GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעקב גנות: רגע.
יעקב גנות: לא, זה דבר חמור מאוד מה שנאמר כאן.
אמנון כהן: גדסי, תן לנו ללמוד את הנתונים.
יואב גדסי: יש לי עוד הרבה דברים.
יעקב גנות: יואב, אנחנו באנו לסיור.
שמעון בן נר: ההצעה לפתרון היא שאם אנחנו נתוקצב, אנחנו עושים תכנית לחמש שנים, כמו שהמנכ"ל אמר, אז התמחור הוא במיליונים ואתם רואים את הסעיפים המרכזיים ולמערך הזה נחוץ משהו כמו 220 מיליון תוספת בכל שנה כדי לגשר על הפערים המיידיים.
שמעון בן נר: יש לנו משמעויות והמשמעויות רשומות פה, אנחנו צריכים לקלוט בחמש השנים הקרובות כ-300 עד 400 לוחמי אש בכל שנה, צריך לבנות פה את בניין ההדרכה, צריך לאפשר לינה פה ל-200 חניכים כדי לגשר על הפערים, צריכים לבנות בכל שנה בין 10 ל-15 תחנות, צריך לצייד ב-30 רכבי כיבוי בכל שנה.
שמעון בן נר: את המערך של פיקוד העורף, גם אותו צריך להשלים.
שמעון בן נר: יש להשלים פה מערכת שליטה ובקרה וצריך, כמו שנאמר, לעשות שיתוף פעולה יותר טוב בין הארגונים.
אמנון כהן: המנכ"ל אמר שהוא לומד את הנושא של התקינה ותוך חודש הוא יביא המלצות לממשלה, תכנית עבודה מסודרת שתיתן מענה כל שנה כמה הצטיידות, כמה כוח אדם, כמה זה וכמה זה.
אמנון כהן: אנחנו נוכל, כשנקבל את החוק בוועדה, עד אז החודש יעבור, ואנחנו---
שמעון בן נר: ברשותך, לנו יש הצעה בנציבות ואנחנו מבינים שלמדינה זה גדול, בניית מערך של 7 דקות במכה אחת ולכן אנחנו אומרים את זה בשלוש פעימות.
שמעון בן נר: ההצעה שלנו היא לעשות שלוש פעימות וכל פעימה של חמש שנים, שמ-2012 עד 2016 נגיע ל-15 דקות תגובה, מ-2017 עד 2021 11 דקות תגובה ומ-2022 ל-2026 - 7 דקות תגובה, ואז באמת בתוך 15 שנה במדינה יהיה מענה סביר.
שמעון בן נר: אנחנו מדברים על זה בראייה---
קריאה: שמעון, אלה נתונים שאי אפשר לקלוט אותם.
שמעון בן נר: אבל בעוד חמש שנים זה להגיע לכפול במערך.
שמעון בן נר: לבית הספר.
שמעון בן נר: לנציבות פה יש תכנית אב, תכנית האב מונחת בפניכם.
שמעון בן נר: הקטע הוורוד זה הקטע הקיים, אנחנו רואים פה באזור הזה שכתוב 1, מתקן האימונים מתקדם והמנכ"ל אישר 12 מיליון לעשות אותו ואנחנו כבר הצענו דגם ואנחנו לקראת היתרים ואנחנו בונים פה תחנה כדי שלמרחבים לא יהיו בעיות של מים, יחידה מרכזית ממש בחצר פה ממול.
שמעון בן נר: אנחנו רוצים להקים פה אולם ספורט, לינה לעוד 100 מקומות, מרכז מבקרים.
שמעון בן נר: הדברים האלה מתואמים עם עיריית ראשון לציון, זה רק תקצוב ולצאת לשטח, אין שום מניעה.
אמנון כהן: זה בחוק או זה בתקינה?
שחר איילון: לא חוק ולא תקינה, פשוט צריך לצאת ולעבוד.
שמעון בן נר: לתקצב.
שחר איילון: פשוט לתקצב ולעבוד.
שמעון בן נר: זה בתלת מימד.
שמעון בן נר: אני אעצור פה, כי באמת בפורום הזה זה קשה להכניס פה... אנחנו מסודרים, יודעים מה התכנית הסכמתית של בית הספר---
אמנון כהן: השאלה, שמעון, היא איך אנחנו רואים את כל מה שהצגת כרגע, כולל מה שאתה לא יכול להראות לנו, במשרד הממשלתי הייעודי, המשרד לביטחון פנים, שהם ייכנסו לעובי הקורה.
אמנון כהן: גם אם אמנם מנכ"ל רציני שאומר שבתוך חודש הוא יביא תכנית עבודה מסודרת לשנים הבאות, אני מאמין לו, כי עד היום מה שהוא הבטיח הוא השתדל לעשות עד כמה שאפשר, כל מה שתלוי בו, ו---
יעקב גנות: אדוני, מי שהיה צריך להכין את התכנית זה---
שמעון בן נר: נכון, זה מה שאני רוצה להגיד, אני מכין את התכנית תחת ההנחיה שלו.
שמעון בן נר: הוא נתן לי הוראה.
אמנון כהן: אני מבין, בסוף צריך להגיע אליו, לעבד, להביא לשר, לממשלה, אוצר אמרת, כסף, בשביל לסגור... כי בדיבורים אי אפשר לגמור.
שמעון בן נר: אנחנו קיבלנו מטלה מהמנכ"ל, כמו שהוא אמר, המטלה שלי מוכנה, אני עומד בה, אני אכין את זה לנציב, הנציב יעביר את זה למנכ"ל ונגיש.
שמעון בן נר: הוא אמר תוך חודש, תוך חודש יהיה.
אמנון כהן: לא, תוך חודש יהיה כבר בממשלה.
קריאה: מה שהוא אמר, יתקיים.
אמנון כהן: יושב ראש ועד העובדים המכובד, אתם שובתים עדיין?
יואב גדסי: לא, אנחנו מינוריים.
שחר איילון: אני רוצה לתקן, אדוני.
שחר איילון: יש כאן מעשה חמור שנעשה, אני רוצה שחברי הוועדה יידעו.
שחר איילון: דוח מבקר המדינה אומר---
אמנון כהן: הוא עוד לא אמר, הוא פורסם?
יואב גדסי: הם יודעים כבר.
אמנון כהן: הוא עוד לא פורסם.
קריאה: הכבאים שילמו בדמם על המחדלים שהיו ולא אנחנו---
שחר איילון: דוח מבקר המדינה הקודם וקודמו והוועדות הקודמות אמרו, לנציב הכבאות וההצלה במדינת ישראל אין יכולת מבצעית, אין יכולת לראות תמונה אמיתית מה קורה במדינה, בחירום ובשגרה.
שחר איילון: הכבאים, איגוד הכבאים וההסתדרות כעסו מאוד שאנחנו הנחנו את הצעת החוק בוועדת שרים לענייני חקיקה והם טענו שזה מעשה חד צדדי.
שחר איילון: זאת הייתה הטענה, וזה נכון.
שחר איילון: השר אהרונוביץ קבע שהוא מרגיש שהדבר הזה נגרר ונגרר ונגרר וביקש---
אמנון כהן: והוא התחייב בנובמבר כבר לשים הצעה.
אמנון כהן: הוא לא הצליח.
שחר איילון: נכון.
שחר איילון: הוא לא התחייב, הממשלה קבעה לו.
שחר איילון: ב-9 לינואר קבעה הממשלה שתונח הצעת החוק.
שחר איילון: ארגון הכבאים כעס שהנחנו את הצעת החוק והחליטו לנתק את הנציבות ממערך הדיווח המבצעי, את המדריכים שהיו כאן ואת האנשים שנמצאים כאן שהם מושאלים למעשה מהתחנות החזירו לתחנות, למעשה כל הפעילות של המערך משותקת ובפעילות שלי, כנציב הכבאות, אני עיוור, אני יכול לשבת פה עם השולחן ועם המזכירה, אין לי שום יכולת לדעת מה קורה במדינה, איך לתאם.
שחר איילון: זה מצב הרה אסון, זה בניגוד לחוק, ואני נותן לגדסי את רשות הדיבור, אבל אני כבר אומר, אני מאוד מאוד כועס, הוצאתי מכתב אזהרה למפקדים, אף אחד לא התחבר לשלהבת, זאת מערכת הדיווח המבצעי, אין לי מושג מה קורה היום במדינה ואני לא יכול ככה לנהל את מערך הכבאות.
קריאה: ואתם רוצים שהמפקדים ינהלו את העניינים?
קריאה: אם אתה נותן להם הוראה והם לא עושים את זה---
אמנון כהן: בבקשה, מר גדסי.
אורי שובל: והיות שיש לנו כאן
אורי שובל: מספר מפקדים ואני מפקד תל אביב ואני גם רוצה להתייחס בהתייחסות אחת לפני שיתייחס מר גדסי.
אורי שובל: בחוק היום, עם כל הכבוד, אני היחידי שאחראי על מה שקורה בתל אביב.
אורי שובל: אני היחידי שם.
אורי שובל: אני לא כפוף פיקודית לנציב, בחוק הקיים.
אורי שובל: לא סטיתי מהחוק מהפרומיל, אם יהיה איזה אירוע הנציב יקבל ממני דיווח, כמו שקרה עד היום.
אורי שובל: חמש שנים אני שם, וואלה, לא סיכנתי בשערה.
אורי שובל: השלהבת היא כלי, היא לא המטרה, במקומות שמפקדים חשבו שהשלהבת היא מטרה ברמה המבצעית לא ניתקו אותה.
אורי שובל: בגליל מערבי, באזור יהודה ושומרון, לא ניתקו אותה, שאף אחד לא ישים פה על השולחן שהמפקדים רשלנים, הם רחוקים מלהיות שם.
אורי שובל: שני מפקדים משלמים בראשם על הסיפור של הכרמל, אני אומר לכם גם פה, השרפה של הכרמל יכולה לקרות לי מחר בתל אביב, אני יודע שראשי על הגיליוטינה ואני אשים אותו, כי זה התפקיד שלי.
אורי שובל: אף אחד לא מסכן שערה מראשי הכבאים ומהאזרחים כאן.
אורי שובל: ואני יודע מתי, באיזה שהוא שלב, להגיד גם למפקדים שלי וגם לארגון העובדים, 'ידידיי, עד כאן'.
אורי שובל: אז גם בסיפור הזה של כל סוגיית ההתארגנות הזאת אני אומר לכם באחריות, לפחות מבחינתי בעיר תל אביב, לא סיכנו בשערה את האזרחים.
זאב בילסקי: אז למה הנציב לא יכול לקבל את המצב?
אורי שובל: מי אמר שלא?
זאב בילסקי: הוא.
אורי שובל: בתל אביב כשהיה אירוע, אם יידרש לקבל דיווח הוא יקבל.
זאב בילסקי: ואם אין אירוע?
אורי שובל: אז אין לו מה לקבל דיווח.
אורי שובל: תפתחו את החוק.
אורי שובל: מה החוק דורש מהנציב נכון להיום?
אורי שובל: מה דורש?
אריה ביבי: על פי החוק זה בלגן אחד גדול.
אריה ביבי: אני אומר לך.
אריה ביבי: אני בתור אחד שהיה גם---
אמנון כהן: על איזה חוק אתה מדבר?
אמנון כהן: על החדש?
אריה ביבי: לא, הישן, מה שהוא פועל על פיו.
אריה ביבי: כל אחד בכבאות יכול לעשות מה שהוא רוצה, באו ורוצים להקים משהו טוב, הרי כולנו אמרנו שהדבר הקודם הוא לא טוב וצריכים להקים משהו טוב.
אריה ביבי: אני מודיע לך שאני, כחבר כנסת, כל חקיקה שתהיה בכיוון הזה, לבנות מערך כבאות שיהיה זהה לצה"ל או למשטרה, אני אתן לו יד.
אריה ביבי: כל מערך קיים בסגנון הקודם, אני לא אתן יד.
אריה ביבי: אבל, וזה אבל גדול, צריכים לקחת את העובדים הקודמים יחד עם יואב גדסי, לשבת איתו עם החבר'ה שלו, לסכם דברים, אי אפשר לשפוך את התינוק עם המים, האנשים האלה עבדו ללא תנאים, לפעמים גם לא קיבלו שישה ושבעה חודשים משכורת.
אריה ביבי: כראש עיר אני אומר לך את זה, וגם הוא.
אריה ביבי: לא אצלך ברעננה, כי ברעננה נתנו משכורת, אבל יש מקומות שלא נתנו משכורת כי לא היה להם.
אריה ביבי: לשבת איתם, להגיע למצב שכל דור המדבר, יש ביניהם צעירים שהם לא דור המדבר, אבל אני קורא לו 'דור המדבר', לשבת ולסכם איתם, שגם הם צריכים להיות שבעי רצון וגם ביטחון הפנים צריכים להיות שבעי רצון, אבל לגמור את זה כמה שיותר מהר.
אריה ביבי: למשל דבר כזה לא יכול להיות, אני אומר לאורי בפניו, זה לא יכול להיות.
אריה ביבי: יש נציב, יש/אין, הוא חייב לדווח לי דיווח בוקר, כי אחרת אנחנו הולכים למצב יותר גרוע ממה שהיה, לא מה שהיה, יותר גרוע ממה שהיה.
אריה ביבי: לכן חייבת להיות מערכת היררכית מסודרת, בלי להזניח את הקודמים.
אריה ביבי: ואני עוד פעם אומר, צריך לשבת עם גדסי ועם כל החבר'ה האלה ולסגור איתם את העניין אחת ולתמיד, אבל לסגור.
אריה ביבי: לשבת עד שייצא עשן לבן.
אריה ביבי: אתה שקל, אני שקל, אתה שקל, עד שייצא...
אריה ביבי: גומרים איתם, לעשות מערך, לשלב אותם במערך החדש, אבל לעשות מערך כמו שצריך.
אריה ביבי: דבר שני, אני לא סתם אמרתי, כשדיברו על פערים, ממש נרגעתי.
אריה ביבי: מה זה נרגעתי?
אריה ביבי: הייתי בהיי.
אריה ביבי: אני אומר לך, יש פערים רציניים מאוד שאנחנו צריכים לסגור אותם, כי הבא שיהיה על המשמרת, אם זה שר פנים ואם זה נציב ואם זה מנכ"ל, הוא יאכל אותה, כי בשיטה הזו הוא תמיד יאכל אותה.
אריה ביבי: אי אפשר להגיד 3 דקות ועוד 14 שעות, 3 דקות ועוד 20 שעות.
אריה ביבי: אנחנו חייבים לקרב תחנות לבסיסים ואפילו אם צריכים לעשות תחנות יותר קטנות, אופרטיביות.
אריה ביבי: מה שיש לעשות על מנת שיגיעו בזמן למקום.
אריה ביבי: והנושא האחרון שאני רוצה לומר, אנחנו יכולים להביא את כל המכשירים הטובים בעולם, מכשירי הקשר הכי טובים, להיות בשיתוף פעולה, אני בשיתוף פעולה עם זה, ההוא בשיתוף פעולה עם זה, אני אקים חפ"ק (חדר פיקוד קדמי), ההוא יקים חפ"ק, הכול טוב ויפה, כשאני רציתי את גנות, יכולים להקים 20 חפ"קים, הייתי אומר, 'גנות, תשלח לי מחלקה' וזה היה הדבר הכי...
אריה ביבי: קודם כל האנשים צריכים להכיר אחד את השני, בינם לבין המשטרה, בין המשטרה לבין ביטחון, לבין... צריכים לעשות את זה וזה אפילו לא יזיק לקחת קצין מכיבוי אש, לשלוח אותו שלושה חודשים להשתלמות במשטרה וההיפך, ואז אתה יוצר אינטגרציה טובה ומצוינת.
אריה ביבי: ואל תשכחו את החבר'ה הקודמים שהם עברו את כל החצץ.
אמנון כהן: חבר הכנסת בילסקי, אתה תסיים.
אמנון כהן: אתה לא יכול לא לדבר, ראש עיר לשעבר, שותף בשלטון המקומי.
אריה ביבי: ועוד דבר שאני חייב, גדסי, אני מבקש שתתנצל או שתחזור בך, כי שני החבר'ה האלה, אני מכיר אותם שנים, נושא המכרז, אל תיכנס---
יואב גדסי: חוזר בי.
אריה ביבי: עכשיו אני רגוע.
אמנון כהן: עכשיו חבר הכנסת בילסקי.
זאב בילסקי: האמת היא שאני נמצא פה---
אמנון כהן: באת ללמוד.
זאב בילסקי: אני לא באתי ללמוד, יש לי הרגשה קשה ואני רוצה להגיד לך שאני מכה על חטא, אני הייתי שם קרוב ל-17 שנים, כשידעתי שהדברים לא בסדר, וסגני, אללה ירחמו, היה שם וחשבתי שזה בסדר וזה לא היה בסדר ולא היה כיבוי ומה שקרה בכרמל יכול היה לקרות גם אצלנו ולכן כולנו, ראשי הרשויות, שהיינו כאילו אחראים על נושא שאין לנו מושג בו, שאנחנו לא מבינים בו, שאני לא יודע איך עושים ואיך מתחילים ואיך שום דבר, היינו זה וזה היה מצב בלתי נסבל.
זאב בילסקי: ואני אומר לך, אדוני היושב ראש, אתה מכיר אותי טוב, אם אתה שואל אותי, 'זאביק, תמנה חלק מהכשלים שלך', זה היה כשל שאני הייתי צריך לעשות יותר.
זאב בילסקי: נכון, שלחתי מכתב, עשיתי פה, עשיתי שם, זה לא מספיק.
זאב בילסקי: זה לא היה בסדר.
זאב בילסקי: ואני מכיר את האנשים האלה טוב, אני עברתי איתם מספיק ואני פונה ומבקש מכם, פה מדובר בחיי אדם.
זאב בילסקי: אני באמת פונה אליכם, אני מכיר הרבה מאוד את הנציב מתפקידיו הקודמים, גם את המנכ"ל מתפקידיו הקודמים ואני באמת פונה ומבקש מכם, ואדוני מפקד תל אביב, אתה יודע בדיוק מה יש לך ביד וכמה דברים יכולים בשנייה אחת לקרות וחשוב מאוד שהדבר הזה שאנחנו מדברים פה, זה לא עניין של איסוף אשפה, זה לא עניין של רכבת נוסעת/לא נוסעת, כל זה בשנייה אחת הופך לחיי אדם וראינו את זה, ואני מבקש ופונה לכל אחד מכם, תעשו הכול כדי להעביר את זה בצורה חלקה.
זאב בילסקי: הנושא הגיע למקום הנכון, הוא צריך להיות מטופל בצורה של שירות חירום שמציל חיי אדם, וכל הדברים האחרים, אני חושב שחברי אריה ביבי אמר את זה נכון, ופה אני פונה אליכם, אדוני המנכ"ל, אתה לפעמים מאוד קשוח, אבל פה יש אנשים שבסופו של דבר הם אלה שמסכנים.
זאב בילסקי: אתה רוצה שאני אפרט למה אתה קשוח?
זאב בילסקי: האנשים האלה הם אלה שמסכנים את החיים שלהם בשעה שקורה משהו.
זאב בילסקי: החיים שלהם שם נמצאים ולכן באמת היחס אליהם צריך להיות כזה שאנחנו נעבור את ה... יש לך, ראיתי, תכניות ל-2030, אז לפחות את השנה הזאת תעשה בצורה כזאת שנעבור אותה חלק.
זאב בילסקי: ודבר אחרון, בתכנית שתוגש לממשלה חייב להיות סעיף שם שהתכנית הזאת מוחרגת מהקיצוצים הרוחביים.
זאב בילסקי: אנחנו מכירים את הסיפור הזה, עד שהגשת תכנית, אחרי שנתיים כבר לא נשאר לך שום דבר כי כל רגע, קל מאוד, רוחבי, רוחבי, רוחבי ואנשים לא מבינים מה זה רוחבי.
זאב בילסקי: תהיה היענות של הממשלה.
זאב בילסקי: אם לא, אנחנו בוועדה נדאג שיוסף סעיף שם, ישנם סעיפים בתקציבי ממשלת ישראל שהם מוחרגים מקיצוץ רוחבי.
אמנון כהן: קודם כל שתהיה תכנית.
יעקב גנות: אני שמח, כנראה קלענו לדעת חכמים, גם היום תקציבי כיבוי אש מוחרגים מבחינת קיצוצי רוחב.
יעקב גנות: ועוד משפט אחד, אדוני, אמרנו ב-9 לינואר 2011, עם כניסתי לתפקיד, הטלת התפקיד על המשרד לביטחון פנים, משרד האוצר התחייב לא לפגוע במשכורתם ובתנאי העסקתם של הכבאים, דור א', ב' ו-ג'.
יואב גדסי: רק בתסקיר החוק כתבתם אחרת.
יעקב גנות: מעולם לא.
אורי שובל: אדוני היושב ראש, אנחנו מאוד ברורים שצריכים ללכת למהלך של הרפורמה.
אורי שובל: יש פה שלושה מפקדים שעושים שני תפקידים קרוב לעשרה חודשים, מתוקף ההבנה שאנחנו חייבים ללכת למהלך הזה.
אורי שובל: אף אחד לא חושב שאנחנו לא צריכים להיות שם, אנחנו בתקופת ביניים, לצערי הרב יותר מדי זמן, וצריך לקצר אותה, אנחנו כבר שנה אחרי השרפה ומפקד בני ברק מאפריל הוא סגן ומפקד בני ברק, עם האחריות של בני ברק, יש מפקד הרצליה, מאפריל הוא מפקד הרצליה, כולל רח"ט מבצעים פה, ואני, שרק מסוף ספטמבר, גם מפקד תל אביב וגם מתעסק בפן ההדרכתי.
אורי שובל: אנחנו באנו לפה לא מתוך כוונה לא להרוויח קופון כזה או אחר, אלא מתוקף האחריות וההבנה שזה המהלך שצריך לעשות, ואם מישהו הבין מנימת דבריי שאנחנו לא רוצים להיות שם, אנחנו פשוט לא בכיוון, זה בדיוק המקום שאנחנו צריכים להיות שם.
אמנון כהן: בבקשה, יושב ראש ועד העובדים.
יואב גדסי: אני רוצה קודם כל שלא נשכח שארגון הכבאים בראשותי ב-14 השנים האחרונות מוביל ותומך ברפורמה ושלא יספרו לכם סיפורים שאנחנו מתנגדים לרפורמה.
יואב גדסי: אני באופן אישי הסתובבתי בתחנות ואמרתי לעובדים ששינוי המבנה הארגוני הוא צעד הכרחי, עוד לפני אסון הכרמל.
יואב גדסי: התרענו ואמרנו בדיוק מה הולך לקרות והנה בא אסון הכרמל.
יואב גדסי: ישבנו, קיבלנו הבטחות, הסתובב אדוני המנכ"ל בתחנות באופן חופשי, הצהירו הצהרות, ניהלו איתנו משא ומתן על תסקיר חוק, ישבו, סעיפים כאלה נמחקו, סעיפים כאלה הוכנסו, וכשהגיע תסקיר החוק לוועדת השרים עבדו עלינו בעיניים.
יואב גדסי: כל מה שהיה אמור להימחק, רוב הדברים שהיו אמורים להימחק, היו בפנים.
יואב גדסי: מוחקים לנו את זכות ההתארגנות?
יואב גדסי: באים ללמד אותנו מה זו אחריות?
יואב גדסי: תאמינו לי שאנחנו יודעים מה זו אחריות.
יואב גדסי: בחיים לא היה מצב שכבאי לא יצא להציל חיים.
יואב גדסי: תסתכלו מה קרה בבריטניה, כבאים נטשו את התחנות, עד שלא נהרגו אזרחים, לא ישבו איתם.
קריאה: על תוספות שכר הם נאבקו.
יואב גדסי: אנחנו לא מדברים על תוספות והטבות, מדברים על הגורלות של המשפחות שנמצאות פה, אנשים שנתנו מדמם והקריבו את החיים שלהם במערך הכושל שהיה, שלא היו אנשים, כשלשרפה יוצא אדם אחד.
יואב גדסי: ומה אתם חושבים היום?
יואב גדסי: יוצאים שניים.
יואב גדסי: שלא יספרו לכם סיפורים על מצבות, הכול יפה, הכול קומופלאש, אסון ב' בדרך.
יואב גדסי: אני מבקש ואני דורש שנושא התקינה יהיה בתוך תסקיר החוק, שיקבעו מדדים ושיהיה ברור כמה יהיה כוח אדם.
יואב גדסי: כשאני עולה לשרפה אני רוצה להסתכל אחורה ולראות כבאים, סליחה, ולא פקידים של הבט"פ (ביטחון פנים).
יואב גדסי: כל ההבטחות, אדוני המנכ"ל, אני לא יודע עוד כמה זמן תישאר, אולי המלה שלך היא מלה, אמרו לי שיש לך מלה, אבל אני לא סומך על זה.
יואב גדסי: אני רוצה להיות בטוח שיהיה מבנה ארגוני שיענה על הדרישות ויהיה אמיתי ויהיה כן ומעמדם של הכבאים לא ייפגע.
יואב גדסי: ופה הם נפגעים.
יואב גדסי: יושבת פה היועצת המשפטית, ואם אתה רוצה היא תסביר לך למה הם נפגעים.
יואב גדסי: לא הצגתם מבנה ארגוני, כל הטבלאות של כוח האדם, הקטסטרופה.
יואב גדסי: ..
יואב גדסי: ב-15 דקות אתם לא מסוגלים להגיע ולהביא את כוח האדם, וזה בלי תקורות, בלי מניעת דליקות, בלי חקירות, בלי מטות, רק לוחמי אש וזה 15 דקות.
יואב גדסי: אז אתם הולכים לעשות רפורמה בשביל 2 דקות?
יואב גדסי: כשהיום אנחנו ב-17 דקות מגיעים, אתם מורידים 2 דקות?
יואב גדסי: זו הרפורמה?
יואב גדסי: ועל הדרך לעשות תספורת לכבאים?
יואב גדסי: נציגי האוצר אמרו לכם בפירוש שהם לא מוכנים לממן, תקציב 2012 לפיתוח הוא עד 10 מיליון שקל, כמו ב-2009 לפני האסון.
יואב גדסי: אתם צועקים כל הזמן, יש כסף, יש תקציב, אנחנו עדיין מתאמנים פה על גרוטאות, על קונטיינרים.
יואב גדסי: הבטיחו מתקן, עברה שנה, עברה שנה וחצי, איפה המתקנים?
יואב גדסי: הבטחתם לנו שחדרים שהיו פה בתנאים של אסירים, שלושה בחדר, באתם כולכם מלאים באהבה וברצון טוב, נעשה שני חדרים של שניים, מה יש שם?
יואב גדסי: חדרים של ארבע עשיתם, עם קומתיים, מה אתה מצפה?
יואב גדסי: שאנשים בגיל 40, 50, שבאים לקורסים ולהשתלמויות יעלו בסולמות כמו באכסניות כמו בתנועות נוער?
יואב גדסי: זו רפורמה?
יואב גדסי: עשיתם שיפוצים ללשכות, מקלחות, שירותים, לזה יש כסף.
יואב גדסי: לך תראה בתחנות איך אנשים ישנים, בתוך כוכים.
יעקב גנות: אתה חושב שאם תמשיך לצעוק---
יואב גדסי: אני אגיד כל מה שיש לי.
יעקב גנות: אתה חושב שאם תמשיך לצעוק אתה יותר צודק?
אמנון כהן: תן לו.
יואב גדסי: 63 שנים לא עשיתם כלום בגלל ממשלת ישראל, זה הדם שלנו.
יואב גדסי: שילמנו בדמנו וצעקנו ועצרתם אותנו עם הניידות שלכם, לא לעלות לירושלים.
יעקב גנות: מאז שהנושא הזה עבר לביטחון פנים---
יואב גדסי: מאז שעבר לביטחון פנים נתנו 50 תקנים למשרדים פה.
יואב גדסי: זה מה שחשוב.
יעקב גנות: 100 כבאיות חדשות, את זה אתה לא מזכיר.
יואב גדסי: אדוני המנכ"ל, אני מבקש לדבר.
יואב גדסי: רבותיי.
יואב גדסי: מר בילסקי, היית ראש עיריית רעננה, אתה מכיר את תחנת הכיבוי שם, אתה יודע איך היא נראית.
יואב גדסי: שקל אחד עוד לא הקצו לשפר אותה, איך הם חיים שם, אבל פה יש כסף לשיפוצים.
יואב גדסי: לפני שנתיים השקיעו פה כסף בשיפוצים, למה עוד פעם?
יואב גדסי: לכו תשקיעו בתחנות, במתקנים, בכבאים תשקיעו.
יואב גדסי: הכבאים האלה שנמצאים פה ועוד המעט שנמצאים בתחנות לא צריכים לשלם את המחיר של כסת"ח של דוח המבקר.
יואב גדסי: מתוך הפחד של דוח המבקר רצו מהר עם תסקיר חוק, לא יכלו לחכות, שיישבו, שישמעו מה יש לנו להגיד, אבל לא יכול להיות שיושבים איתנו ומאחורי הגב הולכים ושמים תסקיר חוק שפוגע בנו ושמחסל אותנו.
יואב גדסי: זכות ההתארגנות היא זכות לגיטימית, לא ניצלנו אותה, ואם שואלים אותי, סגרו פה את בית הספר, אז מה אתם רוצים, שנפגע בציבור?
יואב גדסי: שנסגור תחנות?
יואב גדסי: שלא ניתן אישורי בנייה?
יואב גדסי: שהציבור ייפגע?
יואב גדסי: אז מה השארתם לנו?
יואב גדסי: תגידו, אולי אתם רוצים שנסגור תחנות, ננטוש תחנות.
יואב גדסי: זה העתיד של האנשים.
יואב גדסי: אתם לא מבינים שהאנשים נמצאים בחוסר ודאות על העתיד שלהם?
יואב גדסי: מה אתם מצפים שהם יעשו?
יואב גדסי: שיישבו בבית וימחאו כפיים כשהם שומעים שיש תסקיר חוק שמחר הולך לחסל אותם.
יואב גדסי: אני מודיע לכם, אם אנחנו נצטרך לשבת, אנחנו מושיטים יד, בואו תשבו איתנו.
יואב גדסי: בואו תשבו איתנו, תסיימו את זה בצורה מכובדת ויפה, תכבדו את הכבאים, תכבדו את המעטים שעשו במשך השנים כל מה שהיה צריך לעשות במעט כוח האדם.
יואב גדסי: וכל מה שראיתם פה, אלפי כבאים חסרים והאוצר לא מוכן ולא יהיה מוכן, ואני מודיע לכם, זה לא יעזור לאף אחד, האוצר לא מוכן שייכנס בתסקיר ושתהיה התחייבות של האוצר לכמות האדירה שחסרה פה.
יואב גדסי: ואם אתם רוצים לקחת הצהרה ממקום אחד ולהעביר אותו למקום שני, זה מה שיקרה.
יואב גדסי: זאת רפורמה ריקה מתוכן, אסון ב' חדש יקרה.
אמנון כהן: אנחנו נשמע את אסי לוי ולאחר מכן נסכם.
אסי לוי: שלום לכולם.
אסי לוי: קודם כל תודה שבאתם לנציבות, חברי הכנסת בילסקי, אריה.
אמנון כהן: ראית, ישבת בשקט וקיבלת זכות דיבור בלי לבקש.
אסי לוי: תראו, אני רוצה לדבר גם כן בנושא של הרשויות המקומיות.
אסי לוי: רבותיי, היום הרשויות המקומיות משלמות המון כסף, כל שנה התקציב של הרשויות לכבאות הולך וגדל.
אסי לוי: אני לא יודע להגיד לך לפרטים את הנושא הזה, אבל לא יכול להיות שכל הכסף וכל ההשקעות נופלים על הרשויות המקומיות, זה משהו לא אמיתי.
אסי לוי: אמרו שיביאו כסף, אני מאמין למנכ"ל, כל מלה שלו עד היום הייתה מלת קודש, בשבילי הוא אחד האנשים שאני מאוד מעריך, האיש הזה.
אסי לוי: הוא אומר מלה, הוא עומד בה.
אסי לוי: אבל לא יכול להיות שכל הכספים אנחנו לוקחים מהרשויות המקומיות היום, שהאוצר יבוא וייתן כסף, שמישהו פה יעשה משהו, אי אפשר לבוא ולעשות---
אמנון כהן: וברפורמה איך התקציב?
יעקב גנות: הממשלה לוקחת על עצמה את ה---
אמנון כהן: את כל ההוצאות?
אמנון כהן: השלטון המקומי מתנתק?
יואב גדסי: 7 שנים הם משלמים.
יעקב גנות: תנו לבן אדם להשיב.
יעקב גנות: ב-7 השנים הראשונות את מה שהם מקצים היום הם ממשיכים.
אמנון כהן: הם ימשיכו.
אמנון כהן: למה 7?
אמנון כהן: למה לא 18?
אמנון כהן: עד 2030.
יעקב גנות: אני אענה.
יעקב גנות: עכשיו אתה לא משתיק אותם.
אמנון כהן: השתקתי, אף אחד לא מדבר.
אמנון כהן: למה לא 4, למה לא 12?
יעקב גנות: ישבתי עם מנכ"ל משרד הפנים ביום חמישי וסיכמנו שאני מזמן את משרד הפנים, משרד האוצר ואני, כדי שביום ראשון אחרי זה אנחנו צריכים להביא לממשלה שהנושא סודר.
זאב בילסקי: אני חושב ש-7 השנים האלה...
זאב בילסקי: אתה לא יכול לדרוש מרשות מקומית, מילא, כשלפחות הייתי אחראי על זה אז אני צריך לשלם כדי שיהיו משכורות, עכשיו מצד אחד אתה מוציא את זה מהרשויות המקומיות ובצדק, למה 7 שנים?
זאב בילסקי: אין להם כסף, אז מה?
יואב גדסי: אף אחד לא מקבל שכר עוד פעם.
יעקב גנות: זה לא קשור בכם.
יעקב גנות: אני מתחייב לתת את כוח האדם.
יואב גדסי: אם אתה תהיה.
יעקב גנות: יואב, אני רואה שאתה מאוד מודאג.
יואב גדסי: אני לא בטוח.
יואב גדסי: אני מאוד מודאג.
אמנון כהן: הוא רוצה שתישאר.
אמנון כהן: איך הוא יכול לסמוך, הוא אומר.
יואב גדסי: אתה היחיד שהמלה שלך היא מלה, אבל אם אתה עוזב---
אסי לוי: נכון להיום כל התסקירים והכול זה דבר יפה ונחמד, כבאים צריכים להביא אוכל הביתה.
אסי לוי: הם עובדים קשה מהבוקר עד הערב, תאמין לי, הם עושים עבודת קודש.
אסי לוי: בזכותם, הם עושים את העבודה.
אסי לוי: כל אירוע הם רצים, לא שואלים שאלות, לא כלום, רצים.
אסי לוי: תשמע, נכון להיום הרשויות מביאות את הכסף, מחר יחליטו עם כל החוקים האלה שהרשויות לא ישלמו, מאיפה תהיה להם פרנסה?
אסי לוי: מישהו צריך לבדוק את הדברים האלה.
אסי לוי: נכון להיום זה ככה.
אסי לוי: צריך לבדוק את זה.
יואב גדסי: אתה יודע מה המצב שנוצר עכשיו?
יואב גדסי: נוצר מצב שהרפורמה מרחפת באוויר, הרשויות לא רוצות לתקצב עכשיו את האיגודים ולא רוצות להוסיף לפי הצורך את מה שצריך בגלל שהם יודעים שהם אמורים עכשיו להמשיך ולשלם עוד 7 שבע שנים וככל שהם יעלו יותר הם ישלמו יותר.
יואב גדסי: עושים עיכובים בשכר, לא קונים ציוד ואין להם שום סיבה לעשות את זה.
אריה ביבי: לא רק אין סיבה, גם אין להם כסף.
אמנון כהן: בשלב הזה אנחנו נסכם את הדיון ואנחנו נצא לכמה דקות לסיור, אני רוצה לראות את חדר השליטה, איך זה כרגע ואיך אתם הולכים לעשות את זה בעתיד ולאחר מכן כל מקום שתרצה להראות לנו, הוועדה תראה ותתרשם.
אמנון כהן: לגבי סיכום של החלק הזה, אין ספק שאנחנו מדברים על שירות של חירום של מדינת ישראל ואנחנו מחויבים גם לתת לו את כל הכלים הנדרשים, אנחנו מעריכים את עבודתם של אלה שעוסקים במלאכה, אלה שהולכים להציל נפשות כאן ובכל מקום.
אמנון כהן: אתם חוד החנית של המדינה, אנחנו שולחים אתכם, לכן אנחנו נותנים לכם את כל הכבוד ואת כל הגיבוי הנדרש.
אמנון כהן: זאת אומרת תסקיר החוק, איך שהוא יעבור, לא בטוח שזה יעבור בוועדה כמו שהוא נכנס.
אמנון כהן: אף חוק במדינה לא נכנס לוועדה ויצא איך שהוא, אנחנו ניכנס לעובי הקורה של כל סעיף וסעיף, אנחנו נדאג שהתקציבים של שיפוצים לא יילכו רק לאזורים של המנהלה אלא הפוך, יילכו לכל כבאי וכבאי בשטח.
אמנון כהן: אנחנו נעשה סיורים, אתם תראו לי את המקומות הכי גרועים שיש שאנחנו, כוועדה, נלך למקומות הכי גרועים ואנחנו רוצים לראות בתכנית העבודה במפורט מתי שם יבוא השיפוץ הראשוני.
אמנון כהן: הם האנשים שישנו שם בתורנות ואלה שצריכים לצאת משם, הם צריכים לקבל את התנאים, המזכירים, המזכירות או המנהלה יכולים להסתפק בפחות, לכן התקציב הראשוני יילך לשם.
אמנון כהן: אחר כך, ב-2030, תלכו לתקן את הדברים האחרים, את המנהלות.
אמנון כהן: אז קודם כל מי שהולך בחזית, הוא זה שצריך לקבל.
אמנון כהן: כל הנושא של מעמד העובדים, אתם תעשו מה שאתם יכולים, בוועדה זה לא יעבור.
אמנון כהן: חייב להיות הסכם קיבוצי חדש שייתן מענה.
אמנון כהן: אנחנו עדיין נותנים לכם, לא תעשו, אנחנו נעשה.
אמנון כהן: אנחנו נהיה גשר בין הממשלה לבין העובדים לבין ההסתדרות, אנחנו נביא הסכם.
אמנון כהן: כל עוד לא יהיה הסכם קיבוצי חתום, החוק אצלי בוועדה לא יעבור.
אמנון כהן: אנחנו אומרים את האמת, אנחנו לא רוצים כותרות, לא אכפת לי ספינים.
אמנון כהן: כמו שאמרת שאתה איש ביצוע, אנחנו בוועדה הוכחנו שאנחנו אנשי ביצוע, מה שאנחנו אומרים אנחנו מתכוונים וזה מה שיהיה ואם צריך להילחם מול מי שצריך להילחם, אנחנו גם נילחם.
אמנון כהן: כל נושא התקינה, כל מה שהראיתם לי פה מדאיג אותי מאוד מאוד מאוד, כנבחר ציבור, ואני היום רואה שאני שולח את האנשים שלנו לחזית בלי כלים, הוא הולך ערום.
אמנון כהן: הוא הולך לתת מענה וגם, כמו שהוא אמר, הוא יחטוף גם על הראש, כי בסוף הוא לא יכול לתת את המענה.
יואב גדסי: זה חוד בלי חנית.
אמנון כהן: כנבחרי ציבור וכממשלה וכמשרד אחראי, אנחנו נרתמים יחד איתכם לעשות כל מה שניתן והתפקיד שלכם הוא רק להגיש את התקינה הזאת עם תכנית רב שנתית לממשלה ואני איתכם ביחד מול האוצר, כל מה שצריך.
אמנון כהן: תצמצם בלוח הזמנים, שאנחנו נראה יותר תקציב.
אמנון כהן: וגם כל הנושא של הרשויות המקומיות, 7 שנים, צריך לבחון את הסוגיה הזאת.
אמנון כהן: אני חושב שאם האוצר יכול לעשות את החשבון שלו, הוא יכול להגיד למשרד הפנים 'אני מקצץ לך קצת יותר כסף ואני אתן את זה ישירות לכבאות', אני לא צריך את הגלגל הזה, הרשויות ייתנו וזה ייתן, כשהוא עם שר הפנים, ניקח ממנו מה שמגיע גם ככה.
אמנון כהן: היום אתם מתקצבים את הרשות המקומית, הרשות המקומית נותנת לכבאות, אז שמראש הממשלה תהיה אחראית, לא יהיה מצב שכבאי לא מקבל שכר בגלל שלרשות מקומית אין את הכסף.
אמנון כהן: אם עושים רפורמה, צריך לעשות אותה עד הסוף.
אמנון כהן: לכן אנחנו לא נכנסים כרגע לתוך הרפורמה, אנחנו רוצים לראות מה יעבור בסוף בוועדת השרים, כמובן בדיונים בוועדה אנחנו נשב ונלבן כל סוגיה וכל סעיף ואני בטוח שבסופו של תהליך הרפורמה ייתן מענה טוב וראוי ונהיה גם שווים בני שווים לפי המדיניות של OECD, כי בכל דבר אנחנו רוצים להידמות להם, גם הממשלה רוצה להיכנס לנושא של ה-OECD.
אמנון כהן: אם משרד האוצר רוצה להיכנס לשם, בבקשה, תהיה שווה, תשימו כסף וזה רב שנתי, אנחנו לא מדברים על מחר בבוקר.
אמנון כהן: אני מודה לנציב.
אמנון כהן: אתה תגיד גם, אם תרצה.
אמנון כהן: המנכ"ל, אם תרצה להגיד משפט, ואני אגיד לך, אדוני, גם הנושא של הבינתיים, בנושא השביתה, יושב ראש ועד העובדים---