GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ראובן קוגן: כשמשרד הפנים מחשב את גובה ההיטל, הוא לוקח את סך זכויות הבנייה בעיר ואת סך עבודות הפיתוח הצפויות באותה עיר ומחלק את זה ומקבל היטל ממוצע.
ראובן קוגן: הרי היטל לא משתנה בין בניין לבניין ובין מגרש למגרש – לכן, מטבע הדברים יוצא שבחלק מהמגרשים ההיטל יותר גבוה מעלויות הפיתוח – והעירייה מפסידה לכאורה, על המגרש הספציפי – ובמגרש אחר היא מרוויחה קצת.
ראובן קוגן: תחשוב על מקום כמו מודיעין, למשל, ששם יש גם שיפועים וגם מישורים.
ראובן קוגן: ברור שבמישור ההיטל הוא יותר רווחי ובשיפועים הוא יותר הפסדי.
ראובן קוגן: בסך הכול לא עשינו שום דבר למערכת הכספית הסגורה של העיר לטובת פיתוח העיר מודיעין.
ראובן קוגן: לטובת פיתוח העיר – לא רק מודיעין – אני גר שם אז אני בניגוד עניינים, אבל כל עיר אחרת, ניקח את ראש העין לדוגמה כי שם יש גבעות – ברור שזה דבר שהוא חשוב.
ראובן קוגן: רגע.
ראובן קוגן: מה עם היתרונות?
ראובן קוגן: דיברנו על הקטנת החיכוך בין השלטון המקומי למרכזי: אני מדבר בעיקר על שלב המסירה אבל גם בשלב של ההסכמים המשולשים שעושה היום המדינה עם הרשויות - - -
תומר רוזנר: לא הבנתי מה אתה אומר.
תומר רוזנר: איזה יתרון - - -
ראובן קוגן: לא היית, תומר.
ראובן קוגן: אני אחזור בשבילך כי זה חשוב.
ראובן קוגן: כשהמדינה עושה הסכם פיתוח היא עושה הסכם משולש: היא צריכה את העירייה גם בשביל שתאשר לה להיכנס לשטח ולפעול וגם היא צריכה לסור להם בסוף את התשתיות עצמן.
ראובן קוגן: ההתדיינות הזאת בין הממשלה לבין העירייה על הפיתוח שיתבצע שם זאת התדיינות שעולה כסף – כי גם לראש העיר יש דרישות וגם הקופה לא סגורה במובן הזה שבסוף אפשר להגדיל את עלויות הפיתוח בתב"ע מסוימת, רק שבסוף זה עולה לאזרחים.
ראובן קוגן: כי עלות הפיתוח הזאת, כמו שאמרתי קודם, מתומחרת בתוך מכרזי הקרקע.
ראובן קוגן: את הדבר הזה את המנטרל פה, כי ברגע שכל האחריות עוברת לרשות בהיטל שהוא סגור כספית – אז הדרישות נכנסות בתקציב סגור.
ראובן קוגן: בהנחה – וזאת הנחה סבירה – שהממשלה תעשה את העבודה שלה באופן מקצועי ותחשב את ההיטלים באופן את עלויות הפיתוח בלי שמישהו מרוויח או מפסיד – נקבל פה פיתוח ברמה טובה בלי להיכנס למשא ומתן על כל כביש וכביש ועל כל שטח פתוח כזה או אחר.
ראובן קוגן: הולך הפיתוח לקרקע למגורים, כמו שדיברנו, העברת אחריות שזה גם נושא שכולל במערכת יחסים בין שלטון מרכזי לשלטון מקומי: שלטון מקומי צריך לקבל את האחריות על הדברים שהוא עושה בו, זה נכון, לכל הדברים שהם רוצים.
ראובן קוגן: הוועדה הזאת מקדמת את החוק היות והיא רוצה לתת יותר סמכויות לרשויות המקומיות.
ראובן קוגן: סמכות של פיתוח היא סמכות קריטית לרשות מקומית בשביל להתפתח, גם בנושא של תעשייה, גם בנושא של תיירות, גם בנושא של מגורים, כמובן.
ראובן קוגן: בטח בתקופה שאנו נמצאים בה היום בעולם הנדל"ן.
ראובן קוגן: הגברת השקיפות – אנחנו מדברים על כך שכל חוק עזר נידון פרטנית לתקנות שיפורסמו וכל אחד – גם הקבלנים, גם היזמים, גם הרשויות – יידעו באיזה מסגרת תקציבית הם עובדים ויידעו לכלכל את צעדיהם בצורה יותר טובה.
ראובן קוגן: הפיקוח הפרלמנטרי גדל לעומת המצב הקיים.
ראובן קוגן: ברגע שעוברים ממצב של חוקי עזר למצב של תקנות – אי אפשר להגיד שהפיקוח הפרלמנטרי פוחת, הוא בהחלט משתפר - - -
אמנון כהן: כתוב: הקלות בלא אישור ועדה.
ראובן קוגן: החוק הזה הוא בוועדה.
אמנון כהן: החוק בוועדה אבל התקנות לא.
ראובן קוגן: אני אסביר למה אני חושב שלא נכון שהתקנות יהיו בוועדה.
ראובן קוגן: אני אסביר גם מהם המרכיבים - - -
אמנון כהן: אתה כותב "הגברת הפיקוח הפרלמנטרי" - - -
ראובן קוגן: אנחנו במצב קיים, לא במצב רצוי - - -
אמנון כהן: בסדר, אבל אתה אומר "הגברה".
אמנון כהן: אתה אומר שאחרי החוק תהיה הגברה.
אמנון כהן: אחרי שנתתי לך את המסגרת של החוק, אתה תעשה בתקנות מה שבא לך, כי אין פיקוח פרלמנטרי.
מלכה אנגלסמן: נכון, נכון.
ראובן קוגן: המתנגדים אומרים "נכון" והתומכים שותקים.
ראובן קוגן: על זה אומרים שהרוב הוא דומם.
חמד עמאר: כל אזרחי המדינה תומכים בהיטלים האלה.
ראובן קוגן: אני מדבר על פיקוח כי בסופו של דבר אנחנו בפרלמנט וצריך לתת דין וחשבון לפרלמנט.
ראובן קוגן: סברנו ועודנו סבורים שהנושאים שהמחוקק צריך להיכנס אליהם – בטח בנושא של הטלת היטלים – הם לא חדשים אבל זאת מתכונת חדשה להיטלים קיימים – המחוקק צריך לדעת את כל הדברים שקשורים לפרוצדורה של הטלת ההיטל: מתי, בגין מה, מתי גובים אותו, על מה הוא חל, מי גובה אותו ובאיזו מתכונת.
ראובן קוגן: לעלויות עצמן, אני חושב, שהוועדה הנכבדה להיכנס.
ראובן קוגן: העלויות עצמן הן נושא מקצועי גרידא.
ראובן קוגן: זה נושא שצריך להיקבע על-ידי צוותים מקצועיים – כך גם החליטה הממשלה והסמיכה פה צוות מקצועי – צריך לעבור אישור של השרים, קבענו גם את שר הפנים וגם את שר האוצר כאחראים על התקנות עצמן.
ראובן קוגן: הצוות הוא הרבה יותר רחב: הוא כולל גם את הנציגים של הגופים המפתחים – ממ"י ומשרד השיכון – גם את משרד האוצר, גם א ת משרד התמ"ת, גם השלטון המקומי וגם משרד הפנים, כמובן.
אורן הרמבם: מה עם המשלמים?
ראובן קוגן: משרד התמ"ת מייצג את התעשייה, משרד השיכון מייצג את המשתכנים, משרד האוצר מייצג את הרעים ומשרד הפנים - - -
עודד הגלילי: ראובן, מי מייצג את משרד הביטחון?
אמנון כהן: תדבר אלי עכשיו.
ראובן קוגן: עם כל הכבוד, הפיתוח נוגע לכולם אבל אי אפשר להכניס לצוות את כולם.
ראובן קוגן: לגבי מגזרים מסוימים כמו: תיירות, כמו ביטחון – הם לא חלק מהצוות, אבל הם - - -
תומר רוזנר: עכשיו הם צריכים להיות כי הם צריכים לשלם.
ראובן קוגן: הם לא צריכים להיות.
ראובן קוגן: הם משלמים גם היום.
ראובן קוגן: אני אומר שוב: אני חושב שהנושא של המספרים זה לא נושא שצריך להיות מאושר בוועדה פרלמנטרית כי זה נושא שעומדים מאחוריו חישובים.
אמנון כהן: החישוב צריך לבוא לאישור.
אמנון כהן: אני צריך לראות מה חישבת.
ראובן קוגן: ברמה העקרונית אני לא חושב שנכון להכניס את המחוקק לאופן החישוב של עלות כזאת או אחרת כי אין ספק שבמקרה כזה הממשלה לא תוכל לקבוע אף תעריף אף פעם.
ראובן קוגן: אני חושב שנכון להיום כל התעריפים שקובעת הממשלה – התעריפים המפוקחים – התעריפים שנגבים על פי התקנות או על פי החוקים הם תעריפים שקובעת הממשלה באישור של ועדות מחירים או משרדים רלוונטיים כאלה ואחרים.
ראובן קוגן: כל הדברים שמסביב, כל ההסדרים שקשורים לאופן הגבייה, הקבלה, הזיקה, הנהנתנות והדברים האלה אלו הכרעות ערכיות שצריכות לבוא לאישור הוועדה והן חלק מהחקיקה הזאת – בטח אחרי ההערות שקיבלנו גם מהכנסת וגם מחלק מהנוכחים כאן.
אמנון כהן: שמעתי אותך וראינו את המצגת.
אמנון כהן: אני מבין שזאת הצעת חוק ממשלתית אז משרדי הממשלה אמרו את דברם.
ראובן קוגן: אני אגיד לך על התהליך - - -
אמנון כהן: לא מעניין.
אמנון כהן: ראובן, לא צריך.
אמנון כהן: לכן, קודם כל אני אשמע, לא את משרדי הממשלה, אלא את הגופים דווקא.
ראובן קוגן: משרדי הממשלה הביעו את עמדתם בוועדת שרים לחקיקה.
אמנון כהן: מר עמי פדרמן, נשיא לשכת התאום, בבקשה.
אמנון כהן: מה יש לך להגיד על החוק החשוב הזה?
עמי פדרמן: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת - - -
אמנון כהן: אתה יושב-ראש קבוע בלשכת התיאום?
אמנון כהן: אנחנו מברכים אותך שתהיה קבוע.
עמי פדרמן: תודה רבה.
עמי פדרמן: אני לא יודע אם זאת ברכה או משהו אחר.
עמי פדרמן: אני מדבר, ראשית, בתור יושב-ראש זמני של לשכת התיאום של הארגונים הכלכליים.
עמי פדרמן: זמני – עד שייבחר יושב-ראש חדש במקום מר שרגא ברוש.
עמי פדרמן: ובאופן קבוע בתור נשיא התאחדות המלונות.
עמי פדרמן: אני אדבר בקצרה על דברים שידועים לכולם אבל יש צורך להדגיש אותם ואחר כך אני אתן מספר דוגמאות מהתחום שאני מכיר יותר טוב.
עמי פדרמן: ראשית, ממה שהבנתי ומהבדיקה של היועצים המשפטיים שלנו, אין שוני מהותי בין הצעת החוק הזו להצעה שהורדה מסדר היום ב-2009, כאשר היועץ המשפטי לכנסת קבע שהחוק מנוגד לחוק יסוד, בעיקר מכיוון שאין בו קריטריונים ברורים וידועים לקביעת גובה ההיטלים או המס – ולא חשוב כרגע איך קוראים לזה.
עמי פדרמן: ההצעה מעורפלת, המס הוא, למעשה, מס נוסף ומעבר למסים הקיימים והוא אפילו לא פונקציה של פיתוח ספציפי אלא הוא עובר גם אם הרשות לא מפתחת אבל הכסף יושב בקופה.