GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעקב מרגי: לכן, אני כשר לשירותי דת וכמי שאמור לפקח על כל נושא הקבורה במדינת ישראל, אפגש השבוע עם ראש מועצה אזורית מסוימת בנגב הלא רחוק – הכי קרוב לכביש 6 – כדי לתת מענה.
יעקב מרגי: אני ארתום את המנהל כדי ששם יתאפשר לפתח בית עלמין – אין שם מצוקת קרקע – למי שבאמת באזורי המצוקה לא מוכן בכל מחיר להיקבר בקומות.
יעקב מרגי: שתהיה אפשרות ויהיה בית עלמין כזה אזורי.
יעקב מרגי: גם ברקת תיתן מענה אך ורק בקבורה רוויה - - -
אמנון כהן: קבורת שדה שם באחוז קטן מאוד.
יעקב מרגי: עוד לא אמרנו, תומר, מה אנחנו רוצים.
יעקב מרגי: אני אומר שישנה מצוקה.
יעקב מרגי: אנחנו מציפים כרגע את נושא המצוקה.
יעקב מרגי: אין ספק, יש החלטות ממשלה שמחייבות את חברות הקדישא.
יעקב מרגי: יש החלטות ממשלה שאומרת: כל בית עלמין חדש, 50% מהשטח שלו לקבורה רוויה.
אלעזר גלבשטיין: בירושלים זה 100%.
יעקב מרגי: כי אין.
יעקב מרגי: תשאל אותי למה בירקון 100% קבורה רוויה?
יעקב מרגי: כי אין כבר קבורת שדה.
יעקב מרגי: תומר, לשאלתך למה הם נאלצים לקבור?
יעקב מרגי: הם גובים על פי חוק.
יעקב מרגי: אין מציאות כזאת שחברה קדישא גובה שלא על פי חוק.
יעקב מרגי: זאב לא ציין שאותן חלקות שהיום נותרו בידיהן לקבורת שדה מוגדרות כ"חלקות חריגות".
אמנון כהן: אז הם יכולים למכור באיזה מחיר שרוצים, אדוני השר, 250 אלף?
יעקב מרגי: ההיצע שנשאר בקבורת שדה הוא כמעט אפסי.
יעקב מרגי: אם הייתי יכול גם הייתי אוסר עליהם להשתמש באותן חלקות.
יעקב מרגי: מה שקורה הוא שהלחץ מצד המשפחות הוא בלתי נסבל.
יעקב מרגי: אני לא הייתי רוצה שבירקון, בעוד 20 שנה לא יהיה איך להגיע לחלקה מסוימת בגלל שלקחו את השבילים ואת הגדרות ולקחו את הכבישים ואת הכיכרות.
יעקב מרגי: אני רוצה לשמור על רמת תכנון מסוימת בבתי עלמין.
יעקב מרגי: אני רוצה לומר לכם: קבורה רוויה היא גזירה על חברות הקדישא וגם על המשרד.
יעקב מרגי: זה שאני פתחתי בקמפיין – לא באתי לשווק מוצר מלכתחילה.
יעקב מרגי: פתחתי בקמפיין לציבור כדיש אותם נציגים שיושבים מול המשפחות ביום הכי סוער רגשית, בימים הכי קשים שלהם, באים ופורקים את כל המטען הרגשי הזה כלפי איש החברה קדישא ולפעמים זה גובל באלימות מילולית ופיזית המדינה החליטה – צריך לתת למענה.
יעקב מרגי: אנחנו גם יודעים, עם כל הכבוד, איך אומר הפתגם?
יעקב מרגי: רק חמור לא משנה את דעתו.
יעקב מרגי: גם אם החלטת ממשלה היא כזו – צריך לאפשר במקומות שאין מצוקת קרקע – אם זה בצפון הרחוק וגם בדרום – במרווח הזה של החלטות הממשלה מאפשרות והנחיות המנהל ומנהל התכנון, לאפשר – ואני הולך על זה בכול הכוח – שיהיו שני בתי עלמין אזוריים לאפשר לאותן משפחות קבורת שדה.
יעקב מרגי: אני קורא לחברות הקדישא בירושלים ואומר לכם: שנסו מותניים ותתחילו לחפש אלטרנטיבות כי המצוקה הזאת תבוא.
יעקב מרגי: יום אחד נמצא את עצמנו, חבר הכנסת הרב גפני, אני אומר לך חד משמעית, זה לא רחוק שאני ירושלים לא ימצאו.
יעקב מרגי: זה לא סוד של המלאי שלהם המצומצם יש גם לחץ של תושבי חו"ל.
יעקב מרגי: כמויות שרוצים להיקבר בירושלים.
יעקב מרגי: גפני, המדינה לא חקרה את הנושא.
יעקב מרגי: לפני שנים – עשור ויותר – הייתה חברה שהביטוח הלאומי לקח אותה כדי להעריך עלויות של ים קבורה ועל סמך זה נקבעו התעריפים.
יעקב מרגי: זה לא אקטואלי, זה לא מעודכן.
יעקב מרגי: כשאני מחייב אותו - - -
יעקב מרגי: לא נעשה מחקר גם כמה שטחי קרקע יש בעתודה של 50 שנה.
יעקב מרגי: עשו פורום חברות קדישא בהתייעצות איתי ואני ברכתי אותם על היוזמה.
יעקב מרגי: הם עושים היום, בדוח הזה של סלבין, מה שהמדינה הייתה צריכה לעשות.
יעקב מרגי: אני אומר שוב, נעשתה עבודה מסוימת של תמיכה.
יעקב מרגי: האוצר בדק, העריך ויש תמיכה למי שיקבור בקבורה רוויה – יש את הדלתא הזאת של תקצוב, עד 2,000 ₪ ליחידת קבר, תלוי בסוג החברה קדישא, כי העלויות שם הן גדולות מאוד.
יעקב מרגי: חברות הקדישא שקוברות היום בקבורה רוויה אוכלות את קרנות הפיתוח שלהן.
יעקב מרגי: גם לזה יש קצה ואופק שייגמר אחרי מספר שנים.
יעקב מרגי: לכן אני אומר, אף אחד לא קובר קבורה רוויה כי בא לו, כי הוא חלם חלום שעכשיו יש צורה ארכיטקטונית אלא בגלל מצוקה, בגלל צוק העיתים.
יעקב מרגי: הדיון הזה חשוב, כפי שאמרתי בפתיחה, כדי לדעת - - -
אמנון כהן: מה ייתן לנו דוח סלבין אחרי חודשיים?
אמנון כהן: מה ישתנה?
יעקב מרגי: דוח סלבין ייתן לנו תמונת מצב: כמה עתודות קרקע אנחנו צריכים, כמה עלויות המדינה תצטרך להשקיע ולבדוק כדאיות מול עלות.
יעקב מרגי: אתה צודק, תומר, אם לבוא עכשיו ולבנות בתי עלמין בגודל של "סגולה", ירקון, וחולון בגוש דן – זה פשע, פשע לאומי.
יעקב מרגי: במצוקה שיש היום לחיים בוודאי שלא נעשה שם.
יעקב מרגי: אבל יש שטחים, כמו שאמר, השר גפני, חבר הכנסת גפני - - -
אמנון כהן: הוא רוצה להיות יושב-ראש ועדה, רק יושב ראש-ועדה בפועל.
יעקב מרגי: אולי הם לא יסתפקו ביבנה וחכמיה – אולי הם ירצו להיום גם בממשלה.
יעקב מרגי: הם רואים מה קורה לש"ס, יכול להיות שגם הם ירצו.
אמנון כהן: אתה לפחות תשב בועדת שרים לענייני חקיקה, תוכל להעביר החלטות שאתה רוצה, חקיקות שהחברה שלך ירצו לחוקק, אדוני.
אמנון כהן: לא תעשה מה שעושים לך ש"ס.
משה גפני: לא חשבתי על זה.
יעקב מרגי: רבותי, יש תוכנית תמ"א 19.
יעקב מרגי: אנחנו כפופים לתמ"א 19 שמנהל התכנון התייחס אליה.
יעקב מרגי: גם הדרישה לצפיפות ואיך לתכנן בתי עלמין.
יעקב מרגי: חברות קדישא לא עושות זאת מבחירה.
יעקב מרגי: הן עושות זאת על פי החלטות ממשלה.
יעקב מרגי: אם בגוש דן זה שבשלוש השנים מישהו לא עצר והוריד את השאלטר ואמר : אין לי איפה לקבור.
יעקב מרגי: זה אך ורק מתוך היצירתיות, מתוך המסירות של מנהלי חברות קדישא, כי המצוקה הזאת לא מהיום.
יעקב מרגי: המצוקה של הקבורה בגוש דן מוזכרת בדוח המבקר כבר שנים רבות.
יעקב מרגי: הבאתי סריה של דיונים והחלטות עוד משנת 2004 ו-2000, כשהנושא עלה.
יעקב מרגי: דיברו על בקרת – קראו לה גני עד – שנים רבות.
יעקב מרגי: אם תרצו, הוא ייתן לכם סקירה מה הולך להיות שם.
יעקב מרגי: ברוך השם שבימים הקרובים - - -
אמנון כהן: אנחנו יודעים מה הולך שם, אנחנו מטפלים בזה בוועדה.
אמנון כהן: אבל לא הבנתי: דוח סלבין, שמשקיעים בזה הרבה כסף, התרגום של דוח סלבין או הדיון בו, כאשר ישליך על התקציב: משרד האוצר צריך לתקצב כך-וכך, שמשרד התכנון, מנהל, משרד הפנים – צריך להיכנס לעובי הקורה כי הוא יצביע על כל מיני דברים אולי אפילו בהתייחס לדוח מבקר המדינה.
אמנון כהן: השאלה היא: אחרי שהם השקיעו כל-כך הרבה כסף, הדוח יוגש לכבוד השר או לממשלה?
יעקב מרגי: אלי זה לממשלה.
אמנון כהן: צריך להיות דיון בממשלה על השלכות רוחב, כל הנושא התכנוני, התקציבי, כדי שבסופו של דבר האזרח הפשוט יידע איפה הוא עומד.
יעקב מרגי: דוח סלבין יאיר את עינינו כממשלה, גם את עיני חברות קדישא, אבל במיוחד את עינינו כממשלה לראות מה עדיף.
יעקב מרגי: אולי לעשות נזק מול תועלת אולי אנחנו הולכים בכיוון שהוא לא נכון, כפי שאמר השר גפני, חבר הכנסת גפני?
משה גפני: מה יש לך עם השר היום?
אמנון כהן: בסוף תהיה שר.
אמנון כהן: הוא רוצה בכוח.
יעקב מרגי: אתם רוצים לדעת למה?
יעקב מרגי: לפרוטוקול אני אגיד - - -
משה גפני: בגלל שאתה לא רוצה שאני אהיה יושב ראש ועדת הכספים.
יעקב מרגי: גפני, בדרך כלל, כשמרימים לו שאלה – הוא מנחית בכל מקרה.
יעקב מרגי: בין אם זה טוב לו או לא.
יעקב מרגי: אני לא כזה.
יעקב מרגי: אני אתאפק.
יעקב מרגי: אני אקח את זה לעצמי.
אמנון כהן: מה היה אתמול בוועדת שרים?
יעקב מרגי: אני אמרתי אתמול בוועדת שרים, כשהפילו לו את החוק: תיזהרו, גפני מגיב מהר בוועדה.
יעקב מרגי: אז הם החליטו לדחות בינתיים את הדיון.
יעקב מרגי: הם נבהלו.
יעקב מרגי: אמרתי: תיזהרו, הוא מגיב מהר בוועדה, מניסיוני אני אומר לכם.
יעקב מרגי: לענייננו, דוח סלבין יאיר את עיני הממשלה ויכול להיות שהממשלה תצטרך, בהתאם לכך, אם תאמץ את הדוח, אם נאמץ את הדוח, את חלקו – יכול להיות שיהיו שינויים גם בהחלטות הממשלה, עם כל הכבוד.
יעקב מרגי: ישנה מצוקה בגוש דן.
יעקב מרגי: המצוקה היא לא בכל הארץ.
יעקב מרגי: לא ייתכן לקבל החלטה שאם אני מפתח בית עלמין בנגב – שחוץ משבטי טרבין ואל- עזאזמה אין שם כלום – יחייבו לקבור שם בקבורה רוויה בהחלטת ממשלה.
יעקב מרגי: צריך לפתוח, לראות, לשמוע.
יעקב מרגי: לראות נזק מול תועלת.
יעקב מרגי: אני מאמין שהדוח הזה יאיר את עינינו, יביא נתונים.
יעקב מרגי: נשב גם עם האוצר, נשב גם עם - - -
אמנון כהן: כבוד השר אומר שיכול להיות שבאזורים שאין בהם ביקוש, אין שם לחץ, ויש אנשים שמבחינת תפיסת העולם שלהם – לא אמרתי הלכתית – רוצים להיקבר בקבורת שדה, תגיד: אני אתן להם אופציה באיזה מקום בדרום.
אמנון כהן: תעשה עבודת מטה ואז תגיד למי שירצה: אתה לא תוכל באזור מגורך, אבל אם אתה רוצה קבורת שדה - - -
יעקב מרגי: אבל עדיין אני אצטרך שינוי החלטות כי החלטות של - - -
אמנון כהן: תהיה לו אופציה להיקבר במקום כזה וכזה.
יעקב מרגי: אני במגעים כדי לאפשר זאת.
יעקב מרגי: בלי שום קשר, חבר הכנסת גפני רמז בתחילת הדיון – ופה נעצרנו – שיש שטחים כלואים, גם באזורי המצוקה, שלא ייעשה בהם שום-כלום לא בעשור הקרוב ולא בעוד מאה שנים.
יעקב מרגי: מקומות תחת מתח גבוה, כלואים בין מחלפים, אבל גם שם החלטות הממשלה מחייבות בקבורה רוויה בגלל המצוקה.
אמנון כהן: לכן צריך לשות סקר, מיפוי צרכים.
יעקב מרגי: אני חושב שדוח סלבין יאיר את עינינו, עם זה נלך ונשנה מה שאפשר לשנות ונפעל.
יעקב מרגי: היום המענה בירושלים, באזור חיפה והקריות וגוש דן רבתי הינו בקבורה רוויה, שזה אומר: או מכפלות או כוכים.
יעקב מרגי: מכפלות זה קבורת שדה, נכון?
יעקב מרגי: עדיין קבורת שדה?
זאב רוזנברג: אחד על השני.
יעקב מרגי: אחד על השני, אבל קבורת שדה, או בכוכים או בקומות.
יעקב מרגי: בחיפה יש שיטה נוספת: קמרונות.
יעקב מרגי: הם מאלתרים בכל דרך.
יעקב מרגי: התחלתי לדבר על תל רגב, רבותי, זה אחד הפרויקטים הארכיטקטוניים היפים בארץ.
יעקב מרגי: מי שרוצה לראות עיר נקייה, מסודרת, עם כיכרות, עם חניונים, עם בניינים.
יעקב מרגי: עיר שקטה מאוד, ירוקה, עם שכנים טובים - - -
אמנון כהן: אין התנגדויות שם?
יעקב מרגי: דרך הכביש רואים ממש עיר לכל דבר ועניין, עם חניונים, תחנות אוטובוסים.
יעקב מרגי: עם גינון יפה, עם בניינים.
יעקב מרגי: אבל זה בית עלמין אזורי תל רגב שמשרת את חיפה והקריות.
אמנון כהן: טוב, תודה רבה אדוני.
אמנון כהן: כן, כבוד המציע, מה אתה רוצה שנסיים?
אמנון כהן: בסיכום, אדוני.
משה גפני: אתה מסכם כבר?
אמנון כהן: רוצים להתקדם לסיכום.
משה גפני: אז תן לי שתיים-שלוש דקות, בסדר?
משה גפני: קודם כול, אני מודה לשר על הסקירה המקיפה.
משה גפני: החלטות הממשלה בעניין הזה הן החלטות שראויות לכל גינוי, פשוט לכל גינוי.
משה גפני: זה נעשה בחוסר רגישות מוחלט לכל העניין של קבורה בישראל.
משה גפני: חוסר רגישות מוחלטת - - -
אמנון כהן: בשביל זה תשב בממשלה, שההחלטות האלו לא יהיו.
משה גפני: אני לא הולך לשבת בממשלה, אמנון.
משה גפני: אני לא הולך לשבת בממשלה.
משה גפני: אלו החלטות שגויות מטבען.
משה גפני: אבל הרבה יותר חמור מחוסר הרגישות זאת העובדה שהממשלה קיבלה החלטות על הוצאות כסף בסדרי גודל בלתי נתפסים – תיכף נראה גם מאיפה המימון – שאף אחד לא בדק מה המצב.
משה גפני: הלכו שבי אחרי כל מני כותרות.
משה גפני: מצאו שבית הקברות הזה מלא ובית הקברות ההוא עומד להתמלא.
משה גפני: לא בדקו שום דבר.
משה גפני: כלום לא נעשה בממשלה מאז ומתמיד.
משה גפני: אני לא מבין את משרד האוצר לחלוטין – ההתנהלות של משרד האוצר היא מתחת לכל ביקורת.
משה גפני: משרד האוצר הולך ומוציא או מבקש להוציא הון תועפות בשנים הקרובות מבלי שהוא בדק אם ההוצאה הזאת כדאית, שווה, נכונה.
משה גפני: משרד האוצר הולך בגוש דן ולוקח חלקה ענקית של החברה קדישא בתל אביב שנמצאת בפי גלילות, מפקיע את זה - - -
יעקב מרגי: רמת אביב גימ"ל.
משה גפני: זה הולך לדיון משפטי ארוך שייקח עשרות שנים, בשעה שהוא היה יכול לשבת עם החברה קדישא בתל אביב ולתת להם מתחת לשדה התעופה שטחים מתים לחלוטין שלעולם לא ייעשה בהם דבר וחצי דבר.
משה גפני: היו מקבלים את השטח הזה מהחברה קדישא בתל אביב והיו בונים שם עשרות אלפי יחידות דיור, גם לזוגות צעירים, גם דיור בר-השגה, גם פותרים את הבעיה של מצוקת הדיור בגוש דן וגם משחררים את השטחים המתים האלה.
משה גפני: היות ואני חלק מהקואליציה, אני לא יכול לפגוע בממשלה.
משה גפני: אבל אם הייתי באופוזיציה הייתי אומר שאתם ממשלת חלם.
משה גפני: אבל יותר גרוע – גם ממשלה רשעית.
משה גפני: מה תענו למשפחה שעלתה מאתיופיה שזה פוגע בהם, הם לא רוצים קבורה בקומות, הם רוצים קבורת שדה, מה תגידו?
משה גפני: אין ברירה?
משה גפני: מה אין ברירה?
משה גפני: יגיע עכשיו דוח סלבין.
משה גפני: מה זה אין ברירה?
משה גפני: אני לא מכיר את גוש דן?
משה גפני: אני נולדתי בגוש דן.
משה גפני: אין שטחים מתים בגוש דן שלא נוגעים בהם?
משה גפני: רק לשים יד על רמת אביב גימ"ל, אתם חושבים שתקבלו את השטח הזה, שר האוצר יפקיע אותו.
משה גפני: מה יפקיע אותו?
משה גפני: יש בתי משפט בישראל.
משה גפני: החברה קדישא יבוא ויגידו: רגע, אנחנו מרימים ידיים?
משה גפני: זה ילך לדיונים של עשרות שנים.
משה גפני: זה אומר שכולם עוסקים בתסמונת "הראש הקטן" – אני עשיתי את שלי, הפקעתי את רמת אביב גימ"ל ומכאן ואילך שבתי המשפט יחליטו.
משה גפני: בתי המשפט ידונו על זה עשרות שנים, השטחים המתים יישארו מתים, רמת אביב גימ"ל לא תתפתח ואתם קיבלתם החלטה, החלטת ממשלה: הולכים לקבורה רוויה.
משה גפני: מכיוון שעד שהעיתונאים יתפסו שזה מחדל המאה בינתיים הממשלה תתחלף.
אמנון כהן: מה יש ברמת אביב גימ"ל?
משה גפני: אני לא מכיר את העניין בפרטים אבל לרמת אביב גימ"ל יש - - -
אמנון כהן: אני מדבר על מצוקה, אני מדבר על הנגב.
אמנון כהן: מה איכפת לי מרמת אביב גימ"ל?
אמנון כהן: יש להם כסף לשלם 100 אלף שקל, אין בעיה.
משה גפני: תמיד אתה מקשיב לי.
משה גפני: הפעם לא הקשבת.
משה גפני: ברמת אביב גימ"ל יש שטח היסטורי ענק של החברה קדישא בתל אביב.
משה גפני: בא שר האוצר והפקיע את השטח הזה מהחברה קדישא – אני לא יודע שזה התסריט אבל ברור לי שזה התסריט – הולכת החברה קדישא בתל אביב לבית המשפט, בגלל שזה שטח שעולה הון תועפות, בבית המשפט יתחיל דיון בערכאה ראשונה, ילך לערכאה שנייה, ילך לערכאה שלישית, הרכב מורחב, ידונו לכאן ולכאן - - -
אמנון כהן: בסוף ייקחו להם את זה.
משה גפני: לא יקחו, עוד עשרות שנים, תאמין לי.
זאב רוזנברג: משיח יגיע קודם, משיח יגיע קודם.
משה גפני: המשיח מתכוון להגיע עכשיו.
משה גפני: הוא רואה איך הממשלה מתנהלת – כבר אין לו ברירה.
אמנון כהן: המשיח בדרך כבר.
משה גפני: מה היה צריך לעשות?
משה גפני: אם הממשלה הייתה נורמאלית, מה היא הייתה עושה?
משה גפני: הייתה קוראת לחברה קדישא בתל אביב ואומרת לכם כך:
משה גפני: אנחנו צריכים את השטח הזה ברמת אביב גימ"ל, אנחנו רוצים לבנות עשרות אלפי יחידות דיור לזוגות צעירים ודיור בר-השגה, שהיום זאת המצוקה הגדולה.
אמנון כהן: ברמת אביב גימ"ל?
משה גפני: ברמת אביב גימ"ל לא כולם עשירים.
משה גפני: אפשר לשים שם זוגות צעירים רגילים משכונת התקווה.
משה גפני: אנחנו בעד אינטגרציה.
אמנון כהן: הם רוצים דירות גדולות, פנטהאוז.
משה גפני: לא כולם רוצים פנטהאוז, תאמין לי.
משה גפני: במקום זה, אנחנו נותנים לכם באזור של כבישים, עורקים ראשיים - - -
אמנון כהן: שטח כפול.
משה גפני: שטח כפול.
משה גפני: יש מקום לקבורה.
משה גפני: במקום זה מקבלת הממשלה החלטה שבעובדה, במרכז הנגב, יבנו קבורה רוויה.
משה גפני: אין שם בניין אחד שהוא יותר גבוה משלוש קומות, אבל בית הקברות בעובדה, על פי החלטת הממשלה, יהיה רב-קומות.
משה גפני: ממשלה רשעית וממשלה של חלם.
משה גפני: הדבר האחרון, הכי חמור, זה שנאמר פה על-ידי זאב רוזנברג – ואני יודע גם בלי שהוא אמר את זה ואם היית שואל את משרד האוצר הוא גם היה אומר לך - - -
אמנון כהן: תכף אני אשאל אותם.
אמנון כהן: אתה לא נותן לי זמן.
אמנון כהן: אני צריך לסיים כבר, תוך שתי דקות.
משה גפני: המשפחה שעלתה מאתיופיה היא זאת שתממן את גורדי השחקים ביום הכי גרוע של המשפחה.
משה גפני: אתה לא אומר להם לשלם יותר כי צריך את קבורת השדה וצריך את קבורת הקומות.
משה גפני: אתה אומר לה: לא רק שאני מאיים עלייך – הרי גם אם הוא היה לוקח ממנה אלף שקלים או 1,500 שקלים גם אז היה להם שיקול האם כן או לא – אתה אומר להם: לא, אתם תממנו את גורדי השחקים בעובדה.
משה גפני: ה-13 אלף שקלים שדורשים מהמשפחה מאתיופיה, מי החליט עליהם?
משה גפני: מי נתן רשות?
משה גפני: הרי החוק קובע שרק אם אתה קונה חלקת קבר בחיים, אתה צריך לשלם את הסכום הזה.
יעקב מרגי: או חלקה חריגה.
משה גפני: או חלקה חריגה.
משה גפני: חלקה חריגה – היות ואני הייתי מהמחוקקים, החברות קדישא מרוגזים עלי עד היום על החקיקה הזאת.
משה גפני: יכול להיות שהם צודקים.
משה גפני: יכול להיות שאני באיזה יום - - -
יעקב מרגי: אני מכיר עוד הרבה שמרוגזים עליך.
משה גפני: אבל במקרה של החברות קדישא, יכול להיות שבאחד מימי הכיפור אני אצטרך לחזור בתשובה מכיוון שמתברר שיכול להיות שהם צדקו ממני והמציאות הזאת שעבור חלקה מיוחדת אתה יכול גבות גם מיליון דולר.
משה גפני: למה רק 13 אלף שקלים?
משה גפני: ולמה הדבקת את זה לחלקת קבר מחיים?
משה גפני: מי נתן לך סמכות משפטית לעניין?
משה גפני: אני מבקש שהיועץ המשפטי של הוועדה יבדוק האם זה אכן חוקי לגבות 13 אלף שקל.
משה גפני: מי קבע את זה?
משה גפני: על סמך מה עשו הסכמים בין האוצר לביטוח הלאומי ולמשרד לשירותי דת?
משה גפני: הולכים ומאפשרים למשפחה קשת יום, שאין לה כסף לממן את האוכל של הילדים שלה, ביום פטירתו של אבי המשפחה, לממן את גורד השחקים בעובדה בגלל המחדלים של הממשלה הזאת.
אמנון כהן: משרד האוצר, מה יש לך להגיד?
צחי דוד: אני לא רוצה לדבר בשם גורמי התכנון אבל - - -
אמנון כהן: הם אמרו: הכול אוצר.
צחי דוד: בהיבט של מצוקת הקרקעות בגוש דן, אני לא יודע שאין.
צחי דוד: חובת ההוכחה היא על מי שטוען שאין מצוקת קרקעות בגוש דן.
צחי דוד: אם ימצאו ויוכיחו שנגמרה מצוקת הקרקעות בגוש דן, אני חושב שירווח לכולנו ולא רק בהקשר של קבורה.
צחי דוד: זה אחד.
צחי דוד: שתיים, מכאן והלאה, מה עושים עם קבורה רוויה וקבורת שדה?
צחי דוד: התפיסה היא שבאזור המרכז בעיקר, הדגש צריך להיות, כמו שאמר גם השר, על קבורה רוויה כי יש מצוקת קרקעות – המנגנון הנכון לעשות את זה הוא - - -
משה גפני: תגיד לי, אתם חובבניים?
משה גפני: מה זה "התפיסה"?
משה גפני: על סמך מה אתם אומרים את הפיסה הזאת?
משה גפני: עשיתם מחקר?
יעקב מרגי: אין מקום לחיים, אתה רוצה למתים?
משה גפני: אבל בדקתם את העניין הזה?
משה גפני: מה אין מקום?
משה גפני: אני אסדר לכם מקום בגוש דן מכאן ועד להודעה חדשה אתם לא עושים עם זה כלום.
משה גפני: בזבוז.
צחי דוד: אני לא רוצה לדבר בשם גורמי התכנון.
צחי דוד: אני אומר שתמ"א 35 - - -
משה גפני: אתם משקיעים מיליארד שקל בלי לדעת על מה מדובר?
משה גפני: סומכים על גורמי התכנון?
משה גפני: אתם לא סומכים על משרד הביטחון אז אתם סומכים על גורמי התכנון?
אמנון כהן: תן לו לסיים, גפני.
אמנון כהן: הוא רוצה להגיד משפט אחד בשלמות.
צחי דוד: תמ"א 35 בדקה והגדירה שטחי חיפוש לייעודים השונים ובהתאם – אני לא רוצה להיכנס לדברים שאני לא מבין בהם אבל, אין בגוש דן עודפי קרקע.
צחי דוד: במדינת ישראל, קרקע היא משאב במחסור, זה לא סוד.
אמנון כהן: חבר הכנסת אומר שיש מקומות מתים בתוך גוש דן שלגבי אותם המקומות בחיים לא ייבנו שם שום דבר.
צחי דוד: אני לא מכיר את הטיעון הזה וצריך לראות מה שטחי החיפוש מייעדים לאזורים האלה.
צחי דוד: חובת ההוכחה היא על מי שטוען שיש.
משה גפני: אולי הפוך?
משה גפני: חובת ההוכחה על מי שמוציא מיליארד שקל.
משה גפני: ולוקח את זה מהאתיופים.
צחי דוד: למיטב הבנתי, אין עודפי קרקע בגוש דן.
צחי דוד: אם יש מישהו שטוען אחרת - - -
משה גפני: אני טוען.
אמנון כהן: אני חייב לפנות את החדר.
אורי מקלב: אני מתנצל שבאתי לקראת סוף הדיון.
אורי מקלב: הייתה ישיבה בנשיאות הכנסת.
אורי מקלב: אם לא הייתי משתתף לא היה קוורום ולא היה לנו מה לעשות השבוע.
אורי מקלב: דאגתי לכם להרבה עבודה.
אורי מקלב: לכן אני מתנצל אם אני אחזור על דברים שנאמרו.
אורי מקלב: אין לי ספק, כשחבר הכנסת גפני העלה את ההצעה לדיון מהיר - - -
אמנון כהן: רמת אביב גימ"ל?
אורי מקלב: אני אישרתי לו את זה - - -
מיכאל בן-ארי: זה נקרא יד לוחצת יד.
אמנון כהן: זה נושא חשוב.
יעקב מרגי: זה המקרה היחיד שאני מרוויח מהיד - - -
דוד דהן: אם אפשר לתת לו להשיב גם על התשלום?
אמנון כהן: אתה מפריע ולא בפעם הראשונה.
אורי מקלב: בשורה התחתונה, פניות רבות וכואבות מאוד מאין כמותן.
אורי מקלב: אנחנו רגילים לפניות ציבור אבל פניות רבות כל כך וכואבות שאין לך מה להגיד מגיעות מהציבור בנושא קבורת שדה.
אורי מקלב: אנשים שיודעים שהדבר האחרון שיכולים לעשות ליקירם, בדקות הכי קשות שיש להם, הם לא יכולים לקבור את מתם לא לפי המסורת המשפחתית ולא לפי מסורת יהודית מבחינתם.
אורי מקלב: אי אומה בעולם כמו האומה היהודית שהיא כל כך משקיעה וכל כך חשוב לה הנושא של קבורת שדה.
אורי מקלב: אנחנו עדים ללוויות שהתבטלו.
אורי מקלב: בשבוע שעבר קיבלתי טלפון בשעה 11:00 בלילה שלוויה התבטלה משהתברר להם שאת האבא שלהם אמורים לקבור בקבורת כוכים והוא לא יכול - - -
אמנון כהן: מה זה התבטלה?
אמנון כהן: מה נהיה בסוף?
משה גפני: היה מקרה בהרצלייה.
אורי מקלב: בסוף אמרו לי: יותר טוב שלא תדע, כחבר כנסת, איך השגנו קבורת שדה, בסוף קברנו קבורת שדה.
אורי מקלב: המשמעות היא שמכיוון שלא נותנים – האנשים מוצאים כל מיני דרכים ואז יש בעיות קשות.
אורי מקלב: לא יעלה על הדעת שאנחנו נמנע מאנשים שרואים חשיבות מיוחדת, החשיבות הכי ערכית שיש להם היא כדי לקיים את מצוותו ואת כבודו של הנפטר שלהם.
אורי מקלב: ברגעים הכי קשים הם צריכים להתמודד עם החלטות שהם אף פעם לא חשבו שהם יצטרכו להתמודד איתן.
אורי מקלב: את הכול אנחנו עושים במודע.
אורי מקלב: אנחנו קובעים בתקנון ובחוקים ובתב"עות ובתוכניות שאין קבורת שדה.
אורי מקלב: ואם כן – זה מאוד יקר.
אורי מקלב: מגיע למחירים של עשרות אלפי שקלים.
משה גפני: 15 אלף שקל.
אורי מקלב: גם זה אי אפשר.
אורי מקלב: בירושלים אין.
אורי מקלב: גם במחירים של עשרות אלפי שקלים לא נותנים להם.
אורי מקלב: אנחנו היינו עדים בתקופה האחרונה שהוציאו מתים מקברם והעבירו אותם לקבורת שדה משהתברר להם אחרי הלוויה - - -
יעקב מרגי: מקרה אחד.
אורי מקלב: ואני לא רוצה לספר לכם שהייתה עכשיו לוויה של החמישה שנרצחו באיתמר שלקראת בית הלוויות, פתחו להם קבר חדש מכיוון שהקבורה לא הייתה כפי שהם רצו.
יעקב מרגי: אני הייתי מעורב בזה.
אורי מקלב: בשורה התחתונה, זה אומר - - -
אלעזר גלבשטיין: יש פה גזירה שאין הציבור יכול לעמוד בה.
אלעזר גלבשטיין: וזה מה שהוועדה צריכה לכתוב על גבי הנייר: זו גזירה שאין הציבור יכול לעמוד בה.
אלעזר גלבשטיין: אני לא יכול לרכוש היום מטר עבור קבורת שדה.
אלעזר גלבשטיין: בכסף מלא גם אתם לא נותנים לי.
אלעזר גלבשטיין: אתם לא מרשים לי לרכוש קרקע בכסף כדי לקבור בקבורת שדה.
אלעזר גלבשטיין: זה דבר שלא יאומן - - -
אמנון כהן: אדוני, תודה.
אורי מקלב: מעבר לזה, אנחנו גורמים לכך - - -
יעקב מרגי: - - - רוצה קרקע.
יעקב מרגי: מי ישנה לו ייעוד לקבורה?
אורי מקלב: אנשים שמוכנים - - -
אמנון כהן: זה לא זה.
אמנון כהן: מדובר על תוכניות.
אורי מקלב: אנשים שמוכנים לתת לא רק מירושה – גם מחובות של ילדים להורים.
אורי מקלב: במקום שההורה ירכוש מכספו שתי אמות שלו – זה הדבר היחיד שנשאר לאדם זה שתי האמות שלו, זה הקבר שלו וגם זה לא נותנים לו במקום שהוא רוצה.
אורי מקלב: ועדות הפנים לדורותיהן דנו תקופות ארוכות בהצעות ובקשות על נושא של יחס והתנהלות של חברות קדישא בארץ.
אורי מקלב: חברות קדישא בארץ בצורה מאורגנת ומאוחדת שינו את התדמית שלהן לאין ערוך.
אורי מקלב: השקיעו מאמצים מאוד גדולים כדי לשנות את הדימוי שלהם ביחסי ציבור, בהתנהלות מול הציבור.
אורי מקלב: מה שקורה היום זה שאנחנו מסיתים את הציבור נגד חברות הקדישא.
אורי מקלב: לא זו אף זו, אנחנו חייבים להזכיר את זה שמנהל חברה קדישא נרצח לפני שנה או פחות משנה בחיפה.
אורי מקלב: אין יודעים היום למה הוא נרצח אבל המשפחה ואנשים שמתעסקים בזה יודעים שהוא היה מאוים על ידי אנשים שניסו להשתלט על שטחים בתוך בית הקברות כדי לספסר בקרקעות של קבורת שדה מכיוון שבזה עושים הרבה כסף.
אורי מקלב: אם מוכרים בעשרות אלפי שקלים שטח קטן של שני מטר - - -
אמנון כהן: חבר כנסת מקלב, אני לא יכול לפתור את כל הבעיות.
אמנון כהן: עלה פה נושא לדיון.
אמנון כהן: תסכם, אני רוצה להיכנס.
אורי מקלב: סיכום אני אתן לך.
אמנון כהן: אמרת משפט, באת מאוחר.
אורי מקלב: חובתנו להמשיך לטפל בנושא הזה כדי לאפשר לאנשים מינימום של קבורת שדה.
אמנון כהן: תומר, היועץ המשפטי של הוועדה, מה רצית להגיד?
תומר רוזנר: שלושה דברים לדבריו של כבוד השר: אחד, נכון הוא שחברות קדישא פועלות כדין וגובות כסף עבור חלקת שדה שנמכרת למשפחתו של נפטר כי אין הגבלה בחלקות חריגות, אבל השר יכול להסדיר את העניין השה שלא ייגבו מאחד אלף שקל ואחר 13 אלף שקל ומהשלישי 80 אלף שקל.
תומר רוזנר: המציאות היא שהיום, כפי שרמז חבר הכנסת מקלב, צריך קשרים או כישורים כדי לקבל מחיר טוב - -
אורי מקלב: לא על חברה קדישא, חאפרים - - -
אמנון כהן: אתה אמרת.
אמנון כהן: לא רצית לדעת באיזה סכום אז כל אחד מפרש.
אורי מקלב: לא בחברה קדישא מסודרת.
אמנון כהן: אבל אתה אדוני אמרת שהוא השיג בסוף ולא רצה לפרט איך.
אמנון כהן: אז הוא מתכוון לזה.
אורי מקלב: אבל לא רמזתי על חברות קדישא, אלא לא בחברה קדישא מסודרת, זה מה שהוא השיג בסוף.
תומר רוזנר: הנקודה החשובה ביותר שהשר יכול לבנות אותה זה השאלה של נציג מנהל מקרקעי ישראל: מדוע בכל התחשיבים שעושים עבור הנטל שמטילים על הציבור לא מביאים את הרווח שמפיק מנהל מקרקעי ישראל מזה שמתפנים לו שטחים במרכז הארץ, שהוא יכול לשווק אותם לכל מיני מטרות ואת הכסף הזה אפשר היה לנצל לצורך הוזלת המחירים לציבור.
אמנון כהן: אני חייב לסכם את הדיון וחייב לפנות את החדר.
אמנון כהן: כבוד השר, שמעת את הדיון.
אמנון כהן: אחד הדיונים החשובים בוועדה.
אמנון כהן: אני חושב שאתה לא צריך להסתמך רק על הדוח של סלבין, יכול להיות דוח משלים.
אמנון כהן: כבודו יעשה עבודת מטה אצלו ויבחן, כמו שהאוצר אמר, אני לא מכיר איפה יש שטחים.
אמנון כהן: יש שטחים שלגביהם לא יהיה שום פיתוח במרכז הארץ.
אמנון כהן: לא תהיה שם בנייה רוויה, לא יהיה שם שום דבר כי לפי תמ"אות כאלה ואחרות או לפי מצב בטיחותי כזה או אחר, אי אפשר לעשות שם.
אמנון כהן: לכן צריך לעשות עבודת מטה יחד עם משרד הפנים, מנהל מקרקעי ישראל.
אמנון כהן: לעשות מיפוי של שטחים כאלה.
אמנון כהן: יש לך צוות נפלא במשרד שלך.
אמנון כהן: אז למעשה להיות מוכנים יותר לעבודת מטה או שתנחו את סלבין,כי אני לא יודע.
אמנון כהן: אני אומר שהעבודה הזאת צריכה להיות באחריות שלך.
יעקב מרגי: ישנה, היא קיימת, היא נעשתה
אמנון כהן: אבל האוצר אומר שהוא לא מכיר.
צחי דוד: האוצר אומר מאוד במפורש - - -
יעקב מרגי: רגע, צחי.
יעקב מרגי: יש בלבול.
יעקב מרגי: יש שטחים כלואים.
יעקב מרגי: מנהל התכנון ייעד וסימן בכל הארץ שטחים מיועדים לקבורה, אבל זה לא פוטר את הטענה של חבר הכנסת גפני.
יעקב מרגי: כי עכשיו איתרו לנו שטח במועצה אזורית לב השרון, בסמיכות לשפיים והרצלייה.
אמנון כהן: מי איתר?
יעקב מרגי: מנהל התכנון.
יעקב מרגי: אבל גם שם הם יהיו מחויבים לקבור בקבורה רוויה, רבותי.
יעקב מרגי: הדיון הוא על קבורה רוויה.
יעקב מרגי: מנהל התכנון עשה את העבודה שלו מבחינת שטחים המיועדים לקבורה בכל הארץ, אף אחד לא יכול לבוא - - -
אמנון כהן: אבל יש מקומות שאי אפשר לבנות לגובה, אי אפשר לבנות לגובה.
אמנון כהן: הכול במרכז הארץ, על זה אני מדבר.
יעקב מרגי: לכן הדיון היום צריך להתמקד השאלה איך נותנים מענה לאותן אוכלוסיות שלעולם לא יקבלו את הגזרה הזו?
אמנון כהן: תן לי, אני מכוון את כבוד השר.
אמנון כהן: יש מקומות גם בגוש דן – אני קודם כל מברך על היוזמה של כבוד השר לגבי צפון ודרום שרוצה למצוא שם מקום – אבל אני אומר שגם בתוך גוש דן שי שטחים, כמו שאמרת, כלואים שגם שם אי אפשר לבנות לגובה, גם את בתי העלמין.
אמנון כהן: לכן יש פתרונות גם במרכז, אולי בעלות כזו או אחרת.
אמנון כהן: אני מסכם את הדיון הזה כך, שאדוני יעשה עבודה מול צפון ודרום עם מועצות אזוריות וימצא לאותם אנשים שהתפיסה שלם שייקברו בקבורת שדה.
אמנון כהן: זה ממש תופס אצלם, כמו שאמר: אני לא אקבור מאשר לקבור כך.
אמנון כהן: ואז הוא נאלץ לעשות מגבית כזאת או אחרת על מנת להשקיט את עצמו.
אמנון כהן: לכן אני אומר, כבוד השר, זאת המחויבות שלנו כנבחרי ציבור.