GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
קריאה: נגמרה השביתה במשק.
אמנון כהן: המשק לא מעניין אותי, מעניין אותי---
יואב גדסי: אנחנו מצפים---
אמנון כהן: תיתנו את השירות, תיתנו את הדיווחים לנציב.
יואב גדסי: כרגע התחנות לא בעיצומים, הם יוצאים לשרפות, עושים חקירות, עושים הכול, כרגע אם אנחנו הגענו למצב שפה זה הבית שלנו ואני צריך לעמוד בשער ויגידו לי אם אני ברשימה שיכול להיכנס, אז אדוני הנציב, איבדתם שליטה.
קריאה: הוא לא נותן לנו להיכנס לבית שלנו.
יואב גדסי: אדוני, זה הבית שלנו פה, אנחנו בנינו פה את בית הספר.
קריאה: אנחנו פה לפניהם.
אריה ביבי: חבר'ה, אני מבין הכול, אבל לא ככה מגיעים לשיתוף פעולה.
אריה ביבי: כנס לנציב, מה שאתה מעלה זה דבר קטן, זה לא...
יואב גדסי: אריה, אם רוצים לשבת, לא... הם יכולים לעצור את התסקיר לשבוע, שבועיים, שלושה, כי הדוח של המבקר יצא, תשכנע אותו שיעצור את התסקיר, שיישבו.
אריה ביבי: אני מסכים איתך, צריכים להיכנס, עד שייצא עשן לבן לא ייצאו ולסגור את כל העניינים, גם הקטנים וגם הגדולים, אבל לסגור.
אמנון כהן: אוקי, מנכ"ל המשרד.
יעקב גנות: אני מבקש שיושב ראש הוועדה והחברים המכובדים ינחו את כל הגורמים שייכנסו מיידית להמשך משא ומתן כדי לקדם את ה---
יואב גדסי: לא עם אקדח ברקה.
שחר איילון: קודם כל אני רוצה להגיד לחבר הכנסת אמנון כהן באמת תודה על הביקור שלך ושל הוועדה.
שחר איילון: אני רוצה להגיד לכל הנוכחים כאן, באמת התנאים קשים, חלקם בעמידה, הם התנהגו למופת ואני רוצה להגיד לכולכם תודה.
שחר איילון: הכבאים ותחום ההצלה והכיבוי בארץ חשוב לכולנו, אני חושב שלכל אחד ואחד, למרות טונים צורמים כאלה ואחרים אני חושב שהחשיבות של המשימה והמטרה היא משותפת לכולם.
שחר איילון: אני מאחל לכולנו בהצלחה ואני מאמין באמונה שלמה שאנחנו נגיע ליום שבו אנחנו נהיה ארגון חזק, מכובד, ושנעשה הכול כדי לעזור לעם ישראל ולמדינת ישראל יום יום, שעה שעה.
שחר איילון: אנחנו נצא לסיור קצר, נראה את המשל"פ (מרכז שליטה לפינוי).
שחר איילון: חברי הוועדה לא מכירים, הכבאים מכירים את המשל"פ, מכירים את בית הספר, אז מי שרוצה שיתלווה, אבל קודם כל חברי הוועדה.
אמנון כהן: אני פותח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה בנושא הרביזיה שביקשו שני חברי כנסת – חבר הכנסת דב חנין וחבר הכנסת דוד אזולאי – לגבי הצעת חוק לתיקון פקודת בתי הסוהר (מס' 42).
אמנון כהן: חבר הכנסת אזולאי, מדוע ביקשת רביזיה, אדוני?
אמנון כהן: נמק את הרביזיה, שנדע להצביע בעד או נגד הרביזיה.
דוד אזולאי: אדוני היושב-ראש, בבוקר עברה פה הצעת חוק שהיושב-ראש הקריא אותה.
דוד אזולאי: החוק כשלעצמו, אני מודה ואומר שהוא טוב.
דוד אזולאי: הבעיה שאנחנו כאן נמצאים בתקן כליאה גבוה מאוד.
דוד אזולאי: כל בקשתי היא אחת – להקטין את תקן הכליאה.
דוד אזולאי: ביקשתי להצמיד, להוריד את תקן הכליאה בהזדמנות שהחוק הזה נמצא כאן.
אריה ביבי: לא להקטין.
אריה ביבי: לדון.
דוד אזולאי: לכן הגשתי רביזיה, זה על דעתו של חברי חבר הכנסת דב חנין.
אמנון כהן: מי בעד בקשת הרביזיה שמבקש חבר הכנסת דוד אזולאי?
אורי מקלב: מה דעת היושב-ראש?
אורי מקלב: תאמר מילה בעניין הזה.
אמנון כהן: כרגע זו רק בקשת רביזיה.
אמנון כהן: צריך לפתוח או לא לפתוח את הדיון.
אמנון כהן: אני לא חושב שצריך לפתוח את הדיון בנושא הזה.
אמנון כהן: יש לנו סיכומים עם המשרד לביטחון פנים לגבי החוק הזה, הוא עושה איזשהו סדר בנושא תקן כליאה.
אמנון כהן: המשרד לביטחון הפנים הבטיח - והוא כרגע עושה את הבדיקות שלו, לאחר שחרור שליט – הוא אומר שכרגע תקן הכליאה צריך לבוא על תיקונו, למרות שיש להם אישור לשנה.
אמנון כהן: אנחנו ביקשנו שיעשו את עבודת המטה שלהם.
אמנון כהן: הם הבטיחו תוך שבוע, בעזרת השם.
דוד אזולאי: לא שמעתי תוך שבוע.
דוד אזולאי: אם אני שומע עכשיו שתוך שבוע ימים - -
אמנון כהן: כן, תוך שבוע.
דוד אזולאי: - - השר לביטחון פנים מביא תקן כליאה חדש לוועדה - - -
אמנון כהן: הוא עובד על כך, יכול להיות שייקח לו עוד יום-יומיים.
אורי מקלב: הוא מוכן להוריד את הרביזיה, תשמע מה אדוני אומר.
דוד אזולאי: בהחלט, אני אומר.
אורי מקלב: הוא מוכן להוריד – אם אתה מסכם היום שהשבוע, מקסימום בעוד שבועיים - - -
אמנון כהן: לא אני.
דוד אזולאי: אם מסוכם - - -
אמנון כהן: יואל, בבקשה אדוני.
אורי מקלב: אם יגיע תוך שבועיים, אנחנו נוריד את זה – זה גם יתאים למה שהוא רוצה וגם יתאים לכולם.
יואל ליפשיץ: אנחנו ביקשנו משירות בתי הסוהר לעשות את הבחינה המחודשת, ולי נמסר שתוך שבועיים, בעזרת השם, אני אקבל את זה – הרי זה לא תלוי בי - - -
אורי מקלב: טוב שאנחנו מקיימים דיון, יואל.
אריה ביבי: עד אמצע החודש הבא.
דוד אזולאי: אני מציע שבועיים, כמו שהיושב-ראש אמר.
יואל ליפשיץ: נשתדל.
אמנון כהן: תוך שבועיים, בסדר, ובשבוע הבא אני מבקש להביא את הנושא הזה לדיון.
אמנון כהן: האם אתה מסיר את הרביזיה, אדוני?
דוד אזולאי: אדוני היושב-ראש, אני מקבל את דברי היועץ המשפטי של המשרד לביטחון הפנים, יואל ליפשיץ, שאומר – ואני מדגיש את הדברים – שתוך שבועיים יביא תקן כליאה לדיון בוועדה, אני מוכן להוריד את הרביזיה.
אמנון כהן: אם כך, הרביזיה הוסרה, הצעת החוק מתקדמת כפי שתוכננה ותונח על שולחן הכנסת במהירות האפשרית על מנת שנעביר אותה לקריאה שנייה ושלישית במליאה, בעזרת השם.
אמנון כהן: הנושא השני הוא הצעה לסדר יום (דיון מהיר), של חבר הכנסת דוד אזולאי – העדר מבקרים רשמיים על בתי הסוהר מטעם לשכת עורכי הדין בישראל.
אמנון כהן: אני קודם-כל רוצה להודות לאדוני שהעלה את הסוגיה הזו עוד לפני כעשרה ימים, וראה זה פלא: פתאום אישרו.
דוד אזולאי: מזל שיש את ועדת הפנים והגנת הסביבה.
אמנון כהן: רק אמרתי שאני אשים את זה על סדר היום, פתאום אומרים לי: תבטל, חתמנו על האישורים.
אמנון כהן: אל תגיב עכשיו, אני יודע מה אתה רוצה להגיד.
יואל הדר: לא, אני לא רוצה לבלבל אותך עם העובדות.
יואל הדר: אחרת הייתי מבלבל אותך עם העובדות.
אמנון כהן: אני אגיד לך את האמת:
אמנון כהן: פנו אלינו לפני הרבה זמן, ואנחנו שקלנו – אולי אוטוטו תחתמו, ולא חתמתם.
אמנון כהן: והתקשרו אסירים שאמרו שאין מי שיבקר אותם, ואמרנו: מה יהיה?
אמנון כהן: אז חבר הכנסת אזולאי – יושב-ראש הוועדה הקודם – זריז, מבין את העניין, אמר נעשה דיון.
אמנון כהן: לא היה לי זמן לשים את זה בשבוע שעבר – אז הנושא התארך, ובינתיים היה פה נושא שבא על פתרונו ואנחנו מברכים על כך.
אמנון כהן: יחד עם זאת, יש פנייה שהיתה עוד בזמנו של חבר הכנסת דוד אזולאי בשבתו כיושב-ראש ועדה – עורך הדין הדר, אני צריך את ההקשבה שלך – לגבי מינוי יושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת ועובד נוסף כמבקרים רשמיים.
אמנון כהן: אנחנו קיבלנו את התשובה שלכם, והוא לא מדייק שיש הפרדת רשויות – אנחנו גוף מפקח על הממשלה – וכביכול יש, סטאטוטורית, רשות מחוקקת, שופטת ומבצעת.
אמנון כהן: אבל אם כבר יש לנו מבקרים רשמיים שהם ממערכת השפיטה, והם רשות שופטת – אם אתה רוצה להפריד, אז תפריד.
אמנון כהן: אי-אפשר שהרשות השופטת תקבל את האישור, והרשות המחוקקת לא תוכל – אני לא מדבר על עצמי, שלא תחשוב שאני רוצה את זה לעצמי.
אמנון כהן: אני חושב שכפונקציה, שיושב-ראש ועדה שמפקח על עבודת הממשלה בנושא הזה, זה ראוי, ואין לי בעיה שתחשוב שאני עושה את זה בשבילי – שזה יהיה מהכנסת הבאה, אם כי אני חושב שזה לא משנה.
אמנון כהן: בכוונתי להגיש הצעת חוק בחתימת יושבי-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה לדורותיהם.
אמנון כהן: מי שמכהן היום בכנסת – חבר הכנסת אזולאי.
אמנון כהן: נדמה לי שחבר הכנסת גפני כיהן תקופה.
אמנון כהן: חבר הכנסת גאלב מגאדלה מכהן.
אמנון כהן: אולי נמצא עוד.
אמנון כהן: אם אפשר היה להחתים את מר אופיר פינס היינו עושים זאת, אבל הוא בחוץ.
אורי מקלב: חבר הכנסת מאיר שטרית.
אמנון כהן: נכון, חבר הכנסת מאיר שטרית היה.
אמנון כהן: אנחנו נבדוק בכנסת - - -
יפה שפירא: הוא לא היה.
אמנון כהן: מי שהיה.
אמנון כהן: בחוק הזה נוכל להחתים 120 חברי כנסת – אולי נוריד שרים וסגני שרים – אבל זה נדרש.
אמנון כהן: עורך הדין הדר, זה נדרש.
אמנון כהן: אני חושב שהיוזמה צריכה לבוא מכם – אתם אומרים: אצלנו הכול פתוח, אין לנו מה להסתיר.
אמנון כהן: ודאי וּוָדאי שיושב-ראש ועדה מכובד הוא, שאם יש לו עניין – לבוא, לבדוק ולהאיר את עינינו כמערכת.
אמנון כהן: במקום לעשות פה דיון – ללכת, לבוא למערכת, להביא את האדם, להאיר את עיני השר והמנגנון.
אמנון כהן: אם יש תקלה, ואנחנו חיים בעולם – מי שלא עושה לא טועה.
אמנון כהן: אנחנו רוצים לתקן, ואנחנו לא באים לחפש, או לקנטר.
אמנון כהן: המטרה היא שתהיה אופציה, ויש זעקה של אסיר שרוצים לבדוק אם הכול בסדר.
אמנון כהן: אז במקום שאני אחפש את השופט התורן, שקיבל, ילך, - - - עם הסנגוריה הציבורית ויבדוק, אני חושב שראוי שהאישור הזה יהיה ליושב-ראש ועדת הפנים.
אמנון כהן: שמתי את זה על שולחן הוועדה כדי לדון בזה, וכדי לשמוע את עמדתכם.
אמנון כהן: אם תגידו שאצלכם מתבשלת הצעת חוק בנושא, אנחנו נשמח, ואם לא, אנחנו נגיש הצעת חוק פרטית.
אמנון כהן: גם על זה הייתי רוצה התייחסות של המשרד – אם יש באמתחתך, אנחנו נשמח.
אמנון כהן: משרד המשפטים, מה יש לכם להגיד?
אמנון כהן: אין לכם בעיה, נכון?
נעמה פויכטונגר: אני אתייחס אחרי המשרד לביטחון פנים, ברשותך.
אמנון כהן: אני חושב שמצד אחד אם אמרו שמותר לשופטים – לא הבנתי איפה המניע, כי במכתב כתוב: הפרדת רשויות.
אמנון כהן: אם הפרדת רשויות, אז לגבי כולם.
אמנון כהן: האם השופטים איכותיים יותר מיושב-ראש ועדה?
אמנון כהן: אני מבין שזה בחוק, אבל הנימוק שלהם אומר - - -
קריאה: לא, הוא אומר - - -.
קריאה: תיכף הוא יציג, אבל - - -
קריאה: יש עוד אנשים שירצו, או שאתה רוצה - - -?
אמנון כהן: זכות הדיבור מגיעה, קודם כל, ליושב-ראש הוועדה לשעבר שביקש את הדיון, כראשון בין ראשונים.
אמנון כהן: חבר הכנסת מקלב, אם תרצה להתייחס, ודאי תינתן לך האפשרות.
דוד אזולאי: אדוני היושב-ראש, אני רוצה, קודם כל, להודות לך על קיום הדיון הזה, שהוא, לדעתי, דיון חשוב.
דוד אזולאי: ברשותכם, אני רוצה להסביר מה הביא אותי להגיש הצעה לדיון מהיר בנשיאות הכנסת: באחד הלילות קיבלתי טלפון דחוף מאסיר – יותר נכון, המזכירה שלי.
דוד אזולאי: אסיר שבכה לה, שהיה במצוקה קשה, וביקש: תעזור לי.
דוד אזולאי: היא פנתה אליי – זה היה בשעה 23:00 או ב-22:00 – ואמרה לי: חבר הכנסת אזולאי, מה אני עושה?
דוד אזולאי: הוא בכה.
דוד אזולאי: אמרתי לה: אם הוא יתקשר אלייך עוד פעם, תגידי לו שידבר איתי.
דוד אזולאי: אכן הוא פנה אליי, דיבר איתי, סיפר לי את הסיפור – הוא כרגע נמצא בטיפול, אני לא אכנס לפרטים.
דוד אזולאי: אני חבר כנסת, ולפי מכתבו של השר אהרונוביץ אנחנו יכולים להיכנס לבית-הסוהר.
דוד אזולאי: אבל אני מציע לך, אדוני היושב-ראש, תעשה ניסיון ותגיד שאתה רוצה לבקר בבית-סוהר x – אני מודיע לך: במקרה הטוב, לפחות שבוע ימים.
דוד אזולאי: עד שימצאו את התאריך – התאריך שנוח לך, התאריך שנוח להם, יום ושעה, תוציא מכתב.
דוד אזולאי: בקיצור, פרוצדורה לא פשוטה, בסדר?
דוד אזולאי: ואז אמרתי שיש לי חברים טובים בלשכת עורכי-הדין, שאני יכול לפנות אליהם ולבקש מהם: תעשו לי את השירות, תלכו מחר בבוקר.
דוד אזולאי: הם יכולים להיכנס בלי הודעה מוקדמת למחרת בבוקר.
דוד אזולאי: מתברר – לא האמנתי למשמע אוזניי – לא היה אף עורך-דין שהיה יכול להיכנס.
אמנון כהן: למה, אדוני?
דוד אזולאי: מפני שעדיין לא ניתנו האישורים למבקרים, ואני אסביר למה: מפני שבאותה תקופה התחלפה לשכת עורכי-הדין – היו בחירות ללשכת עורכי-הדין – אז לקח קצת זמן.
דוד אזולאי: אבל אפשר להבין – אתה יודע, זו פרוצדורה.
אמנון כהן: אבל אין ואקום.
אמנון כהן: תמיד אפשר להשאיר כמה אנשים.
דוד אזולאי: אוֹהוֹ, תודה רבה – זה העניין; ביטלו לֶאְלֵה ולא נתנו לֶאְלֵה, ובינתיים נוצר ואקום של יותר מחודשיים - - -
אמנון כהן: חודשיים?
דוד אזולאי: יותר מחודשיים, ללא אישורים לאף-אחד: לא ללשכת עורכי-הדין, ולא לאחרים.
דוד אזולאי: לגבי ארגוני זכויות אדם - - -
אמנון כהן: אפילו שהיו בחירות ללשכת עורכי-הדין, עדיין יש שורה ארוכה של ארגונים אחרים שיכולים לתת מענה.
דוד אזולאי: אני מודה שלארגוני זכויות אדם לא פניתי, כי אני לא מכיר כמו בלשכת עורכי-הדין.
אורי מקלב: יש להם אישורים כמבקרים?
דוד אזולאי: יש להם – לחלק מארגוני זכויות האדם.
אורי מקלב: יש את הסנגוריה הציבורית.
דוד אזולאי: יש את הסנגוריה הציבורית.
אורי מקלב: יש משרד - - -
דוד אזולאי: אני לא יודע אם במקרה הזה נתנו להם, - -
אורי מקלב: האם - - -?
דוד אזולאי: - - אין לי מושג.
אורי מקלב: צריך לשמוע - - - אם יש.
דוד אזולאי: תיכף נשמע.
דוד אזולאי: אני קודם-כל רוצה לבקש, אדוני היושב-ראש:
דוד אזולאי: אחת ההחלטות החשובות שצריכות להתקבל היום היא שֶלְהָבַּא, כאשר יש בחירות בלשכת עורכי-הדין, אסור שייווצר ואקום – כניסת אותם אנשים תישאר בתוקף, עד למינויים החדשים.
דוד אזולאי: עד אז לא יישאר חלל ריק.
דוד אזולאי: זה דבר אחד.
דוד אזולאי: דבר שני, אדוני הזכיר את הנושא של מבקר שיהיה יושב-ראש ועדת הפנים; נכון – בזמנו היתה לי התכתבות עם השב"ס, ביקשתי את יושב-ראש הכנסת להתערב בעניין הזה שגם הוא הבין את חשיבות העניין, והתשובה שקיבלנו מהשר לביטחון פנים מונחת בפניכם, והיא מדברת בעד עצמה.
דוד אזולאי: אני הגדלתי לעשות; כאשר ראיתי את תשובתו של השר אהרונוביץ ליושב-ראש הכנסת, פניתי בשאילתה וביקשתי לדעת כמה שופטים מנצלים את הזכות שלהם.
דוד אזולאי: אתם יודעים מה היתה תשובת השר לביטחון פנים?
דוד אזולאי: הוא לא רצה להגיד לי שאין ביקורים בכלל - -
אמנון כהן: יש אחד.
דוד אזולאי: - - הוא אמר, ואני מצטט ממה שהוא כתב לי: "מינורי מאד", והמבין יבין.
דוד אזולאי: במילים פשוטות: לצערי הרב, השופטים יודעים לשלוח אנשים לבית-הסוהר לחמש שנים, לעשר שנים, אבל הם לא יודעים איך נראה בית-סוהר.
דוד אזולאי: אפילו יותר מכך: יושב כאן חברי, חבר הכנסת דב חנין, הרחקנו לכת והגשנו הצעת חוק שאומרת שבמסגרת הכשרת השופט - -
אמנון כהן: שיהיה בסיור.
דוד אזולאי: - - שייכנס ל-24 - - -
אמנון כהן: סיור.
דוד אזולאי: לא סיור, שישהה - -
דב חנין: 24 שעות - - -
דוד אזולאי: - - 24 שעות, שירגיש, שְיָחוּש, מה זה להיות בבית-הסוהר.
דב חנין: שיראה איך אנשים - - -
אמנון כהן: להעניש אותו?
קריאה: לא להעניש.
דוד אזולאי: לא להעניש, למה להעניש?
דב חנין: חלק - - -
אמנון כהן: - - - סיור, לנגוע בתופעה, להתרשם.
דוד אזולאי: לא, לא, לא.
רחלה אראל: - - - זו צריכה להיות חוויה של - - -
דוד אזולאי: אני לא מייפה את זה.
אמנון כהן: אני מבקש שגם יושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה ישהה בפנים במשך 24 שעות – מה שהוועדה תקבל.
דב חנין: אתה יודע מה, זו היתה - - -
אמנון כהן: לא יכול להיות שייכנסו רק שופטים.
אמנון כהן: - - - מקבל תפקיד ציבורי, קודם-כל ירגיש את - - -
דב חנין: אדוני היושב-ראש, במקרה של אדוני זו אפילו פנייה בהתנדבות.
אמנון כהן: אנחנו הולכים בהתנדבות – הולכים, מבקרים.
אמנון כהן: אמרו לי שקשה מאד באזור אבו-כביר, אז אני שקלתי להיות שם בלילה.
דוד אזולאי: מעצרים.
אמנון כהן: התייעצתי אם ללכת עם הוועדה.
דוד אזולאי: אתה לא צריך להיות שם, רק תבקר שם ותחוש את זה.
רחלה אראל: אתה צריך לתאם עם עורך-הדין אבי חימי שיהיה בהיכון לשחרר אותך.
דב חנין: אדוני היושב-ראש, כשהגשנו את הצעת החוק פנו אלינו ממשרד המשפטים – בשיחה לא פורמאלית – ושאלנו אותנו: שופטים יהיו בבית-הסוהר, ומה עם חברי הכנסת?
דב חנין: אמרתי: טוב, זו גם שאלה מעניינת.
דב חנין: אז הם אמרו: חברי הכנסת ממילא מגיעים, לפני או אחרי.
אמנון כהן: יש כאלה לפני, ויש כאלה אחרי.
דוד אזולאי: חבר הכנסת חנין, אתה יודע מה ההבדל בין חבר כנסת לשופט – אנחנו לא שולחים אנשים לבית-הסוהר.
דוד אזולאי: שופט שולח אנשים לבית-הסוהר, ולכן הוא צריך לחוש - - -
אמנון כהן: אני חושב ש-24 שעות זה אכזרי מדי.
דב חנין: הם שולחים לשנים.
אמנון כהן: זה אכזרי.
אמנון כהן: שְיִגָע בזה, שיחוש את זה, שישהה במספר מקומות, גם במקום קשה.
אמנון כהן: אבל שיבואו לסייר, כי הם לא באים בכלל.
קריאה: לתת לו מפתח.
אמנון כהן: מפתח?
אמנון כהן: אתה אומר להשאיר אותו שם.
אורי מקלב: יש הרבה מקומות בעולם שבתי-סוהר נהפכו לבתי-מלון, והם מאד - - -
אמנון כהן: אוקיי, אדוני היית בזכות דיבור.
דוד אזולאי: אדוני היושב-ראש, להגיד לך שהתייאשתי מהרעיון הזה?
דוד אזולאי: עוד לא התייאשתי.
דוד אזולאי: ראוי ששופט ששולח אנשים לבית-הסוהר, יחוש - - -
אמנון כהן: תתחשב בזמן.
דוד אזולאי: אני כבר מסיים.
אמנון כהן: לא, תתחשב בזמן השהות שלהם – 24 שעות זה אכזרי מדי.
דוד אזולאי: אני מוכן להתפשר בעניין הזה, ובלבד שנבטיח שאותו שופט, אתה יודע מה?
דוד אזולאי: לא ישהה, אלא לפחות יתחכך - -
אמנון כהן: שירגיש את החוויה.
דוד אזולאי: - - בתוך כתלי הכלא.
דוד אזולאי: יראה את האסירים, כפי שאנחנו, בוועדת הפנים והגנת הסביבה, עשינו: נכנסנו לאגפים, לחדרים, ואני אומר לכם שהתחושה היא מאד לא נעימה.
דוד אזולאי: לכן, הנושא הזה חשוב.
דוד אזולאי: אני רוצה לחזור לנושא שעומד על סדר היום – המבקרים.
דוד אזולאי: לשמחתי הרבה, הנושא הזה טופל.
דוד אזולאי: יש בעיה, ואני אומר לך, אדוני היושב-ראש: לא מספיק שיושב-ראש ועדה יִכָנֶס לבד, כי אנחנו לא מכירים את כל הדברים.
דוד אזולאי: אנחנו, חברי הכנסת, לא בקיאים בתוך המערכת.
אמנון כהן: כתוב עוד עובד, כנראה זו מנהלת הוועדה.
דוד אזולאי: אני חושב שחשוב שייכנס - - - מה זה?
אמנון כהן: כתוב מנהלת הוועדה, עוד עובד.
יפה שפירא: - - -
אמנון כהן: ועובד נוסף כמבקרים.
אמנון כהן: ראוי שמנהלת הוועדה – היא תכוון חברי כנסת, היא מלווה חברי כנסת.
דוד אזולאי: במקרה של מנהלת ועדת הפנים והגנת הסביבה, תאמין לי שהיא יודעת, מכירה ובקיאה במערכת הזאת.
אמנון כהן: בשביל זה אני אומר.
דוד אזולאי: אבל לא תמיד יש לנו - - -
יפה שפירא: באמת היינו ב- - -
אמנון כהן: - - - איתי?
דוד אזולאי: היינו בהרבה בתי-סוהר, ביקרנו - -
יפה שפירא: אחד בטוח.
דוד אזולאי: - - אין כמעט - - -
אמנון כהן: כתוב עובד נוסף, לְמָה התכוונת בכך?
דוד אזולאי: התכוונתי שייכנס עובד מקצועי שיתלווה ליושב-ראש.
אמנון כהן: מה זה מקצועי?
אמנון כהן: מהוועדה או ממקום אחר?
אורי מקלב: למנוע לזות שפתיים.
אורי מקלב: מהוועדה.
דוד אזולאי: שיהיה מלווה מקצועי ליושב-ראש הוועדה שיתלווה אליו.
אמנון כהן: לְמָה התכוונת, המחוקק?
אמנון כהן: אתה מתכוון לאחד העוזרים של חבר הכנסת, או למישהו מהוועדה?
אורי מקלב: - - - מטעם הכנסת.
אורי מקלב: יועץ משפטי - - -
דוד אזולאי: איש מקצוע מצידי, זה יכול להיות יועץ משפטי או כל גורם אחר שמבין במערכת הזאת.
דוד אזולאי: כי אנחנו, כחברי כנסת, מתחלפים – לא כולנו בקיאים ולא כולנו מכירים את המערכת הזאת מספיק טוב.
דוד אזולאי: אתה יודע שאפילו את העוזר הפרלמנטארי שלך אתה לא יכול להכניס איתך לבית-הסוהר גם כשאתה בא לביקור רשמי, לידיעתך.
אמנון כהן: לא, אני חושב שאפשר להסדיר את זה.
אמנון כהן: לפעמים עושים קשיים.
דוד אזולאי: מנהלת הוועדה יפה שפירא יכולה להגיד לך – זה לא תמיד הלך בקלות.
דוד אזולאי: זה לא היה דבר מובן מאליו - -
אמנון כהן: אם יועץ השר הגיע.
דוד אזולאי: - - כשאתה מגיע למקומות אחרים.
אמנון כהן: סיימת, אדוני?
דוד אזולאי: סיימתי.
דוד אזולאי: אני חושב שאחד הדברים שחסרים היום גם בשב"ס הוא, שלצערי הרב, אין מבקר פנים.
אמנון כהן: אנחנו עובדים על זה עכשיו.
דוד אזולאי: זו פעולה חשובה.
אמנון כהן: יש פעולה חשובה?
דוד אזולאי: יש עוד כמה – אני אשמח מאד לפרט אם תרצה.
אמנון כהן: חברי הכנסת, אתם רוצים עוד - - -?
אורי מקלב: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש, אני גם-כן מצטרף - - -
דוד אזולאי: יש מבקר של המשרד לביטחון פנים - - -
יואל הדר: יש מבקר פנים - - -
אמנון כהן: לא, אנחנו אומרים שלאסיר אין למי לפנות.
יואל הדר: עורך-הדין הדר, אתה יודע שהפונקציה הזאת היא פונקציה שרק השב"ס לבדו צריך מבקר.
יואל הדר: כמעט בכל מוסד במדינת ישראל יש מבקר פנים, חוץ מהשב"ס.
יואל הדר: אתה יודע את זה טוב מאד.
אמנון כהן: אוקיי, חבר הכנסת מקלב, אתה בזכות דיבור.
קריאה: אפילו בצה"ל כבר יש.
קריאה: בצה"ל כבר יש.
דוד אזולאי: אפילו בצה"ל יש – טוב.
אורי מקלב: המבקר – מר שלמה שגב לא אחראי גם על שירות הביטחון?
דוד אזולאי: הוא אחראי, אבל זה לא מספיק.
אורי מקלב: זה לא תחום - - -? - - -
דוד אזולאי: צריך אדם מיוחד שעושה עבודה יוצאת מן הכלל, אבל זה לא מספיק – צריך מבקר אך ורק לשב"ס.
יואל הדר: יש, יש.
אורי מקלב: זה לא נציב קבילות - - -
אמנון כהן: חבר הכנסת מקלב, לנושא האישורים.
אורי מקלב: אדוני היושב-ראש תודה רבה, ואני מצטרף לדברי ההערכה שהרעפת על היושב-ראש הקודם, חבר הכנסת דוד אזולאי, - - -
אמנון כהן: קצת, קצת משבחו.
דוד אזולאי: זה לא על סדר היום.
אורי מקלב: זה היה מקצת - - -, וגם בנושא האסירים אנחנו רואים שהוא ממשיך לטפל – לא רק בתור היושב על כס היושב-ראש, אלא גם אחר-כך – כדבר שחשוב לו מאד, וקרוב אליו ואכפת לו ממצב האסירים ובתי-הסוהר.
אורי מקלב: חכמים אמרו:
אורי מקלב: "אין ממנים פרנס על הציבור אלא אם-כן קופת שרצים תלויה מאחוריו".
אורי מקלב: לכאורה, זו צריכה להיות סיבה לא למנות, אז זו סיבה כן למנות?
אורי מקלב: חכמים מסבירים שלפני שמתמנה פרנס לציבור; לפני שהוא נהיה חבר כנסת; לפני שהוא נהיה שופט; לפני שהוא נהיה עורך-דין בפרקליטות, הוא צריך קופת שרצים מאחוריו – הוא צריך לראות.
אורי מקלב: ללכת למקום של השרצים, להרגיש אותם – שהוא כבר היה שם, מאחוריו, הוא כבר ביקר שם.
אורי מקלב: הוא הרגיש מה זה לשבת 24 שעות בבית-מעצר, מה התנאים בכל המקומות האלה.
אורי מקלב: אנחנו לא יכולים להגיד שאנחנו לא כל-כך קשורים, ושאנחנו לא שולחים אנשים לכלא.
אורי מקלב: אנחנו מתקנים תקנות של בתי-הסוהר – כמה דברים שקשורים באופן ישיר לעציר עצמו, לבתי המאסר.
אורי מקלב: זה מגיע לפנינו, כאן, על השולחן הזה, ואנחנו מתקנים תקנות.
אורי מקלב: אנחנו רק שומעים את האנשים שמציגים בפנינו, ואנחנו לא מרגישים: לא חשנו, לא הרגשנו ולא ראינו את זה.
אורי מקלב: דברים כאלה, של שלילת חירותו של האדם – הדברים הכי חמורים שנעשים כלפי האדם – נעשים במסגרת המעצרים ובתי-הסוהר.
אורי מקלב: אנחנו יודעים באיזה תנאים – להרגיש פעם מה זה תא מעצר בבית-המשפט בירושלים - - -
אמנון כהן: אנחנו מבקרים שם.
אורי מקלב: אמורים לבקר.
אמנון כהן: יש לנו ביקור שם.
אורי מקלב: אנשים שנמצאים כמה שעות – מהבוקר, מביאים אותם מוקדם – והוא יכול להישאר עד שדנים במצבו - - -
אמנון כהן: במצבו או במצב חבריו?
אורי מקלב: במצב חבריו, בלי יכולת, כמעט, לצאת לשירותים – דברים נוראיים קורים שם.
אורי מקלב: אני לא מדבר על כך שלפעמים נמנעת מהם זכות אלמנטארית כמו הנחת תפילין ועוד.
דוד אזולאי: אוכל כשר.
אורי מקלב: חוץ מזה, אני אומר לשב"ס במאמר מוסגר: אנשים שמקבלים שחרור – אנשים נעצרו ל-24 שעות, ל-48 שעות, והובאו בפני שופט שהורה לשחרר אותם מיידית – לוקח ארבע, חמש, שש שעות עד שהם משתחררים.
אורי מקלב: זה לא היה פעם כשהנושא היה בידי המשטרה – השחרור היה מוקדם – הוא היה יכול לצאת מהחדר ולהשתחרר.
אורי מקלב: תהליך השחרור היום מחדר המעצר בבית-המשפט לוקח שעות רבות.
אמנון כהן: אולי הוא חוזר למקום שלו משם?
אורי מקלב: לא, הוא לא חוזר – גם אם הוא לא חוזר – אבל תהליך הבדיקה, ויכול להיות שהוא גם חוזר לשם, אבל עד שהוא משתחרר, אפילו מאותו חדר, התהליך הזה לוקח הרבה זמן, וזו שלילת חירותו של אדם לאחר שבית-המשפט שיחרר אותו.
אמנון כהן: פסק שישחרר אותו.
אורי מקלב: שישחרר אותו.
אורי מקלב: או שלא יעצרו אותו או שישחררו אותו.
אורי מקלב: הדברים האלה צריכים טיפול.
אורי מקלב: דרך אגב, אני לא הולך להרחיק עדותי עד לגויים, אבל יש פרק מאד נכבד בספר הביוגרפיה של מר רודי ג'וליאני, כאשר הוא שימש כראש התביעה של מדינת ניו-יורק –לפני שהיה ראש עיריית ניו-יורק – והוא מספר איך הוא העמיד עצמו בשני לילות בבתי המעצר של משטרת ניו-יורק כדי להרגיש, לפני שהוא נהיה התובע הכללי של מדינת ניו-יורק.
דוד אזולאי: אצלנו מגחכים על זה.
דוד אזולאי: אצלנו מגחכים כשאתה אומר את זה.
אורי מקלב: עכשיו לגופם של דברים:
אורי מקלב: אני שמח - - -, במיוחד כשיש יושבי-ראש נחרצים, אז טרם אקרא ואני אענה – מיד כשהמקומות המוסמכים, המקצועיים, שמעו שאנחנו רוצים לדון, הם הביאו את זה לידי פתרון וזה דבר חשוב.
אורי מקלב: אבל אני חושב שהנושא שאמרת – ואתם העלתם את זה כאן – הוא הנושא של מבקר קבוע לוועדת הפנים, לבתי-הסוהר – יש לזה משמעות מאד גדולה.
אורי מקלב: בעצם, אתה יודע שאחד הדברים הבסיסיים בנושא משגיחי כשרות, שזה נקרא "מבקרים", הוא לא חייב להיות כל הזמן.
אורי מקלב: הוא יכול להגיע למקום כשר כשהוא יוצא ונכנס.
אורי מקלב: אף-אחד לא יודע מתי הוא רוצה.
אורי מקלב: הוא לא צריך להיות – הוא יכול לבוא מתי שהוא רוצה – אבל ברגע שיודעים שכשהוא רוצה הוא יכול להיכנס, זה מספיק.
אורי מקלב: - - - יש לו סמכות ובקרה בעניין.
אמנון כהן: זו הרתעה.
אורי מקלב: זו בקרה שמרתיעה.
אורי מקלב: זו נקראת בקרה.
אורי מקלב: לפעמים זה יותר טוב מה-24 שעות שאתה נמצא – אתה עייף; הוא לומד את אורח החיים שלך, מתי אתה יותר ערני.
אורי מקלב: אני חושב שאנחנו כיום – גם כי אנחנו מדברים על 2012 – יודעים את הבעיות.
אורי מקלב: אנחנו יודעים כמה אנו דורשים זכויות אדם, וזה חשוב.
אורי מקלב: אנחנו יודעים שאם רוצים אמת, להעמיד ולשמור, על זכויות אדם, או שהתקנון שאנחנו מתקנים בישיבתנו הָרַבָּה פה – אנחנו יודעים שמחוקקים חוקים בנושאים האלה – אין שום סיבה: מי שאין לו מה להסתיר, לא צריך למצוא סיבה לעצור ולא להסכים לדבר כזה.
אורי מקלב: מכיוון שגם אם יש חששות שאולי חברי כנסת ויושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה – לא מדובר ב-120 חברי כנסת – ליושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה יש הרבה סמכויות.
אורי מקלב: העניין שיש אינטרסים, ואולי יש מישהו שיש לו עניין לבקר, ואכן יכולה להיות בעייתיות – לא צריך לברוח מהבעיה הזאת, ולהחליט שלא נותנים אישור כזה.
אורי מקלב: אלא, יש בעיה?
אורי מקלב: חושבים שיכולה להיות בעייתיות בעניין הזה?
אורי מקלב: כיוון שאמרתם: מלווה על-ידי פקיד מקצועי, שכל מה שנעשה זה לא צדקה מתחלקת בשתיים – אבל גם ביקור בתוך - - - יכול להיות.
אורי מקלב: אבל - - - שהדבר הזה לא צריך אותו, זו הפרדת רשויות הפוכה.
אורי מקלב: אם אנחנו רוצים הפרדת רשויות, אנחנו צריכים לראות שגורם הפיקוח זה הביקור.
אורי מקלב: ביקור חברי הכנסת היום הוא הליך יותר קשה, ארוך ומסורבל מאשר בן-משפחה שמבקר את האסיר.
אורי מקלב: אנשים יודעים שבאים לבקר.
אורי מקלב: לביקורים אין כמעט משמעות אמיתית, בשונה ממה שאנחנו רוצים כגורם פיקוח שבא לבקר.
אורי מקלב: לכן, אנחנו תומכים בהצעת החוק שלך - - -
אמנון כהן: אני רק שאלתי.
אמנון כהן: יכול להיות שלא צריך הצעת חוק.
אורי מקלב: לפי דעתי, זה היה צריך להיות הרבה יותר – ערכי יותר, שהיה מגיע - - -
אורי מקלב: מכיוון שזה נמצא, - - - פניות - - - שנעשה שנה שלמה על-ידי מכתב של יושב-ראש הכנסת ועוד – ליישם את זה מהר.
אמנון כהן: חבר הכנסת דב חנין, אתה רוצה להתייחס עכשיו?
אמנון כהן: אני גם רוצה לשמוע את המשרדים.
דב חנין: אני אומר בקיצור: - -
דב חנין: - - אני רוצה להצטרף לדברי - - -
דוד אזולאי: כן, עורך-הדין הדר – ככה, זו הבעיה – שידברו.
דוד אזולאי: שידברו, זה מה שאמרת.
דוד אזולאי: שידברו.
דוד אזולאי: - - -.
דוד אזולאי: זאת התחושה – תדברו אתם, ואנחנו נעשה.
יואל הדר: זה כבוד לחברי הכנסת.
אמנון כהן: עורך הדין הדר רוצה לשמוע את כל ההערות, ולענות אחד אחד.
דוד אזולאי: חכה.
דוד אזולאי: אני מאד מעריך את זה - - -
אמנון כהן: לזה הוא מתכוון.
אמנון כהן: הוא רוצה לענות, ואנחנו ניתן לו את כל הזמן שיענה – לא נפספס הערה אחת שלא קיבלנו עליה תשובה.
דב חנין: אני רוצה להצטרף לכל הדברים של קודמיי ולא לחזור אליהם.
דב חנין: אני רוצה לומר לגורמי המשרד לביטחון פנים שאני חושב שזה גם האינטרס שלכם, לחזק את הפיקוח הפרלמנטארי על מה שקורה בתחום בתי-הסוהר.
דב חנין: בסופו של דבר, הן למשרד לביטחון פנים והן לשירות בתי הסוהר אין רצון להסתיר או חס-וחלילה לעשות דברים – אתם רוצים שהמערכת שלכם תהיה שקופה.
דב חנין: בסך-הכול, אני יודע שגם בשירות בתי הסוהר – ואני אומר את זה במלוא הרצינות – נעשים מאמצים גדולים כדי להשתפר, כדי לשפר.
דב חנין: אני יודע שהמשרד לביטחון פנים, ביחד עם שירות בתי הסוהר, מקדם את חוק תנאי הכליאה הראויים, ההולמים.
דב חנין: לכן, אני חושב שגם אתם צריכים לתמוך ברמה העקרונית בזה שהפיקוח הפרלמנטארי יהיה מוסדר.
דב חנין: לגופו של עניין, אני חושב שהנושא הזה צריך להיות מוסדר בחוק.
דב חנין: אני לא חושב שאנחנו – אתה אדוני, כיושב-ראש הוועדה, או חבר הכנסת אזולאי – צריכים להיות במעמד של השר לביטחון פנים, שנותן לכם או לא נותן לכם את הסמכות הזאת.
דב חנין: אנחנו רשות נפרדת, עצמאית.