GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יואל חסון: אל תצוד.
מחמד עבד אלחלים: בחייך, יואל, תעזוב.
יואל חסון: עדיף לא לצוד, תאמין לי.
יואל חסון: מה אתה צד?
יואל חסון: מה אתה צריך לצוד?
יואל חסון: אתה לא יכול לחיות בלי זה?
מחמד עבד אלחלים: מה זה חשוב, זה לטייל בטבע, נו, באמת.
יואל חסון: לטייל בטבע.
יואל חסון: אתה צריך לצוד את הטבע?
מחמד עבד אלחלים: נו, מה אכפת לך? זה תחביב שלנו.
אמנון כהן: זה תחביב שלו.
אמנון כהן: למה לחבר'ה מותר?
מחמד עבד אלחלים: זה כמו שאני אומר לך: אל תלך לים, אתה לא תלך לים?
יואל חסון: אני בכלל לא מבין למה נותנים לכם רישיון לצוד בכלל.
מחמד עבד אלחלים: זה כמו ש - - -
יואל חסון: זה מה שאני לא מבין בכלל.
מחמד עבד אלחלים: זה כמו שאני אומר לך: אל תלך לים מחר, אתה לא תלך לים?
יואל חסון: אתה משווה צייד לים?
מחמד עבד אלחלים: כן, זה התחביב שלך הים, התחביב שלי לטייל בטבע.
אמנון כהן: יואל - - -
יואל חסון: אני לא הורג שום דבר בתחביב שלי.
יואל חסון: אני לא הורג אף אחד.
מחמד עבד אלחלים: נו, באמת.
אחמד נסאר: אתה אוכל תרגולת, סליחה - - -
יואל חסון: אתה לא יודע אם אני אוכל תרנגולת או לא.
מחמד עבד אלחלים: אתה לא צודק.
אחמד נסאר: אתה אוכל תרנגולת, זה גם חי - - -
אמנון כהן: יואל, אבל תקשיב, למה לחבר'ה מותר ולהם אסור?
יואל חסון: לא לחבר'ה מותר ולא לו מותר.
מחמד עבד אלחלים: יש מפעלים ראויים, הם עושים את כל העבודה.
אמנון כהן: לא, אבל יש נזקים.
יואל חסון: מה אנשים נהנים בהתערבות בטבע ובצייד של ציפורים, של חוגלות, של חזירים, של כל הדברים האלה?
מחמד עבד אלחלים: לפני שנולדת החוק קיים.
מחמד עבד אלחלים: יואל, לפני שנולדת מדינת ישראל ב-1948 - -
אמנון כהן: לא, יש חיות מזיקות.
יואל חסון: לא צריך - - -
מחמד עבד אלחלים: - - החוק קיים, אתה יכול לבטל כזה דבר?
יואל חסון: יש הרבה חוקים לפני שנולדתי ושיניתי אותם.
יואל חסון: מה תגיד על זה?
מחמד חבש: יואל, זה מורשת שלנו.
אמנון כהן: זהו, נגמר.
יואל חסון: אני מבין את המורשת ואני מכבד את זה - -
מחמד עבד אלחלים: נו, אז מה אתה רוצה מאתנו?
יואל חסון: - - אבל יש הרבה דברים שהם גם במורשת שלנו, שאנחנו כבר לא עושים אותם, כי זה תקופות אחרות וזה ימים אחרים.
יואל חסון: גם במסורת שלנו אנחנו לא עושים הרבה דברים.
אחמד נסאר: אתם הורגים את החיות האלה - - -
יואל חסון: אני מכבד אתכם ואתם יודעים את הקשר שלי אל הציבור הדרוזי, אבל אני אומר לכם עוד פעם: בעניין הזה של הצייד פספסתם, זה משהו שאפשר לוותר עליו - -
מחמד עבד אלחלים: לא, לא, לא, אתה לא צודק.
יואל חסון: - - לעבור הלאה, ובוודאי לא להמשיך לתת לו לגיטימציה.
אמנון כהן: פה זו דעה שלו, מותר לו לדבר.
מחמד חבש: זו דעה שלו.
יואל חסון: זו דעה שלי.
מחמד עבד אלחלים: רציתי להשלים את המשפט האחרון - - -
אמנון כהן: תן לנו להתקדם.
מחמד עבד אלחלים: סיימתי.
מחמד עבד אלחלים: אני אומר: אם יש תופעות כאלו, תטפלו בהם, שמורות הטבע, כי הם יודעים, התאילנדים, כמו שאמרתי, אוכלים כל מה שזז, אז תטפלו בהם, מה אתם רוצים מאתנו - - -
אמנון כהן: בקצרה, כי אני חייב להמשיך במצגת הציפורים.
רוני מלכא: אני רק רוצה לענות בקצרה, כי באמת הדיון היום הוא בנושא של הגנת חיית הבר ומתעסק בצייד הלא חוקי, ואמרתי בראשית דברי:
רוני מלכא: אין לי טענות נגד הציידים החוקיים או כל - - -
אמנון כהן: אבל למה אתה מונע מהם?
אמנון כהן: הבנתי שיש חבר'ה.
אמנון כהן: למה יש חבר'ה?
רוני מלכא: אני יכול לענות, אבל זה לא נכון עכשיו להיכנס לזה.
רוני מלכא: זה לא נכון - - -
אמנון כהן: אבל מה זה החבר'ה?
רוני מלכא: אני לא מכיר את המושג הזה.
אמנון כהן: אני רוצה לדעת מה זה חבר'ה, אני חדש.
תומר רוזנר: בוא, נתמקד בנקודה, למה אתם נותנים למפעלים הראויים?
תומר רוזנר: הטענה היא שאתם נותנים - - -
רוני מלכא: תומר, הצגנו את המפעלים הראויים בדיון על החוק - - -
תומר רוזנר: בסדר, אבל יש פה טענה.
רוני מלכא: ועלתה כאן הסוגיה הזאת כשהיה דיון והיא גם תעלה בדיון על החוק.
אמנון כהן: לא, אני רוצה לדעת רק בכמה משפטים מה קורה.
רוני מלכא: יש היום - - -
אמנון כהן: למה אתה מונע מאחד שיש לו רישיון ואתה מפעיל אחרים שהם חבר'ה של המפעל?
רוני מלכא: לא, המפעלים הראויים מיועדים למינים שהציידים לא צדים אותם, כי זה לא מינים אכילים.
רוני מלכא: מדובר על גירוש שקנאים - - -
אחמד נסאר: - - -
רוני מלכא: רק רגע.
רוני מלכא: מדובר על גירוש שקנאים בעונת הנדידה, מדובר על גירוש קורמורנים, מדובר על גירוש עגורים שגורמים לנזקי חקלאות, על שפני סלע, על מינים לא אכילים ולאף אחד אין עניין לצוד אותם.
רוני מלכא: לכן, כשביקשנו מהציידים: תצודו.
רוני מלכא: אמרו: תשלמו לנו.
רוני מלכא: אמרנו: אנחנו לא יכולים לשלם.
רוני מלכא: בא חקלאי – דרך אגב, כול המפעלים הראויים במסגרת החקלאית, במגזר החקלאי, הם לא במגזר העירוני, אין כאן שום מגזר אחר – וההיתרים שם מוגבלים, אני מתחייב כאן, ואני מוכן להציג את כל ההיתרים שניתנו עד היום, כבוד היושב-ראש, מוגבלים למינים שהציידים לא צדים אותם.
אחמד נסאר: יונים - - - , אדוני.
רוני מלכא: ולא לחוגלות ולא ליונים – סליחה, לא ליונים ולא לחוגלות ולא לחזירי בר ולא לדורבנים, הם לא מותרים, אז אנחנו לא נותנים אותם.
רוני מלכא: מדובר במינים שהם לא רצו לצוד ולא היה מי שיטפל בהם כטיפול בנזקי חקלאות.
אחמד נסאר: לא נכון, אתה לא אומר נכון.
אמנון כהן: אוקיי, ציפורים.
אמנון כהן: מצגת.
כנרת בהר: כבוד היושב-ראש, אם אפשר להגיד משהו לפני המצגת?
רוני מלכא: אני רוצה גם באמת להגיד כמה מלים אחרי המצגת.
יורם ארז: האורך שלה, אגב, קצת יותר משלוש דקות.
אמנון כהן: אוקיי, שלוש דקות, בסדר, בבקשה.
יואל חסון: היית צריך להגיד: קצת פחות מארבע דקות.
אמנון כהן: הבנתי אותו גם ככה, בסדר.
יורם ארז: למה לא שומעים?
אמנון כהן: בכוונה עשיתם בלי קול?
אמנון כהן: ואי, ואי, ואי, הלך תרנגול.
יואל חסון: תראה, גוססים, ככה זורקים אותם.
אמנון כהן: זה "שוק הציפורים" בכפר-קאסם?
יורם ארז: כן, רק שם.
יורם ארז: רק כפר-קאסם.
אחמד נסאר: אדוני, יש את זה גם בבאב אל-עמוד, יש את זה בירושלים.
אמנון כהן: יואל, אתה לא צריך ללכת, אתה רואה הכול פה.
אמנון כהן: מאיפה יודעים אם הם חוקיים או לא?
יורם ארז: ניתן לראות בצילומים - - -
אמנון כהן: פקחים לא מסתובבים שם?
יורם ארז: לא, אין שם פקחים, ממש לא.
יורם ארז: הסתובבנו שם במהלך שנה תמימה ממרץ 2011 עד מרץ 2012.
יורם ארז: בכל שבת יצאנו - - -
אמנון כהן: התמקדת?
אמנון כהן: למה בשבת?
אמנון כהן: לך לבית-כנסת, מה יש לך לעשות שם?
יורם ארז: אין מה לעשות, תשמע, פיקוח נפש.
מיכל גולדברג: השוק פועל בשבת.
יואל חסון: תראה איזו התעללות, אדוני היושב-ראש, תראה מה זה.
יורם ארז: לשוק הזה מגיעים גם מהמגזר הערבי, גם מהמגזר היהודי, סוחרים מכל הארץ: מהצפון מהדרום - - -
אמנון כהן: מה המטרה של הדברים האלה?
אמנון כהן: למה הם קונים?
יורם ארז: אני רוצה להגיד קודם כל, שגם אם יש סוחרים שיש להם רישיון לסחור - -
אמנון כהן: אתה יכול לדבר תוך כדי.
יורם ארז: - - הם עוברים עבירות.
יורם ארז: אנחנו לא מתעדים סוחרים שסוחרים בבעלי-חיים, כי מבחינתנו זו לא עבירה.
יורם ארז: אנחנו מתעדים אך ורק סוחרים שמבצעים עבירות, וגם כאלה שיש להם רישיון לסחור.
תומר רוזנר: כמה סחר - - -
מיכל גולדברג: גם עצם ה - - -
קריאה: למה אתה מרשה להם פה?
אמנון כהן: הוא לא מרשה.
תומר רוזנר: הוא נגד.
אמנון כהן: הוא לא מרשה, הוא לא סמכות, הוא רק מצלם.
אמנון כהן: הוא לא מדינה.
יורם ארז: מה שעשינו פה, מיפינו גם את השוק מבחינת מי הם הסוחרים, סימנו את הסוחרים הבעייתיים, השגנו את כל הפרטים הרלוונטיים לסוחרים האלה.
יורם ארז: למעשה גם תיעדנו, עשינו להם תשאולים כדי להוציא מהם הודאות.
יורם ארז: השגנו את כל הראיות שיכולות לאפשר לרשויות לפעול כבר למחרת על בסיס החומר שקיים, הם יכולים לפעול מול השוק.
אמנון כהן: נשים אותך לראש אגף במשרד החקלאות.
יורם ארז: לא רוצה.
יורם ארז: רוצה להיות - - -
נירית צפורי ברקי: בטוח הוא לא רוצה, קשה להיות שם.
תומר רוזנר: כן, כי הם מחכים לארגונים שיעשו את העבודה.
יורם ארז: דבר אחד מאוד חשוב לדעת, גופים ממשלתיים יבואו ויגידו, כמו שאמרו פה, שצריך תקציב ואנשים – כל האנשים שעובדים פה, עושים את זה בהתנדבות מלאה.
יורם ארז: האנשים האלה אומנם נבחרים, אנחנו מעבירים אותם בסינון, לא כל אחד מבצע את העבודה הזאת, אבל האנשים האלה נבחרו בשביל לעשות את העבודה הזאת, והם השקיעו מאות שעות עבודה בשביל להשיג את הראיות האלה.
יורם ארז: דבר אחד, שהוא באמת מהותי, השוק הזה קיים כבר למעלה מ-13 שנים, לפחות ממה שאנחנו יודעים.
יורם ארז: שמענו פה על ניסיונות וסגרו ועשו, בפועל – התוצאה הסופית מראה שהשוק הזה רק הולך ופורח.
יורם ארז: טוענים שאם יסגרו את השוק הסוחרים האלה ילכו למקום אחר, אנחנו כבר מכירים אותם, אם יטפלו בהם ויענישו אותם, יפעלו נגדם בהליכים משפטיים, אנחנו נדאג גם להגיע ולהמשיך לתעד אותם, כמובן במגבלות שיש לנו - -
אמנון כהן: במקומות אחרים גם.
יורם ארז: - - כדי להביא ראיות שהם ממשיכים לבזות את החוק.
יורם ארז: לכן, פה אני לא רואה בעיה.
יורם ארז: אנחנו פועלים על כל תחומי צער בעלי-חיים, בכלל זה תופעת הסחר בבעלי-חיים, התחלנו בשוק בכפר-קאסם.
יורם ארז: השוק בכפר-קאסם מבחינתנו הוא הדובדבן שבקצפת.
יורם ארז: פה למשל, זה כבר מגיע לרמה שאורזים כלב כמתנה, קשה לי לתפוס את זה.
יורם ארז: מבחינתנו, המטרה שלנו שהחלק הזה של השוק ייסגר, לא ייסחרו בבעלי-חיים בצורה פיראטית, ללא פיקוח והאג'נדה של הארגון זה בעצם לחשוף תופעות כאלה ולעקור אותן מן השורש.
יורם ארז: הארגון הזה קם לפני שלוש שנים, הוא לא אפיזודה חולפת.
יורם ארז: חודש לפני שהגענו לתקשורת הגשנו את החומר הזה למשרד החקלאות - - -
אמנון כהן: חודש לפני.
יורם ארז: והמתנו לתשובה.
יורם ארז: התשובה שקיבלנו: זה בטיפול.
יורם ארז: אני יודע מה זו התשובה - - -
אמנון כהן: טוב מאוד שהצפתם בתקשורת.
יורם ארז: מבחינתנו, אגב - - -
אמנון כהן: חודש זה מספיק זמן.
קריאה: מספיק למה?
יורם ארז: מבחינתנו, אגב, האתגר האמיתי - - -
אמנון כהן: מספיק למה?
יואל חסון: יותר מדי, יותר מדי אפילו.
אמנון כהן: 13 שנה זה עובד, לא עשיתם כלום.
אמנון כהן: פה הוא מביא לך חומר, תתחילו לעשות משהו.
אמנון כהן: לכלום.
אמנון כהן: עוד עשר שנים, עוד 13 שנה, אותו דבר.
אמנון כהן: אנחנו גם נפנה לשרת החקלאות.
יורם ארז: אני רוצה לומר עוד דבר חשוב – זו העובדה שלעבוד מול העבריינים בשטח, מקרבות כלבים ועד ניסויים לא חוקיים דרך התעללות והריגה של חתולים – עם זה אין לנו בעיה להתמודד, הבעיה שלנו זה החיכוך מול רשויות הממשלה, כי פה אנחנו צריכים את הגיבוי הרי.
יואל חסון: אדוני, אפשר לסכם את החלק של "שוק הציפורים"?
יואל חסון: אני חייב ללכת.
אמנון כהן: תגיד מה היית מבקש, אני אשקול.
יואל חסון: הייתי מבקש, אדוני, אחד, באמת דיון מעקב בעוד חודש מהיום לגבי מה קרה בחודש הזה, כמה הם מגבירים את הפעילות שלהם נקודתית על המקום הזה, כולל שהוועדה תבקש תיאום בין גורמים אחרים, שאתם תהיו הגורם המתכלל בין גורמי ממשלה ואכיפה נוספים.
יואל חסון: שתיים, שהוועדה תבקש לזמן את חברי הוועדה או חברי כנסת לאחד הביקורים שאתם מבקרים או הפיקוח שאתם עושים.
יואל חסון: אם תהיו מוכנים, אשמח להצטרף ולראות.
יואל חסון: אני מתכוון, בסיכום עם השרה, ליזום אתה השנה, היא ואני ביחד ניסע לשם באחת השבתות באופן לא פורמלי, ואת זה אתה לא חייב להגיד.
יואל חסון: וזהו, שנעקוב בעוד חודש בדיון מעקב על מה נעשה בחודש האחרון.
אמנון כהן: אנחנו נשקול את הדבר הזה.
יואל חסון: תשקול את זה.
יואל חסון: תודה רבה לכולכם.
אמנון כהן: מי גברתי בסוף שם?
כנרת בהר: מאגודת "צער בעלי-חיים בישראל".
כנרת בהר: רציתי להגיד שני דברים: אל"ף, תודה רבה לחבר הכנסת יואל חסון.
כנרת בהר: על הדיון שאנחנו עורכים בכנסת.
אמנון כהן: הדיון זה אני, זה לא הוא.
יואל חסון: מה אכפת לך שהיא אומרת לי תודה?
אמנון כהן: מה פתאום לך?
אמנון כהן: מה אתה עשית?
יואל חסון: אל תוותרי, תמשיכי.
אמנון כהן: הדיון זה אני.
אמנון כהן: אבל הדיון זה אני.
כנרת בהר: אוקיי, אז גם אלייך.
אמנון כהן: או, לא גם.
אמנון כהן: קודם אני.
כנרת בהר: חשוב לי רק להגיד משהו קטן, אנחנו מדברים על "שוק הציפורים" כאילו זה דבר חדש ומעולם לא שמעתם - - -
אמנון כהן: 13 שנה, לא חדש.
כנרת בהר: 13 שנים.
כנרת בהר: אני אישית מהאגודה מציעה לסגור לאלתר את המקום הזה, אוקיי?
כנרת בהר: ולמדינה, בשיתוף משטרת ישראל, יש את האפשרות לבוא ולסגור את השוק הזה עד שיתוקנו חוקים, הסדרים וכל התהליכים האלה, שאנחנו מכירים את הביורוקרטיה, כמה זמן לוקח לדברים האלה באמת לקרות בפועל.
אמנון כהן: יפה, הצעה טובה.
כנרת בהר: פשוט לסגור לאלתר את המקומות שמתעללים, כדי שבעלי-החיים לא יעברו עינויים כאלה קשים בזמן שאנחנו מדברים.
ניר פפאי: סמנכ"ל שמירת טבע ב"חברה להגנת הטבע".
ניר פפאי: ברשותך, אנחנו לקראת סוף הדיון, אבל אני רוצה לדבר על הקונטקסט הרחב שהתחילו אתו בדיון "רשות הטבע והגנים" – דיברת על יום חגיגי, אז אגיד משפט אחד חגיגי ואחרי זה נראה איפה אנחנו נמצאים היום – ישראל סומנה על-ידי הירחון Nature"", שזה הירחון המוביל לשמירת הטבע, לפני מספר שנים, כאחד המקומות החשובים ביותר לשמירת הטבע בעולם.
ניר פפאי: סומנו 1.5% מכל השטחים היבשתיים בעולם – ישראל היתה בתוכם.
ניר פפאי: השאלה מה המצב שלנו.
ניר פפאי: כשאנחנו מסתכלים מה המצב בנתונים מלפני שנה של דוח מצב הטבע, אנחנו מדברים על מציאות של: 83% מהדו-חיים בסכנת הכחדה לפי הספר האדום, 60% מהיונקים, 35% מהזוחלים, 25% מהעופות – כולם בסכנת הכחדה, סכנת היעלמות.
ניר פפאי: זאת אומרת, תמונת המצב פה של שמירת הטבע היא מאוד קשה.
ניר פפאי: הגורם המרכזי הוא הנושא של לחצי הפיתוח, ועם זה בעיקר מתמודדים, לצורך העניין מוסדות התכנון, אבל יש לחצים נוספים שתוארו פה בקצרה: הנושא של צייד, הנושא של מינים פולשים שלא נגענו בו, שיש מסמך מדיניות שעוסק בזה, מינים מתפרצים, דברים אחרים שקשורים והרעלות.
ניר פפאי: צריך להגיד שהיום בעבודה המבורכת – והיו פה אמירות קשות על הפעילות שבינינו היא פעילות מבורכת, פעילות קודש – שעושים ברשות לצורך השמירה על הטבע, אבל עושים את זה בכלים לא מספקים, כי החוק הקיים היום הוא חוק מ-1955, הוא לא מספק, אין בו את הכלים לאכוף, לענישה, ובעצם הוא לא מתאים לימים של היום.
ניר פפאי: ולכן, אנחנו קוראים ופונים לוועדה – דברים שנאמרו גם על-ידי חבר הכנסת – לקדם את הצעת החוק שיושבת פה בוועדה כבר מזה זמן, לקדם אותה, כי הנושא של שמירת הטבע בישראל, גם ישראל מחויבת לאמנות בין-לאומיות, צריך לקדם אותה, צריך למצוא את האיזונים, אבל אסור לתת לה להיקבר בוועדה.
אמנון כהן: המשרד להגנת הסביבה, איך אתם מגנים על הסביבה?
אמנון כהן: איך אנחנו משתלבים בהגנה על הסביבה, על החיות ועל הטבע?
אמנון כהן: אתם הייתם איכות, עכשיו זה הגנה, זה לא - - -
גלי דוידסון: תמיד פעלנו להגן על הסביבה, אנחנו מקווים.
גלי דוידסון: אז קודם כל, אני מצטרפת לתודות על קיום הדיון הזה, אני חושבת שזה דיון מאוד חשוב, וגם על שילוב הדיון על חיות הבר בפרט ובעלי-חיים בכלל במסגרת דיונים על איכות הסביבה.
גלי דוידסון: אנחנו והמשרד להגנת הסביבה פועלים יחד עם "רשות הטבע והגנים" לקידום הצעת החוק שתידון פה בוועדה.
גלי דוידסון: לצורך העניין, הנושא של הגנת חיית הבר, הביצוע של הגנת חיית הבר, ביצוע הסמכויות נתונות ל"רשות הטבע והגנים", אז בהקשר הזה "רשות הטבע והגנים" היא גורם קצת יותר רלוונטי לדיון הספציפי הזה, אבל אנחנו בהחלט עומדים יחד עם הרשות ותומכים בהם ופועלים כדי לעזור להם לקדם את הנושאים האלה.
אמנון כהן: קיימתי דיון בנושא של החוק שהבאתם, חוק חשוב.
אמנון כהן: אם כי עשיתם שימוש בחוק, הכנסתם כל מיני סעיפים שלא קשורים לחוק בכלל, אנחנו נטפל בהם, אבל אתם ביקשתם בינתיים לא לקדם, כי אתם רציתם לעשות תיאומים נוספים.
גלי דוידסון: נכון.
אמנון כהן: שלא ישתמע כאן שעל שולחן הוועדה יושב חוק – וגם ציינו כאן שזה הרבה זמן – אנחנו התבקשנו לא לקדם כי הם רוצים לעשות תיאומים נוספים, אז אנחנו מכבדים את משרדי הממשלה.
אמנון כהן: אבל לא ניתן להם זמן לעולם ועד, לכן, אנחנו מבקשים שתסיימו את ההתאמות שרציתם.
אמנון כהן: אנחנו מכבדים.
אמנון כהן: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה מלא ופורה עם המשרד, ולכן, אנחנו לא ניתן לכם זמן לעולם ועד, ואנחנו מבקשים שעד סוף החודש תסיימו את ההתאמות שלכם, כי מתחילת חודש הבא אנחנו מתחילים לקדם את הצעת החוק.
אמנון כהן: אם נאלץ, אז בלעדיכם כבר או בלי תיאום אתכם.
אמנון כהן: אנחנו רוצים לתאם.
אמנון כהן: יש לכם עד סוף החודש לגמור.
אמנון כהן: אני חושב שיש שם דברים דרקוניים מדי בנושא הצייד.
אמנון כהן: אני חושב שצריך לתת פה את האפשרות, יש דברים היסטוריים שאנשים סוחבים אתם והולכים אתם.
אמנון כהן: יש לבחון גם את הדברים האלה, אולי להיעזר באותם ציידים עם רישיון לגבי הציפורים, כי אומרים פה שלא רצו לעשות.
קריאה: כבוד היושב-ראש, אולי רק שנייה - - -
אמנון כהן: עכשיו אני מדבר.
אמנון כהן: ולכן, תמצאו את האיזונים הנכונים, שהחוק יהיה מידתי וטוב וראוי, מצד אחד נשמור על החיות.
אמנון כהן: מצד שני, גם אותם אנשים שרוצים כהובי, גדלו על זה, שימשיכו באופן כזה, שנעשה פיקוח, לא להעניש את אלה ששומרים חוק.
אמנון כהן: אנחנו נעניש את אלה שעושים בלי חוק, אלה שאין להם רישיון ומטפלים ועושים דברים, ולהם אני רוצה שתהיה ענישה כבדה ביותר בחוק ולא לתת שיקול דעת לבית-המשפט, לא 5,000 שקלים.
אמנון כהן: מי שתופסים אותו, הוא לא חוקי, אין לו רישיון, ממש-ממש עד הסוף, עד הסוף, כולל בשוק, כולל כל אלה שעושים "חפריות", כל מיני דברים כאלה.
אמנון כהן: להסדיר גם את השוק, משרד החקלאות, אנחנו נקבל את הבקשה של חבר הכנסת חסון, אנחנו נעשה פה דיון המשך ונבקש שגם השרה תופיע בדיון כאן, תגיד לנו בוועדה איך היא רואה שהנושא הזה אמור להיות מוסדר בתוכנית עבודה מסודרת, בשיתוף פעולה עם כל הארגונים, שאתם תעבדו בשיתוף פעולה, תפרו אחד את השני.
אמנון כהן: יש פה כוח אדם שהוא מבחינת
אמנון כהן: כם לא מבוטל, הוא עושה את זה בהתנדבות בגלל שהוא מאמין בזה.
אמנון כהן: אין יותר חזק מכוח התנדבותי, כאשר הוא לא עובד בשביל לקבל שכר אלא במשהו שהוא מאמין בו.
אמנון כהן: לכן, התברכתם באמת בכוח כזה, אל תלכו לשלילה אלא לחיוב, לחבק אותם, להביא לכם את העבודה, לעשות את זה בשיתוף פעולה.
רואי קליגר: אנחנו בזרועות פתוחות.
אמנון כהן: בזרועות פתוחות, חודש שוכב אצלך חומר, אתה לא עושה כלום.
אמנון כהן: אז בסדר, זרועות פתוחות - - -
רואי קליגר: אני עושה הרבה דברים אחרים, אדוני היושב-ראש, אני לא יושב בבטלה.
רואי קליגר: זה לא מכובד מה - - -
תומר רוזנר: תגיד לו שזה לא בסדר עדיפויות - - -
אמנון כהן: בסדר, זה העניין, כשאני פונה לראש הממשלה בדיון של המסתננים, אני אומר לו: אדוני, תקים על-פי הצעת חברי הכנסת, אוהל שלא יכנסו לתוך המדינה.
אמנון כהן: הוא מקבל את ההצעה.
אמנון כהן: הוא עסוק בעוד מיליון דברים: אירן, נושא ההסדרה, אבל הוא קיבל גם את זה.
אמנון כהן: זאת אומרת, במכלול הדברים, בא ארגון נותן לך חודש – הוא אחרי שבוע קיבל את הבקשה של הוועדה, ראש ממשלה.
אמנון כהן: ואתה עסוק, בסדר.
אמנון כהן: לא, אני מסיים, נגמר.
אמנון כהן: זה דיון חגיגי היום, יהיה דיון המשך.
אמנון כהן: היועץ המשפטי של הוועדה רוצה להגיד משפט.
תומר רוזנר: אני רק רוצה לומר שהנושא של הטיפול בבעלי-חיים אינו נמצא בסדר עדיפויות גבוה במשרד החקלאות ויתכן מאוד שאף קיים ניגוד עניינים - - -
רואי קליגר: על סמך מה אתה אומר את זה, אדוני?
רחל וידל: על סמך הוא אומר את זה?
תומר רוזנר: לפי כוח האדם והתקציבים והעבודה של יחידת הפיצוח, שאנחנו עוקבים אחריה יפה מאוד.
רואי קליגר: אבל ראית את הנתונים שהוצגו פה במהלך פברואר ביום צער בעלי-חיים?
רואי קליגר: זה לא מספק?
רואי קליגר: זה לא מרשים?
רואי קליגר: תמיד אפשר לשפר.
תומר רוזנר: מכל מקום - - -
רואי קליגר: תמיד אפשר לעשות טוב יותר.
אמנון כהן: אפשר, אפשר לשפר.
רואי קליגר: הייתי מצפה שאתם תשמעו את דבריו של עורך-דין יוסי וולפסון על חוות הדעת, ואני מאוד מעריך את זה, שהוא נתן לשיתוף הפעולה עם משרד החקלאות.
רואי קליגר: צריך לקחת גם את חצי הכוח המלאה.
אמנון כהן: אנחנו על המדינה לא מדברים.
רואי קליגר: אנחנו לא מושלמים, אנחנו טוענים לשלמות.
אמנון כהן: תן לי רגע, אנחנו דנים היום בעקבות כתבות קשות, למרות שזה יום חגיגי.
אמנון כהן: על מה שכבר עושים בלאו הכי – אתם עושים, בסדר גמור, גם אני עושה ואני לא עושה מספיק.
אמנון כהן: כל מה שעושים – בסדר.
אמנון כהן: אנחנו מדברים על מה שלא עושים, על חצי הכוס הריקה.
אמנון כהן: מלאה – בסדר גמור, משבחים את העבודה, עשיתם עבודה מצוינת, אבל צריך להשתפר, צריך להתייעל, צריך גם לעבוד בשיתוף פעולה עם הארגונים שיכולים להפרות את העבודה.
אמנון כהן: ולכן, על זה אנחנו מדברים.
אמנון כהן: מה שאתה עושה, אנחנו מורידים את הכובע, פקיד מצוין, עושה עבודה מצוינת, צריך כוח, צריך תקציבים.
אמנון כהן: אם תבוא השרה לכאן ותגיד: אני צריכה עוד פקחים, עוד דברים, אנחנו נעזור לה גם בוועדת הכספים.
אמנון כהן: אנחנו שותפים גם בדברים אחרים.
אמנון כהן: אמרתי, היא מוכשרת, היא גם עסוקה במיליון דברים.
אמנון כהן: אתם תביאו את הפן המקצועי שלכם, ואני בטוח שתמצא פתרונות ותחבר גם, תעשה עבודת מטה, ועדת שרים לעניין מסוים, תוכל לעשות את זה.
אמנון כהן: עוד חודש יהיה מעקב בנושא הזה שביקשו.
אמנון כהן: קיבלנו בתדהמה מכתבים של השר שהוא מוריד אחריות.
אמנון כהן: ראינו גם מכתב מנומק וחשוב של הסנגוריה הציבורית, גם מנכ"ל רש"א - התפטרות.
אמנון כהן: חשבנו לנכון, למרות שזה לא היה בלוח הזמנים שלנו, לייעד לזה לפחות שעה - הנושא של "קריסת הרשות לשיקום האסיר והפקרת אסירים ובני משפחותיהם".
אמנון כהן: זו הכותרת של הדיון, כי אנחנו יודעים שאסיר יש לו גם משפחה, יש לו סביבה, אם אנחנו מפקירים אותו ולא נותנים לו את השרות, אנחנו כמובן פוגעים גם במשפחה, גם בסביבה גם בחברה כחברה.
אמנון כהן: דיברתי עם השרון כחלון, אנחנו חושבים ששר במדינת ישראל לא צריך להתפטר או להגיד אני מוריד אחריות.
אמנון כהן: כמו שהוא נלחם בנושאים אחרים, והשר כחלון ידוע כלוחם למען הציבור, אם הוא הגיע למסקנה שהוא מוריד אחריות, אז אני כבר לא יודע מה הביא אותו לדבר הכל כך קשה, כי אני מבין מאיפה זה בא, מתוך הרגש הפנימי שהוא כביכול לא יכול להושיע, לא יכול למצוא פתרון, והוא מנמק את מכתבו כמובן.
אמנון כהן: קראתי ודיברתי איתו, ואפילו ביקשתי ממנו להגיע כאן לדיון וקשה לו היה לבוא לכאן, כי הוא אומר - קצו כל יכולותיי, אני למעשה לא יכולתי לתקצב את הפעילות הנרחבת יותר, אלא התקציב הוא סטאטי במשך עשור של 14 מליון שקל, לכן לא הצלחתי לגייס תקציבים נוספים.
אמנון כהן: מצד שני, יש חקיקה שגם לי יש אחריות.
אמנון כהן: יש כאן בוועדה חקיקה שהביאה הממשלה, אותו משרד הרווחה שהביא את החקיקה בתיאום עם משרדי ממשלה, עם האוצר, שכאשר תעבור הרפורמה שהחליטו אנשי מקצוע שהם ראו לנכון שזה כך צריך להיות, אז התקציב יגדל לשנה ראשונה 24 מליון, לשנה שנייה 30 מליון.
אמנון כהן: אנחנו בחילוקי דעות בין הוועדה לבין הממשלה לא יכולנו לקדם, כי ראינו שתוך כדי החקיקה, יש פה עניין של הפרטת הוסטלים שאמנם המדינה כבר התחילה להפריט את כל השירותים החברתיים שלה.
אמנון כהן: אנחנו גם רואים את הנושא של הוסטלים לניצולי השואה שהופרט, הוסטלים לנערות במצוקה שהופרט, כל נושא האחיות בבתי ספר הופרט.
אמנון כהן: אנחנו כולנו יודעים שזה חוזר בחזרה למדינה, כי אי אפשר לפקח על פעילות כה נרחבת, אנחנו נכשלים אחד לאחד באכיפה, בפיקוח.
אמנון כהן: לכן מי שסובל בסופו של דבר זה אותו אזרח שצריך לקבל את השרות, ולא תמיד ההפרטה היא נכונה.
אמנון כהן: גם כאן סברנו שהפרטת הוסטלים תהיה לא נכונה, וזה הויכוח שעמד מול עינינו שאנחנו רצינו שההוסטלים יישארו באחריות המדינה.
אמנון כהן: היה משא ומתן גם עם השר, גם עם מנכ"ל משרד הרווחה, שלפחות מחציתם יישארו בניהול המדינה כי יש הוסטלים לילדים, לקטינים, הוסטלים לנשים, הוסטלים לאנשים עם התנהגויות מיוחדות, שהיינו רוצים שיהיה באחריות המדינה, ולא הגענו לעמק השווה, לא הגענו להבנות.
אמנון כהן: כמובן גם מתוך זה נגזר מעמד העובדים של רש"א מי היה נקלט במערכת – לפי ההוסטלים היה צריך להיקבע גם מעמד העובדים, אז בגלל שלא ידענו, לא מצאנו נוסחה מתאימה לגבי הוסטלים, לא יכולנו גם לסגור את הקטע של העובדים, העברתם ושילובם בתוך המערכות.
אמנון כהן: אנחנו כוועדה יש לנו פה אחריות, אנחנו לא מתנערים מאחריות שאנחנו לא קידמנו, אבל אני חושב שזה לא סיבה למשרד האוצר להתנות דבר בדבר, לא צריך לקשור דבר בדבר, האסיר כאסיר חייב לקבל את השיקום שלו.
אמנון כהן: אני כמדינה חושב שחייבים לדאוג לשיקום שלו, וכמה שיותר נשקם, יעלה למדינה פחות נזק בעתיד, כי הוא יעשה נזקים ברחוב אם הוא חוזר חזרה, לא השתקם, ולמעשה הוא ומשפחתו סובלים, כמובן גם החברה סובלת.
אמנון כהן: ראיתי מסמכים שנגרם נזק עקיף בכל הנושא של האסירים כאשר לא משקמים אותם, מגיע מעל 14 מיליארד שקלים, כאשר אנחנו יכולים לשקם אסיר ב-5,000 שקלים בשנה.
אמנון כהן: אנחנו מסתכלים על מה יוצא לי עכשיו, לא מסתכלים על העתיד שכחברה אפשר יהיה לשקם אותם.
אמנון כהן: הוועדה הזאת שמה דגש לשיקום האסיר, אנחנו גם הכנסנו את זה בחקיקה, בהתחייבות של שירות בתי הסוהר, שהוא גוף אמון שמחזיק את האסירים, לא רק צריך להחזיק אותם, אלא גם לשקם אותם.
אמנון כהן: אני שמח שהמשרד לביטחון פנים בלב כבד הסכים.
אמנון כהן: תודה יואל שהיית שותף.
אמנון כהן: אנחנו רוצים למצוא נוסחה כזאת שהמדינה לוקחת אחריות על האסירים שלה.
אמנון כהן: כל אסיר שהגיע לאיפה שהגיע, יש למדינה חלק שהוא הגיע לשם, כי אנחנו כמדינה לא טיפלנו בו בתקופה שהיינו צריכים לטפל, אולי זה במוסד חינוכי, או על ידי קבס"יות כמו שצריך, יכול להיות שמשרד הרווחה לא טיפל מספיק נכון במשפחה, לכן הילד הגיע לאן שהגיע, ואנחנו כחברה לא טיפלנו בו.
אמנון כהן: הגוף החשוב הזה של הרשות לשיקום האסיר שעושה עבודה מצוינת על פי התקציב שיש לו, לזה כרגע לא נוכל לתת יד, כאשר אנחנו יודעים שאם זה מפסיק את הפעילות מיידית, לפי החוק האסירים שיצאו לתקופה של שליש, אם השיקום שלהם מפסיק, אז כ-1,200 אסירים כביכול חוזרים חזרה לכותלי בתי הסוהר, לזה יש השלכות תקציביות.
אמנון כהן: כבוד נציג משרד האוצר, אתה יודע שכל 1,200 אסירים שחוזרים, זה כפול להחזיק אותם, זה לתת להם כל מה שהם צריכים.
אמנון כהן: אם אתה מסתכל כספית גם פה יש נזק כלכלי מתוך התקציב הכולל.
אמנון כהן: ראיתי את המכתב של השר, הוא מנמק, אני לא מסכים עם גישה שמתנערים מאחריות.
אמנון כהן: שר שמתנער מאחריות על סעיף מסוים מצידי שהתפטר מכל התיק, שיעזוב את תיק הרווחה וייתן למישהו אחר אולי, והוא יעשה את זה יותר טוב.
אמנון כהן: אם יש לו הרבה עבודה בתקשורת, אז אני לא יכול להגיד שהיה בסדר וראוי ששר אומר שסעיף הזה במשרד אני לא רוצה לטפל בו, לא מקובל עליי הגישה הזאת.
אמנון כהן: לכן לא מקובל עליי כנבחר ציבור, כריבון ששר אומר שחלק מסוים ממקום שלא באתי איתו להבנות, אז אני מוריד אחריות שהאוצר יטפל, אז שיגיד גם בתקשורת, גם בכל תיק הרווחה.
אמנון כהן: האוצר יטפל בתיק הרווחה, או נמצא שר אחר שיטפל בנושא של שיקום האסיר.
אמנון כהן: אני כועס מאוד על השר שעשה את העבודה הזאת, כן היה צריך לעשות עבודה מתוך הממשלה, לזעוק מתוך הממשלה, להביא את כל השרים ולגייס אותם - הוא יודע לעשות, הוא אחד השרים המוכשרים, אני אוהב אותו ברמה האישית, זה לא אישי, הוא חבר אישי, אבל הגישה הזו לא מקובלת עליי להתנער מאחריות.
אמנון כהן: ראיתי את מכתב הפנייה שהייתה רגשית ומנומקת של הסנגוריה הציבורית, שלמעשה שמופנית גם לשר, גם לשר כחלון, לשר האוצר, לייעוץ המשפטי לממשלה, מנכ"ל משרד רוה"מ וכמובן למנכ"ל של הרשות לשיקום האסיר, מנומק מאוד.
אמנון כהן: יש פה מישהו ממשרד רוה"מ?
דב חנין: ראש ממשלה לא מתעניין בענייני אסירים.
אמנון כהן: ראש הממשלה לא קיבל את המכתב, אבל מנכ"לו קיבל.
אמנון כהן: נציג האוצר, הייתי רוצה לדעת אם יש לכם עבודת מטה בעקבות פנייתו של הסנגוריה הציבורית?
אמנון כהן: אם יש רק תגידו כן או לא.
דב בארי: המכתב טרם הועבר אליי, בטח יועבר אליי בימים הקרובים.
אמנון כהן: הבנתי, אתה לא מכותב.
אמנון כהן: יש לנו את הכתבות – יישר כוח מנכ"ל.
אמנון כהן: בוודאי אמרת מספיק לי לאכול את הלב שלי, אני לא יכול לעשות את מלאכתי נאמנה, אנשים עומדים בתור רוצים לקבל שיקום ואני לא יכול לתת להם.
אמנון כהן: האמת, גם אצלי בבית באים משפחות, באים ההורים של האסירים, באות נשים וילדים שבעליהן נמצאים והן היו צריכים לנושא של שיקום ולשליש - הם לא יכולים להיכנס כי אתם אומרים אין לנו תקציב, בצדק - אין תקציב, לכן אם אנחנו מסתכלים לא צריך להרוג מערכת, אנחנו צריכים לדאוג לאסיר.