GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אמנון כהן: איך אנחנו רואים את המדינה עוד עשרים שנה?
אדר אזנקוט: גם אחרי שקיימת חקיקה יש עדיין פערים באכיפה.
אדר אזנקוט: זאת אומרת, הדברים לא מושלמים בעולם המציאותי, לצערנו.
אדר אזנקוט: אבל באופן עקרוני יש כמה חלופות.
אדר אזנקוט: חלופה אחת שהתייחסו אליה פה היא של הפוטו-וולטאי ואני רוצה להוריד אותה מסדר היום בהרף.
אדר אזנקוט: הפוטו-וולטאי מבחינה כלכלית הוא לא יעיל.
אדר אזנקוט: כדי שהפוטו-וולטאי יהיה יעיל מבחינה כלכלית נדרשת תמיכה ממשלתית מאוד גבוהה.
אדר אזנקוט: זה קורה במדינות - - -
אמנון כהן: לכן, הם לא נותנים מכסות.
אדר אזנקוט: לא, זה בסדר.
אמנון כהן: אני לא יודע אם זה בסדר כי אין לו משהו אחר.
אמנון כהן: אם היה משהו אחר אז זה בסדר להגביל.
אדר אזנקוט: אדוני היושב-ראש, יש משהו אחר.
אדר אזנקוט: אני יכול להגיד שבמדינות שהתקדמו יותר בתחום הזה כמו ספרד ואוסטרליה וניתנו סובסידיות ממשלתיות מאוד גבוהות, הממשלות חזרו בהן מהתמיכה גם רטרואקטיבית וזה פגע מאוד בתחום הזה, כך שיש לתחום הפוטו-וולטאי יתרונות וחסרונות.
אדר אזנקוט: יכול להיות שבתחום החשמל יש לו יתרונות מסוימים במקומות שאין לחלוטין חשמל.
אדר אזנקוט: צריך לזכור שבמקרה הזה כשהחלופה היא אנרגית שמש אז הפוטו-וולטאי שהוא לא יעיל כלכלית - להשתמש בו כדי לחמם מים כשיש לך אלטרנטיבה חינמית לעשות את זה עם השמש היא לחלוטין לא הגיונית.
אדר אזנקוט: ולכן, החשיבה אפילו על לתת פטור ממי שהקים פוטו-וולטאי לטובת חימום מים היא לא הגיונית.
אדר אזנקוט: התחום השני זה תחום של משאבות חום.
אדר אזנקוט: משאבות חום זה תחום שצובר תאוצה בעולם.
אדר אזנקוט: צריך לזכור שמשאבת חום, מידת החיסכון באנרגיה שלה תלויה בתנאי הסביבה.
אדר אזנקוט: בתנאים אופטימאליים היא צורכת רק כשליש מצריכת החשמל הסטנדרטית.
אדר אזנקוט: כשהתנאים משתנים הצריכה שלה הופכת להיות כמו גוף חימום רגיל.
אדר אזנקוט: זאת אומרת, היא לא חוסכת דבר.
אדר אזנקוט: זה קורה כאשר הטמפרטורה מתקררת.
אדר אזנקוט: צריך לזכור שמשאבת חום בסופו של יום צורכת חשמל – יותר חשמל, פחות חשמל, היא מחייבת חשמל.
אדר אזנקוט: המערכת השלישית מהסוג הזה שקיימת היא מערכת של קולטי ואקום.
אדר אזנקוט: אגב, מצאתי מספר טעויות.
אדר אזנקוט: אנחנו נדבר על זה, אלו דברים טכניים שאפשר לפתור אותם די מהר.
אדר אזנקוט: קולטי ואקום זה טכנולוגיה מאוד מקובלת בסין.
אדר אזנקוט: המקור שלה הוא בסין.
קריאה: המקור של קולטי ואקום זה ישראל.
אדר אזנקוט: הוא בסין, ואני מוכן גם להראות את זה.
אדר אזנקוט: אני גם יודע באיזה אוניברסיטה בסין, הם גם רשמו פטנט על זה.
אדר אזנקוט: קולטי ואקום הוא מוצר שהוא קיים.
אדר אזנקוט: יש לו יתרונות כאשר נדרש להגיע לטמפרטורות מאוד גבוהות כמו בתעשייה מסוימת שדורשת 100 מעלות, 120 מעלות.
אמנון כהן: אתם מתקינים את זה בארץ?
אדר אזנקוט: במקומות מסוימים, כן.
אדר אזנקוט: אין לו שום יתרון בבתי מגורים.
אדר אזנקוט: אני מזכיר לכולם שאנחנו מתקלחים בטמפרטורה של 40 מעלות.
אמנון כהן: מה עם בתי מלון?
אדר אזנקוט: בבתי מלון אנחנו מתקלחים בטמפרטורה של 40 מעלות.
אדר אזנקוט: בטמפרטורה של 40 מעלות אין יתרון לקולטי הוואקום ואני יכול לפרט על זה יותר.
אדר אזנקוט: ברשותך, אדוני, אני רוצה עוד שני נושאים בקצרה מאוד.
אדר אזנקוט: ראשית, המוצר הזה הוא מוצר ירוק.
אדר אזנקוט: כשמדברים על מוצר ירוק מדברים היום בעולם כולו על מוצר מקומי, מוצר שנותן תעסוקה מקומית, שמשלם מסים במקום.
אדר אזנקוט: זה היתרון של מערכות הקולטים השטוחים שמיוצרים במדינת ישראל בטכנולוגיה ישראלית שמשתפרת כל הזמן ונותנת תעסוקה בישראל.
אדר אזנקוט: הנושא האחרון, ברשותך, הוא נושא של צדק חלוקתי.
אדר אזנקוט: מדברים פה על הקומות הגבוהות.
אדר אזנקוט: אני רוצה לציין שבבניינים רבי הקומות הדיירים בקומות הגבוהות יותר הם בדרך כלל אנשים אמידים יותר.
אדר אזנקוט: זה נראה לי לא הגיוני דווקא שהדיירים בקומות התחתונות יספגו עלויות גבוהות של חשמל או של גז כי לא תהיה להם אפשרות ליהנות מאנרגית השמש.
אדר אזנקוט: יש גם אוכלוסיות מסוימות שמתגוררות בדרך כלל בקומות התחתונות כמו שומרי מסורת שבשבתות לא יכולים לעשות שימוש במעלית.
אדר אזנקוט: נראה לי לא הגיוני ליצור מצב שהקומות העליונות יזכו באנרגיה חינמית ובמים חמים כמו שניתן, ולעומת זאת האנשים בקומות התחתונות יאלצו לשלם חשבונות גבוהים מידי חודש.
אדר אזנקוט: תודה לך.
רות להב: שמי רות להב ואני אדריכלית, אני יושבת-ראש הוועדה לבנייה ירוקה של עמותת האדריכלים, ואינ הייתי רוצה לומר משהו.
אמנון כהן: שמעתי את כל הגורמים החשובים ומשרדי הממשלה וגם התרשמתי.
אמנון כהן: אני משבח את עבודתכם לגבי התקנות.
אמנון כהן: אנחנו נותנים לכם להמשיך לעבוד ולהחתים את התקנות על-ידי שר הפנים.
אמנון כהן: אנחנו גם מבקשים מהתאחדות הבונים של מדינת ישראל לעשות עבודה לגבי שבע קומות עם כל ההשלכות.
אמנון כהן: למה שבע למה לא 12, למה לא 18?
אמנון כהן: תמשיכו לעשות עבודת מטה.
אמנון כהן: בינתיים על שולחננו מונחת החקיקה.
אמנון כהן: היועץ המשפטי שלנו נתבקש על-ידי המציעים לרכך קצת את הצעת החוק.
אמנון כהן: אני רוצה שכולם יהיו מתואמים.
אמנון כהן: מי יקרא מטעמנו את הצעת החוק המרוככת שהכנתם בתיאום עם המציעים ועם משרדי הממשלה?
קריאות: לא היה שום תיאום עם הממשלה.
קריאות: הנוסח הזה שונה פלאים מהנוסח שהגיע ל- - -
אמנון כהן: עכשיו יהיה התיאום.
אמנון כהן: בבקשה מי קורא את הצעת החוק?
רוני טיסר: אני אקרא.
אמנון כהן: זה הגיוני, כן.
אמנון כהן: נגעת בכל הנקודות, עידנת את זה יפה.
אמנון כהן: האם כבר לפני הדיון קלעת לדעת גדולים?
זאב בילסקי: אני רוצה להגיד לך שאפילו ההצעה הזאת היא הרבה יותר טובה מההצעה הראשונה של המציעים.
אמנון כהן: הוא משתבח עם הזמן ועם הידיעה.
אמנון כהן: כמו שאמרנו, זו הצעת החוק שתגיע לקריאה ראשונה.
אמנון כהן: נציגי משרד הממשלה, יהיה לכם זמן ואני גם אבקש מהמציעים שימשיכו לתאם את זה יחד איתכם לקראת הקריאה השנייה והשלישית.
אמנון כהן: עד אז גם נראה את העבודה שיכינו בוני הארץ לגבי הקומות.
אמנון כהן: נשנה לקריאה שנייה ושלישית.
אמנון כהן: כן, אנחנו עושים עבודת מטה.
אמנון כהן: נשמע, נלמד.
אמנון כהן: משרד האנרגיה יביא לנו חלופות חדשות, וגם כרומגן יביא עוד כמה הצעות חדשות וטובות.
אמנון כהן: אני רואה שזה עובד היום וולונטרי, 16 ו-17 קומות זה עובד.
אמנון כהן: אבל אנחנו נעשה את זה בחקיקה כמו שלאט לאט מסדירים כל דבר.
אמנון כהן: אנחנו מדינה צעירה וכל הזמן לומדים.
אמנון כהן: ארבעים שנה לא עושים שום דבר ופתאום אנחנו מביאים משהו ופתאום מתקינים תקנות וזה טוב.
אמנון כהן: אני אשמע את הגברת כי הבטחתי לשמוע אותה ואז אנחנו נצביע על הצעת החוק הזאת.
רות להב: קודם כל, רציתי להתייחס לנושא של אפשרות ליישם את החוק על גבי הגגות.
רות להב: כנראה ש-50% מהמגורים במדינת ישראל יהיו במגדלים בגבהים שונים.
רות להב: יהיו תשע קומות ומעלה, עד 42 קומות.
רות להב: מבנה הגג של המגורים הוא בדרך כלל מבנה של ארבע דירות, ובדרך כלל שטח הגג הוא 550 מטר.
רות להב: גם אם אנחנו יודעים שלכולם במדינת ישראל יש חדרי יציאה לגגות הרי שבסופו של יום הגג העליון שטחו הוא כ-350 מטרים והשאר משמש כמרפסות או כגגות ירוקים.
רות להב: מערכות ל-30 יחידות דיור צריכות לתפוס משטח הגג כ-70 מטרים.
רות להב: נשאלת השאלה, איך אנחנו ממקמים אותן?
רות להב: איך אנחנו מייצרים אותן?
רות להב: איפה אנחנו שמים אותן?
רות להב: באיזה צורה אנחנו בעצם מייצרים מפגע סביבתי?
רות להב: לכן, חשוב לקבוע שלפחות ל-30 דירות, ולא העניין של קומות בבניין.
רות להב: חשוב לקבוע גם את הייעוד של הבניין.
רות להב: למשל, מדוע צריך להתקין מערכות סולריות לבניין משרדים שבו לא מתקלחים?
רות להב: מדוע לא מחייב החוק בנייני בתי מלון ואו בתי חולים שבהם כן מתקלחים?
תומר רוזנר: מחייב, מחייב.
רות להב: לכן, צריך לסייג את הייעוד של הבניין כבר בשלב החוק וגם את הכמות שהכמות תהיה לפי יחידות מגורים.
רות להב: ואם זה למעלה, אם זה למטה – אני חושבת שזה כבר עניין מסחרי גרידא שלא צריך להיות כלול.
אמנון כהן: המציעים שומעים את הדוברים.
אמנון כהן: צריך לראות האם זה בניין למשרדים בלבד והאם כל הקומות הן למשרדים.
אמנון כהן: כמובן שתהיה בחינה של התכנון וייתנו על זה הדעת.
אמנון כהן: ד"ר יניב הכין את המסמך של הממ"מ.
אמנון כהן: תודה רבה לך על העבודה המעמיקה והמקצועית והיוצאת דופן.
אמנון כהן: יש כל מיני אנשים שיש להם אינטרסים שונים והם יגידו דברים אחרים, אבל אנחנו תמיד תמיד סומכים על האובייקטיביות שלכם.
אמנון כהן: אתם מאירים את עינינו כך שנקדם חקיקות טובות.
אמנון כהן: אנחנו כמובן פתוחים ואם יש הערות וירצו להגיד אז ודאי ודאי.
אמנון כהן: לא עלינו המלאכה לסיים, אנחנו לא גאוני הדרך.
אמנון כהן: אם יש הערה עניינית אנחנו תמיד פתוחים לשמוע.
אמנון כהן: ד"ר יניב, בבקשה.
יניב רונן: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.
יניב רונן: כמה הערות קצרות.
יניב רונן: ראשית, עניין המשמעויות הכלכליות של המהלך.
יניב רונן: יש כאמור תחשיב שנעשה על-ידי משרד האנרגיה והמים שאני ציטטתי אותו.
יניב רונן: הוא מראה את החיסכון הכספי כתוצאה מהרחבת חובת ההתקנה.
יניב רונן: הזכיר פה נציג האוצר משמעויות כלכליות הפוכות של איזשהם הפסדים שיכול להיות שעלולות להיגרם.
יניב רונן: לעניין זה - קודם כל, עלות המערכת עצמה היא זניחה יחסית לעלות הדירה והיא מחזירה את עצמה תוך שנתיים עד שלוש.
יניב רונן: הפסדים אחרים שעלולים להיגרם – נניח גג שנותנים עליו זכויות בנייה וזה גורר אחרי זה היטלי השבחה, ומיסים שהמדינה מקבלת.
יניב רונן: זה דבר שצריך לבחון אותו.
אמנון כהן: איפה יבנו אחר כך פנטהאוז?
יניב רונן: יפה.
יניב רונן: צריך להעמיד כמובן האחד מול השני כמובן.
יניב רונן: יש את הפנטה
יניב רונן: אוז ומעליו בונים גם הרבה פעמים יחידה.
יניב רונן: אני לא ראיתי תחשיב של הדבר הזה, ואם יש או אם יהיה אני אשמח לראות.
אמנון כהן: לקראת הקריאה השנייה והשלישית יביאו את התחשיב.
יניב רונן: בעניין מערכות פוטו-וולטאיות – אני מצטרף למה שאמר פה מנכ"ל כרומגן.
יניב רונן: צריך לחלק את זה לשניים: לבניין דירות ובית פרטי.
יניב רונן: בבניין דירות שטח הגג מצומצם יחסית ליחידות הדיור ואז צריך ללכת על המערכת שהיא יעילה יותר שזאת מערכת לחימום מים שהיעילות שלה - כמה אנרגיה מפיקים יחסית ליחידת שטח - היום הרבה יותר גבוהה מזו של הפוטו-וולטאי.
יניב רונן: בבית פרטי בדרך כלל יש מקום גם לזה וגם לזה, ואם רוצים אז אין בעיה.
יניב רונן: לגבי מה שאמרו פה על כמה דירות יש בבניין של 150 מטר וכו' – שוב, התבססתי על עבודה של משרד האנרגיה.
יניב רונן: אבל התחשיב המקסימאלי שם מדבר על 30 קומות, ולמרות זאת ההמלצה היא ל-15.
יניב רונן: כלומר, נלקח בחשבון שאותו תחשיב הוא איזשהו משהו מקסימאלי, וההמלצה היא לא להגיע ל-25 או 30 קומות אלא רק ל-15.
יניב רונן: עד כאן.
אמנון כהן: נציג משרד האוצר, רציתי לדעת האם יש עלות תקציבית להצעת החוק?
אמיר רשף: הצעת החוק כפי שהיא מנוסחת אני מבין שהיא לא חלה רק על בנייני מגורים.
אמיר רשף: זאת אומרת שגם משרדי הממשלה, בכלל מבני הציבור של הרשויות המקומיות, בתי ספר, יצטרכו להשתמש במערכות סולריות גם אם השימוש במים הוא מאוד נמוך.
אמנון כהן: גם היום הם צריכים את זה.
תומר רוזנר: רק במגדלים אנחנו מדברים.
זאב בילסקי: אנחנו חוסכים לכם.
זאב בילסקי: 5 מיליארד שקל נותנים מתנה לאוצר.
זאב בילסקי: בגלל שהיועצת של השר הגיעה - 5 מיליארד.
זאב בילסקי: אתה הראשון שצריך לשמוח.
אמיר רשף: אני אמרתי בפתח דבריי קודם שאנחנו גם מברכים על כל התייעלות אנרגטית.
אמיר רשף: ההצעה כפי שהיא מנוסחת עכשיו היא חלה גם על משרדי ממשלה.
אמיר רשף: יכול להיות שיש בה עלות, צריך לבחון אותה, את העלות התקציבית.
אמנון כהן: אתה תבחן, אתה תשלח עלות תקציבית ואנחנו נצביע.
כרמית יוליס: ונביא את זה לוועדת שרים לחקיקה.
אמנון כהן: אדוני, עד סוף השבוע תביא לנו את העלות התקציבית על מנת שנוכל להצביע על זה בשבוע הבא במליאה.
אמנון כהן: כבוד הייעוץ המשפטי, תהיו איתו בקשר עד סוף השבוע.
אמנון כהן: הוא יביא את העלות התקציבית.
אמנון כהן: אם עד יום חמישי הוא לא הביא אתם מניחים.
אמנון כהן: זאת אומרת, שאין עלות תקציבית.
אמנון כהן: עד 3 – 4 מיליון כבר לא מסתכל על זה.
עמיחי דרורי: אדוני, אני לא דיברתי.
עמיחי דרורי: ברשותך, דקה מכיוון שציטטו את העבודה שלנו פעם אחר פעם אחר פעם.
אמנון כהן: אתם עושים עבודה מקצועית טובה.
עמיחי דרורי: נתון אחד - מעבר למה שצוין מספר פעמים שהעלות המשקית שתיחסך גם לאזרחים גם בגלל הפחתת CO2, וגם בגלל תחנת כוח שתיחסך בהיקף מהותי של כ-5 – 6 מיליארד שקל, מעבר לזה צריך לזכור דבר מאוד מאוד חשוב.
עמיחי דרורי: אנחנו שלוחי ציבור, אני עובד משרד ממשלתי כמו חלק די גדול מחברי.
עמיחי דרורי: אבל לאזרח הפשוט מעבר למערכת סולרית חוסך אלף שקל בשנה רק על החשמל של הבוילר.
עמיחי דרורי: יותר, אנחנו היינו שמרנים.
עמיחי דרורי: דבר שני, לגבי האלף שקלים בשנה לכל אחד מהמשתכנים - החברים המכובדים צריכים להחליט האם זה חליף מול פנטהאוז או לא, ומול שימושים אחרים של הגג.
אמנון כהן: אנחנו את ההחלטה שלנו עשינו כבר.
עמיחי דרורי: מעולה.
עמיחי דרורי: כאשר התחלנו את הדיונים בנושא בחודש פברואר אמרו לנו, וסליחה שאני אומר, מהמשרדים המכובדים, משרד השיכון, משרד הפנים וכו' וגם חלק מהקבלנים: אין אפשרות לקומה אחת מעל תשע, כך שכשאומרים שבע זה מצוין, שבע זה פחות או יותר נראה לי ממוצע בין 0 ו-15.
אמנון כהן: כרמית, אני רוצה להצביע בנימה צרכנית ולא בנימה משפטית.
כרמית יוליס: אדוני, בגלל החלטת הממשלה הקודמת אנחנו פשוט אומרים שאנחנו נבקש להביא את זה לוועדת שרים לחקיקה.
כרמית יוליס: אדוני, את הנוסח הזה ראינו רק עכשיו ואין לנו אלא להצטער על זה שאנחנו רואים את זה רק עכשיו.
אמנון כהן: כרמית, אנחנו לא כפופים.
אמנון כהן: יש הפרדת מובהק רשויות במדינת ישראל.
אמנון כהן: כל אחד יעשה מה שהוא מבין.
אמנון כהן: זה על שולחן הוועדה והוועדה מחליטה מה שהיא מחליטה.
אמנון כהן: לכן, כל אחד יחליט מה שהוא רוצה.
אמנון כהן: אנחנו בכל מקרה אנשים אחראיים וגם המציעים הם אנשים אחראיים.
אמנון כהן: זה יהיה פתוח להכנה לקריאה שנייה ושלישית וכל אחד יביע את עמדתו.
אמנון כהן: היו כאלה שנתבקשו להכין עבודת מטה לגבי קומות, לגבי כל מה שיש עדיין.
אמנון כהן: גם אתם תשבו עם הממ"מ ותביאו לנו מסמך משלים לקראת הדיונים בהכנה לקריאה השנייה והשלישית.
אמנון כהן: בוני הארץ, גם אתם תכינו ותביאו.
אמנון כהן: משרד האוצר, אני לא רוצה רק דיבורים, אני רוצה לראות מעשים.
אמנון כהן: אני רואה לראות בעין מחקרים וזאת על מנת שנקבל החלטה נבונה ומשכילה שהיא צרכנית ביותר מצד אחד, ושנשמור על האנרגיה ולא נזהם את האוויר.
אמנון כהן: אני חושב שהצעת החוק היא ראויה וטובה.
אמנון כהן: מי בעד הצעת החוק שהוקראה על-ידי הייעוץ המשפטי?
אמנון כהן: שתי ידיים.
אמנון כהן: זה אושר בוועדה פה אחד.
אמנון כהן: הישיבה הבאה עוד כמה דקות וממשיכים לעבוד.
אמנון כהן: על שולחן הוועדה כרגע הרוויזיה שביקש אחד מחברי הכנסת הבכירים בוועדה והמוכשרים - - -
קריאה: הבכירים ביותר.
אמנון כהן: הבכירים ביותר.
אמנון כהן: לא, יש כמה בכירים, בין הבכירים - - -
אורי מקלב: זה כבר מחייב וכבר מפחיד אותי קצת.
אמנון כהן: לגבי הצעת חוק שירותי קבורה (תיקוני חקיקה) – החוק למעשה על שולחן הוועדה מ-2009, עשינו מספר דיונים והיתה הפסקה לתקופה ארוכה בה רצינו להגיע להסכמות עם משרד האוצר לגבי המימון של המקום.
אמנון כהן: כידוע, במדינת ישראל משאב הקרקע יקר מאוד ויש לנו בעיה עם הקרקעות.
אמנון כהן: לכן, היתה יוזמה של הממשלה בפעם הראשונה בתולדות המדינה שיהיה בית עלמין שהוא כלכלי, הוא לא עמותה, לא מלכ"ר, אלא עסקי יותר.
אמנון כהן: אבל פה נתנו את המינון שהרווח ייבנה כך שרק יהיה 15% – זה מה שהסבירו לנו.
אמנון כהן: דרשנו בוועדה שיינתנו הנחות לצד השני, לבן או לבת הזוג.
אמנון כהן: זאת אומרת, אם לא עלינו, מישהו נפטר, והוא חי עם בן או בת זוגו לתקופה של שנים, אפילו יומיים, לא משנה, אבל ודאי ששנים רבות, ואז הוא רוצה להיקבר במחיצת או ליד אותו בן או בת זוג, שלא יהיה מצב בו הוא ישלם מחיר מלא, אלא יינתנו הנחות.
אמנון כהן: אני רוצה להודות למשרד האוצר בשיתוף משרד הדתות, שגייסנו תקציב נוסף על מנת שיהיה מין סבסוד לבן/לבת הזוג, שזה יהיה 20% ועוד 20%, בערך 40% הנחה לבן/לבת הזוג שיחפוץ להיקבר ליד מי שהוא חי אתו שנים רבות.
אמנון כהן: אז כמו שאמרת כשנכנסת, חבר הכנסת אדרי, אנחנו דואגים גם לעתיד, למה שיהיה, לכל אחד.
אמנון כהן: הרי זה נקרא: בית החיים.
אמנון כהן: החיים זה שם.
אמנון כהן: פה אנחנו נמצאים בתקופה של ניסיון.
אמנון כהן: כולנו חושבים שהכול בידינו –כוחי ועוצם ידי, אנחנו נשנה את הכול, נעשה את הכול, אבל הכול מאתו יתברך - -
קריאה: הכול למעלה.
אמנון כהן: - - וחיי נצח זה שם, ואנחנו צריכים לדאוג גם לשם.
אמנון כהן: בלב כבד אישרנו את החוק הזה, שלא יהיו אי-הבנות.
אמנון כהן: בלב כבד אישרנו, בגלל מצוקת קרקעות במדינת ישראל, גם בגלל שהולכים ומתמעטים המקומות בתוך בתי העלמין הקיימים.
אמנון כהן: באזור ברקת יש החלטת ממשלה שבמקום בו יש את המחצבה יוקם בית העלמין.
אמנון כהן: לצורך כך, אחרי דיונים מעמיקים ורבים אישרנו את החוק.
אמנון כהן: וידידי היקר שרצה להשתתף בוועדה – והוא פשוט לא יכול להגיע, היה לו דבר חשוב, ולכן לא הצליח להגיע – כשהצבענו הוא הגיע ואמר: היה לי מה להגיד.
אמנון כהן: אז אמרתי לו: תחליט מה אתה רוצה, תרצה רוויזיה, בבקשה.
אמנון כהן: ואפשרתי לאדוני רוויזיה, וגם שמתי אותה על סדר-היום ופרסמתי מבעוד מועד.
אמנון כהן: בבקשה, אדוני, מן הראוי צריך קודם כל להצביע עליה.
תומר רוזנר: לא, קודם צריך לנמק.
אמנון כהן: לא, קודם כל, על רוויזיה צריך להצביע כן או לא, אבל בגלל - - -
תומר רוזנר: הוא צריך לנמק למה הוא רוצה רוויזיה, אחר כך צריך להצביע.
אריה ביבי: תן לו שידבר.
אמנון כהן: מניסיוני כיושב-ראש הוועדה, מצביעים - - -
אריה ביבי: הוא מתכוון לדבר בקצרה, תן לו.
אמנון כהן: לא, אני מדבר כרגע תקנונית, ואז אני מדבר על המהות.
אמנון כהן: אני שם - - -
אורי מקלב: אני לא הולך לדבר, אני לא הולך לעשות - - -
יעקב אדרי: אושרה כבר?
אמנון כהן: אושרה כבר, אבל משום שהוא ביקש רוויזיה, אז אני מאפשר לו.
אמנון כהן: אבל אני מכבד את חבר הכנסת מקלב, דבר אלי.
אורי מקלב: אם מישהו ממהר, אריה, אז אני לא רוצה שיהיה לחוץ בגללי שאני לוקח את זמנו היקר.
אורי מקלב: קודם כל, תודה רבה, אדוני היושב-ראש - - -
אמנון כהן: לא, שנייה, אתה תנמק, תגיד בבקשה ואנחנו נחליט מה לעשות.
אמנון כהן: אתה יכול גם אחרי שנימקת להחליט החלטה אחרת, מה שתחליט.
אורי מקלב: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, במיוחד על כך שאתה באמת מאפשר לי להביא את הדברים.
אורי מקלב: המנהג הזה שאתה מנהל את הוועדה בלויאליות בנושאים רבים, כולל אתמול ציינתי את זה בנושא שניהלת ואתה ממשיך עם זה גם היום ולא מביא את זה להצבעה, מוריד וכו'.
אורי מקלב: בלי היועץ המשפטי, עם היועץ המשפטי, אבל אתה נותן לי להגיד את הדברים, ואני מודה לך על כך.
אורי מקלב: חברי חברי הכנסת, מכובדי ממשרד לענייני דתות – המנכ"ל וכל העוזרים, מביטוח לאומי, אני רוצה לדבר קודם כל על החלק הערכי בעניין.
אורי מקלב: אנחנו היום רוצים לאשר הצעת חוק ממשלתית שתבוא לקריאה שנייה ושלישית, שהיא בעצם אמורה לעשות רפורמה עמוקה מאוד בכל נושא הקבורה בישראל.
אורי מקלב: ומי כמונו כחברי כנסת אני מודיע, שנדע מה אנחנו עושים.
אורי מקלב: אנחנו עשינו כמה רפורמות, וחברי שיושבים פה, יושבים וצועקים, למשל רפורמה אחת שנעשתה בנושא המים והתאגידים: איפה היינו?
אורי מקלב: איך אישרנו?
אורי מקלב: איך אנחנו נתנו לדבר כזה לקרות?
אורי מקלב: אנחנו היום עומדים בפני רפורמה שהיא הרבה יותר גרועה במהותה בשינוי שהיא עושה ובהשלכות לאזרח, יותר ממה שראינו בתאגידי המים.
יעקב אדרי: ובסכומים שאני רואה פה.
אורי מקלב: מייד אגיע לזה, בקצרה ממש.
אורי מקלב: הדבר הראשון זה החלק הדתי – אנחנו כעם היהודי ידועים בכך שאנחנו מצווים על חסד.
אורי מקלב: התורה לא מדברת רק מבחינת השכל, שאתה רואה עני שמת מרעב, שהוא צריך כסף, לתת לו כסף.
אורי מקלב: זו לא המצווה.
אורי מקלב: את זה כל בן-אדם צריך לעשות – רואה מישהו עני, שאין לו משהו, לתת לו משהו.
אורי מקלב: חסד זה דבר שצריך לעשות הרבה יותר, לרדוף אחרי זה, אתה מחפש את הדברים שם.
אורי מקלב: החסד הכי עילאי והכי איכותי שהיהדות קבעה זה הנושא של קבורה, של הטיפול במת.
אורי מקלב: חסד של אמת.
אורי מקלב: זה לא רק סתם חסד.
אורי מקלב: לא תמיד זה ככה, אבל הרבה פעמים אין לך מי שיגיד לך תודה רבה בעניין הזה.
אורי מקלב: אף אחד לא יודע מה עשית, איך טיפלת בו בעניין הזה.
אורי מקלב: אתה מטפל בו, אתה צריך לקבור אותו, כל הטיפול בעניין הזה בבני משפחה בשעות הכי רגישות אנחנו - - - .
אורי מקלב: לא יכול להיות חסד של אמת, חסד של קבורה, טיפול בקבורה, יחד עם מסחר – זה לא יכול להיות.
אורי מקלב: אלה שני קווים שלא יכולים אחד עם השני.
אורי מקלב: לקחת, להוציא את זה ליזמים, לכל יזם שהוא, כל יזם באשר הוא - - -
אריה ביבי: אני קוטע אותך: ועכשיו זה לא מסחר?
אריה ביבי: עכשיו זה יותר גרוע ממסחר.
אורי מקלב: אל תוציא לעז ואל תגיד דבר כזה.
אריה ביבי: למה לא אגיד?
אורי מקלב: לא סתם קוראים לזה - - -
אריה ביבי: אני מכיר את זה מקרוב, לא - - -
אמנון כהן: 40,000 שקלים, 50,000 שקלים.
אורי מקלב: לא, לא - - -
אריה ביבי: מלפני - - -
יעקב אדרי: לא, גם היום הסיפור בעייתי מאוד.
אריה ביבי: בעייתי מאוד.
אורי מקלב: בעייתי בענייני כסף.
יעקב אדרי: אבל אתה אומר דברי טעם עכשיו.
אורי מקלב: בענייני כסף.
אריה ביבי: לא, הוא מדבר לעניין, אבל עכשיו אני רוצה להגיד לך - - -
יעקב אדרי: רגע, תן לו לסיים, אריה.
אורי מקלב: עזוב בענייני כסף, אבל קל וחומר.
אורי מקלב: אני לא חושב - - -
אריה ביבי: לא, מותר לי להעיר הערה.
אריה ביבי: מותר לי בתור חבר כנסת.
אורי מקלב: קל וחומר.
אורי מקלב: אתה רוצה להשוות - - -
אמנון כהן: אמרתי: פריימריז.
אורי מקלב: אתה רוצה להשוות מרפורמה אחת.
אורי מקלב: אני רוצה - - -
אריה ביבי: אין לנו פריימריז, אני בקואליציה יחד אתו.
אורי מקלב: הרגשתי מראש שאתה – אני משחרר אותך - - -
אריה ביבי: לא, אין מראש.
אריה ביבי: אני אומר לך שאין מראש.
אריה ביבי: אם אתה תשכנע אותי, אלך אתך.
אריה ביבי: אני לא - - -
אורי מקלב: אני לא הולך – אני רוצה להגיד את הדברים כמות שהם.
אריה ביבי: רק אני רוצה להגיד לך שהיום - - -
אריה ביבי: היום אני רוצה לראות אותך - - -
אורי מקלב: גם כסף.
אורי מקלב: יכול להיות גם יקר.
אורי מקלב: לקבור זה קבורה מחיים.
אריה ביבי: זה ממש יותר גרוע.
אריה ביבי: בפתח תקווה זה יותר גרוע ממסחר.
אריה ביבי: אם אתה מכיר שם את הרב זה 5,000 שקלים, לא מכיר – 50,000 שקלים, בקיצור ולעניין.
אורי מקלב: גם היום דורשים בקבורה מחיים, כן, נכון – זו אחת העוולות שיש גם כן היום, אני גם מדבר על זה.
יעקב אדרי: אורי, תמשיך.
יעקב אדרי: הכיוון הוא נכון, בוא נקבל את המסקנות.
אורי מקלב: אני רוצה להביא לדוגמה איך היום נראות רפורמות שהעברנו ליזמים פרטיים, כמו הרכבת הקלה ועוד.
אורי מקלב: באיזו צורה מתנהל מי שרואה רק מסחר לנגד עיניו, וכל הסיפורים האלה שאנחנו ניתן חלק מהמכרז לשיפור השירות.
אורי מקלב: אנחנו מכירים רפורמות בתחבורה הציבורית, עשינו כאלה דברים – אשכולות, הפרמטרים, יחס ומתן, ואחזקת אוטובוסים – אנחנו רואים איך נראית התחבורה הציבורית והחברות האלה שמתמודדות.
אורי מקלב: אבל אנחנו מדברים כאן על השעות הכי קשות של המשפחות, שכל טיפול צריך להיות טיפול כל כך עדין.
אורי מקלב: למה קוראים לזה "חברה קדישא"?
אורי מקלב: זה לא סתם שם.
אורי מקלב: "חברה קדישא" בארמית זו חבורת קודש, שעושים את עבודת הקודש, אנחנו מצפים מהם שכך יעשו וכך אנחנו אמונים.
אורי מקלב: אף אחד לא יצפה ואף אחד לא ידרוש ממישהו שהוא יזם פרטי, שאומרים לו: אתה "ביזנס", שיעשה דבר כזה.
אורי מקלב: זה בחלק הערכי של העניין, שהוא לא פחות חשוב.
אורי מקלב: החלק הממוני, החלק הפרקטי – יחד עם הרפורמה מגיעים גם תעריפי מחירים ותעריפי המחירים - - -
יעקב אדרי: מה שכתוב פה.
אורי מקלב: מה שכתוב פה בעצם מבטל את כל האפשרות – מדברים על בית קברות של מאות אלפי קברים, וזה בית הקברות האלטרנטיבי, בית העלמין האלטרנטיבי – שלא תהיה כמעט אפשרות להיקבר בחינם.
אורי מקלב: את כל החלקות של ביטוח לאומי יבטלו, ואגיד לכם גם למה: האפשרות היחידה, האפשרות היחידה ממש להיקבר בחינם, זו תהיה קבורת כוכים.
אביגדור אוחנה: למה?
אביגדור אוחנה: איפה זה כתוב?
אורי מקלב: זה כתוב בחוזה שלכם.
אורי מקלב: במה שהעברת רפורמה.
אביגדור אוחנה: לא, איפה?
אביגדור אוחנה: זה לא החוק הזה.
אורי מקלב: סליחה, זה החוק הזה.
יעקב אדרי: קבורת מה?
אורי מקלב: אני שואל את היועץ המשפטי - - -
אריה ביבי: הכוונה לקבור פה ב - - -
יעקב אדרי: בקומות.
יעקב אדרי: כבר הקימו את זה.
אורי מקלב: היועץ המשפטי, אני אומר דברי אמת?
תומר רוזנר: לפי ההצעה המוצעת כרגע, האפשרות היחידה לקבורה בחינם, קרי; במימון הביטוח - - -
אביגדור אוחנה: - - -
יעקב אדרי: "קבורת סנהדרין", אתם קוראים לזה?
אורי מקלב: רבותי, אביגדור, אני רוצה שתשמע את זה.
אורי מקלב: אחרי זה אל תגיד – אמרתי את זה בשידור לא נכון, ואני בכל אופן אמון על היועץ המשפטי של הוועדה.
אורי מקלב: כחברי כנסת אנחנו חייבים יועץ משפטי שיודע על מה מדובר.
אורי מקלב: האפשרות היחידה, כמו שאומר היועץ המשפטי להיקבר בחינם, מה שנקרא "חלקות של ביטוח לאומי", שהביטוח הלאומי משלם, זה קבורת כוכים - -
יעקב אדרי: קבורת סנהדרין, זה מה ש - - -
אורי מקלב: - - כן, קבורת סנהדרין – שהיא הקבורה הכי פחות נדרשת, אולי 10% היום מבקשים אותה.
אורי מקלב: כל הקבורות – אני לא מדבר אתך על קבורת שדה, שתעלה בלי הנחות לזוג, שמי שנוהג כל המשפחות מדורי דורות והוא גם רוצה והמשפחה רוצים, האבא ביקש - - - כולם, זה 50,000 שקלים.
אורי מקלב: קבורת הקומות האלה בתוך מבנים תעלה 30,000 שקלים לזוג.
יעקב אדרי: אני רואה פה 6,000 שקלים.
אורי מקלב: קבורת שדה זה 30,000 שקלים.
אורי מקלב: יכול להיות – את התעריפים אין לי שום בעיה שהיועץ המשפטי - - -
יעקב אדרי: אני רואה אותם בעיניים.
אמנון כהן: יש פה, החוק כתוב.
אורי מקלב: בחוק כתוב, אז זה אומר - - -
יעקב אדרי: אורי, אני רוצה להבין.
אורי מקלב: דהיינו, גם אדם - - -
אמנון כהן: חינם הוא רוצה לתת.
יעקב אדרי: אני יודע ש"חברה קדישא" עושה עסקים, זה לא חדש.
יעקב אדרי: כשהייתי ראש עיר לא נתתי להם לעשות את זה.
יעקב אדרי: אני קבעתי את המחירים.
אורי מקלב: אבל זה יהיה עכשיו חוק, לא תהיה לך ברירה אחרת.
אורי מקלב: אתה מאשר את זה עם תעריפים.
יעקב אדרי: לא נתתי להם לעשות את זה, מחיר סמלי.
אורי מקלב: חבר הכנסת אדרי, אתה מאשר את זה עם תעריפים.
אריה ביבי: יעקב, לך מותר לדבר.
אריה ביבי: לי, אני - - -
אמנון כהן: הוא העיר הערה.
אורי מקלב: אתה מאשר את זה היום - - - .
אורי מקלב: אני לא מדבר אתך על יחס ולוח, אני מדבר אתך - - -
אריה ביבי: ראית מה הוא עושה?
אמנון כהן: הוא היה שר לשעבר, זה - - -
אריה ביבי: לא, ידעתי שהוא ייפול, כי הוא היפראקטיבי.
אורי מקלב: אנחנו עושים מהפיכה בעניין הזה.
אורי מקלב: תהיה מחאה חברתית, אבל אני לא יודע מי יצעק.
אורי מקלב: אני לא מדבר על מי שיכול, אני דיברתי על כך - - -
יעקב אדרי: אורי, מה אתה מציע?
אורי מקלב: אני קודם כל מציף את הבעיה.
אורי מקלב: אנחנו מדברים בכלל – כל הרפורמה הזאת בעצם תמנע קבורה במקומות אחרים, ואת כולם תתעל לכיוון רחוק מאוד.
אורי מקלב: אנשים בתל-אביב – קח דוגמה – צריכים לנסוע 30 דקות לבית הקברות הזה.
אורי מקלב: לקחו את הקרקע הכי זיבורית שיש במדינה, קרקע של מחצבה, והמדינה לא מכניסה אפילו שקל מהכיס שלה ונותנת.
אורי מקלב: יש קרן - - -
אמנון כהן: משקיעה, משקיעה כסף.
אורי מקלב: עשרות מיליונים האלה זה כסף - - -
אמנון כהן: איפה האוצר?
אורי מקלב: אגיע, אגיע לזה.
אמנון כהן: צחי, אתה פה.
צחי דוד: אני פה.
אמנון כהן: לא, משקיעים כסף.
אורי מקלב: המדינה אומרת: כל מה שעולה היום להקים בית-עלמין כזה, כשמדובר על מאות, מאות, מאות מיליונים – על אלה שאמורים להיקבר שם ועל בני משפחותיהם.
אורי מקלב: אתן איזה משהו, "פינאטס", של 30 מיליון או משהו כזה.
אורי מקלב: בית-העלמין הזה אמור לקום על מחצבה שהיתה בברקת.
אורי מקלב: במדינת ישראל יש קרן לשיקום מחצבות – לקחו סכום ואגרות מכל אחד שטמן או שחצב מהמחצבה הזאת.
יעקב אדרי: המינהל.
אורי מקלב: המינהל או מי שלקח את זה.
אורי מקלב: בסופו של דבר, זה נמצא באוצר - -
יעקב אדרי: באוצר, הכול באוצר.
אורי מקלב: - - במשרד המדינה – כ-400 מיליון שקלים.
תומר רוזנר: זה במשרד התשתיות, לא באוצר.
אורי מקלב: במשרד התשתיות.
אורי מקלב: 400 מיליון שקלים.