GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אמנון כהן: מבחינתי, זה אותו דבר.
אמנון כהן: מה לגבי ההערה המהותית?
גלעד ארדן: אני מדבר על הסיפה של סעיף קטן (ג).
גלעד ארדן: זה גם חוזר על עצמו בהמשך.
גלעד ארדן: כתוב פה, שהחלטתו של בית המשפט לעניינים מנהליים תהיה סופית.
גלעד ארדן: זאת אומרת, אנחנו מדברים על ערכאה ראשונה, למעשה.
אמנון כהן: אבל הבחירות בפתח.
אמנון כהן: איך ניתן עוד ערעור ועוד ערעור?
גלעד ארדן: אני רק מציג את הדברים.
גלעד ארדן: חוק יסוד השפיטה הוא חוק יסוד, שהוכר בפסיקה כהוראה שהיא על חוקית, והוא קובע בסעיף 17 שעל ערכאה ראשונה תמיד תהיה זכות ערעור, או ברשות או בזכות.
גלעד ארדן: במקרה הזה יש חשש שהסעיפים המוצעים מתנגשים עם ההוראות של חוק יסוד השפיטה.
אמנון כהן: מה אתם אומרים?
אמנון כהן: האם בחנתם את זה עם היועץ המשפטי לממשלה?
אמנון כהן: זה בגיץ?
גלי בן-אור: בחנו את הנושא בעצמנו, וגם בחנו אותו ביחד עם הייעוץ המשפטי של הוועדה.
גלי בן-אור: אכן במספר נושאים מסוים נכתב כר בחקיקה, שההחלטה של בית המשפט היא סופית.
גלי בן-אור: זה נוסח קצת ישן, שהכוונה שלו היא למנוע ערעורים נוספים, כפי שגם היו"ר ציין.
גלי בן-אור: במטריה של בחירות יש חשיבות להגיע להחלטה סופית ומהירה.
גלי בן-אור: אי אפשר למתוח את הבחירות.
גלי בן-אור: אי אפשר לעכב את הבחירות.
גלי בן-אור: אנחנו מודעים לבעייתיות המסוימת בכך שלכאורה אנחנו קובעים החלטה סופית ולא קובעים מסלול ערעור.
גלי בן-אור: יחד עם זאת, הפרשנות שלנו לסעיף 17 לחוק יסוד השפיטה היא, שבמקרים בהם ניתן לעתור על ההחלטה – בהתאם לבג"צ חירות, שדן בנושא הזה של קביעת הוראת סופיות, של החלטה של ועדת הבחירות המרכזית, ואמר: " על אף הוראת הסופיות תמיד ניתן לעתור לבג"צ".
איילת פישמן: ועותרים גם, אגב.
גלי בן-אור: ההתלבטות שלנו היתה כזו: מצד אחד מדובר במטריה המחייבת מהירות ולוח זמנים מאוד קצר.
גלי בן-אור: מצד שני, במיוחד בסעיף הזה, שהוא סעיף סל לכל ההחלטות, שבחלקן הן החלטות מאוד קטנות אך בלוחות זמנים מאוד מהירים, לא חשבנו שנכון לייצר מסלול ערעור ישיר וגם לא רשות ערעור, כפי שהוצע על ידי הייעוץ המשפטי של הוועדה.
גלי בן-אור: הסברנו להם, שאנחנו מודעים לבעייתיות המסוימת, אבל אנחנו חושבים שמתן אפשרות לעתור לבג"צ מאפשרת את המסלול הזה ועונה על הצורך של סעיף 17.
אמנון כהן: מי שירצה, ישתמש בזה.
גלי בן-אור: הרעיון בסעיף 17 לחוק יסוד שפיטה אומר כך: כאשר אדם פונה לבית משפט ושוטח בפניו טענותיו ובית משפט לא נענה לו, צריך לייצר לו עוד ערכאה שהוא יוכל לפנות אליה.
גלי בן-אור: שופטים הם בני אדם, וגם הם יכולים לטעות לפעמים.
גלי בן-אור: הם יכולים לא להבין את הטיעון, כפי שאותו אדם טען אותו.
גלי בן-אור: לכן, צריכה להיות עוד ערכאה שבה הוא יכול להעלות בפניה את טיעוניו.
גלי בן-אור: האפשרות לעתור לבג"צ מספקת את הצורך הזה.
גלי בן-אור: היא לא מספקת אותו כדרך המלך, אלא רק במקרים בהם יש חשיבות מיוחדת, כאשר באמת עניין מהותי נפגע ואדם רוצה בכל זאת לנסות ולהעלות את טענותיו בפני ערכאה גבוהה ביותר.
אמנון כהן: האם הוא יוכל להעלות זאת?
גלי בן-אור: הוא יוכל.
גלעד ארדן: במקרים חריגים.
גלעד ארדן: זה לא ערעור רגיל.
אמנון כהן: אבל אנחנו נמצאים בסיטואציה מסוימת.
גלעד ארדן: אני אומר, שעתירה לבג"צ נותנת מענה מסוים, אבל היא לא נותנת מענה שלם.
אמנון כהן: האם אתה מציע שתהיה עוד ערכאה?
גלעד ארדן: אנחנו הצענו לנציגי הממשלה, שיהיה ערעור ברשות לבית המשפט העליון.
גלעד ארדן: זאת אומרת, ששופט אחד של בית המשפט העליון יוכל להחליט, האם להתיר את הערעור או לא.
גלעד ארדן: היום כאשר פונים לבג"צ, שלושה שופטים צריכים לדון ולהחליט האם לדחות את העתירה או לא.
אמנון כהן: לפחות שהוא יקבל החלטה, האם המהלך היה טוב או לא טוב, האם לחדש את הדיון.
גלעד ארדן: האם להתיר את הערעור או לא להתיר את הערעור.
אמנון כהן: האם אפשר לקבל את דבריו של הייעוץ המשפטי שלנו?
אמנון כהן: יש היגיון רב במה שהם אומרים.
גלי בן-אור: יש היגיון במה שהם אומרים.
גלי בן-אור: אני לא כופרת בכך.
גלי בן-אור: אנחנו הסברנו את הבעייתיות הרבה מבחינתנו.
אמנון כהן: מעבר לצד המשפטי, אני צריך להסתכל על המועמדים.
אמנון כהן: אני לא רוצה שיהיה מצב, שכתוצאה מאי החלטה כאן, סגרנו אפשרות בפני מישהו והוא נפגע כתוצאה מכך.
אמנון כהן: פגענו בהליך דמוקרטי, שהוא התכוון ללכת בו.
אמנון כהן: יכול להיות שאם הוא היה הולך לעוד ערכאה ועוד מישהו היה מסתכל בזווית עינו, האדם הזה היה יכול להתמודד באותן הבחירות.
אמנון כהן: אני לא רוצה שיהיה מצב, שבו בגלל פתק או בגלל הליך טכני מנענו ממישהו להתמודד.
אמנון כהן: בשביל זה אני מציע שנשאיר את זה כרשות לעוד ערכאה, לבחינה ולא לדיון, לבחינה האם ההחלטה שהתקבלה אכן ראויה וטובה או שיש בה עוול.
אמנון כהן: יכול להיות שעשו למישהו עוול ובדיון שהיה לא נתנו מספיק את הדעת.
גלי בן-אור: אדוני, צודק, אבל צריך להבין.
גלי בן-אור: אם היה מדובר פה בזכות להיבחר, אדוני היה צודק לחלוטין ולא היינו חוסמים זאת.
גלי בן-אור: אנחנו לא מדברים על הזכות להיבחר.
גלי בן-אור: אנחנו מדברים על החלטות טכניות, הסובבות את הליך הבחירות.
גלי בן-אור: נקודה נוספת שחשוב לציין אותה, היא שהחלטות דומות לזה קיימות גם בחוקי הבחירות לכנסת.
אמנון כהן: אם את לא מאשרת את הפתק בגלל שאולי הסנטימטרים לא התאימו לאותה שבלונה, כתוצאה מכך אני לא אספיק כרגע לעשות פתקים חדשים ולחלק את זה לכל המקומות, ואני לא אבחר.
גלי בן-אור: פתק מסוים יאושר.
גלי בן-אור: לא יהיה מצב שבו לא יאושר פתק.
גלי בן-אור: אם תהיה אי הסכמה, היא תיושב בדרך כזו או אחרת.
אמנון כהן: אני לא רוצה שיקרה מצב, שבו מנעתי ממישהו בגלל איזושהי עבודה טכנית.
איילת פישמן: אנחנו בכלל לא מדברים על מניעה להיבחר.
אמנון כהן: אז למה להתעקש?
אמנון כהן: בואו נשאיר פתח.
איילת פישמן: אנחנו חושבים שהסופיות של הדיון הוא עקרון יסוד בדיני הבחירות.
איילת פישמן: פרט לתוצאות, כל ההליכים הקשורים לבחירות נדונים בצורה הזו.
איילת פישמן: אנחנו מדברים על הליך שחייב לרוץ קדימה במהירות.
איילת פישמן: ברגע שאנחנו מוסיפים ערעור נוסף, אפילו ברשות, אנחנו מעכבים את הליך הבחירות.
אמנון כהן: בבחירות נקבע תאריך ושעה, והכל נגמר.
אמנון כהן: בגלל שזה קבוע ואת זה אי אפשר לשנות, לפחות שם אני אהיה יותר גמיש – בהחלטות.
אמנון כהן: בגלל שיש אי בהירות, אני לא יכול לומר שאת הבחירות אני דוחה ובמקום שהקלפיות ייפתחו ב-7:00 הם יפתחו ב-12:00.
אמנון כהן: אין לי את זה.
איילת פישמן: זה בדיוק העניין.
גלי בן-אור: זו בדיוק הנקודה.
אמנון כהן: לכן אני צריך לתת לו בצד השני אפשרות שימצה את התהליך.
איילת פישמן: אבל אם יש לך עתירה בנושא של מיקום קלפי, שהוגשה כמה ימים לפני הבחירות, הלכתי לערכאה ראשונה ונפלתי.
איילת פישמן: עכשיו אני אלך לערכאה שנייה, ובינתיים אי אפשר לפתוח את הקלפי הזו כי עוד לא החליטו איפה היא תהיה.
איילת פישמן: יש משמעויות גדולות לכל הדברים האלה.
אמנון כהן: יש דעות לכאן ולכאן, כמו במשפט.
אמנון כהן: אנחנו נשאיר את זה כרגע, אבל תעשו עבודת מטה כדי שלא תהיה לנו בעיה.
אמנון כהן: תכתבו:
אמנון כהן: אנחנו מתחייבים לעשות דיון מקיף בנושא הזה, לבחון אותו, ואם צריך תיקון חקיקה נביא זאת לוועדה.
אמנון כהן: אתם תגידו, לא אני.
גלי בן-אור: כמו שאדוני ביקש, אנחנו נבחן את הנושא גם לגבי חוקי הבחירות לכנסת, כי זאת החשיבות בעייננו.
גלי בן-אור: אנחנו לא חושבים שראוי לסטות בחוק הזה ממודל שקיים שם.
גלי בן-אור: אנחנו רוצים לבדוק את הדברים ביחד.
גלי בן-אור: אנחנו נבחן, ונראה אם אנחנו יכולים להציע מענה שיפתור את העניין.
אבנר בן גרא: אני ראש המועצה המקומית מיתר.
אמנון כהן: טוב שהגעת לדיון.
אמנון כהן: אני אוהב לשמוע אנשים מהשטח.
אבנר בן גרא: ראיתי את הנושא הזה, אז באתי.
אבנר בן גרא: יש כאלה שיכולים לנצל את העניין הזה.
אבנר בן גרא: זה נכון מה שאמרת לגבי עבודת מטה.
אבנר בן גרא: יש לי בקשה צנועה: שהשלטון המקומי יהיה שותף בעבודת המטה הזו.
אמנון כהן: אנחנו לא מתנגדים.
אמנון כהן: אנחנו תמיד מחברים את השלטון המקומי, כי הוא בשטח.
אמנון כהן: הוא הזרוע המבצעת שלנו בשטח.
אבנר בן גרא: תודה רבה.
אמנון כהן: יישר כוח, ידידי.
גלי בן-אור: אני אציין גם, שתזכירי הצעות החוק הממשלתיות מתפרסמות היום באתר אינטרנט פתוח לציבור.
אמנון כהן: לכן הבן אדם הגיע.
גלי בן-אור: זאת הזדמנות גם להגיד לתלמידים פה ולמי שצופה, שכלל הציבור מוזמן להסתכל בתזכירים, להעיר הערות ולהציע תיקונים.
גלי בן-אור: הממשלה פתוחה ונכונה לקבל.
אמנון כהן: סעיף 2, בבקשה.
דין ליבנה: בחוק הרשויות המקומיות (בחירות ראש הרשות וסגניו וכהונתם), התשל"ה-1975 – בסעיף 1, לפי ההגדרה "רשות מקומית" יבוא: "בית משפט לעניינים מנהליים" – כמשמעותו בחוק בתי משפט לעניינים מנהליים.
דין ליבנה: בסעיף 21 – בסעיף קטן (ב), במקום "לערער על" יבוא "לעתור נגד" ובמקום "לפני בית המשפט" יבוא "לבית משפט לעניינים מנהליים".
דין ליבנה: בסעיף קטן (ג), במקום הסיפה החל במילים "תקופת הערעור" יבוא "המועד להגשת עתירה לפי סעיף קטן (ב).
דין ליבנה: ואם הוגשה עתירה – עם דחייתה".
איילת פישמן: גם בחוק הבחירה הישירה אנחנו מתקנים את אותם תיקונים שתיקנו בחוק הבחירות.
גלי בן-אור: למען הבהירות, אני אציין שהסעיף הוא סעיף המדבר על סמכות שיש לשר הפנים להעביר מכהונה מטעמי בריאות ראש רשות.
גלי בן-אור: זאת סמכות יוצאת דופן, שלא משתמשים בה באופן שגרתי.
גלי בן-אור: זה משהו מאוד נדיר.
גלי בן-אור: כיום ההסדר שקבוע שם, הוא שראש רשות שמחליטים לגביו החלטה כזו – להעבירו מתפקידו – יכול לערער על זה לבית המשפט המחוזי.
גלי בן-אור: כל דיני הבחירות וגם זו - כי זו החלטה שהמשמעות שלה היא בחירות - תעבור לבית משפט לעניינים מנהליים.
איילת פישמן: החוק קובע היום: "נוכח השר שמטעמי בריאות נבצר מראש רשות דרך קבע למלא את תפקידו, רשאי הוא להעבירו מכהונתו.
איילת פישמן: ראש הרשות רשאי לערער על החלטת השר לפני בית המשפט תוך 15 יום מהיום בו נמסרה לו החלטת השר".
איילת פישמן: אנחנו חושבים שגם בנושא הזה, נכון יותר שהעניין יידון בפני בית המשפט לעניינים מנהליים.
דין ליבנה: בפקודת העיריות – בסעיף 123א – בסעיף קטן (ג)(1), במקום "הגיש בקשה לבית משפט המוסמך לביטול ההודעה" יבוא "עתר לבית משפט לעניינים מנהליים".
דין ליבנה: בסעיף קטן (ה), במקום הסיפה החל במילים "ואולם אם הגיש בקשה" יבוא "ואולם אם עתר לביטול ההודעה לפי סעיף קטן (ג)(1), יושעה מחברותו במועצה עד להחלטת בית המשפט בעתירה".
דין ליבנה: בסעיף 125ב – בסעיף קטן (ב), במקום הסיפה החל במילים "רשאים לערער" יבוא "רשאים לעתור לבית משפט לעניינים מנהליים".
דין ליבנה: בסעיף קטן (ג), במקום "ערעור כאמור יוגש" יבוא "עתירה כאמור תוגש" והסיפה החל במילים "והוא יידון בפני שופט יחיד" – תימחק.
איילת פישמן: יש פה שני סעיפים מפקודת העיריות, שאנחנו מציעים לתקן אותם.
איילת פישמן: זה לא נושא ליבה של בחירות, אבל זה חלק מהקונטקסט, ולכן מצאנו לנכון להכניס את זה לתיקון הזה.
איילת פישמן: סעיף 123א מדבר על מצב שבו ראש רשות מקומית או הממונה על המחוז מטעם משרד הפנים מודיעים לחבר מועצה כי הוא פסול לכהן מחמת הפסלויות שקבועות בפקודה.
איילת פישמן: חבר המועצה רשאי לפנות לבית משפט כנגד ההודעה הזו.
איילת פישמן: סעיף 125ב הוא סעיף של פרישה והתפלגות.
איילת פישמן: כמו שאנחנו יודעים, החוק מבחין בין פרישה שהיא אקט שנתפס כשלילי, לבין התפלגות שהיא מותרת.
איילת פישמן: פרישה יש לה כל מיני מחירים וסנקציות.
איילת פישמן: למשל, אדם שהוכרז כפורש מסיעתו לא יכול להיות ראש רשות או סגן ראש רשות.
איילת פישמן: הוא לא יכול להתמודד בבחירות הבאות מטעם סיעה של המועצה.
איילת פישמן: יש הליך, שבמסגרתו מוגשת בקשה לראש הרשות לקבוע כי אותו חבר מועצה פרש מסיעתו.
איילת פישמן: ראש הרשות קובע האם אכן היתה פרישה או לא, וכנגד אותה החלטה שוב אפשר ללכת לבית משפט.
איילת פישמן: לכן, חשבנו שאת שני הנושאים האלה, היות והם צופים פני בחירות, כדאי לכלול בחוק הזה.
אמנון כהן: לזה היה מענה בחקיקה הרגילה.
איילת פישמן: יש מענה, אבל המענה הוא בבית המשפט המחוזי, ואנחנו מבקשים שזה יהיה בבית משפט לעניינים מנהליים.
איילת פישמן: אין פה חידושים והפתעות.
אמנון כהן: האם יש לך מה להגיד, ידידי.
אבנר בן גרא: לא, זה בסדר.
אבנר בן גרא: אני חושב שזה בסדר.
אבנר בן גרא: זה לא מעודד פרישה מרצון.
אמנון כהן: זו לא כוונתנו.
אמנון כהן: צריכה להיות אפשרות, שאם מישהו רוצה לפרוש כי הוא לא הסתדר עם ראש העיר, יהיה לו מסלול לצאת.
אמנון כהן: או פרישה, או עזיבה, או שיפרישו אותו.
אמנון כהן: סעיף 4, בבקשה.
דין ליבנה: בפקודת המועצות המקומיות – בסעיף 2(ב)(1), אחרי "ערעורים" יבוא "עתירות".
דין ליבנה: בסעיף 8 – בסעיף קטן (א), במקום הסיפה החל במילים "בין שוועדת הבחירות" יבוא "ניתן לעתור לבית משפט לעניינים מנהליים נגד החלטת ועדת הבחירות בערר כאמור.
דין ליבנה: החלטת בית המשפט בעתירה לפי סעיף קטן זה תהיה סופית".
דין ליבנה: סעיף קטן (ב) – בטל סעיף 9 – בטל התוספת הראשונה – בטלה.
גלעד ארדן: ההערה שלנו מתייחסת לביטול התוספת הראשונה, מה שמופיע פה בפסקה 4.
גלעד ארדן: זה מתקשר לסעיף 8 לפקודה.
גלעד ארדן: התוספת הראשונה קובעת כל מיני הוראות לעניין העתירה לבית המשפט לעניינים מנהליים.
גלעד ארדן: היום זה ערעור למחוזי.
גלעד ארדן: בין היתר, את לוח הזמנים שהוא מאוד חשוב בענייני בחירות.
גלעד ארדן: לוח הזמנים יהיה מצומצם ומוגדר.
גלעד ארדן: ברגע שמוחקים את התוספת הראשונה אין בחקיקה הראשית הוראות לעניין המועדים האלה, בניגוד למה שקבוע לגבי שאר הרשויות המקומיות.
גלעד ארדן: לכן, אנחנו הצענו להוסיף בסעיף 8 הוראות שיקבעו תוך כמה זמן אפשר להגיש את העתירה ותוך כמה זמן בית המשפט צריך לתת תשובה.
גלעד ארדן: אני מציע שהם יציעו.
גלי בן-אור: אותם לוחות זמנים שקבועים היום בתוספת, שזה 10 ימים להגשת ההליך ו-10 ימים לקבלת החלטה על ידי בית משפט.
אמנון כהן: הרבה זמן.
גלי בן-אור: זה הכל בנסיבות העניין.
איילת פישמן: זה לא נורא המון בהקשר הזה.
אמנון כהן: למה לא לכתוב: עד 10 ימים?
גלעד ארדן: זה "עד".
איילת פישמן: זה תמיד "לא יאוחר מ".
אמנון כהן: האם זה מקובל על כולם?
אמנון כהן: נציגי השלטון המקומי, האם אתם חושבים שזה מספיק זמן?
אמנון כהן: אני חושב, שאנחנו צריכים להגביל אותם ל-48 שעות.
איילת פישמן: זה המצב הקיים היום, ואנחנו פשוט נכתוב את זה בצורה אחרת.
אמנון כהן: בוא נגביל אותם.
אמנון כהן: למה ניתן להם כל כך הרבה זמן?
אמנון כהן: 10 ימים זה הרבה זמן.
אבנר בן גרא: הם לא מכירים בזה שאנחנו במתח בזמן הזה.
אמנון כהן: אתה במתח גדול.
פיני קבלו: ראש רשות, חוץ מבחירות, גם מנהל את ענייני עירו.
אמנון כהן: זה לא הוא.
אמנון כהן: אני מדבר על כך שבית משפט יתחיל לקבל החלטות מהר ולא תוך 10 ימים.
אמנון כהן: שראש עיר או מתמודד יידע בדיוק מה קורה איתו.
אמנון כהן: למה שיחכה 10 ימים ולא יישן 10 לילות?
פיני קבלו: לכמה אתה רוצה לקצר?
אמנון כהן: לכמה שפחות.
דין ליבנה: זה המועד הקיים היום.
אמנון כהן: אנחנו בית מחוקקים.
אמנון כהן: אנחנו משנים היום.
איילת פישמן: אפשר 7 פלוס 7, מבחינתי.
אבנר בן גרא: 7 פלוס 7 זה יפה מאוד.
אמנון כהן: 3 ועוד 3, זה עוד יותר טוב.
איילת פישמן: זה כבר מעט מדיי, לטעמי.
אמנון כהן: האם עם 7 פלוס 7 אפשר לחיות?
אמנון כהן: שינינו.
אמנון כהן: מהם הסעיפים הבטלים?
אמנון כהן: סעיף (ב) וסעיף 9?
אמנון כהן: את כל החוקים ביטלתם.
אמנון כהן: תלמידים, איך נהניתם מהעבודה המעמיקה של ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת?
תלמיד: נהנינו מאוד.
תלמיד: זה חשוב שתתנו יותר אפשרות לאנשים למצות את ההליך המשפטי עד תומו, כי לא יכול לקרות מצב שמישהו לא יוכל לרוץ לבחירות כהלכה ותימנע ממנו הזכות להיבחר.
אמנון כהן: היו"ר כיוון לדעת גדולים – לדעת התלמידים.
אמנון כהן: המשך הצלחה בלימודים.
תלמידה: רציתי לשאול האם אתם יכולים להציג את עצמכם, כדי שנדע מי יושב עכשיו בוועדה.
אמנון כהן: אני יו"ר הוועדה מסיעת ש"ס, חבר הכנסת אמנון כהן.
אמנון כהן: אני עבדכם הנאמן.
אמנון כהן: אני באתי לשרת את הציבור, ולכן אני הכי פחות חשוב.
אמנון כהן: לידי מנהלת הוועדה, שתחת ידיה עברו המון חוקים שהיא הכינה ליושבי ראש הוועדה המון שנים.
אמנון כהן: לידה מזכירה בכירה ולידה רשמת פרוטוקולים.
אמנון כהן: לידי יועץ משפטי של הוועדה.
אמנון כהן: לכל נושא יש יועץ משפטי.
אמנון כהן: בלי אנשים כאלה מוכשרים קשה ליושבי ראש ועדה לקבל החלטות.
אמנון כהן: בדרך כלל יושבים פה עוד חברי כנסת, אבל חברי כנסת לפעמים חברים ב-4-6 ועדות, והם רצים בין דיון לדיון.
אמנון כהן: חבר כנסת נכנס קודם, ראה אותי וסמך עליי שאני אעשה את העבודה.
אמנון כהן: יושבים פה נציגי משרד המשפטים, נציגי משרד הפנים, נציגי המרכז לשלטון המקומי.
אמנון כהן: כל דיון, לפי הנושא, מוזמנים נציגים.
אמנון כהן: הדלת פתוחה בפניכם.
אמנון כהן: מתי שתרצו תבואו ותהיו אורחים שלנו.
אמנון כהן: אתם דור העתיד של עם ישראל.
אמנון כהן: אנחנו ממשיכים בעשייה.
אמנון כהן: האם לא ביטלנו איזשהו חוק חשוב תוך כדי עבודה?
דין ליבנה: לא ביטלנו שום חוק חשוב.
דין ליבנה: סעיף קטן 8(ב), סעיף (9) לפקודה והתוספת הראשונה מדברים על סדרי הדין אם ילכו לבית משפט מחוזי, שכאמור אנחנו מחליפים בעתירה לבית משפט לעניינים מנהליים שנדון לפי חוק בתי משפט מנהליים והתקנות שלו.
דין ליבנה: סעיף 8(ב) ו-(9) ערעור על תוצאות הבחירות וערעור לבית משפט מחוזי יהיו סופיים.
דין ליבנה: אנחנו פשוט מכניסים את זה לנוסח הסעיף החדש.
אמנון כהן: נציג השלטון המקומי, האם אתה יכול לחיות עם זה?
דין ליבנה: בחוק המועצות האזוריות (בחירת ראש המועצה), התשמ"ח-1988, בסעיף 6ג – בסעיף קטן (ב), במקום "לערער על" יבוא "לעתור נגד" ובמקום "לפני בית המשפט המחוזי" יובא "לבית משפט לעניינים מנהליים".
דין ליבנה: בסעיף קטן (ג), במקום הסיפה החל במילים "תקופת הערעור" יבוא "המועד להגשת עתירה לפי סעיף קטן (ב), ואם הוגשה עתירה – עם דחייתה".
איילת פישמן: כאן שוב מדובר על סעיף שעניינו על העברה מכהונה מטעמי בריאות.
איילת פישמן: כמו שעשינו בחוק הבחירה הישירה אנחנו עושים גם פה.
אמנון כהן: לא משנים את הרישה.
איילת פישמן: ממש לא.
איילת פישמן: רק טכניקה.
אמנון כהן: נציג שלטון מקומי, אתה בסדר?
פיני קבלו: הוא נציג מועצות אזוריות.
אבנר בן גרא: לפי איילת, אני לא יודע מה אני עדיין.
אמנון כהן: נעבור לסעיף 6.
דין ליבנה: בחוק המועצות האזוריות (מועד בחירות כלליות), התשנ"ד-1994, אחרי סעיף 4ג יבוא: עתירה בעניין בחירות 4ד.
דין ליבנה: מי שרואה את עצמו נפגע במישרין מהחלטה בעייני בחירות שניתנה על ידי מנהל הבחירות לפי חוק זה, לפי פקודת המועצות המקומיות או לפי צו מכוח סעיף 2 לפקודת המועצות המקומיות, ואשר לא נקבעו בחיקוק הוראות בדבר עתירה נגדה, וכן כל חבר מועצה וכל חבר ועדת בחירות של מועצה, רשאים לעתור לבית משפט לעניינים מנהליים נגד החלטה כאמור, אין בהגשת עתירה לפי סעיף קטן זה כדי לעכב את ביצוע ההחלטה שנגדה הוגשה העתירה.
דין ליבנה: עתירה כאמור בסעיף קטן (א) תוגש בתוך 7 ימים מיום מתן ההחלטה שנגדה הוגשה העתירה או מיום הבחירות, לפי המוקדם מביניהם.
דין ליבנה: בית המשפט לעניינים מנהליים ייתן את החלטתו בעתירה לפי סעיף זה בהקדם האפשרי, בהתחשב בנסיבות העניין, ולא יאוחר מ-7 ימים ממועד הגשת העתירה, והחלטתו תהיה סופית".
איילת פישמן: מדובר על סעיף סל, כפי שקבענו בחוק הבחירות, גם בעולם המועצות האזוריות.
אמנון כהן: התאריכים של הבחירות יישארו באותם מועדים?
איילת פישמן: אנחנו נחכה ונראה.
איילת פישמן: רוב הוראות הבחירות במועצות אזוריות נמצאות בצו ולא נמצאות בחוק, אבל את ההוראה הזו חשבנו כן למקם בחקיקה ראשית.
אמנון כהן: במקום צו, אתם מכניסים את זה לחקיקה.
גלי בן-אור: זה לא במקום.
גלי בן-אור: כל דיני הבחירות של המועצות האזוריות הם בצו מכוח הפקודה.
אמנון כהן: אולי עדיף שהם יישארו שם, כי אפשר לשנות את הצו.
גלעד ארדן: לא כדאי.
אמנון כהן: האם לא כדאי שזה יהיה גמיש יותר, או שעדיף שזה יהיה במסלול?
גלעד ארדן: עדיף שיהיה בחקיקה ראשית.
אמנון כהן: שלא כל שר שיבוא ישנה.
אמנון כהן: אתם מורידים את כל הסמכויות לשרים.
גלעד ארדן: יש בעיה מאוד גדולה בכך שזכויות שהוכרו כזכויות יסוד, כמו הזכות להיבחר והזכות לבחור, בכל מה שקשור למועצות אזוריות, נקבעות בצו ולא בחקיקה ראשית.
גלעד ארדן: אלה זכויות יסוד, שהשר יכול לשנות אותן כל יום.
אמנון כהן: בשלטון המקומי זה בחוק.
גלעד ארדן: רק לגבי מועצות אזוריות.
אמנון כהן: למה החריגו אותן?
גלעד ארדן: מסיבות היסטוריות.
אמנון כהן: תמיד הן נשארות אליתות כאלה.
אמנון כהן: גם כדי להגיד: אני קצת מובדל.
אמנון כהן: אני לא רוצה להיות כמו שלטון מקומי.
אמנון כהן: אני אזורי.
אמנון כהן: בדיון הקודם היה חוק אחר של בחירות למועצות אזוריות ומועצות מקומיות – לאחד אותן.
אמנון כהן: אני אמרתי: נלך קצת יותר קדימה ונאחד אותן עם השלטון המקומי בכלל.
פיני קבלו: אני בעד.
אמנון כהן: הגיע הזמן.
אמנון כהן: זו מדינה צעירה אמנם.
פיני קבלו: עוד בתקופה שהייתי ראש עיריית בית שאן דיברתי עם המועצה האזורית, לאחד את המועצה האזורית בקעת בית שאן.
פיני קבלו: היום כל הבית שאנים הולכים וגרים בקיבוצים, ואפשר להפוך את כולם לעיר אחת.
פיני קבלו: לדעתי, תוך 10 שנים זה מה שיקרה.
אמנון כהן: ראיתם?
אמנון כהן: יש פה תמיכה של שלטון מקומי.
אמנון כהן: אין לכם בעיה.
איילת פישמן: זה קצת יותר מורכב מזה.
אמנון כהן: אנחנו נותנים לכם שבועיים להתבשל, להכין, לערבב, לעשות כל מה שצריך.
אמנון כהן: פה עובדים קשה בוועדה הזו.
אמנון כהן: אנחנו יעילים לעילא ולעילא.
אמנון כהן: כייף לעבוד איתכם, משרדי הממשלה.
אמנון כהן: אתם מקבלים את כל הבקשות שלנו לטובת העניין.
אמנון כהן: אנחנו מעמידים להצבעה את הצעת החוק.
אמנון כהן: מי בעד הצעת החוק.
אמנון כהן: הצעת החוק עברה פה אחד.
אמנון כהן: על סדר-היום: הצעת חוק שהייה שלא כדין, (איסור סיוע), הוראת שעה, תיקון מס' 14 הכנה לקריאה שנייה ושלישית.
אמנון כהן: הבנתי שהנושא הזה עובר כהוראת שעה משנת 1995 והממשלה מבקשת להפוך אותו לחוק קבוע.
אמנון כהן: בדרך-כלל אנחנו מעדיפים שהוראות שעה שנוסו מספר שנים יהפכו לחוקים רגילים.
אמנון כהן: אבל, יכול להיות שבדברים שהם דינמיים הגמישות השלטונית עדיפה וזה נכון גם לנושא הזה.
אמנון כהן: אנחנו רוצים לשמוע את עמדתכם ולקבל החלטה לאחר מכן.
יואל הדר: עורכת הדין פרנקנבורג תציג את הנושא.
אמנון כהן: לא כולם מכירים את הנושא.
אמנון כהן: תסבירי למה נולד החוק?
אמנון כהן: מה היו הקשיים?
אמנון כהן: מה הוא הולך לפתור?
אמנון כהן: קיבלתי דוח שלכם שאומר שבשנה האחרונה, 2011, נפתחו כמעט 2,300 תיקים ונסגרו 1,300 תיקים.
אמנון כהן: אני מבקש שתסבירי.
יפעת פרנקנבורג: כפי שאדוני אמר, אכן מדובר בחוק שנמצא בהוראת שעה מאז 1995.
יפעת פרנקנבורג: החוק באמת עבר גלגולים, תקנות ושינויים.
יפעת פרנקנבורג: לפני שנתיים היה את התיקון האחרון שבו הוכנסו שינויים מהותיים שונים שהשפיעו על אופן אכיפת החוק.
יפעת פרנקנבורג: כיום אנחנו נמצאים במצב שבו אנחנו סבורים שהחוק מאוזן, מופעל בצורה מאוזנת ונכונה.
יפעת פרנקנבורג: הנתונים גם תומכים בחוות הדעת הזאת.
יפעת פרנקנבורג: אנחנו חושבים שמכיוון שהגענו לאיזון הראוי והפעלנו אותו במהלך שנתיים, אנחנו חושבים שכיום נכונה העת לקבע אותו.
אמנון כהן: התיקון האחרון היה לפני שנתיים?
יפעת פרנקנבורג: כן.
יפעת פרנקנבורג: החוק מוחל במשך שנתיים בצורה טובה ונכונה.
אמנון כהן: מדובר כרגע על הסעה, הלנה והעסקה?
אמנון כהן: אני אשמח אם נוכל לשמוע את נציג שב"כ שייתן סקירה ביטחונית ואת נציג המשטרה שתתייחס באופן ספציפי לנתונים שהגשנו לוועדה, כדי שהוועדה תוכל להתרשם מאופן החלת החוק.
אמנון כהן: אנחנו באמת סבורים שכרגע נכון לקבע בהוראת קבע את החוק כפי שהוא נמצא היום.
איילת אלישר: אני מהייעוץ המשפטי של המשטרה.
איילת אלישר: אנחנו רוצים להקרין סרט אבל לפני כן אני רוצה לומר כמה מילים.
איילת אלישר: תופעת הכניסה של השב"חים לתחומי מדינת ישראל היא תופעה מאוד נרחבת ונמשכת במשך שני רבות.
איילת אלישר: מדינת ישראל נלחמת בה בכל מיני דרכים ולצורך כך מוקמת גדר הפרדה.
איילת אלישר: ההלכה העומדת בבסיס החוק הזה היא שכניסתם של אנשים למדינת ישראל ללא היתר היא בעצם פוטנציאל להכנסת גורמי פח"א ופיגועים לתחומי מדינת ישראל.
איילת אלישר: ההנחה היא שקיים סיכון ביטחוני מכניסתם למדינה.
אמנון כהן: את לא מדברת על אלה שרוצים להיכנס למדינת ישראל לצורך פרנסה.
אמנון כהן: יש דרך מסודרת ומי שרוצה להיכנס לצרכי עבודה צריך לעבור את המנגנון החוקי שבו מקבלים אישור.
אמנון כהן: אנחנו מדברים על אלה שלא עוברים את אותו מסלול, שרוצים להיכנס לישראל מתוך מטרה שלילית או בגלל שהם לא יכולים לקבל את אישור שהייה ועבודה.
איילת אלישר: מדובר באנשים שמנועים מכניסה ולמרות זאת הם נכנסים.
איילת אלישר: מדינת ישראל חשבה איך להתמודד עם הבעיה הזאת.
איילת אלישר: בעבר הרחוק היינו מתמודדים רק עם השוהים הבלתי חוקיים.
איילת אלישר: הם היו נתפסים ולפעמים היו מועמדים לדין ומקבלים עונשי מאסר.
איילת אלישר: בסופו של דבר הכמויות היו נרחבות ואז הוחלט לטפל במי שמאפשר את התופעה הזאת וזה הציבור.
איילת אלישר: מדינת ישראל החליטה לטפל במעטפת שמאפשרת את התופעה ואלה אותם אנשים שמלינים את השוהים הבלתי חוקיים, שמעסיקים אותם.
איילת אלישר: עיקר החוק מתייחס לאנשים שמסיעים אותם.
איילת אלישר: עצם ההסעה, עצם זה שאזרחים תושבי מדינת ישראל מאפשרים את כניסתם של השוהים הבלתי חוקיים, הם מהווים בעיה כי הם מקלים עליהם מאוד את ביצוע העבירה.
איילת אלישר: בחוק הזה יש שורה של הסדרים שנועדו לטפל בעיקר במסיעים.
איילת אלישר: אנחנו רוצים להראות סרט שהכנו לקראת הדיון הקודם מלפני שנתיים, לגבי הארכת הוראת השעה.
איילת אלישר: מכיוון שיושב הראש התחלף חשבנו שנכון להראותו שוב.
איילת אלישר: אנחנו רוצים שיושב הראש יתרשם מהסרט ויבין את מימדי התופעה ועל מה מדובר.
איילת אלישר: אם בעבר מדינת ישראל נלחמה כנגד מסיעים בודדים התופעה בשנים האחרונות היא, שבגלל שקיימת גדר הפרדה ויותר קשה לאנשים בודדים לקחת רכב ולהעביר שוהים בלתי חוקיים, היום יש תופעה של התארגנויות של הסעות מאורגנות להוביל את האנשים.
איילת אלישר: יש ממש רשתות לצורך זה, הם יודעים איפה אין גדר, הם שמים תצפיתנים וכדומה.
איילת אלישר: זה מאוד מורכב ובסרט אנחנו מבקשים להראות איך נראית התופעה.
אמנון כהן: נמצאים פה נציגים של ארגון נהגי המוניות.
אמנון כהן: ישנם נהגים שהנהיגה היא מקצועם ופרנסתם.
אמנון כהן: איזה אישור נהג המונית צריך לבדוק כאשר אדם כזה נכנס אליו לרכב?
אמנון כהן: האם מדובר באישור אחד?
אמנון כהן: היה לנו שיג ושיח עם ארגון נהגי המוניות לפני כמה שנים ואין להם בעיה לדעת איזה אישור.
אמנון כהן: אני רוצה לדעת איזה אישור.
אמנון כהן: האם מדובר באישור אחד או בכמה אישורים?
אמנון כהן: זה לא 10 אישורים.
אמנון כהן: זה אישור השהייה של אותו אדם שמאשר שמותר לו להיות בשטחי מדינת ישראל.
אמנון כהן: אפשר לראות דוגמה?
אמנון כהן: אין לי פה.
אמנון כהן: אני לא חושבת שזאת הבעיה.
אמנון כהן: כתוב "בפני עיוור לא תיתן מכשול".
אמנון כהן: ישנו כאן נהג שרוצה להתפרנס.
אמנון כהן: ראיתי בחוק שהוא צריך להוכיח שהוא לא עבר עבירה.
אמנון כהן: לא תמיד הוא מכיר את החומרה.
אמנון כהן: אני יודע שניהלתם שיג ושיח אבל אני צריך לראות את הטופס.
אמנון כהן: האם הוא מובן?
אמנון כהן: האם זה לא מסובך מידי?
אמנון כהן: האם מדובר בטופס אחד או בכמה טפסים?
אמנון כהן: אולי נהג יכול להתבלבל בתום לב.
אמנון כהן: אני רוצה לראות את הטופס.
אמנון כהן: אם אפשר, שיהיה טופס אחד ברור ועליו יהיה כתוב באופן ברור מהם התנאים לשהייתו בארץ.
אמנון כהן: אדוני היושב ראש, הרבה שנים אני נכנסת ויוצאת - - -
אורי מקלב: סליחה, רק רגע.
אורי מקלב: הוא גם צריך לבדוק האם האישור בתוקף.
אורי מקלב: מה אתה דורש ממנו?
אורי מקלב: האם הוא צריך לבדוק את כל הטופס או שהוא מסתכל רק על התוקף?
איילת אלישר: צריך לדעת אם האישור בתוקף או לא בתוקף.
איילת אלישר: הרבה שנים אני נכנסת ויוצאת בוועדה הזאת וזאת הפעם הראשונה שאני שומעת שיש טענה שהטופס לא מספיק ברור.
איילת אלישר: זאת טענה חדשה.
אורי מקלב: אני חושב שבמקרה הזה הטענה מתבקשת מאליה.
אורי מקלב: לא קורה הרבה שהוועדה דנה במטלה שאנחנו מטילים על נהג או אדם לבדוק אישורים.
אורי מקלב: אני מתייחס למה שאמרה הגברת הנכבדה.
אורי מקלב: היא אומרת שהיא נמצאת הרבה זמן בוועדה ופעם ראשונה שמבקשים ממנה לראות את הטופס.
אורי מקלב: כאן זה מתבקש מאליו.
אורי מקלב: אתה הולך לחייב לנהג ולקנוס אותו במידה והוא לא בדק טפסים.
אורי מקלב: זה נדיר שאנחנו מבקשים מאזרחים, שזה לא תפקידם, לזהות אנשים.
אמנון כהן: איילת, אנחנו הופכים הוראת שעה לחוק.
אמנון כהן: כשאני מטיל משהו על אזרח אני צריך לבדוק אם הוא יכול לעמוד בגזירה.