GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עידו בן-יצחק: הוראות בדבר תנאים נוספים להם יהיה זכאי אסיר בבית הסוהר.
עידו בן-יצחק: הוראות מיוחדות בדבר תחולת סעיפים 11(ב) ו-11(ג) על אסירים ביטחוניים מטעמים של ביטחון המדינה.
אמנון כהן: על זה תעשה עוד בחינה.
אמנון כהן: ואיפה סעיף 9?
עידו בן-יצחק: סעיף 9 זה בעצם המקבילה של זה.
אמנון כהן: ישי, זה בסדר?
ישי שרון: מה לגבי תנאי המעצר שהושמטו, דהיינו, קבלת מבקרים.
אמנון כהן: הוא מדבר על סעיף 9.
ישי שרון: זה לא מופיע כזכות.
איילת טל: סליחה, אין זכות לאסיר שפוט לקבלת מבקרים.
איילת טל: בוא אני אומר מה ההבדלים בין עציר לאסור.
יואל הדר: זאת לא זכות.
אמנון כהן: ברמה העקרונית אתה אומר שלא צריך?
יואל הדר: זאת לא זכות קנויה.
איילת טל: זאת פריבילגיה ולא זכות קנויה.
איילת טל: אמנם בשעתו, כשנחקק חוק המעצרים, לא אני קבעתי את הדברים ולא אנחנו קבענו את הנאמר בפקודת בתי הסוהר.
איילת טל: אני כן יכולה להסביר את ההיגיון ושתקרא את הדברים אתה יכול לראות מה עולה מזה.
איילת טל: כמו שאמר חבר הכנסת חנין, יש עניין שבאמת אסיר שפוט יושב הרבה שנים ולכן יש דברים שהוא מקבל ועצור לא מקבל.
איילת טל: אגב, החקיקה הזאת כוללת פה את כולם, אלא אם כן לעצור יש זכות נוספת.
איילת טל: למה לעצורים יש זכות נוספת?
איילת טל: עצור הוא עדיין בחזקת חף מפשע כל עוד לא הוכחה אשמתו.
איילת טל: הוא עדיין לא אסיר שנשפט ונגזר דינו.
איילת טל: אגב, אני אתן לך דוגמה שנשמעת טכנית ופשוטה: איך הוא מתלבש, איך הוא זכאי להגיע לבית המשפט, כל מיני זכויות שקשורות בעצם זה שעדיין לא הכרעתי בדינו.
איילת טל: לכן יש לו זכות לקבל מבקרים.
איילת טל: הזכות שלו לראות עורך דין, למשל, לעומת אסיר שגם הוא זכאי בהקדם האפשרי.
איילת טל: המונחים שטבועים בחוק בעניין הזה הם אחרים.
איילת טל: עצור נמצא בבית המעצר ואם אין הגבלות על החקירה אז הוא יכול לראות מבקרים.
איילת טל: אחרי החקירה, אם הוא עצור עד תום ההליכים, למשל, בוודאי שהוא יכול לקבל מבקרים והוא זכאי לראות מבקרים פעם בשבוע לחצי שעה.
איילת טל: יש לנו את זה בחוק המעצרים.
איילת טל: אצל אסיר זה לא כך, זאת זכות אחרת.
איילת טל: יש דבר שנקרא זכות מוקנית.
איילת טל: יש זכויות שהן זכויות מוקנות.
איילת טל: אנחנו מגיעים עם הדברים האלה לבית המשפט העליון.
איילת טל: כידוע לכם יש לנו בערך 4,000 עתירות בשנה שבהן שירות בתי הסוהר עובר ביקורת שיפוטית על כל התנאים של האסירים ובחלקם מוגשות בקשות לרשות ערעור ואנחנו מגיעים לעליון.
איילת טל: בית המשפט העליון כבר דן ושוב דן.
אמנון כהן: איילת, זה ברור.
אמנון כהן: נזכרתי שדיברת על זה גם בדיון הקודם.
אן סוצ'יו: השאלה איך זה יתפרש - - -
עידו בן-יצחק: אבל בית המשפט העליון מפרש את זה - - -
אמנון כהן: הבנתי את המהות, הבנתי את השינוי.
איילת טל: זה משהו שמקבלים אותו אבל אפשר מכאן לקחת אותו כאשר האסיר עומד לדין משמעתי.
אן סוצ'יו: אני רוצה להצטרף לדברים שנאמרו כאן על-ידי הסנגוריה ורק להוסיף את העניין של שטח מחייה לאסיר.
אן סוצ'יו: אנחנו פעם ראשונה פה מעגנים איזו מגילת זכויות לאסיר לגבי תנאי המחיה הראויים בכלא.
אן סוצ'יו: לא יתכן להעביר חוק כזה בלי להתייחס לשטח מחיה ראוי.
אן סוצ'יו: לא צריך לקבוע בחוק עצמו בדיוק את המספר וכמה מטרים, אבל במיוחד לאור הצפיפות הנוראית שקיימת היום בכלא ואדוני מכיר את המצב, הגדרה של שטח מחיה ראוי להסיר כי זאת זכות שבלעדיה בעצם אין משמעות לכל הזכויות האחרות, לא לאוורור, לא תברואה.
אמנון כהן: אנחנו לא אומרים כמה.
אמנון כהן: יש היגיון במה שהיא אומרת.
אמנון כהן: כמו שיש זכות לתנאים שיאפשרו לו לשמור על ניקיון אישי, שתהיה גם זכות לתנאי מחיה הולמים מבחינת השטח.
יואל הדר: זה חלק מתנאים הולמים.
יואל הדר: אם לדעתך אי-אפשר להעביר את החוק בצורה כזאת, אז לא נעביר את החוק הזה.
יואל הדר: פשוט לא נעביר אותו.
אמנון כהן: היא מעלה סוגיה.
עידו בן-יצחק: יואל, אז כל הפירוט הוא תנאים הולמים.
אן סוצ'יו: אבל הכול זה תנאים הולמים אז למה אתם מפרטים?
אמנון כהן: יואל, במסגרת ההבנות שיש בינינו, יש פה סוגיה ראויה שתיבחן על-ידכם באגפים המקצועיים.
אמנון כהן: תבדקו גם את הנושא של תנאי המחיה, לראות את זה במסגרת הכוללת.
אמנון כהן: צריך למקד את הנקודה.
רחלה אראל: הלוגיקה של השב"ס לא עובדת, לפחות לא בסטנדרטים בינלאומיים.
רחלה אראל: לבוא ולומר: אני נותן לעצורים יותר כי עומדת להם חזקת החפות ולאסירים לא, זה אומר שבעצם אני מתעמר באסיר.
רחלה אראל: לא רק שאני שולל חירות אלא אני גם רוצה שיחווה חוויה של פריזוניזציה.
רחלה אראל: בוא נמשיך הלאה עם הקו הזה.
רחלה אראל: נעמיס עליו עבודות פרך, ניתן לו לסלול כבישים.
אמנון כהן: למה את נותנת להם רעיונות?
רחלה אראל: בהצעת החוק עצמה הם משתמשים ברטוריקה המאוד יפה של השופט אילון ואומרים: "כלל גדול בידנו כי כל זכות מזכויות האדם באשר הוא אדם שמורה לו".
רחלה אראל: הזכות לביקורים היא נגזרת מהזכות לשמור על חיי משפחה, מהזכות לשיקום.
רחלה אראל: לא יכול להיות שהתפיסה שלהם - - -
עידו בן-יצחק: זה לא מה שקבע בית המשפט.
עידו בן-יצחק: אגב, זאת אותה בעיה עם סעיף 9.
אמנון כהן: יואל, יתכן ולייעוץ המשפטי לוועדה יהיו דברים נוספים.
אמנון כהן: אני לא מצביע אז תתאמו עמדות.
אמנון כהן: אולי יהיו דברים נוספים.
יואל הדר: תעבירו לי את הדברים שאתם רוצים שנבחן.
אמנון כהן: כולל דברים נוספים שאתה חושב שדנו בדיונים אחרים.
אמנון כהן: יש חוק על השולחן, יש פלטפורמה קיימת, אנחנו גם ממזגים את החוק.
אמנון כהן: דב חנין רוצה להוסיף עוד דברים.
אמנון כהן: תשבו ביחד ויש לכם עוד שבוע ולעשות תיאומים.
אמנון כהן: אני אומר שבוע כי אני לא יודע מתי הדיון הבא.
אמנון כהן: אם הייתי גומר היום היה טוב.
יואל הדר: אתה רוצה שנעזוב את כל הדברים האחרים ונטפל רק בזה?
אמנון כהן: מבחינתך כן.
אמנון כהן: תודה רבה, ישיבה זאת נעולה.
אמנון כהן: אני פותח את הדיון של ועדת הפנים והגנת הסביבה בנושא הצעת חוק שהייה שלא כדין (איסור סיוע) (הוראות שעה) (תיקון מס' 14), הכנה לקריאה שנייה וקריאה שלישית.
אמנון כהן: אנחנו דנו בחוק והחוק מדבר על נושא של הסעה, העסקה והלנה.
אמנון כהן: למעשה, התעוררו כאן שאלות לגבי איך נהגי מוניות יזהו את אותם אנשים שנכנסים פה למדינה?
אמנון כהן: האם הדבר לא מסבך?
אמנון כהן: יש עשרות סוגי מסמכים ונהגי מוניות יסתבכו בסוף על לא עוול בכפם – זאת הפרנסה שלהם – כי בחוק יש גם תהליך של ענישה ואנחנו, כמובן, לא רצינו שזה יהיה לא מידתי.
אמנון כהן: היה פה תת-דיון, לא דיון בפורום כזה, דיון בתוך צוות מצומצם, הזמנו את כל הנוגעים בדבר וראינו את הטפסים.
אמנון כהן: לתומי חשבתי שזה רק הטפסים האלה אבל התברר לי שיש גם אישורים של בתי משפט וגם אישורים נוספים.
אמנון כהן: רצינו להגביל בחוק את הדברים ובשביל שלא לסבך, גם לא לעשות מצב שבו אי אפשר יהיה לעמוד – פתאום יש אישור וסיבכנו את אותו נהג כי יש לו את האישור והוא אומר: את זה אני לא מכיר.
אמנון כהן: לכן השארנו את החוק כמו שהוא.
אמנון כהן: הייתה סוגיה של מנהל אזרחי – ראינו את הטפסים.
אמנון כהן: לגבי המוניות – ראינו את האישורים.
אמנון כהן: לגבי רישום – היועץ המשפטי של המשרד לביטחון פנים הביא לנו את הדוגמה שכאשר מעביד או מעסיק רוצה לקבל מאזרח ר"פ (רישום פלילי) אז יש לו אפשרות לראות דף עם פלט שהוא יכול את אלה שהיו רק חקירה ולא נפתח תיק הוא לא חייב להראות, ראיתי שאפשר להבדיל בין הדברים וזה לא מלווה אותו לאורך תקופה.
אמנון כהן: אלא אם כן הסנגוריה תגיד טיעון אחר.
אמנון כהן: אנחנו גם יודעים שהחוק הזה רץ כבר 15 שנה כהוראת שעה והבקשה היא להכניס אותו לספר החוקים של מדינת ישראל ולא כל פעם לבוא לכאן ולקבל הארכה, כי בדרך כלל הוראת שעה – על פי נושא, על פי זמן – לשנה, שנתיים או שלוש ולאחר מכן מחוקקים את החוק, אם הוכיח את עצמו.
אמנון כהן: כאן יש סבירות של מעל 15 שנה אבל הנושא הזה דינאמי מאוד והוא משתנה ולכן, כנראה, המחוקק נתן פה את הדעת ואמר שכל שנה נבחן מחדש ונראה אם זה אותו אופי, אותה תפוסה, אותו דבר.
אמנון כהן: יש פה גם היגיון בנושא הזה כי זה נושא מאוד רגיש.
אמנון כהן: היועצת המשפטית של הוועדה, את ליווית את הנושא הזה, גם עשית תאומים, גם היינו בתת ועדה בה ראינו את הגופים – תעדכני את הוועדה איפה אנחנו עומדים כדי שנוכל להתקדם עם זה.
מירי פרנקל שור: בעקבות אותה ישיבה פנימית שהייתה, אנחנו הצענו נוסח שסברנו שהוא יכול להקל על נהגי המוניות, דבר שמטריד את הוועדה מזה הרבה זמן.
מירי פרנקל שור: אנחנו שלחנו את הנוסח למשרד המשפטים והמשטרה וקיבלנו את ההתייחסות ובעצם נאמר לנו שבמקום להקל אנחנו רק מחמירים את מצב נהגי המוניות.
מירי פרנקל שור: מכיוון שאנחנו מצמצמים ויש טפסים נוספים או אפשרויות נוספות לשהות בארץ ולא רק על-ידי אותם אישורים שהציג המנהל האזרחי.
מירי פרנקל שור: מצאתי לנכון להתייעץ עם הסנגוריה הציבורית, לאור עמדת המשטרה, ואכן קיבלנו את עמדת המשטרה ומשרד המשפטים שבעצם הצעת הנוסח שלנו שהוצאה על סמך עמדת מה שהוצג על-ידי המנהל האזרחי, בעצם, מרע את מצבם של נהגי המוניות.
אמנון כהן: המצב שנמצאים בו עדיף?
מירי פרנקל שור: הנוסח הוא נוסח רחב יותר שבעצם מסייע להם.
מירי פרנקל שור: הנוסח שלנו, סברנו שהוא מקל, אבל הסתבר לנו שלא.
מירי פרנקל שור: בהמשך לשיחתנו, נושא המסיעים הוא נושא שאכן מטריד אבל נושא המסיעים מתחלק לשתיים: יש את נהגי המוניות אבל יש גם הסעות מאורגנות.
מירי פרנקל שור: אני רוצה להציע לוועדה שאולי הנושא של ההסעות המאורגנות יעוגן כהוראת קבע.
מירי פרנקל שור: שם אנחנו פחות רואים את הקשיים אבל הנטל – אני בכל זאת עומדת על עמדתי – שמבוקש מנהגי המוניות לבדוק את הטפסים והאישורים וגם החזקה שקבועה בחוק הם נטל כבד.
מירי פרנקל שור: אנחנו רואים לאורך כל השנים שהצעת החוק באה לבדיקה בפני הוועדה.
מירי פרנקל שור: נעשו שינויים ושיפורים שהקלו על המצב.
מירי פרנקל שור: יש הנחיית פרקליט מדינה שלא להעמיד לדין בפעם הראשונה, נכון, גבי?
מירי פרנקל שור: יש את המפה שבמשך השנים הוצגה בוועדה.
מירי פרנקל שור: אני חושבת שהנושא של נהגי המוניות צריך לבוא ואני ממליצה לוועדה לעגן את זה כהוראת שעה והוועדה תמשיך לעקוב אחר הנושא הספציפי הזה.
אמנון כהן: סנגוריה – רוצים להגיד משפט?
חגית לרנאו: הרעיון של להבחין בין העברות המוחמרות, אם אני מבינה, בין המסיעים המאורגנים – שזה באמת עניין של פרנסה להביא ולעזור לאנשים לעבור את הגבול – נראה סביר.
חגית לרנאו: צריך לראות שלצד נהגי המוניות יש גם מסיעים אקראיים: מישהו שעוצר טרמפ למישהו, שעוזר לשכן לקחת קרוב משפחה ממקום למקום.
חגית לרנאו: לדעתי הם צריכים להיות באותה קטגוריה כמו נהגי המוניות.
חגית לרנאו: זאת אומרת, עדיין עליהם גם חלה חזקת המודעות וגם אותם - - -
אמנון כהן: למה יכול להיות דווקא מסיעים נשים אותם?
אמנון כהן: לפעמים מקבלים כמה פרוטות ורוצים להסיע.
אמנון כהן: הם לא תמימים תמיד.
מירי פרנקל שור: את מדברת על טרמפים.
חגית לרנאו: אני מדברת על מסיע אקראי שעוצר לטרמפ, שלוקח קרוב משפחה של שכן שביקשו ממנו.
חגית לרנאו: האנשים האלה, מצבם הוא כמעט יותר גרוע ממצבם של נהגי המוניות כי אפילו אין להם סמכות לבקש לראות אישורים או תעודות זהות.
יהודה בר אור: אבל הוא מכיר את השכן.
חגית לרנאו: זה להבדיל מאותן עברות מוחמרות שבן ברור שאדם לוקח את הרכב, מכין אותו כדי שיעזור לו להעביר אנשים את הגבול, לוקח קבוצות של אנשים.
חגית לרנאו: את העברות המוחמרות, להפוך אותן להוראה קבועה, זה נראה לנו פחות בעייתי.
איילת אליישר: אם אפשר לבקש להבין את התוכן של ההצעה.
איילת אליישר: אני לא מכירה הסדר שאומר שנהגי המוניות יעשו ככה וככה – ההסדרים הם כלליים לגבי מסיעים.
איילת אליישר: אז כשאתם אומרים שאתם רוצים לעשות איזושהי הפרדה אז תאמרו, מבחינת הסעיפים, בין מה למה.
מירי פרנקל שור: קודם כל בואו נסכים על העיקרון.
מירי פרנקל שור: אני לא רוצה לדבר על הסעיפים.
מירי פרנקל שור: אני מדברת, לאורך כל הדרך, על נטל החזקה שמוטל על נהגי המוניות ועל החובה - - -
איילת אליישר: הנטל לא מוטל רק נהגי המוניות - - -
מירי פרנקל שור: רק שנייה, שאלת אז אני מסבירה לך.
מירי פרנקל שור: מעבר לזה, הרי המסיעים מתחלקים לשתיים: נהגי המוניות ומסיעים תאגידים, מעין ארגון של הסעות מאורגנות - - -
חגית לרנאו: כן, אלו העברות המוחמרות.
חגית לרנאו: יש עברות מוחמרות: סעיף ג1 (א).
גבריאלה פיסמן: העברה של מסיע בודד לא חלה רק על נהגי מוניות, היא חלה - - -
מירי פרנקל שור: נכון, אני מסכימה איתך, אבל אנחנו מנסים לפרק את זה.
מירי פרנקל שור: באה הממשלה ואומרת: אתם רוצים לעגן העסקה, הלנה והסעה כהוראת קבע – אני מנסה לפרק את זה.
מירי פרנקל שור: אז אמרתי שעמדתי שהעסקה והלנה אנחנו חושבים שיש מקום לעגן את זה כהוראת קבע.
מירי פרנקל שור: עכשיו בוא ונבחן וננסה לפרק את נושא ההסעה.
מירי פרנקל שור: אפשר לפרק את נושא ההסעה לשלוש, בשפה שלנו: אחד – המסיעים המאורגנים, הנסיעות המוחמרות; נהגי המוניות; וכרגע הועלה הנושא של הסע האקראית.
מירי פרנקל שור: אני אתחיל בנושא של הסעה אקראית.
מירי פרנקל שור: אני מבינה את הבקשה.
מירי פרנקל שור: אני רואה מקום לפרצה - - -
אמנון כהן: אם יש פה פרצה – אני לא יכול להסכים.
גבריאלה פיסמן: אני מנסה לרדת לשורש האבחנה בין נהגי מוניות למסיע אקראי.
גבריאלה פיסמן: מבחינת התחולה של החזקה - - -
מירי פרנקל שור: אני מסכימה איתך, גבי, זאת אותה תחולה של החזקה.
מירי פרנקל שור: הייתה הצעה של הסעה אקראית.
מירי פרנקל שור: אני התייחסתי לאבחנה של שני דברים: אחד, נהגי המוניות והשני, הסעה של מספר רב של אנשים, נכון?
גבריאלה פיסמן: מעל שלושה אנשים.
מירי פרנקל שור: לכן אני חושבת שיש מקום להבחין.
מירי פרנקל שור: הסעה מעל שלושה אנשים – אם אומר יו"ר הוועדה – אני חושבת שמלכתחילה את נושא ההסעה כהוראת שעה.
מירי פרנקל שור: אבל אם בכל זאת עומדת הממשלה לעגן את נושא ההסעה כהוראת קבע – אני מבקשת לפצל כך: נושא של שלושה נוסעים ומעלה כהוראת קבע.
מירי פרנקל שור: ולנושא של נהגי המוניות, למצוא איזשהו פתרון ולהשאיר את זה כהוראת שעה על מנת שזה יהוא לבדיקת ועדת הפנים.
גבריאלה פיסמן: אני מנסה שוב.
גבריאלה פיסמן: מבחינת הרציונל שעומד מאחורי זה: הנטל שמטל על אדם פרטי כשהוא מסיע שוהה בלתי חוקי, לפי החוק, הוא נטל של בדיקת מסמכים.
גבריאלה פיסמן: אפשר לטעון טענה שהיא בדיוק הפוכה, כיוון שלכאורה הנטל על המסיעים לפרנסתם, הוא נטל פחות.
גבריאלה פיסמן: הם כבר יודעים עם איזה סוגי מסמכים להתמודד, הם יותר מקצוענים, אז דווקא לגביהם אנחנו נקבע את הוראת השעה?
גבריאלה פיסמן: אני לא מצליחה להבין - - -
מירי פרנקל שור: הוצג בוועדה – אני לא זוכרת באיזה שלב של זמן – שיש תופעה של פשיעה בנושא של הסעות מאורגנות, נכון?
מירי פרנקל שור: אני אומרת שאת הנושא הזה אני מפצלת בין ההסעות המאורגנות לבין הנושא של נהגי המוניות.
מירי פרנקל שור: אני מבהירה את עצמי?
איילת אליישר: לגמרי.
איילת אליישר: לא שיש לנו הצעה קונקרטית אבל אם הבנתי נכון, היפוך הנטל יהיה באופן קבוע לגבי ההסעות המאורגנות ויהיה כהוראת שעה לגבי מסיעים שאינם מאורגנים – את קוראת להם נהגי מוניות.
איילת אליישר: אני רוצה לדבר על הרציונל.
איילת אליישר: כל המהות של הדבר הזה, תיקון החוק הזה, יושב על הרעיון של מניעת הכנסת טרור לתחומי מדינת ישראל.
איילת אליישר: לא יושב פה היום נציג שב"כ – חשבנו שהוא מיותר, אבל אם צריך, נביא אותו והוא יסביר את זה שוב – הרי כל הדבר הזה אולי לא היה מוצדק אם לא היה עומד החשש הזה כי האנשים האלה, בסופו של דבר, הם הפלטפורמה להכנסה של טרור.
איילת אליישר: במובן הזה, אין הבדל בין נהג מונית למסיע פרטי ולהסעות המאורגנות.
איילת אליישר: סיפר פה בפעם הקודמת נציג השב"כ שבפיגועים שהיו לנו נכנסו המפגעים עם נהגי מוניות, נכנסו עם מסיעים פרטיים, נכנסו עם כל מיני – אין הבדל.
איילת אליישר: זאת אומרת, לבוא ולהגיד עכשיו שנהג המונית הוא משהו אחר - - -
מירי פרנקל שור: אנחנו לא אומרים שנהג המונית הוא משהו אחר.
מירי פרנקל שור: לאורך כל השנים היה הסדר, גם של היפוך החזקה וגם דרישת המסמכים ובכל זאת, במשך השנים, כשהנושא בא לוועדת הפנים – לא הציעה הממשלה, זה לפי דרישת הוועדה – כן נעשו שינויים.
מירי פרנקל שור: לכן אני חושבת שנכון שהנושא יבוא לבדיקת ועדת הפנים וייבחן ויכול להיות שאולי במשך הזמן כן נוכל להכניס שינויים.
מירי פרנקל שור: את רואה שהשינויים הוכנסו במשך השנים כאשר הנושא בא לדיון במסגרת הוראת השעה.
איילת אליישר: לעניינם של נהגי המוניות, אני רוצה שהוועדה תשאל את עצמה באופן אמיתי וכנה:
איילת אליישר: איזה שינויים נעשו מבחינת נהגי – איזה נתונים היו לנו מבחינת נהגי המוניות?
איילת אליישר: לאורך השנים אנחנו שומעים תלונות של נהגי מוניות ואין לנו אף - - -
מירי פרנקל שור: למשל, המפה המפורסמת.
איילת אליישר: לא, מה זה המפה?
איילת אליישר: יש טענות שהן טענות כלליות אבל לא הצליחו.
איילת אליישר: אנחנו הזמנו את נהגי המוניות, כל פעם מחדש, לבוא ולהראות לנו באיזה מקרים נעשה פה עוול, באיזה מקרים הייתה איזושהי בעיה עם נהגי מוניות.
איילת אליישר: אנחנו חוזרים כל פעם לוועדה, מבקשים את המידע הזה ואנחנו לא מקבלים.
איילת אליישר: היו אין ספור הזדמנויות לרשום את המידע, להעביר אלינו כדי שנבדוק אותו – זה לא קרה.
איילת אליישר: השאלה האם זה באמת נכון לומר שנהגי המוניות הם אוכלוסייה שצריך להוציא אותה מהכלל לעומת - - -
מירי פרנקל שור: את לא מוציאה מהכלל, את ממשיכה במסגרת הקיימת.
מירי פרנקל שור: מה את מוציאה אותם מהכלל?
מירי פרנקל שור: כשאת ממשיכה את ההסדר כהוראת שעה זה להוציא מהכלל?
גבריאלה פיסמן: עכשיו, כשהמחוקק יאמר שמבחינתו כל ההסדר הזה הוא חוק, רק ההסדר ביחס למוניות הוא הסדר שראוי לבחון אותו - - -
מירי פרנקל שור: גבי, אני חושבת שכאשר את מטילה חובה על נהג מונית לבדוק מסמכים, אני חושבת שזה דבר חריג, בהחלט.
מירי פרנקל שור: נהג מונית באופן עקרוני לא אמור לבדוק מסמכים.
גבריאלה פיסמן: ההנחה היא הנחה נכונה וזה בהחלט דבר חריג והחוק הזה מטיל את החובה, אגב גם על מעסיקים ומלינים - - -
מירי פרנקל שור: תסכימי איתי שמעסיק ומלין הם לא אותו דבר כמו נהג מונית.
מירי פרנקל שור: נהג מונית, עומד לו נוסע, הוא צריך לבדוק את המסמכים.
מירי פרנקל שור: מלין ובמיוחד מעסיק – על אחת כמה וכמה.
מירי פרנקל שור: זה לא באותה קטגוריה.
מירי פרנקל שור: מלין ומעסיק בקטגוריה אחת והסעה בקטגוריה אחרת.
גבריאלה פיסמן: יש פה רציונל ביטחוני להסדר הזה.
גבריאלה פיסמן: השיקול שמנחה את הוועדה כרגע הוא השיקול הביטחוני.
גבריאלה פיסמן: הוועדה שמעה את ההסברים הביטחוניים שהציג השב"כ, שהציג המודיעין המשטרתי.
גבריאלה פיסמן: זה הרציונל שעומד בבסיס קביעת ההסדר – שאנחנו מודעים לבעייתיות שלו ולחריגות שלו בחקיקה הישראלית.
גבריאלה פיסמן: הנחת המוצא שהוצגה לנו בדיון הקודם הייתה שבעצם הצב הביטחוני כרגע לא מאפשר לסטות מההסדרים שהוצעו ולכן אני שואלת את עצמי: אם המחוקק כרגע מוכן לקבל את הסדר הקבע, מה שונה במצב הביטחוני ביחס לנהגי מוניות שמצדיק שדווקא ההסדר הזה יהיה בהוראת שעה?
מירי פרנקל שור: אני אסביר לך.
מירי פרנקל שור: על מנת שהוועדה תשוב ותבחן את ההסדר.
מירי פרנקל שור: כמו שאני אמרתי לך קודם, הנושא של דרישת מסמכים – נהג מונית שצריך לדרוש מסמכים והיפוך החזקה הוא בהחלט הסדר חריג יותר.
איילת אליישר: אבל מה היא תבחן אם אנחנו כבר בדיון בפעם רביעית ולא הביאו שום - - -
מירי פרנקל שור: אבל את רואה שבמשך השנים נעשו שינויים - - -
איילת אליישר: נעשו שינויים שאנחנו הבאנו.
איילת אליישר: כי אנחנו הבאנו - - -
מירי פרנקל שור: אתם לא הבאתם.
מירי פרנקל שור: זה היה לדרישת הוועדה.
איילת אליישר: לא.
איילת אליישר: אנחנו הבאנו את הנתונים.
מירי פרנקל שור: הנושא של המפה - - -
איילת אליישר: מאה אחוז.
איילת אליישר: אני שואלת אותך, מירי, מה יקרה בדיון בעוד שלוש שנים?
איילת אליישר: תהיה עכשיו הוראת שעה לשלוש שנים, ידונו רק - - -
מירי פרנקל שור: אני הצעתי לכם באחת השיחות שבקטע שבין ראש העין לשוהם, למשל, נחצה את הקו, ובקטע הזה לא יחול היפוך החזקה.
מירי פרנקל שור: אנחנו כן מנסים למצוא פתרון.
מירי פרנקל שור: אמרתם שקשה, הממשלה תצטרך לבוא ולהגיש הצעת חוק נוספת אם היא תרצה להחזיר את המצב לקדמותו.
מירי פרנקל שור: אנחנו כן מנסים מכיוון שאני חושבת שזה מצב חריג שהחוק באופן קבוע יטיל חובה על נהג מונית לבדוק מסמכים ועוד היפוך החזקה יוטל עליו.
איילת אליישר: מה תבחני בעוד שלוש שנים אם אנחנו - - -
מירי פרנקל שור: אולי המצב הביטחוני ישתנה?
איילת אליישר: כבר כמה שנים נהגי המוניות לא מצליחים להראות מה הבעיה.
מירי פרנקל שור: איילת, זאת לא הצדקה לקביעת נורמה כזו באופן כזה.
אמנון כהן: אנחנו לא קראנו את החוק.
אמנון כהן: יואל בדר, בבקשה.
יואל הדר: אני שומע את מה שהיועצת המשפטית של הוועדה מעלה פה וגם שומע את הטענות שיש לנו פה כנגד העניין הזה שהוא כבר 15 שנה ומעלה הוא מתגלגל והולך.
יואל הדר: מאחר שאנחנו אומרים שאנחנו צריכים לבחון כל הזמן את עצמנו מחדש, לראות אם זה רלוונטי, אני מציע מנגנון אחר: שהשר לביטחון פנים, אולי בהתייעצות עם ראש השב"כ – על זה אני עוד לא סגור כי רק עכשיו זה עולה – הוא יוציא מדי שנה הכרזה מתחדשת, לגבי הנושא של המסיעים, האם יש צורך בהמשך של המצב הקיים לאור הנתונים שהוא מקבל.
מירי פרנקל שור: קודם כל, הכנסת תקבע את זה כהוראת קבע?
יהודה בר אור: הם רוצים להשאיר בידיהם את ההחלטה, לא בידכם.
יהודה בר אור: הממשלה תשלוט על העניין.
יואל הדר: הוראת קבע אבל ההכרזה כמו שאנחנו עושים לגבי דברים אחרים.
יואל הדר: יש למשל סגירה של מקומות: השר לביטחון פנים מכריז מדי תקופה מסוימת - - -
מירי פרנקל שור: פה אתה מדבר על חקיקה של כנסת.
יואל הדר: נכון, חקיקה של כנסת.
יואל הדר: גם שם זה חקיקה של כנסת שקבעו שהשר לביטחון פנים יכריז על מקומות מסוימים שהוא יכול לסגור אותם לתקופות מסוימות וכל פעם הוא בודק את עצמו מחדש, עושה בדיקה מחדש.
יואל הדר: האוריינט האוס, למשל.
מירי פרנקל שור: לא על דבר חקיקה של כנסת.
יואל הדר: זה דבר חקיקה של כנסת.
יואל הדר: בחוקי היישום קבעו את זה שהשר לביטחון פנים מכריז.
אמנון כהן: אנחנו נשקול את מה שאתה מציע.
אמנון כהן: זרקת רעיון, בסדר.
אמנון כהן: נהגי אוטובוסים מחויבים לבדיקה?
גבריאלה פיסמן: יש החרגה מפורשת.
אמנון כהן: אוטובוס פחות חשוב?
יהודה בר אור: גם מונית שרות מוחרגת.
יהודה בר אור: אנחנו כן, אנחנו השעיר לעזאזל.
יהודה בר אור: לא יאומן.
אמנון כהן: אבל אם הוא נכנס ורוצה לפוצץ, לא ישאל אותו מה הפרטים?
אמנון כהן: עדיף להתעכב דקה-שתיים, לא?
גבריאלה פיסמן: היו גם טענות ביחס לתחבורה ציבורית, אבל - - -
מירי פרנקל שור: בדרך כלל הערכת הסיכון היא שמפגע נוסע במונית ונוסע לבד ולא משתמש בתחבורה ציבורית.
אמנון כהן: אבל הוא רצה ללכת למקום מסוים, הוא רואה ששם הומה מדי אז הוא פורק את זממו באוטובוס.
איילת אליישר: קווי שרות לא מהווים בעיה כי בדרך כלל הם לא חוצים את התפר, לא חוצים מצד לצד.
אמנון כהן: הוא כבר בתל אביב, הוא כבר הגיע למסעדה ורואה שם הרבה שוטרים, הזמן שלו אוזל אז הוא אומר שהוא כבר הולך, אז הוא לוקח את - - -
איילת אליישר: אדוני, בהערכת הסיכונים הכללית היה נראה שהם פחות מהווים בעיה.
איילת אליישר: העובדה היא שמפגעים – למעט אלה שרוצים לפוצץ באוטובוס – לצורך ההסעה, לצורך ההובלה ממקום למקום, הם בדרך כלל לא משתמשים באוטובוסים, אולי בגלל שהם חשופים ליותר אנשים שיותר יסתכלו עליהם או מכל מיני סיבות.
אמנון כהן: דבי, מה רצית?
דבי גילד-חיו: מדובר על החקיקה הזאת שהיא תישאר.
דבי גילד-חיו: זאת אומרת, כל הטענות פה כאילו אנחנו צריכים את זה או לא – על זה מדובר, שיהיה החוק הזה.
דבי גילד-חיו: הבקשה שלנו היא שלא להפוך את זה לחוק קבע אלא להשאיר את זה כהוראת שעה.
דבי גילד-חיו: בחוק הזה יש כמה אלמנטים בעייתיים: כל העניין של נהגי המוניות ונהגים מזדמנים אחרים שבעצם חשופים להפללה כזאת, אמרו פה נציגי משרד המשפטים, המשטרה והיועצת המשפטית שבאמת זאת הוראה חריגה שלא מאפיינת את ספר החוקים.
דבי גילד-חיו: מצד שני, יש את כל האלמנט של ה-Profiling של אנשים שנכנסים להסעות והוא בעייתי נושאים של Profiling נדונו בשדות התעופה ושם המדינה עושה צעדים מיוחדים כדי למצוא כל מיני מערכות וכל מיני דברים כדי למנוע את המצבים האלה ולעשות שינוי במציאות הזאת.
דבי גילד-חיו: גם פה אנחנו נתקלים בתופעות האלה.
דבי גילד-חיו: החוק הזה ממשיך להתקיים: נותנים את הכלים הביטחוניים.
דבי גילד-חיו: אז למה לא להפוך את זה לקבע?
דבי גילד-חיו: כי יש את האלמנטים ההצהרתיים: אנחנו אומרים שזה חוק חריג, אלה דברים חריגים, יש פה Profiling, יש פה הוראות מאוד-מאוד חריגות – גם המדינה אומרת שזה חריג ולא רגיל – לכן אנחנו אומרים שזה לא צריך להיות חלק מספר החוקים הרגיל שלנו.
דבי גילד-חיו: זאת הוראה שהיא חריגה.
דבי גילד-חיו: המצב הביטחוני מחייב אותה, כמו שהציגו לכם בפעם שעברה, אבל אנחנו רוצים שזה יהיה משהו חריג, שגם בסמל שלו הוא חריג.
דבי גילד-חיו: הוראת שעה יכולה להמשיך להתקיים והכנסת כל פעם תדון בזה מחדש ותבחן את זה.
דבי גילד-חיו: אם זה יהיה הוראת חוק – זה לא יגיע לפה - - -
אמנון כהן: כבר 17 שנה מתגלגל.
אמנון כהן: אומרים שאחרי 17 שנה - - -
דבי גילד-חיו: כי אף אחד לא רוצה כל ה-17 שנה.
דבי גילד-חיו: אני מלווה את החוק הזה כבר לפחות שש שנים שאני פה, כולל שינויים.
דבי גילד-חיו: אף אחד לא רוצה להפוך את זה לקבע.
דבי גילד-חיו: כולם אומרים שזה חריג ורוצים להשאיר את ככה שזה יחזור ונדון בזה כל פעם, נסתכל אם יש צורך וכו'.
איתמר גלבפיש: אני מפרקליטות המדינה.
איתמר גלבפיש: בקשר להנחיית פרקליט המדינה שיצאה אחרי הדיון בהארכה הקודמת: אחרי הדיון בהארכה הקודמת התחייבה המדינה שלא להעמיד לדין בפעם הראשונה מסיעים תמימים, נהגי מוניות וכו'.
איתמר גלבפיש: יצאה באמת הנחיה מעודכנת שהובאה בפני הוועדה.
איתמר גלבפיש: חשוב לנו לציין בדיון כאן שמדיניות תביעה היא דבר שנתון לשינוי מטבע הדברים, כך שאם השתנו הנסיבות, היינו אם השתנו דפוסי ההסעה או אם השתנה המצב הביטחוני או נסיבות רלוונטיות אחרות - - -
אמנון כהן: נעשה שינוי חקיקה.
איתמר גלבפיש: כך גם עשויה להשתנות מדיניות התביעה וכן תבחר התביעה להעמיד לדין פעם ראשונה מסיעים, בהתאם לשינוי הנסיבות שיהיה באותו זמן.
יהודה בר אור: הבנת?
מירי פרנקל שור: היא הנותנת, איתמר.
אורי מקלב: אתה נותן כאן הצהרה?
אורי מקלב: זה לא קשור לחוק, זאת רק הצהרה.
אורי מקלב: אתה רק מצהיר פה לפרוטוקול.
איתמר גלבפיש: אני מצהיר.
איתמר גלבפיש: זאת מדיניות שהיא גם - - -
יהודה בר אור: בואו ותיקחו את הרישיונות של 30 אלף נהגי מוניות, ותודה רבה.
יהודה בר אור: למה אתם צריכים שינהג?
אמנון כהן: איך 30 אלף?
אמנון כהן: אמרת לי 40 אלף.
יהודה בר אור: 40 אלף הם נהגים.
אמנון כהן: מה זה נהגים?
אמנון כהן: מה שאתה אומר לי אני כותב:
אמנון כהן: 23 אלף נהגי מוניות ו-17 אלף ספיישלים זה 40 אלף.
יואל הדר: כמה העמידו לדין עד עכשיו?
יואל הדר: לא העמידו לדין.
אמנון כהן: לא העמידו לדין אף אחד.
יהודה בר אור: העמידו לדין, רק אין לנו את המעקב אחרי זה.
מירי פרנקל שור: אני רוצה להדגיש - - -
יהודה בר אור: למה המשטרה לא הביאה לך מקרים שהעמידו לדין?
יהודה בר אור: לא היה מתאים להם להביא את זה, לכן לא הביאו.
אמנון כהן: אתה יודע כמה?
יהודה בר אור: אני יודע, אבל הם לא רצו לתת הצהרה, מה לעשות?
יהודה בר אור: אבל למשטרה יש - - -
אמנון כהן: אין להם.
יהודה בר אור: נשמע הגיוני שאני אכריח אדם לבוא לפה?
יהודה בר אור: הוא לא רוצה לתת.
איילת אליישר: לא ביקשנו שיבואו.
איילת אליישר: רק ביקשנו שתגידו מי, כדי שנוכל לבדוק את זה.
איילת אליישר: זה מה שביקשנו.
אורי מקלב: תושב זר זה רק מיהודה ושומרון.
אורי מקלב: זה ברור בהגדרת תושב זר.
אורי מקלב: זה גם נכון לגבי נהיגה ברכב ישראלי.
אורי מקלב: תושב ישראל שעבר לגור ביהוד ושומרון – תושב זר – הוא יכול להחזיק עדיין ברישיון ישראלי?
אורי מקלב: תושב מזרח ירושלים - - -
אמנון כהן: איך זה קשור זה לזה?
אורי מקלב: בדברי ההסבר מופיע שהאיסור הזה גם חל על - - -
אמנון כהן: מסיע בודד.
אורי מקלב: לאותו תושב זה יש איסור לנהוג בכלל ברכב ישראלי.
אורי מקלב: ככה מופיע: "וכן עבירות של מתן רשות לתושב זר שאינו רשאי לנהוג בישראל, לנהוג בה ברכב הרשום בישראל".
אורי מקלב: זה בדברי ההסבר.
אורי מקלב: אם אתם לא הבאתם את זה בחוק, אז זה בסדר.
אורי מקלב: אבל אני לא מכיר את הוראת השעה.
יואל הדר: תסתכל לפני זה מי מוגדרים כתושבים זרים.
אורי מקלב: את זה ראיתי.
אורי מקלב: אלו תושבי יהודה ושומרון – תושב חבל שומרון וחבל עזה.
אורי מקלב: הכוונה היא שאחד מעסיק עובדים זרים, יכול להיות שאפילו ברשות, הוא לא יכול לתת לו את הרכב הישראלי שלו לאותו קבלן לנהוג.
אורי מקלב: זאת הכוונה?
מירי פרנקל שור: הוא צריך לקבל היתר על זה.
אורי מקלב: הכוונה היא להרחיב את זה.