.
חיים אמסלם: והוא אומרו יתעלה, עימך ישב בקרבך במקום אשר יבחר באחד שעריך, בטוב לו לא תוננו.
חיים אמסלם: .. אלה הן המידות המאוזנות בלי ספק אשר הם עיקר חוקים ומשפטים צדיקים.
חיים אמסלם: ".
חיים אמסלם: אלא מה?
חיים אמסלם: גם מידת הרחמים במקום שאתה משתמש בה לא במקום הנכון היא אכזריות.
חיים אמסלם: בוא נמשיל לעצמנו משל.
חיים אמסלם: באו כמה עשרות בודדות והם פליטים אז כולנו נעורר בליבנו מידת הרחמים, ואנחנו נטיב להם כמו שאומר הרמב"ם.
חיים אמסלם: אבל אנחנו לא מצווים לעורר את מידת הרחמים ולהתאכזר על עצמנו ועל סביבתנו.
חיים אמסלם: מה שמתבקש מהדיון הזה היום כפי שהוא הוגדר כאן הוא הדברים המאוזנים.
חיים אמסלם: מצד אחד, ברור שכמות של אותם שנמצאים כאן, בין שתקרא להם פליטים או לא פליטים, היא בסופו של דבר מזיקה לנו, וצריך להפסיק את זה.
חיים אמסלם: צריך לסיים את זה במאמץ גדול של אנושיות, דרך ארץ, ושלא יהיה חלילה בסופו של דבר מצב שבמקום שאנחנו אמורים להיות אותו עם שכן מרחם, ניתפס אולי לא בדרך הנכונה.
חיים אמסלם: החוכמה פה היא האיזון הנכון.
אמנון כהן: תשלים את התשובה, בבקשה.
דוד גז: כן, אני רוצה להשיב ולהתייחס ולעניין המעורבות שלהם בפשיעה.
דוד גז: אני אומר מבחינת הנתונים ותנאי השטח של ריכוז האוכלוסייה בדרום תל-אביב, העלייה של האלימות של הפשיעה היא עלייה מדאיגה ביותר מזה מספר שנים.
דוד גז: היא מכפילה ומרבעת את עצמה כתוצאה מהמצוקות האלה.
דוד גז: אי-אפשר להתעלם.
נחמן שי: של מי פשיעה?
נחמן שי: של הקבוצה הזאת?
דוד גז: אני מדבר עלייה בתא השטח בקבוצה.
דוד גז: המעורבות של הזרים, של כל הזרים, בפשיעה, בדגש על אפריקאים, בתא השטח של כל השכונות בדרום תל-אביב: בנווה-שאנן, שכונת התקווה, שכונת פלורנטין, עזרא, איפה שלא תלכו, היא עלייה במעורבות שלהם מסך הפשיעה הכולל.
דוד גז: היא יותר מאשר מכפילה את עצמה משנה לשנה.
דוד גז: ככל שאנחנו ניגשים ומפלחים את עבירות האלימות הקשות, את עבירות המין הקשות, את אירועי השוד הקשים, הנתח שלהם הוא הרבה יותר גדול והרבה יותר דרמטי.
דוד גז: אם אני אקח רק את שנת 2012 – הנתונים כרגע לא מולי, אבל אני עוסק בהם יום יום - המעורבות שלהם באירועי השוד שאנחנו יודעים עליהם ומטפלים בהם היא עברה את 60% מסך כל אירועי השוד בתא השטח הזה.
נחמן שי: איזה סוג מעשה שוד?
נחמן שי: מה הם שודדים?
דוד גז: מעשים של שוד אלים באמצעות סכין, שוקר חשמלי, גז מדמיע או מכות, או בחבורה.
דוד גז: גם חבורה הופכת את העניין לשוד בנסיבות מחמירות.
דוד גז: אלו הם האירועים.
דוד גז: אירועי אונס ומעשי סדום בכוח, המעורבות שלהם כבר מזמן חצתה את ה-60%.
דוד גז: נכון לדקה הזאת אנחנו עומדים על 65% בתא השטח הנתון כרגע.
דוד גז: אני מדבר על השכונות בדרום תל-אביב.
דוד גז: נכון אחוז הגילויים שלנו בעבירות האלה הוא גבוה, עדיין גבוה ביחס לבעייתיות, ביחס לזיהוי של האשים כי בכל זאת מדובר באנשים עלומים מבחינתנו.
דוד גז: אין להם זהות אמיתית.
דוד גז: כאן אנחנו מגיעים רק באמצעות אותן מערכות שאנחנו מפעילים ובאמצעות המדע והמודיעין שלאט לאט נאסף ומעמיק באוכלוסיות האלה.
דוד גז: אבל זה עסק מורכב, לא פשוט.
מיכאל בן-ארי: אדוני מפקד המחוז, כמה משאבים קיבלת בשנתיים האחרונות במרחב שלך שהמציאות שם השתנתה לאין היכר מבחינת הצרכים שלה?
דוד גז: אני יכול להתייחס רק למה שקרה לאחרונה.
דוד גז: אנחנו תוגברנו כרגע גם בתחנת משטרה שמכפילה את גודלה, ובאמצעות פלוגת מג"ב שהגיעה אליי כבר לפני חודש בערך.
נחמן שי: כמה לוחמים בפלוגת מג"ב?
דוד גז: זה בסביבות חמישים לוחמים.
נחמן שי: כל הזמן שליש בחוץ?
דוד גז: אנחנו מתאימים את זה לשעון החיים.
דוד גז: אין צורך להפעיל את כולם בדקה מסוימת.
מיכאל בן-ארי: מכובדי מפקד המרחב, שנינו יודעים שזה לתגבר בחוקים, זה לתגבר בתאי מעצר, זה לתגבר בכתבי אישום.
מיכאל בן-ארי: האם גם בזה תוגברת?
דוד גז: הוקמה ואושרה תחנת המשטרה בלוינסקי בחוקרים, בבלשים ובסיירים שאמורים לטפל.
דוד גז: להגיד שזה מספיק?
דוד גז: אף פעם לא.
דוד גז: אבל יחד עם זאת אי-אפשר להגיד שהתעלמו.
דוד גז: משרד הבט"פ עשו הרבה מאוד פעולות לקדם.
דוד גז: חייבים לחזק גם את זה מכיוון שחייבים להרחיב את הנוכחות בשטח, בתא שטח צפוף מאוד.
דוד גז: זה לא אוכלוסייה שנספרת על-ידי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.
דוד גז: בחלוקה של אוכלוסייה היא לא אוכלוסייה רשומה.
דוד גז: מדובר בעשרות אלפים באותו תא שטח מה שיוצר את הצרכים המיוחדים של המקום הזה.
שלמה מולה: מה זאת אומרת לא "רשומה"?
אמנון כהן: כשבאים כל פעם עוד מאה אנשים זה לא נרשם באף מקום.
אמנון כהן: הגיעו שני אוטובוסים ומי יודע?
דוד גז: הם לא נספרים.
שלמה מולה: לא, בן-אדם מגיע והוא פורץ את גבולות מדינת ישראל.
אמנון כהן: לא שם, הוא מתכוון כשהוא בארץ.
אמנון כהן: לאזור תל-אביב הגיעו עכשיו עוד ארבעה אוטובוסים.
מיכאל בן-ארי: אתה לא יודע מיהו בן-האדם, זו הבעיה.
אמנון כהן: אתה התייחסת עד כמה האלימות הוגברה לגבי האוכלוסייה שלנו.
אמנון כהן: האם כלפי הזרים היתה עלייה גם באלימות?
דוד גז: אני אמרתי, היתה איזושהי עלייה מאחרי יום העצמאות ועד אחרי ההפגנות, וזה מתיישר כרגע בחזרה לאותו מקום.
דוד גז: אירועים תמיד יהיו בצפיפות כזאת.
דוד גז: אירועי אלימות יש בין ילדים, בין נערים ובין מבוגרים גם על רקע סכסוך של צפיפות.
דוד גז: אין פתרון אלא להיות שם, לטפל במוקדי החיכוך.
דוד גז: אבל צריכים למצוא את הפתרונות כפי שעולים פה, שאלות לא למשטרה אלא למי שאמור לתת.
מיכאל בן-ארי: אתה תרשום במסקנות את מה שהוא אמר עכשיו, לא?
אמנון כהן: אני אומר, ואם תרצה להוסיף תיכף נראה.
אמנון כהן: אני חייב לסכם את הדיון כי אנחנו צריכים לסיים את הדיון.
אמנון כהן: על-פי רוח הדברים שנאמרו גם על-ידי חברי הכנסת אנחנו רואים כי כרגע זה מחדל של הממשלה או ממשלות.
אמנון כהן: לכן, אנחנו פונים לממשלה לפתור לאלתר את בעיית המסתננים, לקבוע מדיניות ברורה ולפעול על פיה.
אמנון כהן: גם לשנות את שיח הציבור כלפי אותם מסתננים.
אמנון כהן: המטרה הסופית שצריכה להיות היא להוציאם כמה שיותר מהר למקום מבטחים לאחר שעושים משא-ומתן.
אמנון כהן: הוועדה פונה למשרד החוץ, כמו שציינתי קודם, לדווח לוועדה על מגעים שהוא מקיים כלפי מדינות אחרות על מנת להוציאם למקום מבטחים, כמו שאמרנו.
אמנון כהן: אם הנושא הוא חסוי אז נקבל החלטה ונקיים דיון בוועדת המשנה שלנו.
אמנון כהן: הוועדה כמובן מגנה כל מעשה אלימות כלפי כל אדם כי בצלם אלוקים ברא את האדם.
אמנון כהן: לכן, כוועדה אנחנו מגנים כל אלימות כלפי כל אדם באשר הוא.
אמנון כהן: צריכה להיות סובלנות וסבלנות.
אמנון כהן: ישר כוח למשטרת ישראל.
מיכאל בן-ארי: אדוני, האם אפשר להוסיף משפט ברשותך?
אמנון כהן: נראה מה אתה אומר.
מיכאל בן-ארי: הוועדה קוראת למשרד לביטחון הפנים לתגבר את כל הדרגים של - - -
אמנון כהן: אני התרשמתי שהיא עושה את זה.
מיכאל בן-ארי: בוא נדרוש.
אמנון כהן: אנחנו מבקשים.
מיכאל בן-ארי: אסור לו לעשות את זה.
מיכאל בן-ארי: ברמיזה שמענו שיש- - -
אמנון כהן: חבר הכנסת בן-ארי מבקש מהשר לביטחון הפנים לתגבר את הכוחות שפועלים ולתת ביטחון לתושבי האזורים הללו.
מיכאל בן-ארי: בכל הדרגים.
אמנון כהן: בכל הדרגים.
מיכאל בן-ארי: - - - לא במשמר הגבול שעושה רוח וצלצולים, אלא שכאשר מביאים את העבריין יש מי שיקלוט אותו,יש מי שיחקור אותו ויש מי שיגיש כתב אישום.
נחמן שי: למה אתה מדבר רק על אזור מסוים בתל-אביב?
נחמן שי: בשבוע שעבר למדנו שיש בעיה בירושלים.
מיכאל בן-ארי: הוא נמצא בתוך שריפת הכרמל, הוא נמצא בכרמל.
נחמן שי: זה נקרא בעין הסערה.
שלמה מולה: אני מבקש שיתווסף משפט האומר: כל טיפול במסתננים יהיה בצורה הומאנית שמכבדת את ערכיה של מדינת ישראל.
אמנון כהן: ודאי, זה ידוע.
אמנון כהן: בבקשה, אפשר להוסיף.
מיכאל בן-ארי: בנחישות וברגישות.
אמנון כהן: בבקשה, זה רשום.
אמנון כהן: על סדר-היום: הצעת חוק לתיקון פקודת המשטרה (מספר 27), הזדהות שוטר בעת פיזור הפגנה), התשע"א-2011, של חברי הכנסת אורי אריאל, דב חנין וניצן הורוביץ, פ/2899 הכנה לקריאה שנייה וקריאה שלישית.
אמנון כהן: למעשה כבר קיימנו דיון בחוק וגם שלחנו את המציעים ואת הייעוץ המשפטי לעשות תיאומים עם המשרד לביטחון פנים ומשטרת ישראל.
אמנון כהן: נאמר לי על-ידי מציע החוק, חבר הכנסת אורי אריאל, שפחות או יותר הגיעו להבנות ולהסכמות.
אמנון כהן: אנחנו רוצים להתחיל לקרוא את החוק ולשמוע את הגופים שנמצאים כאן ונתקדם לאט לאט.
אמנון כהן: אתמול בערב התקשר אלי מפכ"ל המשטרה ואמר שמאוד רצה להיות בדיון כאן ולשכנע את חברי הכנסת לגבי סעיפים כאלה ואחרים.
אמנון כהן: אמרתי שאני לא יכול לדחות את הדיון כי אנחנו מתקרבים לסוף המושב.
אמנון כהן: הוועדה גם עמוסה ברפורמה של תכנון ובנייה ואנחנו נכנסים לתהליך של הצבעות והסתייגויות.
אמנון כהן: מדובר ברפורמה מאוד רצינית וחשובה.
אמנון כהן: אמרתי שאנחנו חייבים לקיים את הדיון היום.
אמנון כהן: שמעתי את המפכ"ל ויש לו כאן נציגים נבחרים.
אמנון כהן: כמו שהם עושים תמיד, הם ייצגו את עמדתו על הצד הטוב ביותר.
אמנון כהן: לקראת סוף הדיון נקבל החלטה לגבי הצבעה וקידום החוק.
אמנון כהן: נקרא את הסעיפים ונשמע הערות וזאת על-פי התיאום שהגעתם אליו.
איילת לוי: "חוק לתיקון פקודת המשטרה התשע"ב-2011.
איילת לוי: החלפת סעיף 5א והוספת סעיף 5ב בפקודת המשטרה (נוסח חדש), התשל"א-1971, במקום סעיף 5א יבוא: חובת ענידת תג זיהוי שוטר שהוא לובש מדים יענוד תג זיהוי גלוי לעין הנושא את שמו, שם משפחתו ומספרו האישי.
איילת לוי: נדרש השוטר ללבוש ציוד מ יגון, לרבות קסדה, שכפ"ץ או אפוד (להלן – אמצעי מיגון) יענוד השוטר את התג על אמצעי המיגון, במקום הגלוי לעין.
אמנון כהן: אני רוצה להגיד שזה החוק האחרון שאיילת קוראת.
אמנון כהן: היא היתה איתנו שנה שלמה והיא השביחה את הוועדה ביכולותיה ובאמת היתה לעזר לייעוץ המשפטי של הוועדה.
אמנון כהן: אנחנו מאחלים לך הצלחה בהמשך הדרך.
אמנון כהן: אנחנו בטוחים שבכל מקום שאת תהיי, את תשרי שם את החכמה ואת כל מה שיש עליך בעצם הנוכחות שלך.
אמנון כהן: אנחנו מאחלים לך הצלחה.
אמנון כהן: אנחנו נשמח אם בעתיד יצטלבו דרכנו כך שתוכלי להמשיך לעבוד אצלנו בבית הזה, לא משנה באיזו ועדה, כי את ראויה לכל שבח ולכל הערכה.
אמנון כהן: באמת בשם כל הוועדה ובשם כל החברים, אנחנו מאחלים לך הצלחה בהמשך הדרך.
אמנון כהן: אנחנו נעשה היום עוד משהו קטן, אבל אנחנו מעריכים את העבודה שלך.
אורי אריאל: אנחנו מבקשים שלא תעשו משהו קטן, תעשו משהו גדול.
אמנון כהן: אני פשוט רוצה לסיים את החוק.
אמנון כהן: אני יכול להאריך בשבחה שעה שלמה.
אמנון כהן: מי מסביר את הסעיף?
מירי פרנקל-שור: סעיף 5א הוא בעצם לא סעיף חדש אלא הוא סעיף שבא להבהיר שחובת ענידת תג זיהוי היא חובה.
מירי פרנקל-שור: אי-אפשר להורות לשוטר אחרת.
מירי פרנקל-שור: אנחנו מצאנו לנכון לעגן את הסעיף ולהפריד אותו מחובת ההזדהות על מנת להבהיר שהחוק אינו מתיר שום חובה להורות לשוטר שלא לענוד תג זיהוי.
מירי פרנקל-שור: אחר-כך חובת ההזדהות כתובה בסעיף נפרד ואת זה גם ראינו בפקודות המשטרה, ראינו שזאת היתה הנחיה שלא עלתה בקנה אחד עם הוראות הפקודה ולכן חשוב להבהיר שאין אפשרות למפקד להורות לשוטר שלא לענוד את התג הזה?
מירי פרנקל-שור: יש תוספת מסוימת שעל התג יהיה לא רק השם אלא גם המספר האישי של השוטר.
אמנון כהן: תגובות לסעיף.
בתיה בן דוד: אני מהייעוץ המשפטי של המשטרה.
בתיה בן דוד: גם סעיף החוק כפי שהוא מנוסח כיום מחייב תג זיהוי כל פעם שהשוטר לובש מדים.
בתיה בן דוד: בעניין הזה אין מחלוקת וזה ברור לכולם וחד משמעי.
בתיה בן דוד: כשהובהר לנו בישיבות קודמות של הוועדה שאולי אפשר להבין מפקודה פנימית של המשטרה אחרת, אז דאגנו לתקן את הפקודה כך שזה יהיה ברור גם בלי ספק מבחינתנו.
בתיה בן דוד: לנו יש הערות בשתי נקודות.
בתיה בן דוד: נקודה אחת זה נושא המספר האישי.
בתיה בן דוד: כיום, כמו שאפשר לראות, אין מספר אישי על תג השם.
בתיה בן דוד: לא זכינו לקבל שום טענה, גם בשמות נפוצים כמו אבי לוי, משה כהן וכדומה, שהשם לא מספיק.
בתיה בן דוד: לא ראינו שום תלונה וטענה על זה, שאם השם הוא נפוץ לא מצליחים לאתר את השוטר.
מירי פרנקל-שור: אני חייבת להיות צינית ולהעיר שמכיוון שלא היה תג אז גם לא היתה טענה שהשם נפוץ.
בתיה בן דוד: זה בדיוק מה שנאמר.
בתיה בן דוד: לצורך העניין, אם שוטר לא עונד את התג שבו יש גם שם וגם מספר אישי, הרי זה לא משנה.
בתיה בן דוד: אם שוטר עונד את התג, כמו שאני עושה, שיש בו את השם - לא ראיתי מישהו שהתלונן שיש קושי לאתר.
בתיה בן דוד: המשמעות היא להחליף לכל השוטרים את התג.
בתיה בן דוד: בהכרח התג יהיה יותר גדול ומסורבל או שהאותיות והמספרים יהיו יותר קטנים.
בתיה בן דוד: יש לנו תג כזה בכותפת שבו יש את השם ואת המספר האישי.
בתיה בן דוד: זה נמצא בבגד העליון.
אמנון כהן: כשיוצאים למבצע לא הולכים עם תג.
בתיה בן דוד: הולכים עם זה תמיד.
אמנון כהן: גם להפגנות?
דב חנין: כשבאים לכנסת באים עם זה.
בתיה בן דוד: גם כשבאים לכנסת.
אמנון כהן: אם שוטר הולך למבצע כזה יודעים לאיזה יחידה הוא שייך ולכן הם יודעים בדיוק איזה משה לוי יצא למשימה.
בתיה בן דוד: אדוני יכול לראות מה גודל האותיות.
בתיה בן דוד: כמה גדול זה יכול להיות.
אמנון כהן: אנחנו נשקול את העניין של המספר.
שאול גורדון: אני היועץ המשפטי של המשטרה.
שאול גורדון: אם מדובר במקרה שבו אזרח רואה שוטר להרף עין, זה כמו לראות מכונית להרף עין.
שאול גורדון: את השם הוא עוד יקלוט אבל הוא לא יזכור 9 ספרות.
שאול גורדון: לעומת זאת, אם מדובר באירוע - - -
אמנון כהן: כמה מספרים יש לשוטר?
שאול גורדון: שמונה מספרים.
שאול גורדון: הישנים יותר זה 6 מספרים.
שאול גורדון: בכל מקרה, אם מדובר באירוע שהוא ארוך יותר – האזרח יבקש תעודה, השוטר מראה לו.
אמנון כהן: שאול, מאיפה זה בא?
אמנון כהן: אנחנו דנים במקרה ספציפי של הפגנות אבל יש לנו אין ספור מקרים ואין ספור פניות לוועדה על אלימות שוטרים כלפי אזרחים.
אמנון כהן: זאת כבר תופעה, זה לא משהו שקורה מידי פעם, תפוח רקוב במקום מסוים.
אמנון כהן: אני חושש להגיד אבל זאת מכת מדינה.
אמנון כהן: זה הפך להיות מצב שהשוטר אין לו שום מגבלה.
שאול גורדון: הנתונים מראים שיש ירידה מתמדת.
אמנון כהן: אתה תמיד מביא נתונים שאתה רוצה ואני מביא לך נתונים הפוכים.
אמנון כהן: אני חבר כנסת ויושב ראש ועדה ואני הגוף שמפקח על עבודת הממשלה ועל העבודה שלכם.
אמנון כהן: הטיוח הזה שאתם כותבים לי, שתמיד האזרח אשם, שתמיד הוא תוקף ותמיד הוא עושה.
אמנון כהן: לא תגידו שעשיתם בירור, שנזפתם בשוטר.
שאול גורדון: היו מקרים שפיטרנו.
אמנון כהן: הנה יש פה מקרה.
אמנון כהן: הנה כתוב בעיתון: "העלימו ראיות, העלימו מצלמות".
אמנון כהן: שמו על ספסל נאשמים את האנשים.
אמנון כהן: מה עשו לשוטרים?
אמנון כהן: שום דבר.
אמנון כהן: יש לי לשכה פרלמנטרית ברמלה מול המשטרה.
אמנון כהן: אני הייתי סגן ראש העיר ברמלה ונשארתי שם בקשר עם הציבור.
אמנון כהן: פנה אלי זקן בן 76, חבר מועצה לשעבר שהכיר אותי כסגן.
אמנון כהן: לא הייתי בקשר איתו מאז 1999.
אמנון כהן: הוא היה עסוק בעסקים והוא בן 76 היום.
אמנון כהן: הוא בא רועד כולו, בוכה איזה עוול עשו לו.
אמנון כהן: יש לי מכתב פה.
אמנון כהן: אני יכול להקריא אותו וכולנו פה נשב ונתבייש.
אמנון כהן: אז הוא יהודי נחמד בן 76.
אמנון כהן: הוא בא למפקד המשטרה אמר לו: עשו לי עוול, תבדוק את הדבר.
אמנון כהן: תראה אם משהו לא בסדר, תן נזיפה לשוטר כדי שלהבא הוא לא יעשה אותו דבר.
אמנון כהן: אותי הוא השפיל.
אמנון כהן: הוא בן 76 והוא עשה לו בדיקה כאילו הוא העבריין הכי גדול בארץ על לא עוול בכפו.
אמנון כהן: אם תרצה את המקרה, אני אתן לך.
אמנון כהן: מה עשה מפקד המשטרה?
אמנון כהן: שלח אותו למח"ש, לא מתעסק בזה.
אמנון כהן: הלך למח"ש כי כאב לו.
אמנון כהן: מח"ש אמר שזה לא עניין פלילי בכלל והוא לא מתעסק בזה ומפנה אותו ליועץ המשפטי לממשלה.
אמנון כהן: הוא אומר: איך אני פונה ליועץ המשפטי לממשלה?
אמנון כהן: מה זה היועץ המשפטי לממשלה?
אמנון כהן: למי אני פונה?
אמנון כהן: זה אבסורד, השוטר ממשיך לעבוד.
אמנון כהן: אף אחד לא נגע בו, אף אחד לא דיבר איתו, זה לא פלילי.
אמנון כהן: מח"ש לא טיפל, ליועץ המשפטי לממשלה אין זמן לטפל בזה.
אמנון כהן: אני מחפש כל דרך עכשיו להגיד: רגע, נתנו לך את הכוח.