GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אמנון כהן: אני גם משבח את העבודה של המחלקה המשפטית של הוועדה, שלאחר כל התיאומים שעשו בממשלה הרי גם בוועדה יש מה להגיד.
אמנון כהן: אז גם בוועדה היו תיאומים ואני הנחתי את הצוות לעשות את זה כמה שיותר מהר.
אמנון כהן: למרות שיש לנו הרבה מאוד נושאים על שולחן הוועדה את הנושא הזה מאוד רציתי לסיים – קודם כל להתחיל ואז ונראה איך נסיים.
אמנון כהן: אני מברך שסוף סוף זה הגיע לשולחן הדיונים.
אמנון כהן: אנחנו מבינים שבגדול זה הולך להסדיר את כל נושא רישוי העסקים במדינת ישראל.
אמנון כהן: התהליך יהיה יותר מזורז ופחות בירוקרטי מהבחינה שהאזרח יידע מראש שאם הוא פותח עסק א', הוא נכנס לאתר האינטרנט, מגיש את הבקשה.
אמנון כהן: כבר משם הוא יודע מה הוא צריך למלא, איזה אישורים הוא צריך ומביא את הכול לעירייה, לאגף רישוי עסקים.
אמנון כהן: כך מתחיל תהליך מזורז, כמובן במידה והוא מילא את הטפסים והבקשה כראוי.
אמנון כהן: אני חושב זו בשורה לעם ישראל.
אמנון כהן: משרד הפנים, ידידי אשר שעמד על המדוכה, תגיד לנו ברמת המאקרו קודם כל ולאחר מכן ניכנס להיבטים הפנימיים.
גרנר: בוקר טוב.
גרנר: ראשית, אני חושב שמגיעה תודה לוועדה הבין-משרדית לרישוי עסקים עם כל נציגי משרדי הממשלה.
גרנר: הם ישבו ימים כלילות, העלו תקנות מורכבות המממשות את מה שהחוק אמר בגדול לגבי מספר תיקונים שדיברנו בחוק; אל"ף, מפרט אחיד.
גרנר: דבר שני, נושא היתר מזורז וקנסות בתחום זה.
גרנר: דבר שלישי, הקמת אתר אינטרנט של ממשל זמין, מפרט אחיד ברשות המקומית.
גרנר: מדברים על ועדת השגה שצריך להקים הן ברשויות המקומיות והן במשרדי הממשלה, ועמדות עיון הן במשרדי הממשלה והן ברשויות המקומיות.
גרנר: מדובר פה על מהפכה גדולה שאנחנו התחלנו אותה.
גרנר: כמובן שיש הרבה קשיים, הרבה התנגדויות וכמובן שהדברים האלו גם הועברו לידיעת הארגונים הכלכליים.
גרנר: את חלקם הם קיבלו ולגבי חלקם יש להם הסתייגויות שבטח יעלו פה ויציגו.
גרנר: ישבנו כמובן עם כל משרדי הממשלה בעבודת מטה, עם רשויות מקומיות, כל אחד העיר את הערותיו, גם משרדי הממשלה.
גרנר: כמובן שהדבר דורש עוד עבודה רבה מהסיבה הפשוטה שאנחנו צריכים עכשיו להיכנס לתחום המפרט האחיד, שנמצא כרגע במצב של בוקה ומבולקה.
גרנר: אנחנו צריכים לסדר את כל הדברים האלה ולשפר דברים נוספים.
אמנון כהן: כמה זמן ייקח המפרט האחיד?
אמנון כהן: זה הוא הלב של החוק והתקנות.
גרנר: המפרט האחיד הוא תהליך.
גרנר: קודם כל, שלב א' זה מה שיש, מעלים וחלק מהמפרטים האחידים כבר נכתבו.
גרנר: חלק ממשרדי הממשלה לא כתבו, למשל, משרד החקלאות שעדיין לא סיים את הנושא הזה.
גרנר: למשרד להגנת הסביבה יש מפרטים אחידים אך הוא עדיין לא פרסם.
גרנר: במשרדים אחרים אנחנו צריכים לעשות גם סדר, לפעמים יש סתירות.
אמנון כהן: אם יש סתירה , מה קורה?
גרנר: יש לנו רפרט, שלמעשה גייסו אותו בימים אלה לממשל זמין, איש מקצוע, הוא יושב מול החקיקה, מנתח את הדברים ורואה אם יש תקלות, סתירות או תוספות.
גרנר: כמובן שאנחנו נעבוד על הדברים האלה, נשפר ונסדר.
גרנר: זהו, אני אשמח שנתחיל להיכנס לתקנות עצמן, לתיקונים ונעבור אחד לאחד, סעיף-סעיף, כפי שאתם רוצים.
אמנון כהן: יש מישהו שמתנגד לתקנות?
ישראלה מני: אני.
ישראלה מני: אני מאיגוד לשכות המסחר ואנחנו כרגע מייצגים גם את קובי בר-לב ואת כל המגזר העסקי.
אמנון כהן: הבנתי שתיאמו אתכם, הכול היה בתיאום מרבי.
ישראלה מני: לגבי מה היה תיאום מרבי?
אמנון כהן: תיאום מרבי לגבי גיבוש - - -
ישראלה מני: אנחנו כמגזר העסקי פה עכשיו, גם בוועדה הקודמת עם היושב-ראש הקודם הצגנו.
גרנר: מי אתה?
חשאי עינב: חברת חשמל.
גרנר: חברת חשמל?
גרנר: אני עדיין חושב שאתם נמצאים במגזר העסקי, לא?
גרנר: אתם לא משהו נפרד במדינת ישראל, כמדומני.
ישראלה מני: הם מגזר עסקי?
גרנר: אני לא יודע מה הם.
גרנר: תלוי איך אתה מסתכל.
ישראלה מני: הם מגזר ציבורי.
קריאה: אם הם מגזר ציבורי אז יש להם משרד ממשלתי שמייצג אותם.
אריה ביבי: אדוני היושב-ראש, רק הבהרה לגבי ההערה שלו.
אריה ביבי: אם אתה מכין חוק - - -
אמנון כהן: זה לא חוק, אלו תקנות.
אריה ביבי: תקנות.
אריה ביבי: ואתה לא שואל את המעורבים, זה לא - - -
אמנון כהן: שואל.
גרנר: אגב, אני לא מסכים למה שהוא אמר מכיוון שאם תשאל את הגברת - - -
ישראלה מני: רגע, אשר, תן לי.
אריה ביבי: רק רגע, הוא מנהל את הישיבה, אם אתה רוצה לנהל את הישיבה צריך - - -
גרנר: צודק.
אמנון כהן: אשר בסדר.
ישראלה מני: אני רוצה להחזיר אותנו שנה-שנה וחצי אחורה.
ישראלה מני: בכל הדיונים – והיתה שקיפות מלאה בין הצוות הבין-משרדי לבינינו – עמדה אבן נגף מאוד מרכזית שקוראים לה "מפרטים אחידים".
ישראלה מני: לכולם ברור שהרפורמה הזאת, וגם עוד קובי, שהיה פה ב-2005, הבין שללא מפרטים אחידים – אין רפורמה.
ישראלה מני: צריך להבין שלפני כחצי שנה התקיימה ישיבה במשרד האוצר, בזמנו עוד עם חיים שני כמנכ"ל משרד האוצר, שבה למעשה נוכחנו לדעת שאנחנו רחוקים מהמפרטים האחידים מרחק של שנים.
ישראלה מני: זה לא עניין של חודשים.
ישראלה מני: כי מה שקורה כרגע, אפילו אם כל המשרדים יעבירו את כל המפרטים שלהם, צריך לעשות סוג של טיוב בין המשרדים ולהבין איפה יש חילוקי דעות בין המשרדים.
ישראלה מני: אדוני היושב-ראש, ברגע שימצאו את ההבדלים בין המשרדים, צריך לעשות דיונים בין המשרדים כדי להחליט מה מוציאים החוצה.
ישראלה מני: כלומר, אנחנו במרחק של שנים מהמפרטים האחידים.
ישראלה מני: זאת אומרת, שאנחנו הולכים פה לרפורמה שחלקה הרב תכביד על המשק – גם תכביד על המגזר הציבורי דרך אגב, גם על המשרדים אבל גם תכביד עם המשרד העסקי – מבלי שיש לנו את הדבר הבסיסי שלשמו הוקמה הרפורמה הזאת שזה המפרטים האחידים.
ישראלה מני: אז השאלה היא כרגע, אנחנו נתקדם בתקנות, נמשיך בצו רישוי עסקים שגם הועבר אלינו, אבל בפועל, המהות לא - - -
אמנון כהן: על הנקודה הזו התלבטתי עם הייעוץ המשפטי שלי בחדר, ישבתי ואמרתי: אנחנו נתקין ונאשר תקנות אבל אם אין מפרט אחיד ויבוא המשרד להגנת הסביבה על פי בחינה שלו – סתם אני הולך על משהו היפותטי – ויגיד: עובי הקיר של העסק צריך להיות 20 סנטים.
אמנון כהן: יבוא הכיבוי אש ויגיד: תשמע, מבחינה בטיחותית צריך 30 סנטים.
אמנון כהן: יבוא משרד הבריאות ויגיד: לא, 10 מספיק העיקר בריאות הציבור.
אמנון כהן: אז מי יכריע?
אמנון כהן: מי יכריע?
אמנון כהן: אני שואל: מי יכריע?
ישראלה מני: בדיוק.
ישראלה מני: אז חזרנו לבלגן.
ישראלה מני: חזרנו לבלגן הקודם רק עם יותר - - -
אמנון כהן: אני התלבטתי עם עצמי ולכן אמרתי: בוא נשים על השולחן, נתלבט ביחד ואז יגיד לנו אשר איפה עומד נושא המפרט האחיד ומי הרפרנט הזה של ממשל זמין ומה סמכויותיו.
אמנון כהן: אם כל אחד מתחפר בעמדתו שהעובי שהוא קבע הוא האחיד והוא הכי חשוב, מי יחתוך?
אמנון כהן: ראש הממשלה?
אמנון כהן: אני אומר את זה כי היה לי פה דיון בנושא תכנון ובנייה ואמרו שבנושא מסוים מטפל שר הפנים, אחר כך אמרו משרד המשפטים, ואם יהיה ויכוח ביניהם?
אמנון כהן: ראש הממשלה.
אמנון כהן: אז אם אנחנו ניתן את ההיררכיה ונדע בסוף – או תגיד לי: אמנון, תתחיל להתקדם בתקנות, לדיון הבא אני כבר מביא לך את המפרט האחיד ולכן נביא הכול ביחד.
אמנון כהן: אנחנו צריכים שזה סוף סוף יצא לדרך, כי איפה זה יתקע?
אמנון כהן: בסוף יבוא אזרח ולא יידע מה לעשות, למה?
אמנון כהן: כי ההוא יגיד לו: אני רוצה עובי כזה וההוא יגיד לו: אני רוצה עובי כזה.
אמנון כהן: לא הגענו להבנה אבל בואו נתקדם.
אמנון כהן: אני מצדיק את מה שאת אומרת.
אמנון כהן: אשר, בטח שתענה אבל בסוף.
אמנון כהן: אנחנו עדיין ברמת המאקרו, עוד לא נכנסו לתקנות.
אמנון כהן: חברת החשמל, בבקשה.
עידית בנאורי: בנושא של תקנות רישוי עסקים וחוק רישוי עסקים יש לנו הרבה מה לומר מכיוון שאנחנו מרובי עסקים.
עידית בנאורי: אנחנו גם עסקים גדולים, לצורך העניין, תחנות כוח, ואנחנו גם עסקים קטנטנים, כמו בית מנוחה או איזשהו מחסן או חניון.
עידית בנאורי: למרות שהיינו בקשר עם אשר גרנר, ואנחנו ביקשנו להיות מעורבים בכל התהליך, אנחנו לא עורבנו והופתענו לגלות שהיום יש דיון והחומר אפילו לא הופץ.
עידית בנאורי: כלומר, הנושא של השקיפות פה - - -
אמנון כהן: לא הופץ למי?
אמנון כהן: זה מופץ באינטרנט.
עידית בנאורי: לא הופץ לכל מי שעלול – לא נקרא לזה "להיפגע" – אבל להיות מושפע מהחקיקה הזו.
אריה ביבי: אדוני היושב-ראש, אתה תיתן לחבר הכנסת היחידי פה, חוץ ממך, לדבר?
אמנון כהן: כל הזמן, תוך כדי אפילו, מתי שתרצה.
אריה ביבי: לא, ניתן לה לסיים, אחר כך.
עידית בנאורי: יש כאן תיקון של סעיף שבעצם מכניס אותנו לתוך העניין, גם בהיבטים של תחנות הכוח, של קצובת תוקף רישיונות עוסק – שבכלל לא נתנה לנו הבמה – למרות שאנחנו כבר ניסינו לעשות את זה בתהליך - - -
אמנון כהן: איפה בתקנות?
עידית בנאורי: בתקנה מספר 20.
עידית בנאורי: התקנות האלה מפנות לצו משנת 2012, שרק אתמול ראינו אותו ויש כאן לדעתנו - - -
אמנון כהן: המדינה עובדת.
עידית בנאורי: המדינה עובדת וזה נהדר.
עידית בנאורי: אנחנו רוצים שיקלו עלינו בכל הנושא של הרישוי, העבודה מול הרשויות ושהדברים יעשו בצורה זורמת וקלה, אנחנו רוצים.
אמנון כהן: אנחנו נגיע לסעיפים הספציפיים ותגידי.
עידית בנאורי: אבל אנחנו חייבים לומר שאנחנו חושבים שנעשה כאן מהלך שהוא לא שקוף ולא מוסדר - - -
אמנון כהן: אבל אנחנו יושבים בוועדה עכשיו, הכול שקוף.
עידית בנאורי: כשלא ניתנה לי בכלל ההזדמנות לשבת לקרוא וללמוד את - - -
אמנון כהן: עכשיו את פה.
אמנון כהן: גם אני עכשיו קיבלתי, קורא ולומד.
אמנון כהן: הכול בסדר.
אמנון כהן: אנחנו נתקדם ונראה ונשתדל לבוא להבנות עד כמה שאפשר.
אמנון כהן: למעשה, התקנות בוועדה – אני לא יכול לדעת אם זה הגיע לכל בעל עסק – אבל התקנות הופצו לכל דכפין.
אמנון כהן: כל מי שרצה.
עידית בנאורי: אבל הצו לא.
אמנון כהן: הצו לא אצלי, הצו זה לא אולי.
אמנון כהן: זה משרד ממשלתי.
עידית בנאורי: נכון אבל התקנות האלה שולחות לצו שעוד לא אושר, מישהו דן בו?
עידית בנאורי: אני לא יודעת.
אמנון כהן: הממשלה סוברנית גם לקבל החלטות בדיוניה שלה, במחלקה שלה, במחלקה המקצועית.
אמנון כהן: הם מחליטים איזה סוג החלטות יבואו בצו, איזה בתקנות ואיזה בחוזר מנכ"ל.
אמנון כהן: אנחנו כרגע דנים בסוג של החלטות שהן תקנות שאנחנו צריכים לאשר.
אמנון כהן: בעקבות החוק שעבר כאן בוועדה צריך להתקין תקנות.
אמנון כהן: אבל אנחנו נשמע את ההערה הספציפית הנקודתית כשנגיע אליה וניתן את דעתנו.
אמנון כהן: אנחנו רוצים שהתקנות יאושרו בצורה כזו שהן יתנו מענה מידי.
אמנון כהן: אתה צריך לעבוד כבר עכשיו לדיון הבא, שיהיה קרוב מאוד, שבוע הבא, להביא את המפרט האחיד.
גרנר: אפשר?
אמנון כהן: תכף, חבר הכנסת ביבי יושב כאן, הוא היה גם ראש עיר ממונה שמכיר את הדברים מקרוב והוא ייתן את חלקו ותרומתו.
אריה ביבי: עד שנגיע לשבוע הבא יש כמה דברים ששייכים לשבוע.
אריה ביבי: סך הכול, מה אנחנו רוצים לעשות?
אריה ביבי: אנחנו רוצים לעשות תקנות על מנת שיקלו.
אריה ביבי: אני למדתי קצת, הייתי בכוחות הביטחון ולמדתי: ככל שאתה מביא דברים יותר פשוטים, יותר מובנים – זה מה שאנחנו צריכים.
אריה ביבי: לכן, אדוני, במטותא ממך, תשב עם חברת חשמל.
אריה ביבי: למרות שהיא גוף יותר קטן ממכולת, שב אתם.
אריה ביבי: נכון שאתה יושב רק עם הגדולים אבל גם חברת חשמל, שהיא קטנה מאוד, שב אתם ואם יש עוד גוף כזה - - -
אמנון כהן: לא, היא התכוונה עסקים קטנים בהיבט המסחרי.
אריה ביבי: אני חושב, אני יודע, אני מבין, תאמין לי.
אריה ביבי: אני יודע שאתה יושב רק עם הגדולים, בסדר.
אריה ביבי: אבל יש גם גופים בתוך אלה, כמו חברת חשמל וגופים אחרים שהם גדולים.
אריה ביבי: שב גם עם אלה וגם עם אלה על מנת להבין את הבעיות שהן ספציפיות לאותן חברות, חברות גדולות ואסור לנו לזלזל בהן.
אמנון כהן: מי יישב עם בעל הקיוסק?
אריה ביבי: כשאנחנו באים וקובעים בתוך התקנות – סתם דוגמה אני נותן את חברת חשמל, כי אני מדבר גם על חברות אחרות.
אריה ביבי: אדוני היושב-ראש, אנחנו אומרים להם: תשמעו, מהיום תתחילו כל 10 שנים, לא ניתן לכם רישיון, לצמיתות מה שהיה, ניתן לכם כל 10 שנים.
אריה ביבי: אני רוצה להגיד לך שיש ויה דולורוזה שחברה עוברת.
אריה ביבי: ויזה דולורוזה שאתה צריך ללכת לאחראים על הגנת הסביבה ואתה צריך ללכת למשרד התחבורה ולמשטרה ולהוא ולהוא, שזה לבד לוקח שבע שנים, שש שנים, יש מקומות ארבע שנים.
אריה ביבי: אם אני טועה תתקנו אותי אני פשוט זוכר את זה מהזיכרון.
אריה ביבי: למשל, אתה נותן לחברת חשמל 10 שנים.
אריה ביבי: פעם זה היה לצמיתות, עכשיו אתה מגביל אותם ל-10 שנים ואתה אומר:
אריה ביבי: כל 10 שנים תחדשו רישיון, כמו רישיון נהיגה.
אריה ביבי: אני אגיד לך למה לא.
גרנר: אבל זה המחוקק קבע.
גרנר: אתה קבעת את זה.
אריה ביבי: חבר'ה, דקה.
אריה ביבי: דרה תסבול אותי.
גרנר: אני מנסה להבין, אני לא רציתי לשנות.
אריה ביבי: תאמין לי, כשאתה תדבר אני אשב בשקט.
גרנר: לא, אתה אומר משהו שאתה ישבת כאן וקבעת.
גרנר: אתה קבעת יחד עם היושב-ראש הקודם.
אריה ביבי: בסדר, לכן אני אומר - - -
אמנון כהן: אתה רוצה לשנות את השנים?
אמנון כהן: שזה יהיה לכל החיים, לצמיתות?
אריה ביבי: לא רוצה לשנות.
אריה ביבי: אם אפשר היה לעשות לצמיתות זה היה מצוין, אבל אני רוצה - - -
אמנון כהן: אנחנו רוצים להפריט את חברת החשמל.
מיכל צברי דוד: זה החוק, זו הכנסת אישרה.
אריה ביבי: דקה, אדוני היושב-ראש, תרד לסוף דעתי.
אריה ביבי: אתה לא יורד לסוף דעתי ואתה יורה.
אמנון כהן: לא יריתי כלום.
אמנון כהן: התחמושת אצלי עדיין.
אריה ביבי: תשמע, אני אומר שאם הם ישבו אתם זה יכול לפתור לנו את הרבה בעיות בדרך.
אריה ביבי: אני לא נגד המחוקק, אני אומר:
אריה ביבי: המחוקק קבע 10 שנים - - -
אמנון כהן: אתה המחוקק.
אריה ביבי: אני אומר:
אריה ביבי: המחוקק קבע 10 שנים, כן?
אריה ביבי: בואו נבדוק איך ב-10 שנים אנחנו גם לא נשים להם קרשים בדרך.
אריה ביבי: זאת אומרת שלא יהיה מצב שרישיון אחד – רישיון ממשרד הבריאות לדוגמה, ייקח שלוש שנים, רישיון מהמשטרה שנתיים, רישיון מפה ארבע שנים, ואתה מגיע ל-10 נשים כשצריך להיות לך רישיון נקי.
אריה ביבי: וכל פעם חידשת את הרישיון ואתה צריך עוד הפעם.
אמנון כהן: 15 שנים.
אריה ביבי: יש 15 ויש גם 10, תלוי בגודל.
אמנון כהן: כן, אז אני אומר זה תנאי סביר.
אמנון כהן: מה עושים עסקים בעיר שכל שנה צריכים להביא רישיון?
אמנון כהן: מסכן האזרח, כל שנה צריך להביא.
אריה ביבי: אתה יודע מה?
אריה ביבי: בשביל זה אנחנו פה.
אריה ביבי: בשביל זה אנחנו צריכים לעשות רפורמה.
אריה ביבי: הרפורמה צריכה להטיב עם האזרח הפשוט או עם זה שיש לו עסק שאנחנו לא נטרטר אותו.
אריה ביבי: לא לבוא ולהגיד – סליחה, במטותא ממך – שחברת חשמל זה גוף כזה "קיוסק", לא נדבר אתו.
אריה ביבי: אני כן הייתי מדבר אתם, אלא אם אתה אומר - - -
אמנון כהן: בסדר, חבר הכנסת ביבי, הבינו.
אמנון כהן: אבל לגבי חברת החשמל, יש לי בדיוק מכתב על השולחן שאתם מטרטרים את האזרחים.
אמנון כהן: יש לי פה מכתב.
עידית בנאורי: אנחנו מטרטרים את האזרחים?
אמנון כהן: כן, רוצים להתחבר לחשמל, העבירו בקשה, שילמו את כל האגרות – במקרה כשהוא אמר חברת חשמל הוא הזכיר לי אז אמרתי: תביא את הפניה אלי אני בדיוק אמסור לכם שתטפלו בזה.
אמנון כהן: אזרח מסכן פנה אלי שחצי שנה הוא רוצה להתחבר לחשמל, היום-מחר, היום-מחר, חצי שנה.
אמנון כהן: לכן צריך לחדש להם רישיון כל חודש.
אמנון כהן: כמו שהם מטרטרים את האזרחים, כל חודש יבואו ויקבלו.
אמנון כהן: אשר, תענה ברמת המאקרו.
גרנר: ברשותכם, חבר הכנסת אריה ביבי והיושב-ראש, אני רוצה להסביר.
גרנר: ראשית, חברת חשמל כפופה לשר מסוים ואנחנו עובדים גם מול משרדי הממשלה.
גרנר: אז אל"ף, החומר - - -
אריה ביבי: אז אם אתה אומר ככה אז לא הבנת את מה שאמרתי.
גרנר: דקה, אני אסביר הכול, ברשותך.
אמנון כהן: קודם כל הוא אומר את העובדה, שהם כפופים לשר, מיניסטר.
גרנר: אני יושב גם עם ארגונים.
גרנר: לצורך העניין, אני טוען שהתקנות כן עברו אליהם, אבל עזוב, זה לא העניין.
גרנר: הנקודה היא במקרה הנוכחי חידוש רישיון וחשוב לומר שהוא שונה מאשר קבלת רישיון.
גרנר: אני פשוט אומר את זה לפורום.
גרנר: מה זה אומר?
גרנר: בקבלת רישיון זה באמת ויה דולורוזה עד שאתה מוציא ומקבל את הרישיון.
גרנר: בחידוש זה שונה.
גרנר: כך זה כתוב מהבחינה הזו.
גרנר: למה המחוקק החליט לקבוע תקופות קצרות יותר מצמיתות?
גרנר: מהסיבה הפשוטה, הוא קיבל רישיון לצמיתות, לעומת זאת כשנכנסו לתוך מפעל מצאנו שפשוט התחלפו הבעלים, התחלף המפעל הזה וזה בכלל לא אותו מפעל.
גרנר: לכן, יש פה איזשהו היגיון שהמחוקק קבע שהוא רוצה לקבוע זמנים ולא לתת יותר היתרי רישיון לצמיתות.
גרנר: אגב, הוא גזר את זה גם מהעולם, גם בעולם אין יותר רישיונות לצמיתות, נכון, תומר?
תומר רוזנר: נכון מאוד.
גרנר: אני מזכיר לך את הדברים.
גרנר: אני כרגע מייצג את המחוקק.
גרנר: אף על פי, אגב, שמשרד הפנים ומשרדי הממשלה התנגדו לביטול הצמיתות.
גרנר: אני אומר פה בקול רם: התנגדו.
אריה ביבי: אני לא דיברתי על זה.
אריה ביבי: אם אני הובנתי ככה אז אתה חי בסרט אחד ממה שאני.
גרנר: בסדר.
גרנר: אני רוצה עכשיו לתקן עוד משהו.
גרנר: נראה לי משהו לא תקין.
גרנר: מפרט אחיד היום – יש מפרט אחיד.
גרנר: התקנות היום של משרד הבריאות ושל המשרדים האחרים זה מפרט אחיד, צריך רק לסדר אותן.
גרנר: לכן אני לא רואה את זה כמו שציינה ישראלה מני.
אמנון כהן: אני רואה את זה ככה.
אמנון כהן: אשר, אני חיכיתי הרבה זמן לתקנות האלה, התקשרתי כל הזמן ומנהלת הוועדה הוציאה אינספור מכתבים למנכ"ל ולשר וביררה איפה עומדות התקנות.
אמנון כהן: הנושא חשוב, אבל אנחנו רוצים שזה יהיה מושלם.
אמנון כהן: כל עוד המפרט האחיד החדש לא יהיה מושלם, התיאום בין המשרדים, התקנות לא יוכלו להיכנס והטרטור ימשיך.
גרנר: ההפך, אם לא נעשה את התקנות אנחנו לא נוכל להתקדם.
גרנר: יש לתקנות חשיבות רבה בשביל לקדם את התהליך.
אמנון כהן: תוך כמה זמן המפרט האחיד יהיה בתקנות?
גרנר: אנחנו נסביר.
גרנר: אם ניכנס לתוך המערכת בצורה מסודרת נוכל להסביר את זה ואיך זה עובד, מפני שאי אפשר לקפוץ לפני.
גרנר: אני אומר: בואו נראה לכם איך אנחנו עושים את זה ואיך אנחנו בונים את זה בשביל להביא את כולם לקו האחרון.
אמנון כהן: פריימריז במרצ מחר, לא היום.
אמנון כהן: פרופסור ברוורמן, מה נשמע?
אבישי ברוורמן: כל עוד שאני רואה אותך – אני אמרתי: כל עם ישראל שרואה כהן כזה יושב - - -
אריה ביבי: אבל תראה, יש פריימריז ואני רגוע.
אמנון כהן: לא אצלך, יבוא יומך גם.
אמנון כהן: אני אעזור לך.
אריה ביבי: היתרון שלכם הוא שיש לכם מספרי ברזל.
אמנון כהן: אין שום דבר ברזל.
אריה ביבי: כמו בצבא.
אריה ביבי: אני זוכר כשהייתי בצניחות היה אחד בסדר, שניים בסדר - - -
אמנון כהן: השלישי, איפה?
גרנר: השלישי נפל.
אמנון כהן: השלישי לא הגיע.
אמנון כהן: טוב, אנחנו מתחילים לקרוא את התקנות, בבקשה, ותוך כדי ניכנס להסברים.
אמנון כהן: מי מתחיל לקרוא תקנות רישוי עסקים (הוראות כלליות)(תיקון) התשע"ב-2012?
מיכל צברי דוד: "בתוקף סמכותי לפי סעיפים 6א1(ג) ו-(ו), 6ב, 7א(ב), 7ג1(ב) ו-(ג)(3), 7ג2(א) ו-(ג), 7ג5(ג) ו-(ד), 13, 38ב ו-39 לחוק רישוי עסקים".
אמנון כהן: מה סעיפים?
מיכל צברי דוד: אני אקרא את כותרת ההסכמה ואחר כך אסביר.
מיכל צברי דוד: "לאחר התייעצות עם שר הביטחון לפי סעיף 29יא לחוק עם השר להגנת הסביבה, השר לביטחון הפנים, שר התעשייה המסחר והתעסוקה, שר החקלאות ופיתוח הכפר, ושר הבריאות לפי סעיף 7ג1(ב) לחוק, באישור שר האוצר לפי סעיף 7ג5(ד) לחוק ולפי סעיף 39ב לחוק יסודות התקציב, התשמ"ה-1985, ובאישור וועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת, אני מתקין תקנות אלה:"
אמנון כהן: כמה שרים הוא עבר?
מיכל צברי דוד: זו בדיוק הסיבה למה הבאנו את זה לפה אחרי שנה.
גרנר: ואני עוד צריך להיפגש עם בעל הקיוסק גם.
מיכל צברי דוד: קודם כל, אנחנו מבקשים להתקין את התקנות האלה מכוח חוק רישוי עסקים, כאשר ההפניה כאן היא להמון המון סעיפים קטנים בחוק רישוי עסקים, מאחר וכל סעיף עוסק בנושא אחר.
מיכל צברי דוד: יש את הסעיף הכללי של חוק רישוי עסקים שמדבר על סמכות שר הפנים להתקין תקנות.
מיכל צברי דוד: יש פה הפניה לסעיפים שמדברים על סמכות שר הפנים לאור תיקון 27 שעבר בכנסת שנה שעברה לקבוע את המפרטים האחידים, לקבוע את ההוראות, לקבוע את מסלולים עכשיו של ההיתר המזורז, לקבוע את כל אגרות ההשגה ואת הוועדות.
מיכל צברי דוד: לכן באנו ומאוד דייקנו בסעיף ההסמכה הזה וציינו את הסעיפים המפורשים בתיקון 27 שהסמיכו אותנו להתקין את התקנות האלה.
מיכל צברי דוד: זו הסיבה.
מיכל צברי דוד: אחר כך אנחנו רואים את הרשימה המאוד ארוכה של השרים שהתייעצנו אתם, כולל שר הביטחון וכולל שר האוצר, בשביל לקבל את האישורים שלהם.
אמנון כהן: למה צריך ביטחון ברישוי עסקים?
גרנר: סעיף 29, מפעלים ביטחוניים.
מיכל צברי דוד: בגלל שיש את התקנות האלה בנוגע למפעלים ביטחוניים, אז גם בשביל שלא ייווצר חלילה מצב שיבואו ויגידו לנו שלא קיימנו היוועצות הלכנו גם לשר הביטחון.
מיכל צברי דוד: באמת עברנו את כולם.
מיכל צברי דוד: זו אחת הסיבות שאין ספק, לקח לנו שנה להגיע עם התקנות לכאן.
מיכל צברי דוד: בסופו של דבר אנחנו מבקשים את אישור הוועדה כי ללא אישור כזה אין תקנות.
תומר רוזנר: אני מבקש רק להעיר שעל שולחן הוועדה הונחו מכתבי אישור וההתייעצות עם כל אחד מהשרים שמצוין כאן.
תומר רוזנר: עם חברי הוועדה מעוניינים, בהנהלת הוועדה מצוי עותק של כל אחד מהמכתבים, לרבות מכתב שר האוצר שהגיע הבוקר.
גרנר: הבוקר.
אמנון כהן: טוב ששמתי את זה על סדר יומה של הוועדה, אם לא זה לא היה מגיע.
אמנון כהן: בבקשה, תיקון תקנה 1.
מיכל צברי דוד: הייעוץ המשפטי, תגידו לי אם לעצור.
אמנון כהן: פה אני רוצה.
אמנון כהן: תתחילי להסביר לנו מה יהיה, זאת אומרת מה הן "הוראות לצד המפרט האחיד"?
מיכל צברי דוד: קודם כל, על פי תיקון 27 לחוק אנחנו נדרשים להתקין לכל סוגי העסקים מפרט אחיד, נותני האישור יצטרכו לבוא ולומר אלו תנאים הם דורשים מכל עסק.
מיכל צברי דוד: הוראות לצד המפרט האחיד הן לדוגמה מסמכים נוספים שצריך לבוא ולהוסיף, או למשל חקיקה.
אמנון כהן: אנחנו צריכים להגיע למצב שהאזרח קיבל א המפרט לגבי עסק שהוא רוצה לפתוח, אם זה מזנון, אם זה קיוסק, אם זה מכולת, לא חשוב מה.
אמנון כהן: אומרים לו: אם אתה רוצה לפתוח מכולת, להלן פירוט הדברים שאתה צריך להכין.
אמנון כהן: אבל אחרי זה, לא יבוא כל פקיד דהוא ויגיד: עכשיו תביא לי כך ועכשיו תביא לי כך.
גרנר: זה מעוגן בחוק.
אמנון כהן: פעם אחת?
אמנון כהן: טופס אחד, פעם אחת, אני יודע מההתחלה ועד הסוף מה אני צריך להביא ונגמר הסיפור.
אמנון כהן: אין פרשנויות.
אמנון כהן: אני רואה את זה היום בתכנון ובנייה גם.
אמנון כהן: גם ברפורמה שיש בתכנון ובבניה יהיה שאם אזרח רוצה לפתוח מרפסת, יהיה ברור לו מה הוא צריך למלא ולבדוק, אבל אחרי זה אין יותר דרישות.
אמנון כהן: לייעוץ המשפטי יש מה להגיד, לבודק התוכניות יש מה להגיד, למהנדס יש מה להגיד, לכולם.
אמנון כהן: תגיד פעם אחת ואל תטרטר את האזרח כל פעם.
מיכל צברי דוד: ולכן, אדוני, קבענו בחוק עצמו – שזה החוק שעבר – בסעיף 7(ג)(2), אחד, נותן האישור יצטרך לקבוע את התנאים מצד אחד, כמו: תשים שני כיורים, כיור אחד, מרחקים ודברים כאלה.
מיכל צברי דוד: בנוסף, הוא יצטרך לקבוע גם את כל המסמכים שהוא רוצה, מסמכי בקשה, מסמכים לפי - - - אחר.
אמנון כהן: זה המפרט האחיד, למעשה?
אמנון כהן: אתם עוד צריכים להכין את זה?
גרנר: חלק ישנו, חלק מהתקנות ישנן היום.
גרנר: אנחנו צריכים להשלים, לבדוק אם אין סתירות וכל הדברים האלה, אבל חלק ישנו.
אמנון כהן: אבל אם יש סתירה בין משרד כזה למשרד כזה, כמו שאמרתי כדוגמה לגבי קיר: הוא אמר 20 סנטים זה מספיק, השני אמר שחייבים 30 סנטים, מי יכריע?
אמנון כהן: זה יכול לתקוע את העסק, לתקוע את כל המדינה.
אמנון כהן: זו רק דוגמה, יכול להיות כל נושא מהותי אחר.
אריה ביבי: הכוונה האם יש לכם מפתח אחיד שאומר מ- עד, כך וכך צריך לעשות, מ-עד, כך וכך צריך לעשות, יש מפתח כזה?
אריה ביבי: זה מה שהיושב-ראש מנסה להגיד בשפה שלו.
גרנר: התשובה שלי היא שכל משרד ממשלתי, מבחינת האחריות שלו, צריך לקבוע את המפתח שלו, מפני שהסמכות היא של המשרד - - -
אמנון כהן: אני מבין אבל יש סתירה, יש סתירה בין משרד הגנת הסביבה לבין משרד הבריאות.
אריה ביבי: אתם צריכים להוציא מפתח שיחייב את כולם.
אריה ביבי: זאת אומרת שהאדם מקבל את זה, נניח אם אני פותח מכולת – אם אני לא מבין נכון אז תעיר לי - - -
גרנר: כן, התשובה היא כן.
אריה ביבי: האדם מקבל את זה, הוא יודע שבשביל לפתוח מכולת הוא צריך ללכת לאשר, ללכת לשמחה ולהוא ולהוא - -
אמנון כהן: לא צריך ללכת לאף מקום, הוא ממלא טפסים באינטרנט.
אריה ביבי: - - ואז הוא יודע שעם זה הוא סיים.
אריה ביבי: הוא בא אליכם לאחר כל החתימות האלה, הוא אומר: תיקח, יש לי מכולת.
מיכל צברי דוד: זו משמעות המפרט האחיד, זו המשמעות.
מיכל צברי דוד: זה מה שהיום אנחנו מנסים לקבוע.
גרנר: זו המשמעות.
גרנר: מה שאמרת כרגע, זו המשמעות.
אמנון כהן: לא אמרת מי מטפל כשיש מחלוקת.
אריה ביבי: בדיוק, אתה צודק.
אמנון כהן: זה מה שיתקע בסוף את הכול.
מיכל צברי דוד: אני אקפוץ קדימה.
אמנון כהן: רק תסבירי, לא צריך לקפוץ קדימה.
אמנון כהן: רק תגידי לי האם יש מנגנון כשיש מחלוקת בין שני משרדים או בין שני גופים, בין כיבוי אש לבין עירייה או בין משרד כזה או אחר, יש גוף שהוא – עד שיצא עשן – תוך שבוע מקבל החלטה?
אמנון כהן: תוך יומיים מקבל החלטה?
אמנון כהן: יש דבר כזה?
מיכל צברי דוד: אני אסביר.
אמנון כהן: יש מנגנון?
מיכל צברי דוד: רגע, אני אסביר.
אמנון כהן: אני לא רוצה שתסבירי לי.
אמנון כהן: כן או לא?
מיכל צברי דוד: יש מנגנון.
גרנר: יש.
ליאורה עופרי: יש מנגנון, יש מנגנון השגה.
מיכל צברי דוד: אני מנסה להסביר את המנגנון.
אמנון כהן: לא השגה, החלטה.
אמנון כהן: לא השגה.
אמנון כהן: להשיג, כולנו משיגים כל פעם, כל אחד מביא הערות ובסוף מישהו צריך להחליט.
גרנר: לשאלה שלך, חוץ מוועדת השגה, להערות שאתה מעלה יש גם נוהל מסודר כאשר יש סתירה בין לבין.
גרנר: יש קודם כל התדיינות בין משרדים.
אמנון כהן: כמה זמן זה יימשך, שנתיים?
אריה ביבי: זאת הבעיה.
גרנר: יש התדיינות בין משרדים, כאשר השיטה מדברת על כך שגם היום בכל דבר מגיעים עד רמת מנכ"ל כשיש ויכוח בין משרד למשרד.
אמנון כהן: כתוב בתקנות מי הגוף שהוא בר-סמכא בסוף?
אריה ביבי: אתם תוחמים את זה בזמן, או יש הדיינות ואז אתם אומרים לו: נגמור להתדיין ונבוא אליך?
אמנון כהן: אשר, באיזה סעיף מופיע שאם יש מחלוקת באים להכרעתו של מנכ"ל?
אריה ביבי: וכמה זמן זה ייקח?
אמנון כהן: קודם כל אם יש הכרעה כזו.
מיכל צברי דוד: קודם כל, אני רוצה פשוט להסביר את התהליך מאחר ואנחנו מבינים לאור ההערות שיש כאן אי בהירות מה נכנס לפני מה.
מיכל צברי דוד: מה שאנחנו רוצים לבוא ולומר הוא שהמטרה של התקנות האלה היא שמרגע שהן יפורסמו, תוך מספר חודשים – על המועדים אנחנו יכולים לדבר, אנחנו בהתחלה חשבנו תוך 30 יום מפרסום, אחר כך אמרנו, בעקבות דיוני הוועדה, אולי תוך שלושה חודשים.
מיכל צברי דוד: הכוונה היא שתוך, נניח, שלושה חודשים, משרדי הממשלה יצטרכו להעלות טיוטה, קודם כל טיוטה, של מפרט אחיד, כל אחד עם התנאים שהוא בא ומבקש, להעלות אותם לפורטל של ממשל זמין, לאינטרנט וזה יהיה פתוח להערות של הציבור.
מיכל צברי דוד: אז, במשך 45 ימים, הציבור, שזה כל מי שימצא לנכון, כולל משרדי הממשלה האחרים, כולם - - -
גרנר: וגם חברת חשמל.
אריה ביבי: אתה מתעקש להתעסק שלי, אה?
מיכל צברי דוד: זו חובה של משרדי הממשלה האחרים.
מיכל צברי דוד: כמו שהיום מתנהל לגבי תזכירים של הממשלה – שזה עולה לאינטרנט וכל הציבור רשאי ומשרד הממשלה מחויבים להתייחס להערות.
אמנון כהן: הלאה, התקדמנו.
מיכל צברי דוד: 45 יום, מקבלים את ההערות ואז יש - - -
אמנון כהן: שלושה חודשים, 45 יום, מה אחר כך?
אמנון כהן: עוד 120 יום?
מיכל צברי דוד: ואז יש למשרדי הממשלה 120 יום לדון באותן הערות שהם קיבלו.
אמנון כהן: ואחר כך?
מיכל צברי דוד: 120 יום.
מיכל צברי דוד: בעצם, באותם מועדים, כאשר משרדי הממשלה קיבלו הערות שבהן הם רואים שיש אי התאמה עם משרדי הממשלה האחרים לצורך העניין, הם צריכים, אחד, לבוא בדין ודברים עם משרדי הממשלה ולראות כיצד מיישבים את המחלוקות האלה.
מיכל צברי דוד: כמו שיש לך, עם כל הכבוד, בתזכירי חוק שבאים ומתדיינים עם משרדי הממשלה.
אמנון כהן: כמה תזכירי חוק – אם את רוצה אני אראה לך – ש-10 שנים לא מגיעים להסכמות?
אמנון כהן: אם את רוצה אני אראה לך עכשיו ארבע-חמש, עם מספר פ'.
אמנון כהן: הכול אני אגיד לך.
אמנון כהן: תעני לי תשובה: ישבתם, לא הגעתם להסכמות – מי מכריע?
גרנר: יש נוהל במשרדי ממשלה.
מיכל צברי דוד: יש נהלים בין משרדי הממשלה.
מיכל צברי דוד: יש נהלי עבודה בין משרדי הממשלה, כאשר ישנה איזושהי מחלוקת בין משרדי הממשלה באים ומוצאים את הפיתרון.