GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אריה ביבי: אני מתאר לי.
אריה ביבי: יש לך שלוש דקות, תשתדל לתמצת.
אחמד יונס: מזה הרבה זמן, בג'דיידה-מכר משתוללת אלימות מפחידה מאוד, מבעיתה, ואנשים חיים בפאניקה בג'דיידה-מכר.
אחמד יונס: היה רצח לפני 12–13 שנה של ילדה בת חמש בגן-חובה, שאנסו אותה וביתרו את גופה.
אחמד יונס: מישהו רצח את אשתו לפני ארבעת ילדיו והילדים התבוססו בדמה של אמם.
אחמד יונס: בשנתיים שעברו כמה מקרי רצח.
אחמד יונס: לפני שלושה שבועות נרצח תלמיד בית-ספר בן 12 בכיתה ו'.
אחמד יונס: שבוע לאחר מכן מישהו רצח את אמא שלו אצלנו בג'דיידה-מכר.
אחמד יונס: הנשים שלנו כבר הפכו למומחיות גדולות בעניין של הנשק – אוטומט, אקדח – כל לילה, הירי הוא עניין שבשגרה.
אריה ביבי: אדוני, בתור מנהל חינוך מה אתה עושה?
אריה ביבי: למשל, לקחת את כל כיתות י', י"א, י"ב, והקדשת פעמיים בסמסטר לחינוך ודברים כאלה?
אחמד יונס: סליחה, אדוני, זה לא על חשבון שלוש הדקות שלי, אבל שמעתי – אם כבר חינוך, אנחנו עשינו תהלוכות נגד אלימות, וכל התהלוכות האלה הסתיימו באלימות.
אחמד יונס: נאמנו נאומים ודיברנו, כתבנו כתבות – אין, אין, זה אבוד.
אחמד יונס: אני אומר – צריך התערבות אגרסיבית של הממסד, של המשטרה, של משרדי הממשלה – לשלב כוחות, ידיים, הכול.
חנין זועבי: התערבות רצינית.
חנין זועבי: לא אגרסיבית.
אחמד יונס: עבודה רצינית.
אריה ביבי: אוקיי, תודה.
אריה ביבי: אדוני, אני יושב-ראש, אתה תענה לי.
אריה ביבי: אני לא ממעיט בכבודה של חברת כנסת אבל היא יכולה לשאול.
אחמד יונס: ד"ר קייסר אנטון, מנהל המקיף אצלנו בג'דיידה-מכר עשה סקר בין תלמידיו, ושאל: אם משתוללת שריפה בבית שלך, מה הדבר הראשון שאתה מוציא מהבית, רוב התלמידים אמרו אקדח.
אחמד יונס: זה המצב.
אריה ביבי: באיזה גיל אקדח?
אחמד יונס: בני 12.
אריה ביבי: כי יש כאלה שיש להם גם טילי לאו, תלוי באיזה גיל.
אחמד יונס: גילאי י', י"א, י"ב.
אחמד יונס: מפקד משטרת עכו אמר בישיבה אצלנו במועצה לפני שלושה שבועות שבמקום לכל ישוב מהיישובים הבעייתיים האלה צריך חמישה רכבי סיור משטרתיים, בג'דיידה-מכר נגיד לבד, יש רכב לשישה ישובים: ג'דיידה-מכר, ג'וליס, ירכא, אבו סנאן, כפר יסיף וכל הסביבה.
אחמד יונס: לכן אנחנו אומרים – יש היום "פרוטקשן", יש חוסר אמון מלא בין התושב לבין הממסד, לא מאמינים לאף אחד.
אחמד יונס: אומרים לנו – תשתפו פעולה עם המשטרה, תעידו נגד זה וזה.
אחמד יונס: זה לא התפקיד.
אחמד יונס: אפילו אנחנו מאוימים.
אחמד יונס: אם נעיד, נקבל על הראש משני הצדדים.
אריה ביבי: משפט אחרון, כי עכשיו אתה עובר את השלוש דקות על חשבוני.
אחמד יונס: אני מבקש סליחה כי זה מאוד כואב, מעבר לשלוש הדקות, אנחנו סובלים ואני מייצג תחושות של ציבור שלם.
אחמד יונס: זה כואב, מה אני אגיד – אני לא יכול לתאר את זה במלים.
אחמד יונס: לכן, אני מזמין את כבוד חברי ועדת הפנים של הכנסת לבוא אלינו לג'דיידה-מכר או לכל ישוב באזור, לערוך שם ישיבה ולראות ולשמוע מהתושבים מה קורה – כי אנשים, בתי מסחר, משלמים "פרוטקשן" לבריונים, לחלאות האלה – סליחה על הביטוי.
אחמד יונס: ומה קורה?
אחמד יונס: צריך נוכחות משטרתית מסיבית – סיורים כל חצי שעה, הרתעה כפי שאמר חבר הכנסת זחאלקה – כולם יודעים מה צריך.
אחמד יונס: הרבה תקציבים.
אחמד יונס: דבר אחרון, ואני בזה מסיים .
אחמד יונס: מה אמר דוסטויבסקי?
אחמד יונס: זה החטא ועונשו.
אחמד יונס: מה זה, יש חטא ואין עונש.
אחמד יונס: יורים, יום לאחר מכן הוא אוכל אצל סעיד חומוס ופול בשוק של עכו.
אריה ביבי: ראש עיריית טירה, בבקשה אדוני.
מאמון עבד אלחי: אדוני היושב-ראש וחברי הכנסת הנכבדים, אני שמעתי את מנהל החינוך מג'דיידה-מכר ואני יכול להגיד שזאת התחושה הקשה של המגזר הערבי, של התושבים במגזר הערבי, בעקבות גל האלימות הקשה אשר לצערי הרב עובר במגזר הערבי, ואני יכול להגיד שלא כנסים ולא ישיבות ולא כל הרצון הטוב שבעולם, יכולים לפתור את הבעיה הספציפית של המגזר הערבי.
מאמון עבד אלחי: אני יכול להגיד היום שגם הנוכחות המשטרתית המסיבית לא יכולה לפתור את הבעיה כי יש רציחות – לצערי הרב – כמה מקרים שבוצעו קרוב או בסמוך מאוד לניידת של המשטרה או למחסום המשטרתי, ובכל זאת מי שביצע הצליח לחמוק מהמשטרה והוא היום ממשיך להסתובב, אני יכול להגיד בבטחה, הוא היום ממשיך להסתובב באופן חופשי בתוך היישוב טירה.
מאמון עבד אלחי: אני חושב שהגיע הזמן להגיד שהעבודה המשטרתית לא מניבה פירות ותוצאות, אנחנו לא רואים תוצאות.
מאמון עבד אלחי: אני יודע שיש רצון טוב של השר, יש רצון טוב של המפכ"ל, של מפקד המחוז, אני יכול להעיד שהרצון הטוב קיים אבל לצערי הרב, תוצאות בשטח אנחנו לא רואים.
מאמון עבד אלחי: עשרות רציחות אשר בוצעו, עם כמעט אפס גילויים.
מאמון עבד אלחי: כמעט אפס גילויים, וגם המקרים שהיו בהם גילויים, אני יכול להגיד שלא היה צריך משטרה גם בשביל לגלות.
מאמון עבד אלחי: אלה מקרים שהיו ברורים, ואפילו חלק – אני מדבר על היישוב טירה – חלק מסרו, הלכו והסגירו את עצמם למשטרה.
מאמון עבד אלחי: מה הפתרון?
מאמון עבד אלחי: אפשר להציף את טירה במאות שוטרים.
אריה ביבי: זה החלק שאתה ייצגת או החלק שלא ייצגת?
אריה ביבי: כי אתה עורך-דין, אני מבין.
מאמון עבד אלחי: אני לא עסקתי בפלילי, אני עסקתי באזרחי.
מאמון עבד אלחי: אני לא עסקתי בפלילי בכלל, אבל זה מניסיון החיים ומתוקף התפקיד.
אריה ביבי: אדוני, משפט אחרון.
מאמון עבד אלחי: אני יכול להגיד שצריך עבודה מאוד רצינית בתחום של המודיעין והחקירות, כי זה לא ייתכן.
מאמון עבד אלחי: עשרות רוצחים – כולנו מכירים, כל היישוב מכיר, כל המשטרה – ממשיכים להסתובב באופן חופשי בתוך היישובים שלנו, ואני אומר לכם היום שהם מצפצפים לא רק על המשטרה, גם מצפצפים על המדינה.
מאמון עבד אלחי: הם עוברים ליד המחסום המשטרתי, מבצעים את הרצח וממשיכים לדרך שלהם, ללא שום הפרעה.
מאמון עבד אלחי: ביישובים שלנו אנחנו לא יכולים לסבול את זה.
מאמון עבד אלחי: אני לא במקרה מדבר על רציחות כי אני גם חי את המציאות, אי-אפשר לגמור את האלימות ולסיים את האלימות.
מאמון עבד אלחי: אי-אפשר, אנחנו לא רוצים את הרמה הזאת אבל אנחנו לא מקבלים שרוצחים – שכולנו מכירים – מסתובבים באופן חופשי, ומחכים לרצח הבא.
מאמון עבד אלחי: מחכים לרצח הבא, ואפילו הם מצהירים ומסמנים מטרות, אדוני היושב-ראש.
מאמון עבד אלחי: הם מצהירים, מסמנים מטרות, וגם המשטרה יודעת על כוונות, אבל אין תוצאות.
מאמון עבד אלחי: צריך לשים את זה על השולחן באופן ברור.
מאמון עבד אלחי: תודה רבה.
אריה ביבי: איילת נאור, בבקשה.
איילת נאור: שלום, אני איילת נאור מארגון יוזמות, קרן אברהם.
איילת נאור: אני מנהלת מיזם שנקרא קשרי חברה ערבית משטרה, זה מיזם שפועל כבר כמה שנים, כשהתכלית של המיזם היא לטפל בשתי סוגיות שנוגעות לנושא הזה – ראשית, שיפור השירותים השוויוניים והאכיפה ביישובים הערביים; שנית – וזאת הנקודה שארצה להתייחס אליה יותר – הנושא של היעדר אמון בסיסי בין המשטרה לבין הציבור הערבי.
איילת נאור: ולמה אני מתכוונת?
איילת נאור: כל הדוברים כאן – ואלה דיבורים שאנחנו שומעים הרבה בזמן האחרון, וטוב שכך – מציינים את נקודת הזמן הקריטית הזאת מבחינת האלימות בחברה הערבית, והצורך באכיפה מוגברת, מסיבית, אקטיבית.
איילת נאור: אני חושבת שגם המשטרה – כשאנחנו מדברים על רמת ההצהרות ורמת הדיבורים – המשטרה לאחרונה, החל מהדרגים הבכירים ביותר – מרמת המפכ"ל, ואתה ציינת את זה, אדוני – יצאה בהצהרות לתעדוף הנושא של טיפול באלימות בחברה הערבית, וטוב שכך, ומנגד, גם המנהיגות הערבית, דרך המנהיגות הארצית וגם המנהיגות המקומית, עוסקת בנושא הזה גם בהצהרות, גם בעצרות, גם בהפגנות, וזה צעד מאוד מאוד חשוב.
איילת נאור: בעניין הזה אני חושבת שכולם מסכימים היום שזה ה-win-win גם של החברה הערבית, גם של המשטרה וגם של המדינה כולה.
איילת נאור: יחד עם זאת, יש איזשהו חסם אחד מאוד מאוד מרכזי שכדאי לתת עליו את הדעת, וזה החסם של האמון.
איילת נאור: כדי להגיע לפעולה אפקטיבית, מלאה, משמעותית, של אכיפה של המשטרה ומלחמה ומיגור של הפשע בחברה הערבית, נדרשת פה איזושהי פעולה משותפת.
איילת נאור: מה שאנחנו רוצים להמליץ ולהציע בעניין זה למשטרה אבל כמובן זה דורש גם שיתוף פעולה עם המנהיגות הערבית – לצד האכיפה הבלתי מתפשרת, להפעיל מדיניות של שיטור מוכוון קהילה.
איילת נאור: זאת אומרת, לא רק השוטרים הקהילתיים שנמצאים ביישובים אלא כמדיניות – שמופעלת במדינות אחרות שיש בהן מצבים דומים למקרה במדינת ישראל - שהמשמעות שלה הידברות שוטפת, ממוסדת, שמקפלת בתוכה גם דיווחיות של המשטרה – דיברו כאן על היעדר דיווחיות – אחריות ושקיפות בכל היישובים או ברוב היישובים הערביים, ובכך להתגבר על הפער הזה, שכל עוד הוא לא יגושר, של אי-אמון, ככל שהמשטרה תרצה לפעול וככל שהמנהיגות הערבית תרצה שהמשטרה תפעל, בשטח יהיו הרבה חסמים שלא יאפשרו את זה.
איילת נאור: תודה.
אריה ביבי: קובי אלון, בבקשה.
קובי אלון: שלום, נעים מאוד.
קובי אלון: אני מנהל המחלקה המוניציפלית במרכז השלטון המקומי.
קובי אלון: מרכז השלטון המקומי, בהובלת היושב-ראש שלנו מר שלמה בוחבוט, מזה כמה חודשים מוביל תהליך של דיון, של תוכנית שתמפה ותתמודד עם נושא האלימות ביישוב הערבי.
קובי אלון: רק בשבוע שעבר עשינו אירוע בעיר טירה שהנושא שלו היה לא רק ההתמודדות עם נושא האלימות בהיבט של האכיפה אלא בהיבט רחב יותר, בנושא של חינוך וחברה, כי אנחנו חושבים שזה לא רק בעיה של אכיפה אלא בעיה של תשתיות ביישוב הערבי, בעיה של טיפול בדברים שמעבר לשעות הלימודים.
קובי אלון: אנחנו הכנסנו את כל משרדי הממשלה – שזה כולל גם ביטחון פנים, גם משרד החינוך – לשולחן אחד אתנו, התקיים דיון השבוע ואנחנו מתכוונים לעשות תהליך שיהיה המשך של התהליך הזה, אז אנחנו מברכים על הדיון.
אריה ביבי: זה המשך ליותר מועצות?
אריה ביבי: ליותר ערים?
קובי אלון: לא, אנחנו מדברים על תוכנית שמבחינתנו היא כוללת את כל השלטון המקומי בהיבט של הרשויות הערביות.
אריה ביבי: חוץ מלדבר, נתתם להם משהו?
אריה ביבי: תקציבים?
קובי אלון: לתת, אנחנו לא נותנים כי אנחנו גוף שמייצג את הרשויות המקומיות, אבל בהחלט אנחנו מושיבים בשולחן אחד את המשרדים הרלוונטיים ואנחנו ביקשנו מהם לייצר תוכנית שתיתן מענה לנושא הזה.
קובי אלון: מעבר לזה, אנחנו גם מכניסים שזה כן עניין שיש לו משמעות תקציבית.
קובי אלון: היושב-ראש שלנו מוביל מהלך במפעל הפיס, מעבר לעניין של בניית מתקנים, להתעסק בנושא של חברה וגם תחזוקה של מתקנים, כשעד היום לא טיפלו בזה – תחזוקה של מתקנים, זו אחת הבעיות הקשות שאנחנו מבחינת הראייה שלנו כמרכז יודעים שיש בעיה לרשויות לתחזק אותם, כדי שיהיה לנער ולנערה מקום לפעול מעבר לשעות הלימודים.
אריה ביבי: ראש מועצת ג'ת, חאלד ג'רה, בבקשה אדוני.
אריה ביבי: שלוש דקות.
ג'רה חאלד: ג'רה חאלד, ראש מועצה מקומית ג'ת.
ג'רה חאלד: אדוני היושב-ראש, חברי כנסת נכבדים, כל הנוכחים, אני דוגמה חיה לאלימות שמשתוללת במגזר הערבי.
ג'רה חאלד: לפני שלושה חודשים נבחרתי לראשות המועצה ואחרי שבוע ניסו לחסל אותי ונוריתי ברגל שלוש יריות וביד ירייה אחת.
ג'רה חאלד: אושפזתי בבית-חולים במשך כמעט חודשיים.
דניאל בן-סימון: מתוך השלושה שאתה ראש עיר, חודשיים היית בבית-חולים?
ג'רה חאלד: כן.
ג'רה חאלד: הבחירות היו לפני שלושה חודשים.
אריה ביבי: אז אתה הרבה זמן ראש מועצה.
אריה ביבי: ..
אחמד יונס: אתה רואה למה אני לא רוצה להיות ראש מועצה?
ג'רה חאלד: דיונים וכנסים ודיבורים זה דבר טוב, אבל רק מעשים.
ג'רה חאלד: רק מעשים יתנו לבעיה הזאת להתחיל להיעלם.
ג'רה חאלד: אבל, המגזר הערבי הוא חלק מהמדינה, ואם חושבים במגזר היהודי שזה לא יגיע לשם, הם טועים בהחלט.
ג'רה חאלד: האלימות כלפיי היא על רקע פוליטי גרידא, והקבוצה הפוגעת מוכרת למשטרה היטב.
ג'רה חאלד: הקבוצה שפגעה בי ומנסה גם לפגוע ולשים מכשולים בעבודה של המועצה המקומית, היא פשוט קוראת תיגר על שלטון החוק, היא חבורה של עבריינים שרוצה להשתלט, בשבילה המועצה המקומית היא פרויקט כלכלי.
ג'רה חאלד: ולכן, זה מתחיל לחלחל ממקום למקום.
ג'רה חאלד: אני שמעתי שהרבה חברים תלו את החלק הגדול של האשמה במשטרה.
ג'רה חאלד: נכון, המשטרה לא עושה את עבודתה כמו שצריך.
ג'רה חאלד: נכון, אבל הראיה שהמשטרה – אם היא רוצה לעשות – היא יכולה, דוגמה מכפר ג'ת בשבוע האחרון.
ג'רה חאלד: בשבוע האחרון חלה הסלמה בלתי נסבלת במצב בכפר ג'ת.
ג'רה חאלד: ירו לעבר הבית שלי עוד פעם וירו לעבר האוטו של האח שלי, ושרפו את המכונית של האח שלי שמובילה ומסיעה אותי למועצה, והנה הנהג שלי יושב שם.
ג'רה חאלד: אז נפל האסימון לשר לביטחון פנים, התקשר אלי באותו יום ואמר לי: עוד שעתיים אני מגיע אליך הביתה, ואכן זה מה שקרה.
ג'רה חאלד: מאז שהגיע השר לביטחון פנים לכפר ג'ת ביום חמישי – אנחנו היום ביום שני – ארבעה ימים כפר ג'ת כמו מבצר צבאי, יותר מ-300 שוטרים, יותר מ-40 ניידות מסתובבות כל הזמן.
ג'רה חאלד: לכן, כשהמשטרה רוצה לעשות – היא עושה.
ג'רה חאלד: שכחתי להזכיר לכם מקרה באמת מעניין.
אריה ביבי: בזה אתה מסיים.
סרסור נאדר: מה אתה מציע, חאלד?
סרסור נאדר: לא סיפורים, מה אתה מציע?
ג'רה חאלד: מה אני מציע?
סרסור נאדר: כן, בשביל מה סיפורים?
אריה ביבי: חבר'ה.
אריה ביבי: אתה לא מנהל פה, גם לא קיבלת רשות דיבור.
ג'רה חאלד: במשטרה אמרו לנו – קצת סבלנות, אמרתי להם – קחו סבלנות כמה שאתם רוצים, אנחנו מוכנים לשתף פעולה עם המשטרה כל הזמן, ואני מכריז על זה קבל עם ועדה.
ג'רה חאלד: אנחנו הצבענו להם על שמות, ואתה בא אלי בטענות שאני אפתור את המצב?
אריה ביבי: אתה לא מפנה טענות אליו והוא לא אליך, הוא לא מנהל את הישיבה.
ג'רה חאלד: להיפך.
ג'רה חאלד: המשטרה, אנחנו רוצים לעזור לה.
אריה ביבי: חבר'ה, ביניכם אתם לא מנהלים דו-שיח.
ג'רה חאלד: משפט אחרון.
ג'רה חאלד: עד כדי כך, שלפני כמעט שבוע, בחור בגיל 20 מסתובב עם נשק ביום, בשעה 10:00 בבוקר, בבתי-קפה, עושה כמה סיבובים, הולך לקטנוע שלו והולך הביתה.
חנין זועבי: אין פחד.
אריה ביבי: סמאח, בבקשה.
אריה ביבי: את מלוד?
סמאח סליאמה אגבאריה: סמאח סליאמה אגבאריה, אני עובדת בלוד, רמלה ויפו, אני עובדת סוציאלית ואני מנהלת עמותת נע"מ – נשים ערביות במרכז.
אריה ביבי: נא לדבר בקצרה כי אנחנו רוצים שהמשטרה גם כן תדבר.
סמאח סליאמה אגבאריה: תודה.
סמאח סליאמה אגבאריה: אני רוצה לדבר על הפלח או על החצי הגדול של החברה הערבית, שזה הנשים, ועל רצח נשים, ואני רוצה להתחיל בלהקריא לכם את השמות של נשים שנרצחו באזור רמלה-לוד.
אריה ביבי: בנושא נשים ורצח נשים כבר היה דיון בכנסת.
סמאח סליאמה אגבאריה: אני לא הקראתי.
אריה ביבי: קראו את השמות, נסענו ללוד ולרמלה.
סמאח סליאמה אגבאריה: אני אוותר על החלק הזה.
אריה ביבי: וראינו גם את החברות שלך.
סמאח סליאמה אגבאריה: אני מאוד מקווה שהדיון הזה - - -
אריה ביבי: בואי תתמקדי בדיון הזה, אבל להתמקד בשלוש-ארבע שורות כי חלק מהדברים נאמרו כבר.
סמאח סליאמה אגבאריה: אוקיי, אז נתונים קצרים.
סמאח סליאמה אגבאריה: בשנת 2010 נרצחו 18 נשים, אנחנו טוענות שזה 20 – אני מדברת על ישראל כולה, נשים ערביות ויהודיות.
סמאח סליאמה אגבאריה: הנתונים הרשמיים מדברים על 18 נשים, ואנחנו מדברים על עוד שתי גופות שנמצאו.
סמאח סליאמה אגבאריה: חצי מהן נשים ערביות והחצי השני נשים יהודיות, וכבר יש פה בעיה.
סמאח סליאמה אגבאריה: אנחנו 17%, והרצח של נשים בישראל - - -
אריה ביבי: אני מאוד מכבד אותך, אבל אני רוצה להסביר לך דבר אחד.
אריה ביבי: בנושא נשים התקיים דיון בכנסת, נאמר מה שנאמר.
אריה ביבי: לא רוצה לחזור על זה.
סמאח סליאמה אגבאריה: אני רואה שההפרדה בין נשים לגברים מגיעה לכנסת, ויש לי בעיה עם זה.
סמאח סליאמה אגבאריה: מצד שני, אנחנו רואים שהנתונים של נשים שמתלוננות – אני מדברת על נשים ערביות – נשים שמגיעות להתלונן ולהגיד: יש לנו בעיה של אלימות בבית, ומגיעות למשטרה, הנתונים עולים כל הזמן.
סמאח סליאמה אגבאריה: ואני שואלת מה קורה פה.
סמאח סליאמה אגבאריה: מתוך עשרה מקרים של נשים יהודיות שנרצחו במדינת ישראל ב-2010, כולם פוענחו, מישהו משלם היום את המחיר.
סמאח סליאמה אגבאריה: מתוך עשרת המקרים של נשים ערביות, אחד פוענח.
אריה ביבי: סליחה.
אריה ביבי: תודה רבה, אמרת מספיק.
סמאח סליאמה אגבאריה: אני לא חושבת - - -
יפה שפירא: אנחנו מטפלים בנושא הזה.
אריה ביבי: זה לא המקרה שלנו.
אריה ביבי: אחרון הדוברים.
סמאח סליאמה אגבאריה: רצח נשים זה פשיעה, פשע בחברה שלנו - - -
אריה ביבי: אחרון הדוברים, ממלא-מקום ראש עיריית ג'לג'וליה.
סמאח סליאמה אגבאריה: אדוני.
אריה ביבי: את סיימת.
סמאח סליאמה אגבאריה: חבר הכנסת ביבי, אני רוצה בכל זאת עוד משפט.
סמאח סליאמה אגבאריה: אני לא מפריעה.
אריה ביבי: לא נשים.
אריה ביבי: משפט אחד אני מרשה לך.
סמאח סליאמה אגבאריה: מה הבעיה שלך עם נשים, אני לא מבינה.
אריה ביבי: התקיים דיון פה.
סמאח סליאמה אגבאריה: זה שהתקיים זה לא מספיק.
סמאח סליאמה אגבאריה: אני רוצה להגיד לך - - -
אריה ביבי: אני מאוד מכבד אותך, נגמר הדיון בנושא הזה.
חנין זועבי: אבל אדוני היושב-ראש, זאת גם אינדיקציה לתופעה.
אריה ביבי: כבר נגמר הדיון, חבל.
אריה ביבי: היה דיון בנושא נשים, הביאו את השמות, הביאו תמונות, הביאו הכול.
אריה ביבי: אני לא רוצה לקיים עוד דיון.
סמאח סליאמה אגבאריה: מישהו פה בעד הפרדה.
אריה ביבי: אין בעיה, יש פה מזכירות של ועדת הפנים, היא תרשום את נושא הנשים.
אריה ביבי: אם תרצו להעלות את זה עוד פעם, יבדקו את זה.
סמאח סליאמה אגבאריה: אולי אני אבוא לבית-שמש ואז תתייחסו.
ג'אבר ג'אבר: ג'אבר ג'אבר, ראש מועצת ג'לג'וליה.
ג'אבר ג'אבר: קודם כול, אני מברך את מי שיזם את הישיבה הזאת.
אריה ביבי: כולנו מברכים אותו.
ג'אבר ג'אבר: האמת – מוזר מאוד, ואני מאוד מתפלא.
ג'אבר ג'אבר: כשהעניין נוגע לאזרח יהודי – אלימות או פגיעה – תוך שעה-שעתיים מי שנגע בו, תופסים אותו, עוצרים אותו עד תום ההליכים, וזה מה שקרה בג'לג'וליה.
ג'אבר ג'אבר: לפני שנתיים, שלושה בחורים שתקפו אדם על חוף הים בתל-אביב – לא יצא אור השמש וכבר תפסו אותם, עצרו אותם וקיבלו את העונש שמגיע להם.
ג'אבר ג'אבר: אבל בג'לג'וליה, במקביל, שישה מקרי רצח – לצערנו הרב, המשטרה לא נקטה ולא עשתה את המאמץ המתאים על מנת שיעצרו או שיתפסו את הפושעים האלה, וזה מאוד מוזר.
ג'אבר ג'אבר: למה המשטרה פה פועלת בצורה אחת, וכשהעניין נוגע לאזרחים או לתושבים הערביים אנחנו כל הזמן רק מתלוננים, מתלוננים, והמשטרה – אין ראיות, אין עדים, אין, אין, אין.
אריה ביבי: נמצא פה תת-ניצב אפרים, הוא יתייחס לזה.
ג'אבר ג'אבר: כפי שסיפר קובי, לפני שבוע היה לנו כנס בטירה, ואחד המרצים, ד"ר אבו-עסבה, אמר – יש אלימות ויש פשיעה.
ג'אבר ג'אבר: אלימות – אנחנו כראשי רשויות, כמחנכים, כמנהלי מחלקות – אפשר להתמודד מול התופעה הזאת, אם זה בחינוך, אם זה בתרבות, אבל בפשיעה אי-אפשר כראש רשות או כמנהל מחלקה או אף אחד, אף תושב לא יכול להתמודד מול הפשיעה, אלא רק המשטרה.
ג'אבר ג'אבר: המשטרה היא היחידה שיכולה להתמודד ולעקור את הפשע, ובתוך המגזר הערבי כבר יש לנו את ארגוני הפשע.
אריה ביבי: אדוני, הגדרת את זה יפה.
ג'אבר ג'אבר: תודה רבה.
אריה ביבי: אחרון הדוברים, ראש עירייה או ראש מועצה – כפר קאסם?
סרסור נאדר: סרסור נאדר, ראש עיריית כפר קאסם.
סרסור נאדר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, קהל נכבד, עניין האלימות, באמת בשבועות האחרונים או בחודשים האחרונים זה עולה וצף במגזר הערבי, וגם במגזר היהודי, אבל רבות במגזר הערבי.
סרסור נאדר: אני רוצה להתמקד בארבע נקודות – לא רוצה לדבר על מקרים.
סרסור נאדר: דבר ראשון, המשטרה חייבת לעשות מה שמוטל עליה, חייבת לפצח מקרי רצח במגזר הערבי.
סרסור נאדר: לא יכול להיות שבג'לג'וליה נרצחים שישה אנשים בכמה חודשים, ואין פיצוח למקרה אחד.
סרסור נאדר: נרצח אצלי מורה מחנך, מעולם לא פגע בזבוב, ועדיין אין לנו קצה חוט.
סרסור נאדר: כשאתה מדבר עם ימ"ר מרכז, עונה לך אחד בשם עופר מועלם, נותן לך מילה מכאן עד השמים, זורק אותך מהמדרגות – אתה כראש עיר.
סרסור נאדר: שנית, יש להשקיע ולהביא תקציבים.
סרסור נאדר: השקעה בחינוך בכל סוגיו – אם זה חינוך פורמלי וחינוך לא פורמלי – בתשתיות, בדיור, לרבות בהרחבת תוכניות המיתאר, זוהי זכות בסיסית לילדים ולבנות שלנו לחיות.
סרסור נאדר: ילד שלי יורד לפתח-תקווה, רואה את התשתיות – משתגע, חוזר אלי בוונדליזם, אז אנחנו, גם מגיע לנו מה שמגיע לאנשי פתח-תקווה.
סרסור נאדר: אם הממשלה תשכיל לדעת וישקיעו בארבע הנקודות שהזכרתי, אני אומר לך אדוני היושב-ראש, האלימות במגזר תרד פלאים.
אריה ביבי: תודה רבה לך.
אריה ביבי: זהו.
אריה ביבי: המשטרה, אחר כך אני מסכם.
אריה ביבי: תנ"צ אפרים, תחליטו מי מביניכם יציג.
ג'מאל זחאלקה: סמי אבו שחאדה, חבר מועצת העיר תל-אביב – לא פחות מראש עיר.
אריה ביבי: בקצרה, בבקשה.
סמי אבו שחאדה: סמי אבו שחאדה, חבר מועצת העיר תל-אביב-יפו ואני רוצה לדבר על המקרה שהיה ביפו ביום שישי האחרון, בערב חג המולד, שבו נרצח יושב-ראש העמותה האורתודוכסית, חבר טוב – אנחנו שנים ביחד – מר גבי קאדיס - -
אריה ביבי: "אללה ירחמו".
סמי אבו שחאדה: - - שהוא רואה-חשבון מצליח והוא עורך-דין, ואין לו שום קשר לא לפשיעה ולא לפושעים, והוא נרצח בסוף תהלוכת חג המולד כאשר היו מאות אנשים ברחוב – לא בחושך, לא במקום שאף אחד לא ראה, עם מאות אנשים, בשעות ערב, וזה היה בערב חג המולד.
אריה ביבי: יש חשודים, ואת זה גם ראינו הרבה בטלוויזיה.
סמי אבו שחאדה: אני אומר את זה כדי לדבר על הדבר הכי בסיסי שמשטרה צריכה לעשות והיא לא עושה.
סמי אבו שחאדה: אצל הפושעים ביפו אין תחושת הרתעה בכלל.
סמי אבו שחאדה: הפושעים עובדים כאילו אין משטרה במדינה, וזה לא עניין שביניהם, בין הפושעים זה נגמר – יש את כל מה שכולנו מכירים, משפחות, זה כבר סיפור ישן – ויש שם אוזלת-יד מזעזעת, אנחנו מדברים פה על יושב-ראש העמותה האורתודוכסית שאין לו קשר לעולם הזה, והדברים לא בחושך, כי הפושעים, מבחינתם אין משטרה.
סמי אבו שחאדה: זה משליך על האנשים הנורמטיביים.
סמי אבו שחאדה: האנשים הנורמטיביים היום ביפו גם לא יפנו כדי להתלונן במשטרה – כי גבי קאדיס התלונן במשטרה, וגם סגנו, המורה שלי לשעבר, מר פיטר חבש, התלונן במשטרה.
סמי אבו שחאדה: כשזרקו רימון הלם על הבית שלו הוא התלונן במשטרה, וכשתקפו אותו פיזית בכנסייה הוא התלונן במשטרה, וכשהציתו לו את הרכב התלונן במשטרה, וכלום לא קרה בעניין הזה ובסוף הוא גם נרצח.
סמי אבו שחאדה: אז האנשים ביפו – הנורמטיביים – לצערי הרב, לא פונים היום למשטרה, פונים לראשי ארגוני הפשע שהם אלה שידאגו לביטחונם האישי.
סמי אבו שחאדה: אנחנו נמצאים במקום שהביטחון האישי של בני-אדם נורמטיביים, שאין להם שום קשר לפשיעה, נפגע, בגלל אוזלת-היד שמגלה המשטרה פה ביפו וגם במקומות אחרים – אני מכיר יותר טוב את יפו – אנשים נאלצים, נאלצים בעצמם להגיע למקומות שאף אחד מהם לא היה מגיע לפני כן למקומות האלה.
סמי אבו שחאדה: ואני מקווה, התיק הזה של החקירה – אומרים שהוא כן יתקדם והוא לא ייסגר כמו עשרות התיקים שנסגרו ביפו בשנים האחרונות, תיקים של רצח שאף אחד מהפושעים לא נמצא מאחורי סורג ובריח ומסתובב חופשי בינינו.
אריה ביבי: המשטרה.
אריה ביבי: מי החלטתם שידבר?
סנ"צ אביעד סוהר: אדוני היושב-ראש, קודם כול אנחנו מקדמים בברכה את קיומו של הדיון הזה, כמו גם קיומו של הדיון הקודם בוועדת הסמים.
סנ"צ אביעד סוהר: אנחנו רוצים לומר שגם השר לביטחון פנים וגם מפכ"ל המשטרה מכירים בחשיבות הנושא ומציבים אותו גבוה מאוד בסדר העדיפויות הארגוני.
סנ"צ אביעד סוהר: לראיה, לדיון הזה נשלח נציג רם-דרג בדמותו של ראש חטיבת החקירות.
אריה ביבי: אמרנו לעניין, לא דיבורים.
סנ"צ אביעד סוהר: אני לא רוצה להסתתר מאחורי נתונים אבל דווקא הנתונים שלנו מציגים ירידה יחסית בשנת 2011 הן בהיקף האירועים – גם אירועי ירי, גם אירועי רצח – והן באחוז של האירועים מכלל האירועים בארץ, אבל אני אשטח ממש בקצרה מספר פעולות שנעשו ושאמורות להיעשות בזמן הקרוב, שלטעמי נותנות מענה מיטיבי לתופעה.
סנ"צ אביעד סוהר: הדבר הראשון הוא שבמהלך שלוש השנים האחרונות נערכו שלושה מבצעים רחבי-היקף וארוכי-טווח לאיתור אמצעי לחימה, בדגש על המגזר הערבי.
סנ"צ אביעד סוהר: במהלך המבצעים האלה נתפסו מאות חשודים, הרבה מאוד אמצעי לחימה שנתפסו, והוגשו כתבי-אישום בנושא הזה.
סנ"צ אביעד סוהר: מעבר לכך, הופעל מספר גדול של סוכנים משטרתיים בתחומים של אלימות, של אמצעי לחימה וסמים.
סנ"צ אביעד סוהר: כשליש מהמופללים, למעלה מ-150 איש, הם מקרב המגזר הערבי.
סנ"צ אביעד סוהר: זה בשנת 2011 בלבד.
סנ"צ אביעד סוהר: המשרד לביטחון פנים ומפכ"ל המשטרה מקדמים תוכנית לשיפור השיטור במגזר הערבי.
סנ"צ אביעד סוהר: במסגרת התוכנית הזאת אמורים להתווסף כ-1,800 תקנים לתחנות המשטרה, שבהם מובהקות למגזר הערבי, ובהחלט התמונה אמורה להשתנות לפחות בהיבט הזה.
אריה ביבי: תחזור עוד פעם על המספרים כי אני לא רואה שהאוצר הולך להוסיף 1,800 תקנים.
אריה ביבי: מאיפה המספרים האלה?
סנ"צ אביעד סוהר: יש לי עוד מעבר לכך.
סנ"צ אביעד סוהר: מעבר ל-1,800 התקנים - - -
אריה ביבי: מאיפה הם באים?
סנ"צ אביעד סוהר: אני יכול לומר שזה בתוכנית שלנו במשטרה, במסגרת התוכנית הרב-שנתית לשנים הקרובות – כ-1,800 תקנים.
ג'מאל זחאלקה: מה זה השנים הקרובות?
ג'מאל זחאלקה: כמה שנים?
סנ"צ אביעד סוהר: התוכנית הרב-שנתית היא לחמש שנים.
סנ"צ אביעד סוהר: אני מניח שבמהלך חמש שנים כבר נראה את זה מתהווה לאט-לאט.
אריה ביבי: כנראה שאנחנו תמימים – גם אתה וגם אני – אגיד לך מאיפה התמימות שלנו נובעת.
אריה ביבי: שאנחנו יודעים לתכנן אבל מי שנותן את התקציב ומי שנותן את האנשים – אני יכול להגיד שבשנים הקרובות יתווספו למשטרה 500 תקנים או 5,000 תקנים, או 500,000.
אריה ביבי: השאלה אם מישהו אמר שמאחורי התקנים האלה יש גם גיבוי תקציבי.
סנ"צ אביעד סוהר: יש לי תוכנית של אגף התכנון במשטרה – כמובן, אני מניח שזה יהיה תלוי-תקציב – אבל מעבר לכך זה כבר בשלבי יישום מתקדמים.
סנ"צ אביעד סוהר: אני יכול לומר דבר נוסף.
סנ"צ אביעד סוהר: יש כוחות שאנחנו מכנים אותם "אורגנים".
סנ"צ אביעד סוהר: על-פי התוכנית, אדוני היושב-ראש, היו אמורים לקום 14 אורגנים, כל אחד מהם מונה 59 תקנים של אנשי משטרה ממגזרי האח"מ והאג"מ.
סנ"צ אביעד סוהר: כל התקנים האלה למעשה אמורים להיות מופנים לתחנות במגזר הערבי, פשוט לשיפור השיטור במגזר הערבי.
סנ"צ אביעד סוהר: שלושה מהם כבר הוקמו.
אריה ביבי: אפי, התוכניות האלה מגובות בתקציב או לא?
אריה ביבי: כן או לא?
סנ"צ אביעד סוהר: כן.
אריה ביבי: עזוב, אל - - -
סנ"צ אביעד סוהר: התשובה היא כן.
תנ"צ אפרים ברכה: אדוני היושב-ראש, זה כבר בהליך יישום.
אריה ביבי: זה מגובה עם תקציב מול האוצר?
תנ"צ אפרים ברכה: כן.
אריה ביבי: בבקשה, אם אתה אומר לי שזה מגובה עם תקציב - - -
תנ"צ אפרים ברכה: מגובה לגמרי.
תנ"צ אפרים ברכה: זוהי תוכנית חומש.
תנ"צ אפרים ברכה: נכון שזאת תוכנית חומש, אבל לגבי האורגנים האלה, דווקא השר והמפכ"ל החליטו לשים את מלוא כובד המשקל, אדוני, וכנראה שזה ייושם כבר בשנת 2012.
תנ"צ אפרים ברכה: זו התוכנית, לגבי כל 14 האורגנים, כאשר כבר שלושה אורגנים הוקמו: בעיירות, ביישובים ערביים.
סנ"צ אביעד סוהר: למעשה, אדוני היושב-ראש, שני אורגנים מונים 59 כל אחד, כבר הוקמו בטייבה ובנצרת, ואורגן נוסף בתחנת עיירות שהוא מונה 108 שוטרים.
סנ"צ אביעד סוהר: אלה כבר הוקמו.
סנ"צ אביעד סוהר: עד סוף השנה, כפי שאמר חברי, אנחנו אמורים לראות את היישום המלא שלהם.
סנ"צ אביעד סוהר: מעבר לכך, נערך פיצול בהחלטת פיקוד המשטרה והמשרד לביטחון פנים.
סנ"צ אביעד סוהר: פוצל המחוז הצפוני לכדי שני מחוזות – והכול בתוספת תקנים פנימית, במשחק פנימי של תקנים – מה שאומר שיש פה שני מחוזות שמטפלים למעשה בשטח של המחוז הצפוני.
חנין זועבי: אדוני היושב-ראש, אנחנו שמענו את זה בעבר.
אריה ביבי: גברתי, אני יודע ששמענו את זה בעבר.
אריה ביבי: הרי דיברנו על כך שאנחנו רוצים מעשים, ואני אתן לך דוגמה לחוסר מעשה.
אריה ביבי: קח את עכו – עיר מעורבת שבשנת 2001, לפני עשר שנים, התקן היה 140 איש.
אריה ביבי: היום, התקן 136 וחצי, והתקן הזה למשל הוא אפילו לא מלא, המצבת עומדת על 131.
אריה ביבי: איך תסביר את זה?
אריה ביבי: אתה מצד אחד מספר לי על אורגנים, מצד שני אתה רואה עיר מעורבת – שצריכה אנשים – ובמקום שיהיה לה לפי התקן, היא עומדת מתחת לתקן.
תנ"צ אפרים ברכה: אדוני היושב-ראש, קודם כול, במסגרת השינוי של המחוזות, הקמת המחוזות, הוקמו גם שתי יחידות מרכזיות – במחוז חוף ובמחוז צפון – כאשר הייעוד, בין התפקידים של היחידה המרכזית במחוז חוף, לטפל גם בעכו, לטפל טיפול אפקטיבי בפשיעה שם במחוז.
אריה ביבי: אפי, סליחה שאני מקשה כי אני מכיר את המשטרה – קצת, יומיים הייתי.