GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אמנון כהן: הוא לא השיג, הוא נייד מישהי מוכשרת מתפקיד מסוים.
גדעון הכהן: אצלנו אין תקציב, אנחנו עירייה - - -
אמנון כהן: יש לכם גם חדרי כושר שם, תנייד.
גדעון הכהן: אוקיי, אבל לצורך העניין, הדבר מאוד דחוף ובהול – ליצור פונקציה סטאטוטורית כזו, בפרט בעיריות שאין להן תקציב "לגמור את החודש", מה שנקרא.
אמנון כהן: בתוך תוכניות הלימודים, האם מדברים עם ילדים – שיש מסוכנות?
גדעון הכהן: אצלנו בסקטור החרדי זה קצת יותר - -
אמנון כהן: לכן אני שואל.
גדעון הכהן: - - חינוך עצמאי, אבל הצלחנו להכניס – אין היום רובד אוכלוסייה שאינו נהנה מפעילות של מטה הבטיחות.
גדעון הכהן: מהגיל הרך - - -
יוסי נשרי: ילדים זה ילדים, יש הבדל.
גדעון הכהן: אנחנו עובדים על זה, זה בסדר.
אמנון כהן: הם לא בתוכנית לימודים של - - -
גדעון הכהן: אנחנו הכנסנו את זה, זו התשובה, אנחנו הכנסנו את זה.
אמנון כהן: איזו שכבת גיל?
אמנון כהן: שכבת גיל מסוימת או כל - - -
גדעון הכהן: כל שכבות הגילאים, מגיל גן – הגיל הרך, עד - - -
אמנון כהן: יש שעות שבועיות בנושא?
גדעון הכהן: שעות שבועיות, פעילויות חוץ-לימודיות, במתנ"סים וגם בלימודים.
אמנון כהן: יוצאים לכביש, מדריכים את הילדים?
גדעון הכהן: יש מגרשי - - -
אמנון כהן: ההורים עסוקים שם, יש להם עשרה ילדים, לכל אחד מהם.
גדעון הכהן: זה בסדר.
גדעון הכהן: אפשר לראות את הנתונים מלפני ארבע שנים – היה סקר של עמותת "אור ירוק", אנחנו הצלחנו להגיע למקום ראשון מבין 92 רשויות.
אמנון כהן: מבחינת מודעות או מבחינת פגיעה, חס וחלילה?
גדעון הכהן: מבחינת פגיעה, מינימום פגיעה.
גדעון הכהן: עיר בטוחה.
גדעון הכהן: העבודה נעשית, אבל כדאי למסד את זה, מחר מחרתיים אולי לא יהיה איש טוב כמוני שיבוא.
אמנון כהן: אתה ממשיך מ-2000, יהי רצון עד ביאת המשיח.
גדעון הכהן: אם אתה אומר, אני מקבל את ברכת הדרך.
אמנון כהן: יש עוד איזושהי רשות מקומית, אני רוצה לשמוע עוד רשות אחת.
אמנון כהן: מאיפה אדוני?
ספי דיין: ממועצה אזורית לב השרון.
אמנון כהן: בבקשה אדוני, איך אתה רואה את הנושא?
ספי דיין: שמי ספי דיין, אני משמש מ-82' – 29 שנים כקצין בטיחות בתעבורה.
ספי דיין: האוכלוסייה מנתה 7,000 איש כשהתחלתי לעבוד, עם 470 תלמידים.
ספי דיין: היום אנחנו עם 22,000 תושבים, עם 4,500 תלמידים שמוסעים על אוטובוסים צהובים.
ספי דיין: בתפקיד הזה אני משמש כמנהל מטה בטיחות כדרך אגב.
אמנון כהן: אתה גם קצין בטיחות.
ספי דיין: בתפקיד הראשי שלי אני קצין בטיחות בתעבורה.
אמנון כהן: מתחתיך יש מישהו שמבצע את העבודה, או שרק אתה מרכז?
ספי דיין: אני בלבד.
אמנון כהן: בגלל שאין תקן.
ספי דיין: לא היה תקן, ונכנסנו עם כמות קטנה של תושבים, כמות קטנה של תלמידים, הרשות הלאומית הקודמת.
ספי דיין: היום הרשות הלאומית עם דרישות, ועם כספים ועם מטרות מצוינות.
ספי דיין: אני לא מסוגל למלא את התפקיד הנוסף הזה, אני לא יכול לעמוד בזה, אני רוצה.
ספי דיין: אני שמח לשמוע ששני נבחרי ציבור יושבים פה והם בתוך העניין, אבל ראשי המועצות ועיריות האחרות לא מדברים ככה.
ספי דיין: הם רוצים לראות תקן, ואנחנו לא מסוגלים, אני לא יכול לתת את העבודה שלי.
ספי דיין: היום אני עושה את זה כדרך אגב, כדבר שני, לא מחשיב את זה כמטרה הראשונה.
ספי דיין: התפקיד שלי כקצין הבטיחות זה הדבר הראשון שאני עושה, ועל זה אני משקיע את מירב הזמן שיש לי וגם זה לא מספיק.
אמנון כהן: משרד החינוך – נמצאת פה נציגה, נכון?
לאה בר-אל: כן.
אמנון כהן: משרד החינוך.
אמנון כהן: לאה בר-אל?
לאה בר-אל: נכון.
אמנון כהן: שלום לאה, מה נשמע?
לאה בר-אל: בסדר גמור.
אמנון כהן: איך אתם משתלבים עם תוכניות לימודים, במגזרים שונים, אם זה הערבים, אם זה החרדים, המגזר הכללי?
לאה בר-אל: יש לנו תוכניות לימודים לשכבות גיל שחוזר מנכ"ל אישר אותם, היינו לכיתות א', ה', י"א – אלו תוכניות בבתי הספר הרגילים.
לאה בר-אל: יש לנו גם תוכניות למגזרים השונים בתוך המגזר החרדי.
לאה בר-אל: אנחנו עובדים בשותפות נפלאה עם החינוך העצמאי, מעיין החינוך התורני והחינוך המוכר שאינו רשמי.
לאה בר-אל: כל אחת מהקבוצות האלה בנתה לעצמה תוכנית לימודים, כמובן, בשיתוף איתנו.
לאה בר-אל: אנחנו מעבירים להם - - -
אמנון כהן: יש פיקוח שזה אכן מתבצע?
לאה בר-אל: כן, בהחלט.
לאה בר-אל: אנחנו מעבירים שעות לשלוש שכבות גיל בכל אחד מהמגזרים האלה.
לאה בר-אל: הם מלמדים באופן סדיר, קבוע, אנחנו מבקרים בבתי הספר, רואים את הפעילות.
לאה בר-אל: הם עושים עבודה יפיפייה, באמת עבודה מקסימה.
לאה בר-אל: הם גם משלבים את כל הנושא עם המקורות, רואים התקדמות נפלאה במגזר החרדי בנושא הזה.
לאה בר-אל: במגזר הערבי יש גם תוכניות לימודים.
לאה בר-אל: יש לנו הרבה השתלמויות למורים, לרכזים.
לאה בר-אל: יש רכזים בלפחות מ-50% מבתי הספר ברחבי הארץ שמובילים את הנושא, ועוד ידנו נטויה.
אמנון כהן: הזמנו גם את רכבת ישראל.
בת אל הלמר: נכון.
אמנון כהן: איך אתם משתלבים בתמונה?
בת אל הלמר: שלום לכולם, שמי - - -
אמנון כהן: יש הרבה מקרים של בטיחות בדרכים, ברכבות.
בת אל הלמר: אני אשמח לפרט.
בת אל הלמר: שמי בת אל הלמר, אני אחראית על תחום ניהול הבטיחות בקהילה.
בת אל הלמר: אני עובדת מול משרדי ממשלה כמו משרד התחבורה, משרד החינוך, בסיסים צבאיים.
בת אל הלמר: יש לנו תופעה, לדאבוננו, שהולכת ומתפתחת בנושא של מסיגי גבול, בין אם זה הולכי רגל, רוכבי אופניים, טרקטורונים – רק שמענו לאחרונה, רכב – רכב פרטי, צבאי, כבד, היסעים וכולי, לאורך המסילה ובמפגש.
בת אל הלמר: אנחנו עושים פעילויות רבות, עם השקעה כספית מאוד גדולה של הרכבת בהקשר הזה, ואני רוצה לחזק את ידי הרשות בהקשר שלי.
בת אל הלמר: כמובן שאותי יותר מעניין כל מה שקשור לרשויות מקומיות לאורך המסילה, שהרכבת חוצה בקרבן או בסמוך להן.
בת אל הלמר: אני מוצאת את עצמי מידי פעם מגיעה לרשות מקומית כזו או אחרת ובכל פעם אני צריכה לאתר את איש המקצוע שעוסק בעניין הבטיחות, ובדרך-כלל הוא יושב תחת כותרת אחרת; ואני אתן דוגמא: למשל בנהריה ובעכו – מדובר על אגף הנדסה, במוצקין אני עובדת מול מנהל אגף החינוך, בחדרה יש לו מספר כובעים, ובכל פעם יש להם מספר מאוד מועט של שעות.
בת אל הלמר: בלוד, למשל, התופעה מבחינתנו כרכבת ישראל, היא אקוטית ואני נדרשת שם להרבה מאוד זמן עבודה.
בת אל הלמר: יש שם בחור, או היה לפחות עד לאחרונה, בחור עם הרבה מאוד מוטיבציה, אבל הוא גם ניהל פרויקטים שקשורים לתנועות נוער וכולי.
בת אל הלמר: אני חושבת שזה חבל, כי מדובר בחיי אדם, ואנחנו חייבים לתת לזה את המקום הראוי לו.
אמנון כהן: אני בשלב הזה רוצה לשמוע את נציג משרד הפנים, מוני מעתוק נמצא?
רן אייזנברג: מוני לא נמצא, הוא חולה, אני מחליף אותו – רן אייזנברג.
רן אייזנברג: רן אייזנברג.
אמנון כהן: רן, אני אמקד אותך גם לגבי ההערות והטיעונים שעלו על-ידי הרשות.
אמנון כהן: ממ"מ הכין לי מסמך מאוד מרשים.
אמנון כהן: אני מבקש את התייחסות משרד הפנים, שלמעשה הוא זה שאמון מבחינה מיניסטריאלית בנושא, יש גם חוזר מנכ"ל שיצא והוא עדיין לא מושלם.
אמנון כהן: הנתונים מדברים על כך שקרוב ל-40 מנושאי המשרה, שהם 15% מהמכהנים בתפקיד, לא עברו את ההכשרה הנדרשת לכהן בתפקיד.
אמנון כהן: האם יש אכיפה, מישהו בודק למה ואיך?
אמנון כהן: אין מידע בדבר הכשרתם של עוד 40 ממנהלי הבטיחות ברשויות השונות.
אמנון כהן: זאת אומרת, עוד 40 רשויות שמישהו עוסק, כמו שאמרנו, לא כמקצוע העיקרי שלו, כעוד מקצוע, אבל הוא לא הוכשר בכלל.
אמנון כהן: הוא אולי אפילו לא יודע מה מצפים ממנו.
אמנון כהן: יכול להיות שיש תקציב שרוצים לעשות בו פעילות, אבל הוא לא הוכשר איך לעשות את זה.
אמנון כהן: לפני שאנחנו שולחים מישהו למשימה, צריכים גם לתת לו כלים, אז גם כאן – צריך לראות איך זה מסתדר עם חוזר מנכ"ל, מה הנהלים הנוספים שאתם רוצים להוציא, או חקיקה נוספת, שהמשרד שוקד עליה.
אמנון כהן: עוד נתונים: ב-14 ערים בישראל יש יותר מ-100,000 תושבים, כאשר חוזר מנכ"ל מדבר שאם יש יותר מ-100,000 תושבים, צריכה להיות משרה מלאה.
אמנון כהן: פה יש רק 75% משרה, כי אתה מבין, אולי יש לו עוד תפקידים אז הוא כבר לא מתמקד במאה אחוז בנושא הזה, ואמרנו שזה חיי נפשות, מציל נפשות בישראל, אכן זה חשוב מאוד.
אמנון כהן: יש מקומות שהוא אפילו עובד ב-50% משרה, בערים שיש בהם 100,000 תושבים, ויש מקומות שאין בכלל, ניקח גם את זה בחשבון.
אמנון כהן: מהנתונים פה עוד עולה ש-58% מנושאי המשרה עושים את תפקידם בהתנדבות, כל מיני סוגי התנדבות – אולי הוא פרש פעם, עובד עירייה לשעבר שפרש, בטוב ליבו הוא בא לעשות.
אמנון כהן: זה נושא מאוד חשוב, שלמרות שיש פה התנדבות ואנשים טובים שרוצים לעשות – ברגע שאין לו מחויבות מסוימת ואין לו למי לדווח – כי הוא עושה את זה כי הוא מאמין שהוא עושה משהו טוב – אבל אני חושב שאנחנו צריכים למסד את זה.
אמנון כהן: אני בטוח שנתתם על זה את הדעת, כי הנתונים נלקחו גם מכם.
אמנון כהן: ב-58 רשויות אין כלל תקן לתפקיד, 41 מתוך אותן רשויות, כ-70%, הן רשויות ערביות.
אמנון כהן: זאת אומרת, במגזר הערבי אנחנו רואים שכ-70% מהרשויות האלה לא יכולות למנות מישהו בכוחות עצמן.
אמנון כהן: זאת אומרת שפה צריכה להיות התערבות של הממשלה בכל מקרה, ב-matching כזה או אחר – אולי אתם תמצאו נוסחה שמשרד הפנים, בשיתוף משרד התחבורה, או שניתן את זה ישירות לרשות, נגביר את התקציב שלהם, שהם יבנו אמות מידה איפה שאין יכולת אמיתית מבחינת סוציו-אקונומית, מבחינת הכנסות והוצאות.
אמנון כהן: אם רשות מסוימת לא יכולה לשלם עבור המים שהיא צריכה לתת לתושבים, על כך סוגרים להם את המים מהמקורות, אז בטח שהוא מסתכל על זה בסדר עדיפות נמוך מבחינתו.
אמנון כהן: לכן אלו בגדול השאלות - - - חנא סוייד: כבוד היושב-ראש, אני רק רוצה לחזק את דבריך.
אמנון כהן: לחזק אותי, נכון, כל הזמן אתה מחזק אותי.
חנא סוייד: אני רוצה להגיד שזה נותן את אותותיו בכך ש-40% מההרוגים בתאונות דרכים - -
אמנון כהן: הם במגזר.
חנא סוייד: - - הם במגזר הערבי.
אמנון כהן: אין ספק שאם נושא לא מטופל, הוא מקבל – ואני אמרתי שאני פוחד להסתובב - - -
אמנון כהן: אני פוחד להסתובב – חבל שאין לי פה מישהו מבני-ברק – אני פוחד להסתובב ולנסוע בבני-ברק.
גדעון הכהן: אצלנו זה גם, זה בסדר, אני הצגתי את זה.
גדעון הכהן: זה זהה.
גדעון הכהן: מחקרים בדקו את הסקטור החרדי.
אמנון כהן: אבל אצלך אמרת שלפי סקרים - - -
גדעון הכהן: עובדים.
אמנון כהן: אבל שם עובדים או לא עובדים, שם אני רוצה לדעת?
גדעון הכהן: זה קשור להחלטה שלך, אדוני היושב-ראש.
אורי מקלב: - - - נמצאת באחוזי תאונות דרכים גבוהים יחסית לעיר, יחסית לילדים, ברוך השם, יש כנראה מי ששומר, אבל זו לא סיבה שלא - - -
עליסה בן-דוד: בנוסף מי ששומר, עובדים בבני-ברק, עושים עבודה.
אורי מקלב: עושים עבודה חשובה.
אמנון כהן: בבקשה, משרד הפנים, הבמה שלך.
אורי מקלב: זה נכון מה שאתה אומר אבל תרבות הנהיגה שם היא לא יותר טובה מתרבות ההליכה ברגל.
אמנון כהן: זה גם נכון.
אורי מקלב: תרבות הנהיגה שם היא גם בעייתית.
רן אייזנברג: חוזר מנכ"ל 202 פרסם באמת, הנחיות למינוי מנהל מטה בטיחות בדרכים.
רן אייזנברג: האחריות של הרשות המקומית היא לבדוק ולפקח ולעמוד בתנאים שנקבעו בחוזר המנכ"ל – הן בדרישות והן בהיקף המשרה.
רן אייזנברג: המשרד הוא לא זה שעושה בקרה יום-יומית ושוטפת על כל המשרות בכלל – האם העובדים עומדים בדרישות הסף, האם היקף המשרה הוא היקף המשרה הנדרש, זו אחריות של הרשות המקומית.
רן אייזנברג: כלומר, אם יש עובדים שלא עומדים בדרישות הסף - - -
רון מוסקוביץ': מתי רואה החשבון שלכם בדק את זה?
רון מוסקוביץ': הרי הם באים והם - - -
אמנון כהן: אדוני, תן לו להתייחס ברצף, ניתן לשאול שאלות אחר-כך.
רן אייזנברג: אני לא חושב שרואה החשבון בודק כל עובד ועובד – האם באמת כל עובד עומד בתנאי הסף ובכל מה שנקבע בחוזרי המנכ"ל השונים.
רן אייזנברג: כמו שנאמר פה קודם, יש קושי תקציבי מאוד גדול לאייש תקנים נוספים.
רן אייזנברג: יש בעיה – שאני מניח שהוועדה פה מכירה – של הרשויות המקומיות של חוסר תקציבי, של קשיים תקציביים יום-יומיים שוטפים ותקנים נוספים שהמדינה - - - עליהם בלי עלות תקציבית.
רן אייזנברג: זו בעיה מאוד גדולה ברשויות המקומיות, בטח ברשויות שהזכרתם פה, שבחלק מהן אין תקנים, או חלק ממגזר המיעוטים.
רן אייזנברג: יש גם תפקידים שיש גם עיגון בחקיקה, ועדיין, בגלל בעיית תקציב לא ממנים את האנשים האלה, כמו ממונה פניות הציבור או מעמד האישה וכדומה.
רן אייזנברג: לגבי בקשת הרשות לבטיחות בדרכים לבחון את חוזר המנכ"ל – אין שום בעיה, הם מוזמנים לפנות אלינו אם צריך לעדכן את חוזר המנכ"ל, אם יראו צורך.
רן אייזנברג: אגף שכר אצלנו עושה עבודה מאוד מקיפה בעדכון תיאורי תפקיד, בכל נושא שכר וכוח-אדם.
רן אייזנברג: תבוא הרשות, תקבע אצלנו דיון, תציג מה היא חושבת שנכון לעשות.
רון מוסקוביץ': כבר שנים שאנחנו עושים את הדבר הזה.
רן אייזנברג: מה היא חושבת שנכון לעשות.
אמנון כהן: אם אתה רוצה לדבר, אני אתן לך, אל תפריע.
רן אייזנברג: מה היא חושבת שנכון לעשות, הן לעניין גודל המשרה, הן לעניין היקף המשרה – יבחנו ויראו.
רן אייזנברג: אבל הבעיה עדיין שלחלק גדול מהרשויות יהיה קושי גדול מאוד לממן את התקן הנוסף הזה בלי מקור תקציבי הולם.
אמנון כהן: למה שמשרד הפנים לא ישפה את אותן רשויות?
רן אייזנברג: אנחנו לא משפים אף אחד.
אמנון כהן: למה, דברו עם האוצר.
אמנון כהן: לא אמרתי – אתה, דבר עם האוצר, זה התפקיד - - - תביא את הבעיה לשר, השר יקיים דיון במטה שלו, יבין את הצורך – אומנם אנחנו בתקציב דו-שנתי, אנחנו בסוף שנת תקציב – יגיד – יש לנו דרישה פה, יש פה נושא שהרבה ילדים נהרגים, אנחנו צריכים גם בנושא החינוכי וגם בנושא המניעתי וההסברתי, פונקציות כאלה שיטפלו בדברים האלה.
אמנון כהן: סך-הכול עשרה מיליון שקל, למשל, אני לא יודע – 10, 20.
אמנון כהן: יושבים מול האוצר, משכנעים אותם, והשר אצלנו מוכשר, השר יודע לטפל בזה, רק להביא לו את הנתונים – הוא אומנם עסוק במיליון ואחד דברים, אבל זה אחד הדברים החשובים.
אמנון כהן: אם תגיד לי – עשיתי עבודת מטה, הבאתי את העבודה לשר, השר קשה לו – אני אבין אותך.
אמנון כהן: אבל אם לא הבאת, ואתה אומר – חוזר מנכ"ל.
אמנון כהן: תבואו אלינו תשבו איתנו.
אמנון כהן: אבל זו לא חוכמה מ-2002 להוציא חוזר מנכ"ל ולהגיד – אני את שלי עשיתי, עכשיו תתמודדו, לא מעניין אותי.
אמנון כהן: אם בסוף יקרה משהו, אז יגידו אדוני – אתה משרד הפנים, אתה משרד ייעודי – כמו שקרה בכרמל, אף לא אחד לא - - קרה.
אמנון כהן: חס וחלילה, לא עלינו, יהיה אסון של רעידת אדמה, יפלו פה בניינים כי לא חיזקו אותם בתמ"א 38, יחפשו את האשם.
אמנון כהן: אבל הגופים המקצועיים צריכים להאיר את עיני השרים, את עיני הממשלה, את עיני חברי הנסת.
אמנון כהן: אנחנו מצפים לזה מכם, ולכן אנחנו לומדים כאן שהמקום הראשון שאתם צריכים לטפל בו הוא להציף את הנושא הזה.
אמנון כהן: לא רק להציף, צריך למצוא את הדרך שהמדינה תיקח על עצמה אחריות ותיקח על עצמה מימון של האנשים האלה שיעשו את עבודתם נאמנה בכל קונסטלציה.
אמנון כהן: אני לא אמרתי – הכול פנים, הכול אתם, הכול משרד התחבורה.
אמנון כהן: אפשר לבנות matching כאלה או אחרים, וזה קיים, זה מקובל, כמו שיש לנו במשרד החינוך עם השלטון המקומי – משרד החינוך, עירייה וכל בתי הספר.
אמנון כהן: במשרד הרווחה יש matching כאלה שהולכים.
אמנון כהן: כל יוזמה חדשה שבאה לעירייה אומרים – תביאו לנו matching, אנחנו מביאים לכם פרויקט חדש.
אמנון כהן: קודם כל צריך להתחיל מלמעלה, אנחנו עומדים לעזר, במקביל – אני לא בורח מאחריות, אנחנו גם ועדה, יש לנו מה להגיד.
אמנון כהן: אני מציע שתקימו צוות, תנסחו לנו חקיקה שמקיפה את הגדת התפקיד של אותו איש בטיחות ברשות המקומית: מה תהיה הכשרתו, איזה סוג הכשרה – ניהולית, מקצועית, מה הוא צריך לדעת – הכול בחקיקה.
אמנון כהן: לאחר מכן – תקצוב שלו, גם כבר תחשבו, תעשו עבודת מטה, תתייעצו עם משרד הפנים.
אמנון כהן: משהו עם משרד הפנים, משרד התחבורה, משרד האוצר, עבודת מטה כזאת שתשבו ביחד ותבנו איזושהי נוסחה לגבי התקצוב של אותו המשרד וכל נושא ההכשרה שלהם – הכשרה, מקצוענות, הגדרת התפקיד, בכפיפות למי, הכול.
אמנון כהן: צריך לדעת את כל הדברים האלה כי יש פה הרבה - - כל אחד רוצה רק את התהילה, לא רוצה את ה- - -
עליסה בן-דוד: חלק מהדברים שאמרת נמצאים וקיימים - -
אמנון כהן: אני צריך בחקיקה.
עליסה בן-דוד: - - כי את הגדרת התפקיד כתבנו יחד עם משרד הפנים.
אמנון כהן: בחקיקה.
עליסה בן-דוד: רק צריך לעשות את החקיקה ולמסד.
אמנון כהן: אני חושב שבנהלים טוב לרוץ בהתחלה, לראות איך זה זז, אתם גוף חדש.
אמנון כהן: רצתם, יש חוזר מנכ"ל, היתה לכם איזושהי התחלה, עכשיו תוך כדי ריצה, בעשייה, אנחנו בודקים אילו כשלים יש לנו בדרך, עושים תיאום ציפיות ומה אנחנו רוצים לעתיד – זו הדרך שאנחנו צריכים להתקדם בה.
אמנון כהן: קחו את כל הדברים בחשבון, יכול להיות שיש עוד אופציות שלא לקחתם בחשבון, בשמחה, תשלבו את הכול, אנחנו עומדים לעזר, אולי אנחנו נקדם את זה כהצעת חוק של הוועדה.
אמנון כהן: אני מציע שהממשלה תיקח את זה לבד, כהחלטת חוק ממשלתית, אם לא – תמיד יש לכם את הבית הזה.
אורי מקלב: - - -אני חושב שדווקא צריך להיות חוק של - - - גם של - - - ועדה.
אמנון כהן: אתה תוכל להגיד, כל אחד.
אמנון כהן: יש לנו זמן עד שעה 10:00, כי אנחנו יוצאים לשדרות – מי שרוצה להצטרך יכול להצטרף – יש לנו דיון של תכנון ובנייה בשדרות.
אמנון כהן: אנחנו מחזקים גם את הדרום, גם כוועדה, גם כחברי כנסת.
גדעון הכהן: רק עוד משפט אחד, אדוני.
אמנון כהן: לחבר הכנסת מקלב יש מה להגיד, והוא אחד הבכירים בוועדה, אנחנו מכבדים אותו.
אמנון כהן: אנחנו מצפים להצטרפותו לדיון הבא, בעזרת השם.
אמנון כהן: הבאת לי את הנייר?
אורי מקלב: אתה - - - מרחוק, מתי אני - - -אותך?
אורי מקלב: את הנייר ביקשתי שישלחו, אני מקווה שיעשו את זה.
אורי מקלב: אתמול היינו כאן בערב עד 22:30, אני ביקשתי מהעוזרים שלי - - -
אמנון כהן: זה חשוב - - -
אורי מקלב: אבל כתבתי לי כאן - - -
אמנון כהן: אז בנושא הזה, מה יש לך להגיד, אדוני, מניסיונך הרב גם בתחום המוניציפאלי?
אורי מקלב: קודם כל, אני רוצה לברך אותך על קיום הוועדה, אני חושב שהדבר הזה חשוב מאוד, בנושא הזה יש לנו תמימות דעים.
אורי מקלב: בתקופה האחרונה מדינות רבות ציינו ודיברו על מדינת ישראל – על ערך חיים שיש בה, לאור שחרור שבויים, המחיר הכבד ששילמנו בשביל חשיבות ערך חיים של אחד.
אורי מקלב: מציינים אותנו כאחד הדגלים שלנו, שיש לנו חשיבות – אנחנו מציינים זאת, מדברים על כך, מחנכים על ערך החיים.
אורי מקלב: אנחנו "אור לגויים", "אור לגויים", אבל אני אומר - בבית פנימה, כשאנחנו מגיעים לדברים שלנו, שזה לא פחות חשוב – אנחנו יודעים שהיום הנושא של בטיחות בדרכים זו שאלה של נפשות ממש, וערך חיים מאוד חשוב, זו מכת מדינה – החללים הרבים, הפצועים הרבים.
אורי מקלב: היום הנושא של בטיחות בדרכים נמצא אצלנו פנימה, יש לנו הרבה מה לשפר ומה לעשות.
אורי מקלב: כשזה מגיע לעשות אצלנו, אנחנו צריכים למצוא כל מיני ימים מסוימים, אנחנו צריכים להחזיק ברשויות מסוימות, הרבה נושאי משרה –לפי המסמך של הממ"מ, 58% נושאים במשרה הזו בהתנדבות.
אורי מקלב: אנחנו מדמים לעצמנו, אבל אנחנו יודעים אם כך, שהנושא של מנהלי בטיחות בדרכים לא מקבל את מלוא תשומת הלב ואת מלוא המקצועיות.
אורי מקלב: כשראיתי את זה חשבתי לעצמי – איפה היינו עד עכשיו?
אורי מקלב: הנושא, שהוא כל-כך ברור – שצריך להיות בכל רשות מנהל בטיחות, הוא דבר כל-כך חשוב ואקוטי בשביל לקדם ולהקיף את כל הנושא הזה ולהעצים אותו – אני מסתכל איפה היינו עד היום, לא בהצעת חוק ולא בפעילות.
אורי מקלב: לא מזמן נתקלתי בעירייה – ואני אומר את זה לחברי חברי הכנסת – בהצעת חוק כדי למסד את התפקיד של דובר העירייה, לתת לו עצמאות.
אורי מקלב: זו הצעת חוק שנמצאת על שולחן הממשלה, על השולחן שלנו – דובר העירייה.
אורי מקלב: אתה צריך לראות אילו הסברים מלומדים ומנומקים מוסברים בהצעת החוק מדוע לדובר העירייה – מצד אחד יש לו את הפקידים ואת ראש העיר, מצד שני יש לו את הציבור, התפקיד שלו צריך להיות בלתי תלוי.
אורי מקלב: הוא צריך לקבל את הסמכות שלו ואת המשרה שלו ואת ההיקף ואת העובדים שלו.
אמנון כהן: סטאטוטורי ממש.
אורי מקלב: סטאטוטורי.
אורי מקלב: אני מסתכל – דובר העירייה מול מנהל מטה בטיחות ברשות.
אורי מקלב: עם כל הכבוד לחוזר המנכ"ל של משרד הפנים – שהוא באמת מחייב והרשויות לא מיישמות אותו – איפה התפקיד של הממשלה, של משרד התחבורה ושל משרד הפנים בנושא?
אורי מקלב: הם צריכים להעמיד לכל רשות מנהל בטיחות.
אורי מקלב: כל אחד יודע שעל כל דבר שיש בעירייה צריך - - למה אני אומר אני את זה?
אורי מקלב: אני חושב שלהטיל את זה על הרשות המקומית, לאור מצבן של הרשויות המקומיות זה לא תמיד ישים.
אורי מקלב: בשנה הבאה אנחנו נתכנס עוד פעם, וניפגש עם המצב הזה שברוב - - -
אמנון כהן: מי אמר לך את זה?
אורי מקלב: אני חושש, אומנם יש ברכת כהן - -
אמנון כהן: אל תחשוש, יש ברכת כהן.
אורי מקלב: אבל אני חושב שבכל חוזר מנכ"ל צריכה להיות גם שותפות – נאה דורש, נאה מקיים.
אורי מקלב: מי שדורש יכול לעשות את זה בשילוב – חלק ממשרד הפנים, חלק מהרשות המקומית, זה נכון.
אורי מקלב: בקריית-אונו באמת עשה את זה, ולקח משרה אחרת שיש לו ושם אותו כמנהל בטיחות בדרכים, אבל לא כל רשות יכולה לעשות את זה.
אורי מקלב: אבל אם יש משהו שקשור - - -
אמנון כהן: כל רשות יכולה לעשות את זה, היא צריכה לראות את החשיבות.
יוסי נשרי: היא צריכה לקבל החלטה.
אורי מקלב: אתה יודע מה, אני רוצה להגיד לך - -
אמנון כהן: היא צריכה לראות את החשיבות.
יוסי נשרי: היא צריכה לקבל החלטה, זה הכול.
אורי מקלב: נכון, אבל אם זה באמת מאוד חשוב, גם הממשלה צריכה להיות שותפה בעניין הזה, זה דבר שהוא מאוד חשוב.
אורי מקלב: אני חושב שאנחנו לא סתם מגדירים – אנחנו לא רק רוצים שלמישהו יהיה title של התואר – אנחנו יודעים שהתפקיד גם נותן את האחריות, וממילא אדם צריך למלא אותו ואז גם אחרים מתחשבים בו.
אורי מקלב: מי שמגיע מהרשויות המקומיות ומהנושא המוניציפאלי, יודע שבנושא הזה, הנושא של בטיחות, אם יש מחלקת בטיחות או אגף – הוא מטפל בחלק הזה, אבל מה הסיבות שזה גורם, מה הסביבתיות, בין אגפי, ודברים אחרים.
אורי מקלב: מחלקת החינוך לא יושבת צמוד למחלקת - - - או למחלקת הבטיחות בדרכים, לכל אחד יש את הבעיות שלו שהוא צריך להחזיק את האגף שלו, יש שהוא אחראי על זה לכן - - - דרך אגב, בתוך כל התפקידים שיש אני רוצה להוסיף עוד משהו, אני חושב שהסקרים של תאונות הדרכים שקורות בעיר – אני רואה את זה לגבי סקרים, אני לא יודע אם דווקא אתם עושים את זה, הרשות הלאומית ומשרד התחבורה עושים – הם לא באמת ממצים את הקיים, האחוזים הרבה יותר גבוהים.
אורי מקלב: לפעמים אני רואה בצמתים שאני עובר בהם, אני רואה כמה תאונות דרכים יש שם.
אורי מקלב: כשאני רואה אחר-כך בסיכום השנתי, אני אומר – זה הכול?
אורי מקלב: אני הרי יודע על יותר.
אורי מקלב: בין אם זה הרוגים או פצועים, איך זה - - - ולכן אני חושב שחלק - - -
רון מוסקוביץ': אלה סטטיסטיקות, עם נפגעים ובלי נפגעים.
אורי מקלב: יש אנשים שגם מעוניינים להוריד את זה, יכול להיות שגם כל אחד אולי מעוניין להוריד, האחוזים אחר-כך לא משחקים לטובה.
יוסי נשרי: אין תיאום, זה בגלל שאין תיאום.
עליסה בן-דוד: יש מושג שנקרא "כללים נפגעים" – אלו תיקים שהם חסרים באינפורמציה שלהם ולכן ברוב המקרים מוצגים רק הנתונים של ת"ד – תיקי תאונות דרכים ספציפיים; אבל אם מסתכלים על כל הנתונים, ויש אותם ברשות הלאומית, אפשר לראות גם את הנתון של "כללים נפגעים", וכל תאונה שאתה מכיר אמורה להיות שם.
אורי מקלב: גם תאונת דרכים שלא מגיעה בסוף למשטרה ולא מודיעים עליה, זה עוד לא אומר שלא היתה תאונת דרכים.
רון מוסקוביץ': אורי, נציגי מאגר המידע שלנו לא - - -
אורי מקלב: בכל אופן, אני גם ממליץ לחברי ולאדוני היושב-ראש, כוועדה, אנחנו גם נגיש את ההצעה כחוק בעניין הזה, כי אנשים שהשתתפו - - -
אמנון כהן: טוב, הם צריכים להביא לנו - - -
אורי מקלב: יש לזה גם יתרון.
אמנון כהן: הם צריכים להביא לנו, אחרי - - -
אורי מקלב: הם יביאו את החומר ואנחנו אולי נגיש את זה כהצעת חוק.
אמנון כהן: כן, בעזרת השם.
חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, קודם כל אני רוצה להודות לך על קיום הדיון החשוב הזה ביום החשוב הזה – היום הלאומי לבטיחות בדרכים; ולהודות לרשות הלאומית לבטיחות בדרכים על העזרה שלהם, על התמיכה שלהם בקיום היום הזה, כי הוא יום חשוב.
חמד עמאר: אני חושב שכל הנושא של הבטיחות בדרכים הוא משימה לאומית שמוטלת על כולם.
חמד עמאר: כשאתה רואה את הנתונים כאן – ואני רואה את הנתון שמספר ההרוגים בשלושת הפרמטרים בתחום העירוני הוא 79% – זה אומר דרשני, כי אני לא מקבל חוסר תקציב, אני לא מקבל את המילה "חוסר תקציב".
חמד עמאר: תאמינו לי שאם ראש הרשות היה רוצה ורואה בנושא הזה חשיבות – הוא היה מוצא תקציב ומאייש את התפקיד הזה; כי אם הוא היה רוצה עוזר שיסדר לו את המשכורת שלו, הוא היה יכול למצוא לו את התקציב ולתת – ואני מכיר את זה, גם אני הייתי חבר מועצת העיר.
חמד עמאר: אם ראש העיר רוצה ורואה בכך חשיבות – הוא יכול למצוא תקציב, עם כל הקשיים ולתקצב את התפקיד הזה; כי זה תפקיד חשוב, זה תפקיד שנוגע לכל אחד ואחד, זה נוגע לכל ילד וילד ביישוב, ולכל תושב ביישוב.
חמד עמאר: אתה יוצא מהבית שלך היום – ואני מסתובב בתוך היישובים, וחברי יכול להעיד – זה פחד מוות להסתובב היום בכבישים, בתוך המגזר הערבי במיוחד, זה פחד מוות.
חמד עמאר: הצעירים נוסעים בטירוף, התשתיות של הכבישים הן לא כל-כך טובות, וזה מתכון לתאונות דרכים.
חמד עמאר: אם אמרו ש-40% מתאונות הדרכים הן במגזר הערבי וההרוגים הם במגזר הערבי – זו אחת הסיבות.
חמד עמאר: ואתה שומע, ואתה נתת נתון עכשיו – נושא הבטיחות בדרכים כמעט ולא קיים ברשויות הערביות.
חמד עמאר: לכן אני חושב, אדוני היושב-ראש, אני לא חושב שרק חוק יכול לעזור.
חמד עמאר: כי שמעתי מהאדון המכובד של משרד הפנים – אפילו דברים בחוקים לא מיישמים.
חמד עמאר: זו צריכה להיות תפיסת עולם – להחליט שהנושא הזה הוא חשוב, ואז ראשי הרשויות ייקחו את הנושא הזה ויוכלו לקדם את זה.
אמנון כהן: טוב, תודה רבה .
אמנון כהן: מר מוסקוביץ', ביקשת לדבר.
רון מוסקוביץ': כן, בקצרה.
רון מוסקוביץ': אני חושב שאפשר להרגיש את היעדר האכיפה והנוכחות של משרד הפנים.
רון מוסקוביץ': אני לא מכיר קצין מחוז אחד שפנה לראש רשות בנושא של מנהל מטה, לא בשנה האחרונה ולא בשנים האחרונות.
רון מוסקוביץ': חוזר המנכ"ל הזה נשאר כאות מתה.
רון מוסקוביץ': משרד הפנים מתעלם מהעניין הזה, לא עושה אפילו את המינימום הנדרש, עוד לפני שאנחנו מדברים על תקציב.
רון מוסקוביץ': לכן, אני רוצה להודיע פה – אנחנו הולכים להיכנס בנעליו של משרד הפנים – אני מקווה שהוא יצטרף אלינו – אנחנו נגביר את האכיפה על הרשויות ברמה של דירוג הרשויות על-פי רמת הבטיחות, ואחד הפרמטרים יהיה ההתייחסות למנהל המטה, לתפקיד הזה, וקיום חוזר מנכ"ל.
רון מוסקוביץ': לעצם העניין של מיסוד התפקיד והפיכתו לסטאטוטורי, אני חושב שאין שאלה ואין מחלוקת – הוזכר פה דובר ויועץ למעמד האישה, והכול ראוי, והכול חשוב – זו משרה מצילת חיים, ודאי כאשר בתוך הערים אנחנו רואים את רמת הנפגעים: למעלה משליש מההרוגים הם הולכי רגל, רובם בתוך הערים – קשישים וכיוצא בזה.
רון מוסקוביץ': לכן אני אומר – אנחנו מוכנים לכל פתרון שגם יהווה תשלום של הרשות הלאומית.
רון מוסקוביץ': אנחנו מוכנים ל- matchingואני מברך על הרעיון של יוזמת החקיקה; אבל ללא קשר, ואולי עם קשר, אנחנו ניזום בשנה הקרובה הצעת חוק ממשלתית על-מנת להפוך את התפקיד הזה לתפקיד סטאטוטורי; כי אנחנו חושבים שחוזר המנכ"ל הזה לא מיושם, ולכן אנחנו נדרוש גם את הפיכת התפקיד לסטאטוטורי, ועם זאת, אנחנו נבוא עם תקציב ועם משאבים של הרשות הלאומית.
רון מוסקוביץ': אבל אני אומר את זה בבירור – צריכה להיות פה שותפות, הן של משרדי ממשלה אחרים, והן של הרשויות המקומיות על-מנת להפוך את המשרה הזאת למשרה בלעדית ולא משרה נוספת על תפקיד אחר, והיא בשכר הגון וראוי.
אמנון כהן: תודה, ובנימה זאת אנחנו נסכם את הדיון החשוב הזה.
אמנון כהן: כפי שכבר סיכמנו באמצע הדיון – תעשו את כל היוזמות שלכם.
אמנון כהן: אנחנו פשוט רוצים להבטיח – כמו שגם חבר הכנסת מקלב חרד שנבוא עוד פעם בשנה הבאה, נדבר ונלך – שאנחנו נבוא בשנה הבאה עם חקיקה שעברה את כל הקריאות, שהכול הוסדר, ה-matching גם הוסדרו, השלטון המקומי פה אתכם, אנחנו אתכם.
אמנון כהן: כל אחד עסוק בעוד מיליון דברים, אתם צריכים להרים את הכפפה, לעשות את העבודה – הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, ויש לכם את כל הכלים, את כל היחסים, ולעשות את זה.
אמנון כהן: אני מברך אתכם על פעילות
אמנון כהן: כם החשובה והברוכה, התחלתם לא מזמן, וכבר אנחנו רואים את ההישגים.
אמנון כהן: אני בטוח שאם הנושא הזה יוסדר, אנחנו נצמצם עד כמה שיותר את הנושאים האלה.