GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
תומר רוזנר: זה בכוונה.
דוד אזולאי: כי התיקון הוא בנוגע לבית הדין.
דוד אזולאי: בית המשפט היה מוכר לפני כן.
פרץ סגל: אני מדבר על הבחינה הצורנית.
רינה נשר: זה היה כדי להבהיר, שבית משפט לא מוגבל לתובענה לענייני נישואין וגירושין.
רינה נשר: שלא יבוא מישהו ויחשוב, שבגלל שזה כתוב אחר כך זה חל על שניהם.
רינה נשר: מבחינה פרשנית, זה יותר טוב.
פרץ סגל: אם כותבים: "בלבד שאינו בן דת אחרת".
רינה נשר: זה כבר על שניהם.
גלעד ארדן: "בלבד שאינו בן דת אחרת", יחול על שניהם.
פרץ סגל: בדרך כלל הולכים כלל ופרט.
תומר רוזנר: נסחית החוק שלנו חושבת שזה הנוסח הנכון, וזה נועד להבהיר את שני הדברים שצוינו כאן.
תומר רוזנר: אני חושב, שנותיר את זה כך.
תומר רוזנר: זה גם נכון ניסוחית וגם נכון מהותית.
פרץ סגל: מעבר לכך, הנוסח נראה לנו.
רינה נשר: אנחנו מברכים על הצעת החוק בנוסח הזה.
רינה נשר: אנחנו חושבים שהיא עושה סדר.
רינה נשר: אנחנו בהחלט תומכים בה.
רינה נשר: חשוב להבהיר שני דברים: אנחנו אמרנו לבתי הדין, שאנחנו חושבים שהחומר שיש לפקיד הרישום הוא באמת רלוונטי לדיונים בעניינים האלה.
רינה נשר: ככל שהם יפנו מלכתחילה, אנחנו גם נעביר את החומר מלכתחילה.
רינה נשר: אנחנו מניחים, שהאינטרס של כולם הוא בירור האמת ושיהיה כל החומר בפני בית הדין.
רינה נשר: חשוב לי גם להבהיר, שאמנם הצעת החוק הזו מתייחסת לתושבים ולא לעניין אזרחות – כי היא לא מתייחסת לחוק השבות אלא רק לגבי תושבים – אבל ודאי שגם כאשר מדובר בבקשה לשבות אנחנו לא מתעלמים מפסק הדין של בית הדין הרבני.
רינה נשר: אנחנו נותנים לו משקל.
רינה נשר: כאשר אין לנו שום אינדיקציה אחרת, בהחלט יש לזה משקל מאוד משמעותי, אבל זה לא בחוק מרשם האוכלוסין.
רינה נשר: שלא יצא מזה, שמכך שאמרנו שהחוק הזה צריך לחול על התושב זה אומר שאנחנו מתעלמים מפסקי הדין כאשר מדובר באלה שהם לא תושבים.
ניר ורגון: אני מרבני צוהר.
ניר ורגון: אנחנו מברכים על החוק הזה, שהוא פרי של יום הזהות היהודית בשנה שעברה.
ניר ורגון: חברי הכנסת דוד אזולאי ואחרים שמעו את הדברים.
ניר ורגון: אנחנו בארגון שורשים, שהוא חלק מרבני צוהר, עוסקים בעניין הזה של חיבור אנשים שזהותם מוטלת בספק.
ניר ורגון: חברי הכנסת שמעו את הבעיות, וקמו ועשו מעשה.
ניר ורגון: יישר כוח לחברי הכנסת.
אמנון כהן: עשו מעשה.
אמנון כהן: שלא יגידו שבכנסת רק מדברים.
ניר ורגון: בכל אופן, הבעיות ממשיכות.
ניר ורגון: אנחנו לא נשקוט, עד שמי שמעמדו של מי שאינו תושב יוסדר.
ניר ורגון: גם הנושא של בן דת אחרת טעון הגדרה, מבחינתנו.
אמנון כהן: האם יש לך הערה בנוגע לחוק?
ניר ורגון: אני עדיין חושב – וחלוקים עליי חבריי – שאין מקום לזה שתהיה הגבלה של בית דין רבני בתובענה של בעל דין, שהוא תושב, בענייני נישואין.
ניר ורגון: החוק יכול לעסוק בתושב, אבל התובנה בענייני נישואין איננה מוגבלת לתושבים.
ניר ורגון: אם בית דין רבני יחליט לגבי מישהו שהוא יהודי, ולא משנה אם הוא תושב או לא, מרשם האוכלוסין יחליט אחר כך ויקבל אותו כיהודי.
ניר ורגון: בית דין רבני מוסמך לדון לא רק בתושבים בעייני נישואין וגירושין.
ניר ורגון: אם מגיע מישהו, שהוא לא תושב אלא תייר, לעניין נישואין וגירושין, החוק אחר כך יחול עליו בהיותו תושב.
ניר ורגון: יוצא מהניסוח הזה, שהקביעה צריכה להיות דווקא כאשר בית דין רבני קובע על מישהו שהוא תושב.
ניר ורגון: מה איכפת לי על מה הוא קובע?
ניר ורגון: מרשם האוכלוסין יחול על תושבים, אבל הקביעה של בית הדין הרבני יכולה להיות באותה מידה גם לגבי תושב וגם לגבי מי שאינו תושב.
ניר ורגון: ברגע שבית הדין הרבני יכריע שהוא יהודי, חוק מרשם האוכלוסין יחול עליו בהיותו תושב.
ניר ורגון: לכן, גם אם אנחנו לא רוצים לפתוח פה חוקים חדשים, ההגבלה שאומרת: "בית דין רבני, בתובענה של בעל דין שהוא תושב, בענייני נישואין..." מיותרת.
ניר ורגון: ברור שהחוק עוסק בתושבים, אבל הקביעה של בית הדין לא צריכה להיות דווקא לגבי תושבים.
אמנון כהן: מה אומרת נציגת מרשם האוכלוסין?
רינה נשר: אני חושבת,
רינה נשר: שהסברתי את הדברים.
אמנון כהן: אולי תיזום חקיקה אחרת, שיעשו תיאומים פה.
ניר ורגון: אני מבין שהחוק עוסק בתושבים, אבל את מסכימה איתי שקביעה של בית הדין לא חייבת להיות כך.
ניר ורגון: אין הבדל חוקי לקביעה של בית דין בין מי שהוא תושב לבין מי שאינו תושב.
ניר ורגון: ממילא כשהוא בא למרשם האוכלוסין הוא תושב.
ניר ורגון: המיקום של המילה "תושב" מגביל את התחולה של נישואין וגירושין רק על תושבים.
ניר ורגון: אני חושב, שבבית הדין הרבני אין מגבלה כזו.
ניר ורגון: אני לא יודע, למה ליצור פה מגבלה כזו.
רינה נשר: הקושי שלנו הוא במקרים בהם בית הדין הרבני דן בענייניו של מי שאינו תושב, כאשר אין בפניו את כל המידע.
רינה נשר: יש גם הנחיות לגבי גיורים פרטיים.
רינה נשר: זו גריעה שהיא הרבה יותר רחבה מאשר הסוגיה הזו.
רינה נשר: לכן, לגבי תושבים אין לנו שום מניעה מבחינת החוק הזה.
רינה נשר: לגבי אנשים שאינם תושבים - כאשר אין לנו שום אינדיקציה אחרת לבעיה, אנחנו נותנים משקל לפסק הדין.
רינה נשר: יש מקרים בהם הסוגיה היא הרבה יותר מורכבת.
רינה נשר: יש פה עניין של גיורים פרטיים.
רינה נשר: הדברים הם הרבה יותר מורכבים.
רינה נשר: לכן, לגבי מי שאינו תושב, ככל שאין לנו אינדיקציה אחרת למורכבויות אחרות, אנחנו בהחלט נותנים משקל לפסק הדין של בית הדין הרבני.
רינה נשר: במקרים שבהם אין לנו שם בעיה, אנחנו מברכים.
רינה נשר: לכן, אנחנו מבקשים לא לפתוח בהצעת החוק הזו את כל הסוגיה של אלה שאינם תושבים.
אמנון כהן: הבהרנו את הנקודה ושמענו.
ג'ק קורקוס: אני מהסוכנות היהודית.
ג'ק קורקוס: מה שאומר הרב עושה היגיון.
אמנון כהן: אין היגיון כרגע.
אמנון כהן: אין דיון בנושא הזה.
אמנון כהן: הוא העלה סוגיה, אבל אין דיון בנושא הזה כי יש סיכומים.
אמנון כהן: בכנסת מכבדים סיכומים.
אמנון כהן: יש סיכומים בין משרדי הממשלה לבין המציע.
אמנון כהן: אנחנו רוצים להכניס עוד דברים בתיאום.
אמנון כהן: אם היתה הסכמה, היינו מכניסים את זה.
אמנון כהן: הנושא הזה עלה, המציע בדק את הדברים מול משרדי ממשלה, יש היגיון לעשות את זה, אבל אפשר להשאיר את זה לחקיקה נוספת.
אמנון כהן: שיהיה לנו עוד משהו לעשות.
אמנון כהן: אין כרגע דיון בנושא שהוא העלה.
אמנון כהן: הנושא הזה עלה גם בדיון הקודם, בדקנו אותו, רצינו להטמיע את זה בתוך החוק, אבל אין כרגע הסכמות.
אמנון כהן: אנחנו אנשים של הסכמות, אנחנו עובדים בשיתוף פעולה עם הממשלה.
אמנון כהן: אם אין הסכמות, אין שום דבר.
דוד אזולאי: למען הסר ספק, אני בהחלט מסכים עם ההערה שלך, ניר.
דוד אזולאי: הייתי רוצה גם אני להכניס את זה.
דוד אזולאי: היות ואני יודע מה תהיה התוצאה של התוספת הזו, אחרי התייעצות עם אנשים מוסמכים, הגעתי למסקנה שהנוסח הזה כרגע הוא הרע במיעוטי.
דוד אזולאי: יהיה שלב שני, שבו אנחנו נשנה את הדברים האחרים.
דוד אזולאי: אני מציע כרגע להסתפק בדברים האלה – דברים שמקובלים פה על כולם.
רינה נשר: זה הטוב ביותר שאפשר כרגע לעשות.
דוד אזולאי: זה הרע במיעוטו.
אמנון כהן: אנחנו מברכים את יו"ר ועדת הפנים והגנת הסביבה הקודם, שתוך כדי דיון זיהה בעיה ומצא פתרון, עד כמה שאפשר, ושיתף בו את סיעות הבית.
אמנון כהן: אנחנו רואים שסיעות הבית מיוצגות, ללא קשר למפלגה.
אמנון כהן: כל אחד זיהה את הבעיה, הזדהה איתה וחתם על הצעת החוק.
אמנון כהן: הגענו היום לפתרון, עד כמה שאפשר.
אמנון כהן: אני רוצה להצביע על הצעת החוק.
אמנון כהן: הצעת החוק אושרה לקריאה שנייה ושלישית, ותגיע למליאה להצבעה.
אמנון כהן: יישר כוח, כבוד חבר הכנסת אזולאי.
אמנון כהן: תודה לכל אלה שלקחו חלק.
אמנון כהן: הנושא: הצעת חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום התכנית הכלכלית לשנים 2009 ו- 2010), התשס"ט-2009 - פרק ל"ב - מסי פיתוח – הכנה לקריאה שנייה וקריאה שלישית.
אמנון כהן: ברצוני לציין שוועדת הפנים קיימה מספר דיונים בנושא הזה.
אמנון כהן: בסוף הוחלט לפצל אותו מחוק ההסדרים.
אמנון כהן: התקיימו פה דיונים.
אמנון כהן: מדובר בחוק לא פשוט שנותן, כביכול, אופציה לרשויות מקומיות להטיל מסים חדשים.
אמנון כהן: דובר כאן שהממשלה צריכה להקים צוות על מנת להתקין תקנות.
אמנון כהן: בגדול מדובר בחוק מסגרת: חוק שנותן מסגרת לבחינה של סוגי מסים שרוצים להטיל – שלושה סוגי מסים: מס תשתיות, מס שטחים ציבוריים פתוחים ומס מבני ציבור.
אמנון כהן: רק מס-מס-מס.
אמנון כהן: לא מספיק מה שמשלמים האזרחים.
אמנון כהן: עוד מס ועוד מס ועוד מס.
אמנון כהן: זה כדי שהאוצר לא ייתן כסף לשלטון המקומי?
אמנון כהן: שהכול נלקח מהאזרחים כל הזמן.
ראובן קוגן: מיליארד שקל לא מספיק להם.
ראובן קוגן: הם רוצים עוד מסים אחרים.
אמנון כהן: מיליארד שקל?
אמנון כהן: מה נתת?
אמנון כהן: את מה שלא שילמת 20 שנה, עכשיו אתה נותן – עושה טובה.
אמנון כהן: על החלף אתה מדבר?
אמנון כהן: על מה אתה מדבר.
אמנון כהן: בתחילת הדיון נראה את המצגת כי שלחו אתכם הביתה לעשות שינויים.
אמנון כהן: הבנתי שהיה פה דיון סוער.
אמנון כהן: היועצים המשפטיים התערבו, היועץ המשפטי לכנסת התערב.
אמנון כהן: אני רוצה לראות את השינויים כדי לראות איך להתקדם.
אמנון כהן: נראה את המצגת ואז נוכל להתקדם.
ראובן קוגן: אנחנו בדיון – זה כבר לא הדיון הראשון וגם לא השני – אנחנו נמצאים בדיונים על הנושא הזה מחוק ההסדרים של שנת 2010-2009.
ראובן קוגן: עד עכשיו הייתה גם חוות דעת של היועץ המשפטי של הכנסת שאמר שהחוק הזה, כחקיקת מס, צריך לעבור שינויים על מנת שהוא יחווה את דעתו ויגיד שהחוק הזה ראוי לחקיקה בכנסת.
ראובן קוגן: צריך לציין שמבחינת הממשלה וחוות הדעת של היועץ המשפטי לממשלה, החוק הזה הוא חוקתי בהחלט ויש בו את כל ההסדרים הראשוניים המחויבים בחקיקת מס.
ראובן קוגן: יכול להיות שניתן למשרד המשפטים להציג את העמדה המשפטית יותר.
ראובן קוגן: אני אציג את הנושאים העקרוניים: מאיפה באנו ולמה הגענו עד הלום.
ראובן קוגן: כמו שראית, שינינו בעקבות הדיונים עם הייעוץ המשפטי של הכנסת גם את השם עצמו של ההיטל – חזרנו למונחים של היטלים ולא מסים, עם המשמעויות שמגבירות את הזיקה בין הגביה של הכספים לבין עבודות התשתית שצריכות להתבצע באותם הכספים.
ראובן קוגן: הזיקה הזאת תחול, כמובן, על כלל הרשות ולא על מגרש ספציפי, כמו שזה קורה גם היום.
ראובן קוגן: מה שחשוב לציין זה שאנחנו לא משנים פה שום סדרי עולם.
ראובן קוגן: כלומר, גם נכון להיום העירייה מחליטה להטיל היטל, מאשרת את זה במשרד הפנים מתוקף סעיף 250, כמדומני, בפקודת העיריות.
ראובן קוגן: ברגע שיש לה את ההיטל הזה, היא מטלה אותו על בנייה חדשה – לחלק מהעיריות יש גם היטלים יזומים שאפשר להטיל אותם על בנייה קיימת – וככה היא מפתחת.
ראובן קוגן: אני אתחיל יותר רחב, בכל זאת, זה דיון עם הרבה ח"כים וחשוב שכולם יילמדו.
ראובן קוגן: אנחנו מדברים על מדיניות מקרקעין - - -
אמנון כהן: הם לומדים באינטרנט היום.
ראובן קוגן: הדיון בשידור, לכן אני רגוע.
ראובן קוגן: כשמדברים על תפיסת עולם הנדל"ן ועל כל הדברים שהמדינה רוצה לטפל בהם על מנת להקל קצת על מצוקת הדיור – אנחנו מדברים בשרשרת ייצור מאוד סבוכה וארוכה שמתחילה, כמובן, מתכנון – והוועדה הזאת מטפלת בכל התחום של התכנום ברפורמה מאוד מקיפה שהציעה הממשלה.
ראובן קוגן: אחרי זה יש השיווק: הדבר המשמעותי שנעשה עד היום בתחום הזה זו הרפורמה במנהל מקרקעי ישראל – גם היא התעכבה כשנתיים בגלל משא ומתן עם ההסתדרות אבל בסוף הרפורמה צלחה ונמצאת כרגע בשלבי יישום.
ראובן קוגן: השלב של הפיתוח – שעליו נדבר כאן – ואחרי זה הסוגיה של הבנייה שקשורה יותר לקצב הבנייה.
אמנון כהן: יש לי שאלה: כרגע אנחנו דנים בוועדה משותפת בתכנון ובבנייה.
אמנון כהן: יש שם גם פרק של היטלי השבחה, היטלי פיתוח, לא היה כדאי כבר לשים את זה ברפורמה שם והיינו גומרים את זה כבר?
ראובן קוגן: בדיעבד, הרפורמה הזאת התחילה לפני הרפורמה בתכנון והבנייה, בדיעבד, היה צריך באמת.
ראובן קוגן: אם היינו יודעים - - -
אמנון כהן: אתם מומחים להעביר מפה, להלביש פה.
אמנון כהן: אם לא לוועדה הזו אז לוועדת חוקה.
אמנון כהן: אם לא וועדת חוקה לוועדת הכספים.
ראובן קוגן: עוד לא מאוחר בעיני מאחר ואנחנו נמצאים גם פה בהכנה לקריאה שנייה ושלישית וגם ברפורמה בתכנון.
ראובן קוגן: ניתן לעשות את זה כמקשה אחת ואז אנחנו נקבל גם את השינויים בתכנון וגם בפיתוח ביחד וזה דבר נכון גם בעיני לעשות.
ראובן קוגן: בעניין של הפיתוח, אנחנו מדברים היום על כך שהרעיון של פקודת העיריות מדבר על כך שהרשות המקומית היא זאת צריכה לפתח בשטחה.
ראובן קוגן: בפועל זה לא קורה בגלל הקשיים שנעמוד עליהם עוד מעט.
ראובן קוגן: רוב הפיתוח במדינת ישראל מבוצע על-ידי בממשלה: או משרד הבינוי והשיכון או מנהל מקרקעי ישראל.
ראובן קוגן: מן הסתם, זה גורר ביעות מסוימות שנסביר אותן.
ראובן קוגן: היום יש לנו הליך לא פשוט לקביעת ההיטלים עצמם.
ראובן קוגן: צריך לעבור לא מעט אינסטנציות גם בממשלה וגם בעירייה.
ראובן קוגן: כתוצאה מכך, חלק גדול מהרשויות לא מבצעות את העבודה הזאת ואין להן היטלים.
ראובן קוגן: ההיטלים מבוצעים על-ידי תחשיב פרטני – יש לזה גם יתרונות – אבל זה לא תורם לשקיפות בענף.
ראובן קוגן: מועדי הגבייה הם מועדי מעמד ההיתר, כלומר, צריך שנתיים של קדם-מימון, מתחילת עבודות הפיתוח ועד שמוציאים את ההיתר על מנת שלעירייה יהיו המשאבים לממן את עבודות הפיתוח והעבודות שצריכות להתבצע לפני זה, כדי שניתן יהיה בכלל לשווק את השטחים.
ראובן קוגן: כמובן, גם היכולת ההנדסית של הרשות, שזה מקטע שמטופל בצורה מסוימת ברפורמת התכנון והבנייה כי שם מחזקים את כל המוסד הזה של מהנדס העירייה ולכן, במקרה הזה, זה כלים די שלובים.
אמנון כהן: מה ההבדל בין מה שקורה היום – כל עיר ועיר הרי עושה את הפיתוח שלה - - -
ראובן קוגן: לא עושה.
ראובן קוגן: התוצאה היום שהיא רשאית לעשות - - -
אמנון כהן: ערים בונות, ערים מפתחות שכונות חדשות.
אמנון כהן: איך זה עובד היום?
ראובן קוגן: הממשלה מפתחת.
ראובן קוגן: מה שקורה היום בפועל - - -
אמנון כהן: אתה רוצה שהכול תעשה העירייה?
ראובן קוגן: המדיניות של הממשלה, גם ברפורמה במנהל וגם בהחלטות שקיבלה לגבי משרד השיכון, שהעיריות הן אלו שיהיו אחראיות גם על תחום הפיתוח ואת הכסף העירייה מקבלת דרך ההיטלים.
אמנון כהן: אתה אומר שהיום המדינה מפתחת בכספי - - -
ראובן קוגן: בכספי הרוכשים.
ראובן קוגן: תמיד זה בכספי הרוכשים.
ראובן קוגן: בסוף, כל הכסף נלקח מתוך מחיר הדירה.
ראובן קוגן: במחיר דירה יש משהו כמו חמשת אלפים שקלים למטר בנייה, עוד משהו כמו אלף שקל לפיתוח – תלוי כמובן מי מפתח – וכל היתר זה עבור קרקע ורווח - - -
אמנון כהן: את זה אני גובה מאותו אזרח?
ראובן קוגן: אתה גובה מהקבלן והקבלן מגלגל את זה על האזרח.
ראובן קוגן: אנחנו בעצם נעבור ממצב מדינה למצב עירייה.
ראובן קוגן: מאז שנת 94', למעט באזורי עדיפות לאומית בהם יש סבסוד עלויות הפיתוח וזה יישאר גם אחר כך, כל הפיתוח הוא משק כספים סגור.
ראובן קוגן: כלומר, אם משרד השיכון עושה את אומדן עלויות הפיתוח שלו ומגיע למסקנה ש-100 אלף שקל ליחידת דיור ו עלות הפיתוח – בתוך מכרזי הקרקע כותבים שהיזם מעביר, קודם כל, 100 אלף שקל למשרד השיכון לביצוע עבודות הפיתוח.
ראובן קוגן: היתרה מועברת למנהל מקרקעי ישראל כבעלים של הקרקע.
ראובן קוגן: מה שקורה בעיריות שיש להן אגרות והיטלים מאושרים זה: המנהל משווק את הקרקע, היזם יודע לחשב מהם סך ההיטלים שהעירייה תגבה ממנו בגין אותו מגרש ולכן הוא מחשב את הכסף שהוא שם במעטפה במכרז לפי הפער בין מה שהוא יודע לשלם על קרקע מפותחת לבין עלויות הפיתוח.
ראובן קוגן: מבחינה זאת לא משתנה כלום.
ראובן קוגן: משק הכספים הסגור, כפי שעובד כאן 15 שנה ויותר ממשיך להתקיים.
ראובן קוגן: השאלה בסוף היא מי גובה את הכסף והאם לעירייה יש את הכלים לגבות את הכסף נכון להיום.
אמנון כהן: היום כה זה עובד: יזם בונה תעשייה או מגורים או מסחרי, אותו גוף ישלם למדינה והמדינה מפתחת את האזור?
ראובן קוגן: עם הכסף שלה, היא לא מוסיפה.
אמנון כהן: עם אותו כסף שהיא גבתה?
אמנון כהן: אתה אומר שהיות הגבייה תהיה על-ידי רשות מקומית?
ראובן קוגן: היום זה קורה בחלק מהרשויות, בתל אביב - - -
אמנון כהן: אתה מוותר על הכנסות שלך?
ראובן קוגן: אני לא גובה פעמיים.
אמנון כהן: אתה מוותר והעירייה גובה ועשוה בכף הזה פיתוח.
אמנון כהן: זה אותו תשלום שמשלם האזרח.
ראובן קוגן: בדרך כלל זה יוצא יותר נמוך.
ראובן קוגן: למדינה, בגלל שיטת העבודה שלה והמכרזים שלה, ככלל עולה לה קצת יותר יקר לפתח מאשר לרשות מקומית.
ראובן קוגן: אנחנו רואים את זה בפער שבין ההיטלים המאושרים לרשויות המקומיות לבין עלויות הפיתוח שהמדינה גובה בממוצע על כל השטחים שהיא מפתחת.
אמנון כהן: מה יקרה פה עכשיו?
אמנון כהן: הוא ייגבה פחות ולא יסיים את הפיתוח.
ראובן קוגן: העלויות הפיתוח היותר נמוכות נובעות, בחלקן, מהיעילות היותר גבוהה של הרשויות, מזה שאתה מפסיד שחקן אחד.
ראובן קוגן: היום יש דיאלוג גם בין הרשות למדינה על המסירה של העבודות.
ראובן קוגן: הרי בסוף, כשאני מסיים לבנות את הכביש או לבנות את השצ"פ או לבנות את המוסד הציבורי – אני צריך למסור את זה לעירייה.
ראובן קוגן: אז מתקיים משא ומתן בין העירייה לבין המשרד הממשלתי על תנאי המסירה וגם זה עולה זמן ולפעמים גם כסף.
ראובן קוגן: ברגע שקבענו לרשויות מקומיות את סל המימון שלה לכלל פעילות הפיתוח – המושא ומתן הזה מתייתר ולכן גם התהליך נהייה הרבה יותר יעיל.
ראובן קוגן: אני חושב שיש את זה בשקף הבא.
ראובן קוגן: אנחנו מדברים, באמת, על הפחתת ביורוקרטיה, כלומר, אותה התדיינות בין הממשלה לבין השלטון המקומי לבין היזמים – המשולש הלא קדוש הזה – העלויות יותר נמוכות: אנחנו רואים את זה בפועל היום כשמשווים את העלויות מאושרות לבין העלויות של המשרדים, גם בתוך מרכזי הערים, כלומר, זה לא רק נושאים של ראשי שטח ושכונות חדשות, אלא גם בתוך מרכזי הערים.
ראובן קוגן: במסגרת החקיקה הזאת ניתן לפתור גם את בעיות המימון של הרשויות.
ראובן קוגן: כמו שאמרתי, ניתן לגשר על הפער של שנתיים שקיים היום בין המצב שהעירייה צריכה להתחיל את הפיתוח של התשתיות לבין הכסף שהיא גובה מהיזם, מאחר והגבייה נעשית במעמד ההיתר.
ראובן קוגן: ההיתר לוקח בין שנה לשנה וחצי – ויכול להגיע גם לשנתיים – מהרגע שהקרקע שווקה או שהעסקה נעשתה.
ראובן קוגן: נגענו בחלק גדול מהבעיות במצב הקיים – אני אחזור עליהן בקצרה: הסרבול בהליך השיווק והמשא ומתן המתמשך על טיב עבודות הפיתוח ועל המסירה אחר כך; הליכי האישורים של חוקי העזר העירוניים שלוקים זמן רב ומספר רב של רשויות מעדיפות לא להיכנס בכלל לתהליך הזה.
ראובן קוגן: המעמד הנורמטיבי של חוק העזר – זאת סוגיה משפטית שיתייחסו אליה הראל או אלעזר אחרי זה – הוא מעמד נחות, לכן ההתדיינות המשפטית סביב החבות והזיקות גורמת בסוף לחוסר ודאות לרשות המקומית.
אמנון כהן: בכמה רשויות זה עובד כחוק עזר?
ראובן קוגן: אני לא יודע להגיד לך בדיוק אבל הרשויות הגדולות עושות את זה באמצעות חוקי עזר.
אמנון כהן: ואתה מאמץ את זה לכלל הרשויות המקומיות?
אמנון כהן: אבל זה מתאים?
אמנון כהן: הרי דין של עיר חזקה אינו כדין עיר קטנה.
אמנון כהן: יש מקומות שלא יהיה להם פיתוח לא יהיו להם תקציבים.
אמנון כהן: מה יהיה דינם?
אמנון כהן: אתה אומר: תגבה מהאזרח.
אמנון כהן: אבל לאזרח אין לתת.
אמנון כהן: בסוף יהיה סלמס בערים מסוימות, לא יהיה פיתוח.
אמנון כהן: לעומת זאת, כשהמדינה גובה, היא יכולה לתת פה יותר ופה פחות.
אמנון כהן: בתקציב אתה יכול לשחק.
אמנון כהן: עולם חסד ייבנה – החזק ייתן ואתה תבנה.
ראובן קוגן: בדיוק ככה.
אמנון כהן: אבל פה אתה אומר: העיר תגבה.
אמנון כהן: עיר חזקה תתפתח ועיר פחות חזקה – לא.
ראובן קוגן: ממש הפוך, אני אסביר לך למה.
ראובן קוגן: החקיקה תצטרך לתת פיתרון לשני סוגי בעיות.
ראובן קוגן: בעיה אחת – בעיית השונות בעלויות הפיתוח: יש שיפועים, יש אופי קרקע, יש דברים טופוגרפיים ומורפולוגיים, לימדו אותי, שצריכים להתייחס אליהם ברגע שקובעים את העלויות של הפיתוח.
ראובן קוגן: הנושא השני – השאלה איפה המדינה תסבסד את הפיתוח, כמו שהיא עושה גם היום.
ראובן קוגן: גם היום, למרות שהפיתוח הוא במשק כספים סגור, כשאני מפתח במצפה רמון, דימונה, קריית שמונה או יישובי ספר אחרים, אני מסבסד את הפיתוח: חלק ב-50%, חלק ב-70%.
ראובן קוגן: לפני כחודש, משרד השיכון הציע והתקבלה החלטת ממשלה לעניין שינוי מפת אזורי עדיפות לאומית, ששם מדובר בסבסוד פיתוח בשיעורים שונים, בישובים שונים.
ראובן קוגן: לכן, שתי השונויות האלה יבוא לידי ביטוי גם בחקיקה הזאת או בתקנות שהשרים יצטרכו לפרסם אחר כך.
ראובן קוגן: תומר לוחש כבר ש"איך יכול להיות שזה ככה במחשכים?".
תומר רוזנר: לא אמרתי מילה.
אמנון כהן: הוא אומר שאתם דיברתם פה בדיון הקודם וקבעתם כבר תאריכים מתי התקנות כבר יותקנו על מנת שהוועדה תוכל - - -
ראובן קוגן: נכון, אבל לצערי התקנות תלויות בחקיקה.
אמנון כהן: הוועדה לא תוכל להתייחס כי אתה מבקש מסגרת.
אמנון כהן: אני לא יכול לדעת מה תכניס בתוך המסגרת, בתוכן של התקנות.
אמנון כהן: גם כתוב שזה לא בא לאישור הוועדה, אז בכלל אתה יכול לחגוג על האזרחים, כמובן לא ניתן את זה.
אמנון כהן: לכן הוא גיחך כי הבטחתם להביא לוועדה תקנות – ואין תקנות.
ראובן קוגן: לא הבטחנו.
אמנון כהן: כתוב פה.
אמנון כהן: אתה רוצה שאני אקרא?
אמנון כהן: יש דין של משילות ממשיכה.
אמנון כהן: אפילו שיושב-ראש הוועדה מתחלף ויש בחירות – ממשיכים, יש פרוטוקולים.
ראובן קוגן: כל עוד יועץ משפטי לא מתחלף – המשילות ממשיכה.
תומר רוזנר: גם סגן הממונה על התקציבים.
ראובן קוגן: הוא דווקא התחלף.
אמנון כהן: הוא נהיה יותר בכיר.
אמנון כהן: אתה רוצה שאקרא?
ראובן קוגן: אם אתה רוצה אז אחר כך, בהתייחסויות, כשאני אסיים.
ראובן קוגן: אמרנו שנכון להיום יש גם תופעה של היטלי פיתוח שהם גירעוניים מלכתחילה, למשל, במודיעין.
ראובן קוגן: זאת עירייה שרוצה לקחת על עצמה את הפיתוח.
ראובן קוגן: היטלי הפיתוח שאושרו להם לא מכסים את העלויות ולכן זאת עוד סיבה מדוע היא לא נכנסת לזה, למרות שמכל הסיבות האחרות: יכולת העירייה, רמת ההנדסה שלה וכל הדברים הנוספים – היא יכלה לעשות את הפיתוח בעצמה.
ראובן קוגן: היא בסוף גם תעשה.
ראובן קוגן: לדעתי היא הייתה חוסכת גם זמן וגם כסף לכל מי שבסוף קונה את הדירה.
ראובן קוגן: דיברנו על הפער בין הרשויות שנשענות על המדינה לבין הרשויות שהן לעצמן.
ראובן קוגן: בדרך כלל, עלויות הפיתוח בהתאם להיטלים, הן יותר נמוכות.
ראובן קוגן: אנחנו משמרים את המסגרת הנורמטיבית.
ראובן קוגן: הפיתוח הוא במשק כספים סגור, כאשר גובים את עלויות הפיתוח מהקבלנים.
ראובן קוגן: במסגרת המחיר הדירה, אנחנו מוסיפים פה את מה שכבר הוספנו על קרקעות המדינה, כדי שההיטלים האלו יכסו גם את העלויות של שטחים ציבוריים פתוחים וגם מוסדות הציבור.
ראובן קוגן: מדובר בכספים לא גדולים.
ראובן קוגן: בשטחים ציבוריים מדובר בסכום של עד-12 אלף שקל, במוסדות ציבור מדובר על כחמשת אלפים עד שבעת אלפים שקל – תלוי אם זה מרכז או פריפריה – אבל אלה בהחלט צרכים שהם - - -
אמנון כהן: זה לא היה קודם.
אמנון כהן: הגבייה הזאת לא הייתה קודם בחוק עזר כזה או אחר.
ראובן קוגן: היום אין חוקי עזר לגבי מוסדות ציבור.
ראובן קוגן: יש חוקי עזר לגבי שטחים ציבוריים - - -
ראובן קוגן: שטחים ציבוריים – קיים כבר היום.
ראובן קוגן: זה חדש אבל זה קיים.
ראובן קוגן: זה קיים בחלק מהרשויות.
ראובן קוגן: יש 260 רשויות ואין הכול בכל.
ראובן קוגן: על קרקעות המדינה, מועצת המנהל כבעלי הקרקע, החליטה שהיא מאפשרת לגבות גם את ההיטלים האלה מתוך הכרה שאי אפשר לפתח באמת שטחים בלי שיש עלים מוסדות ציבור ושטחים ציבוריים – לכן זה מקור מימון גם אותו צריך לקח בחשבון.
ראובן קוגן: כמובן שאנחנו מדברים על שמירה על רמת פיתוח ברשויות מקומיות, פה הכוונה לאותם הסדרים לגבי הבנייה הקיימת שזה, לצורך העניין, התפוח האדמה הלוהט, שנמצא בתוך החוק הזה: מה עושים עם אותן תשתיות שכבר עבר זמנן מבחינת יכולת הפחת שלהן.
ראובן קוגן: אם כביש נבנה לפני 25 שנה ועכשיו צריך לשפץ את הכביש הזה – מהם המקורות שיש לעירייה בשביל לשפץ אותו?
ראובן קוגן: מה שקורה היות זה שלמי שיש כסף - - -
אמנון כהן: משרד התחבורה לא מעביר עבור ריבוד כבישים?
ראובן קוגן: משרד התחבורה מעביר כספים רק לכבישים באחריות מע"צ.
אמנון כהן: בתוך העיר?
ראובן קוגן: אלו כבישים באחריות מע"צ.
ראובן קוגן: בתוך הערים העיריות הן אחראיות.
ראובן קוגן: זה נלקח מתוך הארנונה ולמי שלא יכול – זה לא קיים.
ראובן קוגן: אז הכבישים הם ברמה יותר נמוכה.
ראובן קוגן: רמה יותר גבוהה?
חמד עמאר: משרד התחבורה מממן כבישים בתוך הערים.
מלכה אנגלסמן: כבישים עורקיים בתוך הערים באחריות משרד התחבורה.
מלכה אנגלסמן: כבישי מע"צ - - -
חמד עמאר: אגף התשתיות במשרד התחבורה, מה פתאום?
חמד עמאר: אני עבדתי במשרד התחבורה.
חמד עמאר: נמצא פה נציג משרד התחבורה – באגף התשתיות יש תקציב מיוחד - - -
אמנון כהן: אז הוא לחסוך למשרד התחבורה.
אמנון כהן: שהאזרח ישלם עוד פעם ועוד פעם.
חמד עמאר: משרד התחבורה משלם ויש לו תקציב גדול לנושא.
ראובן קוגן: אנחנו מדברים על אחזקה.
אמנון כהן: גם על אחזקה אני מדבר.
אמנון כהן: פעם בכמה שנים יש תקציב לריבוד כבישים – תב"ר מיוחד.
חמד עמאר: שדרוג כבישים זה משרד התחבורה.
פיליפ פארן: משרד התחבורה נותן מענה מטעמי בטיחות בתוך - - -
אמנון כהן: הכול מענה בטיחותי.
פיליפ פארן: אנחנו מנסים בשיתוף עם אגף תקציבים למצוא איזשהו פתרון לאחזקת - - -
אמנון כהן: מצאת פיתרון – מהאזרחים.
אמנון כהן: ראיתי איזה פיתרון.
ראובן קוגן: רק צריך לציין שגם היום יש היטלים יזומים, כבוד היושב-ראש, בחלק מהרשויות שמטילים אותם פעם בכמה שנים – שה משתנה בין היטל להיטל – הם קיימים.
ראובן קוגן: אפשר תמיד לדבר ולשאול למה לגבות מהאזרחים – בוא פשוט לא נפתח תשתיות.
ראובן קוגן: אני לא חושב שמי שיושב כאן לא מעדיף שהתשתיות שלו יתוחזקו בצורה כזאת.
אמנון כהן: המדינה כבר גובה מסים.
אמנון כהן: כמה פעמים?
אמנון כהן: שילמת על הבית, שילמת - - -
ראובן קוגן: אבל זה לא מס מוניציפאלי.
ראובן קוגן: המסים שגובים הולכים – יש פה צרות, ברוך השם.
חמד עמאר: לאן הולכת הארנונה?
אמנון כהן: ארנונה אנחנו משלמים.
אמנון כהן: האזרחים משלמים ארנונה.
ראובן קוגן: לגבי מקורות המימון של הרשויות – אני מאמין שהרשויות בסוף גם יתייחסו לשאלה לאן הולכת ארנונה ולאן לא הולכים היטלי השבחה.
אמנון כהן: הרשויות יכולות להיות מרוצות מהחוק הזה.
אמנון כהן: אתה נותן לו מקום לגבות כסף נוסף.
אמנון כהן: עכשיו הוא יגבה תקציב נוסף.
ראובן קוגן: אני אסביר בכל זאת: העיקרון של החוק הוא שאף אחד לא ירוויח ולא יפסיד.
ראובן קוגן: אין פה איזשהו רציונל שבה להעשיר את העיריות או לעשות את האזרחים יותר עניים או את התעשיינים או את הקבלנים.
ראובן קוגן: את כל העלויות האלה יש אותם היום בכל אתר שמפתחת גם המדינה וזו האופציה היחידה שיש היום, אם זאת לא הרשות המקומית, אותן העלויות יחושבו גם בתוך היטלים החדשים שאנחנו מדברים עליהם.
ראובן קוגן: אין פה שום רווחי חקיקה חדשה ושום דבר אחר.
ראובן קוגן: אנחנו מדברים על שמירה על העלויות הקיימות והריאליות ולא לעשות קופה על מישהו.
ראובן קוגן: יש פה רשימה ארוכה של יתרונות: אנחנו מדברים על מנגנון יציב ושקוף; על חיסכון בהוצאות המשפטיות שזה משהו שקורה היום והתהליך עצמו גם עולה כסף וזה עולה כסף גם כשההיטל נכשל או כשהתביעה מתקבלת.
אמנון כהן: איפה יש תביעה?
ראובן קוגן: כמו שאמרתי, חוקי העזר עירוניים נמצאים היום, ברמה משפטית, בנחיתות מסוימת לעומת חקיקה אחרת.
ראובן קוגן: לכן, תוקפים את החקיקה הזאת לעיתים מאוד קרובות וזה מכניס עוד חוסר ודאות.
ראובן קוגן: למשל, אני מטיל היטל על מישהו שבא וטוען: למה עשית היטל?
ראובן קוגן: לפי החישוב שלי עולה פה 20 שקל הדשא הסינטטי שעשית ואתה גבית ממני עכשיו שלושת אלפים.
ראובן קוגן: אני לא בטוח.
ראובן קוגן: כי פשוט מאחורי החצר עלה לו חמשת אלפים אבל גבו רק שלושת שלפים.
ראובן קוגן: יש נושא של חישוב ההיטל.
אמנון כהן: את זה אני לא יכול לדעת עכשיו.
אמנון כהן: איך אני אדע?
ראובן קוגן: אתה גם לא צריך.
אמנון כהן: בטח שאני לא צריך.
אמנון כהן: ראובן, אני צריך להיות רגוע, כמו שאתה אומר, שלא יהיה מצב שרשות מקומית עשתה ריבוד כבישים באזור מסוים או שמה דשא.
אמנון כהן: עלה לה, נגיד, 100 שקל לכל אזרח באזור הזה, והרשות גבתה חמשת אלפים שקל.
אמנון כהן: תמיד תוכל להגיד לי שבעודף הוא שיפץ באזור האחורי.
אמנון כהן: איזה האחורי?
אמנון כהן: אני מחוקק, אני צריך לדעת – אני שולח אותך לגבות כסף, בסוף אני צריך לדעת אם לא עשקת אותו.
אמנון כהן: סליחה, לא אתה באופן אישי.
ראובן קוגן: כבוד היושב-ראש צריך להבין רק דבר אחד:
ראובן קוגן: אנחנו נמצאים במצב מסוים שיש בו היטלים קיימים ומפתחים באמצעותם.