GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אמנון כהן: אם הייתם באים היום עם הסכם בו מעמד העובדים הוסדר, הייתם מקיימים דיונים, ואת שאר הדברים הייתי כבר סוגר עם האוצר והרווחה.
רחל כרמל קפלן: זה אמנם לא פסח היום, אבל לפי המשפט: "בכל דור ודור עומדים עלינו לכלותינו".
רחל כרמל קפלן: ככה זה בכל שנה וחצי.
רחל כרמל קפלן: אנחנו חיים בחוסר ביטחון עצום.
אמנון כהן: יכולתם לגמור את זה.
אמנון כהן: אני לא בטוחה.
רחל כרמל קפלן: כאשר אני שומעת את דב בארי מדבר על הדברים ושואל בשביל מה צריך שהם יהיו, אני אומרת: אנחנו נעבור למשרד, המנכ"ל כבר לא מחליט, המשרד מחליט, יפריטו את זה, יסגרו את זה.
רחל כרמל קפלן: אני רואה רק סרטים שחורים.
אמנון כהן: ההסתדרות תדאג לכם.
רחל כרמל קפלן: זה לא קשור להסתדרות בכלל.
רחל כרמל קפלן: הדברים נראים כאילו כל אחד מושך לצד אחר.
אמנון כהן: בסוף ייצא חוק טוב.
אמנון כהן: אני מבטיח לך.
מאיר שטרית: השר רשאי להורות, כי עובד אשר ערב יום התחילה היה עובד קבוע- - - אלה כבר תנאים מוקדמים.
מאיר שטרית: זה לא מקובל בכלל.
אמנון כהן: עו"ד אסרף העלה את זה.
אמנון כהן: אנחנו דנים על זה.
רחלה אראל: על מנת לוודא שאכן הפררוגטיבה המקצועית של האנשים היקרים האלה ברשות לשיקום האסיר לא תיפגע ולא יבואו אליהם עם כל מיני תזות, שמבחינתנו הציבור הן לא מקצועיות, אני הייתי מציעה להוסיף סעיף או לתקן ולהוסיף את סעיף 3(א)(1), שתינתן לו כותרת: "עצמאות שיקול הדעת".
רחלה אראל: זה אולי יפיס את דעתם של העובדים.
רחלה אראל: שם ייכתב: "מנהל הרשות מוסמך לבצע בשם הרשות כל פעולה הדרושה לשם מילוי תפקידו על פי חוק זה.
רחלה אראל: בזה הם נשמרים.
רחלה אראל: החשש שלהם הזה יכול שימוגר.
אמנון כהן: חגית, בבקשה.
חגית לרנאו: הדברים שרציתי להגיד הם בדיוק בכיוון הזה.
חגית לרנאו: זו הערה שכבר עלתה.
חגית לרנאו: כאשר מציעים את סעיף 3(א), דברי ההסבר מתייחסים לעצמאות שיקול הדעת של הרשות.
חגית לרנאו: בהעדר כותרת לסעיף, הסעיף מאבד את העוקץ שלו.
חגית לרנאו: לכן, לדעתנו צריך להדגיש את הדבר.
אמנון כהן: אדוני המנכ"ל, בבקשה.
חיים אילוז איילון: קודם כל, תודה לך ולוועדה על העבודה שאתם עושים.
אברהם מיכאלי: חכה שיעביר את החוק קודם כל.
חיים אילוז איילון: בוא קודם כל נגיד, שסוף-סוף אחרי 12 שנה, בהן הרשות מאוד מדשדשת, הנושא נמצא בכותרות.
חיים אילוז איילון: נמצא על השולחן הנושא של העוול, שלרשות לא היה כסף ונכנסו מטפלים פרטיים, וכל הצדק האי חברתי הזה.
חיים אילוז איילון: סוף-סוף אנחנו יושבים פה.
חיים אילוז איילון: בזה אני לא מסכים עם דב.
חיים אילוז איילון: אני חושב, שזה נכון שאנחנו מתייחסים לחוק עכשיו, כי זו הפעם הראשונה שאנחנו יכולים לשנות דברים מהותיים, כמו לתת אפשרות להשתקם במשך שנתיים ולא במשך שנה, כמו הנושא של הפיקוח על המטפלים הפרטיים, כמו הכנסת הקרימינולוגים, כמו הנושא של עצמאות הרשות, ובעיקר הבטחת עתידם של כל עובדי הרשות.
חיים אילוז איילון: אנחנו צריכים להסתכל בעיניים של אסיר-אסיר, ולראות איך עד היום לא היינו מסוגלים לתת מענה לפחות מ-20% מכלל האסירים.
חיים אילוז איילון: אפשר להכחיש את זה ואפשר לספר סיפורים מסביב.
חיים אילוז איילון: לכן, נכנסו המטפלים הפרטיים, לכן נכנסו כל ההוסטלים, כמו שאתה אומר אברהם – ויש לי הערכה הכי גדולה על פועלך, ואתה יודע את זה.
חיים אילוז איילון: זה מה שקרה.
חיים אילוז איילון: אם היום אנחנו לא נפתור את הבעיה הזו ולא נגיע לסיכום של החוק הזה, אם לא נסתכל קדימה ונבטיח על סמך כל שלושת העקרונות שאמרתי: עצמאות הרשות, הבטחת תקציבי הרשות ושמירה על מעמדם של כל העובדים, אנחנו פשוט נתמוטט.
חיים אילוז איילון: זו נקודה שכדאי להגיד אותה פה.
חיים אילוז איילון: ברכות לשר התמ"ת, שבפרק זמן מאוד קצר הכליל את אוכלוסיית האסירים המשוחררים כאוכלוסייה מוגדרת.
אמנון כהן: אבל הוא הוציא ממך כסף.
חיים אילוז איילון: הוא אמר שהוא יגייס את הכסף ביחד איתנו.
חיים אילוז איילון: זה דבר יפה מאוד, שצריך לברך עליו.
אמנון כהן: השאלה מי לחץ עליו.
חיים אילוז איילון: אתה.
חיים אילוז איילון: ולכן, אני מברך.
מאיר אסרף: סעיף התעסוקה הוא סעיף חשוב, כי הוא מאפשר שיקום אמיתי.
מאיר אסרף: אדם שיוצא מהכלא ומשתלב בעבודה לא יחזור לפשיעה, אם הוא עשה עבירות כלכליות, עבירות נגד רכוש.
מאיר אסרף: אם הוא מתפרנס בכבוד וזה חלק מתהליך השיקום שלו, הוא לא יחזור לבית הכלא.
מאיר אסרף: אני מדבר על סעיף 4(א) עידוד תעסוקה.
מאיר אסרף: לפי חוק יסודות התקציבי, וההלכה ידועה לכולם, אם לא הצבע על מקור תקציבי לביצוע של הוראת החוק, הוראת החוק לא תבוצע.
אמנון כהן: איפה זה?
מאיר אסרף: אני מציע לתקן ולהוסיף סעיף 4(א)(1) ברישא: "שר התעשייה, המסחר והתעסוקה יקבע, הקמת קרן למתן תמריץ למי שמעסיק אסיר משוחרר, ולאסיר משוחרר המועסק במשך תקופה רציפה.
מאיר אסרף: "
אמנון כהן: בשביל מה קרן?
מאיר אסרף: כי בלי קרן אין לך אפשרות לתת את אותן ההטבות.
אמנון כהן: יש אפשרות.
עידו בן-יצחק: ברגע ששר ממונה על ביצוע החוק או הסעיף, יש אפשרות.
אמנון כהן: יש אפשרות, והוא נותן למפעלים 1,000 שקלים פר עובד.
מאיר אסרף: יש מועצה ציבורית, שממליצה המלצות לגבי התמריצים.
מאיר אסרף: הייתי רוצה שסעיף (2) של אותו סעיף יהיה: "הכל לפי המלצת מועצת הרשות".
מאיר אסרף: אם לא, אתה מקים מועצת רשות שהיא על הנייר בלבד ואין לה שום תפקיד ושום תכלית.
מאיר אסרף: להוסיף בסעיף 4(א) את הנושא של המלצת מועצת הרשות בדבר תמריצים.
אמנון כהן: השר יקבע.
מאיר אסרף: לפי איזה תבחינים?
מאיר אסרף: לפי מה?
אמנון כהן: השר יקבע ביחד עם שר הרווחה.
מאיר אסרף: לגבי סעיף 20.
אמנון כהן: דיברת על סעיף 20.
אמנון כהן: רשמתי לפניי, שיהיו עובדיי מדינה בלי "רשאי" ובלי "השר".
אמנון כהן: לא צריך לחזור על דברים אנחנו קולטים מהר.
מאיר אסרף: סעיף (ב) הוא מכשול עיקרי בעינינו.
מאיר אסרף: יש למחוק אותו.
מאיר אסרף: מה זה הטבות פרישה כלשהן?
מאיר אסרף: אם יחליטו שכן?
מאיר אסרף: בשירות המדינה מקובל, שעובד בזמן מעבר, בזמן שינוי מבני - - -
אמנון כהן: תשבו עם ההסתדרות ועם האוצר, ותגיעו לזה שמספר אנשים רוצים לפרוש.
אמנון כהן: למה אתה מונע את זה?
מאיר אסרף: אני לא מונע את זה.
מאיר אסרף: אני אומר שיש שלושה מסלולים.
מאיר אסרף: במסלול ראשון כולם נקלטים.
מאיר אסרף: למי שמחליט בתקופה של שנתיים-שלוש שהוא לא מתאים לאותו דבר, נשמרת הזכות לפרוש עם פיצויים מוגדלים, כמו של אלה המחליטים לפרוש.
מאיר אסרף: סעיף 20(ב) לא מאפשר את זה.
מאיר אסרף: כאשר אתה תבוא ותכנס את אותה ישיבה עם ההסתדרות, האוצר יגיד: זו הצעת החוק.
מאיר אסרף: זה מה שעבר בקריאה ראשונה.
אמנון כהן: קודם כל תסתדרו ביניכם, ואחר כך נדבר על זה.
אמנון כהן: כרגע זה בחוק.
אמנון כהן: אם הסתדרתם, הסתדרתם.
אמנון כהן: אם לא הסתדרתם, נחליט אחר כך.
אמנון כהן: לצערי, לא הגענו להבנות.
אמנון כהן: בגלל שההסתדרות לא ישבה עם הממשלה, לא קיבלו את ה-10,000,000 השקלים לקראת סוף השנה.
אמנון כהן: לכן, רש"א הפסידה 10,000,000 שקלים.
אמנון כהן: אני מצטער מאוד.
אמנון כהן: יכולתם לשקם עוד הרבה מאוד אסירים בתחום הזה, לקלוט עובדים, ובשנת 2012 יכול היה להיות מפנה בנושא הזה.
אמנון כהן: לצערי, ההסתדרות תמיד שולטת ותוקעת כל דבר שהיא יכולה לתקוע.
אמנון כהן: חה"כ חסון, אתה היית יו"ר הוועדה לביקורת המדינה.
אמנון כהן: יש שולחן עגול, ששם נקבע כל מה שרוצים דרך ההסתדרות.
אמנון כהן: צריך להפסיק את הפארסה הזו.
אברהם מיכאלי: נתת לו הצעה לסדר.
יואל חסון: שלא נתבלבל, אם אתה בעד הממשלה או נגד הממשלה.
אמנון כהן: תלוי במה.
חיים אילוז איילון: בנושא הזה הוא נגד.
חיים אילוז איילון: הוא איתנו.
אמנון כהן: אני בעד לשקם את האסירים.
יואל חסון: אם אני מסתכל על סך הצעות החוק שלך והאמירות שלך, היית צריך להיות איתנו מזמן.
אמנון כהן: אנחנו העלינו את כל הסוגיות שהועלו כאן בדיונים.
אמנון כהן: משרד המשפטים לא ידע לתת תשובה לגבי פסוק וחצי כאן, ולכן שלחנו אותם הביתה שיעשו שיעורי בית.
אמנון כהן: עם האוצר יש לנו אי הסכמות.
אמנון כהן: אנחנו מחלקים את הדיונים לכמה חלקים.
אמנון כהן: טרום הדיון כאן, אני אקיים אצלי דיון עם המשתתפים שציינתי: הסתדרות, אגף תקציבים, רש"א ועוד רשימה ארוכה, לגבי מעמד העובדים, על מנת לסיים את הנושא הזה.
אמנון כהן: דיון נוסף נקיים בנושא תעסוקה, לגבי איך אנחנו משלבים את האסירים, עם משרד התמ"ת, רווחה ואוצר.
אמנון כהן: גם לגבי אותם סעיפים בהם לא הגענו להבנות עם האוצר נקיים דיון.
אמנון כהן: מטרת הוועדה היא לסיים את החוק, שייכנס לתוקף ויאפשר לאנשים לקבל שיקום.
אמנון כהן: כמו שציינתי, המטרה היא שכל אסיר יזכה לשיקום.
אמנון כהן: אם הוא מודה או לא מודה, זה לא רלוונטי לעצם שיקומו.
אמנון כהן: על כך נתעקש.
אמנון כהן: גם בנושא ההוסטלים, אנחנו נראה איך נוכל לפתור את הסוגיה: מה יוציאו החוצה, ומה יישאר עדיין באחריות המדינה.
אמנון כהן: בגדול, יש לי הסכמה עם שר הרווחה ומנכ"לו.
אמנון כהן: אנחנו נסכם את זה גם עם האוצר.
אמנון כהן: לדיון הבא, אני מקווה, נבוא מוכנים ואולי נוכל להציל משהו מתקציב 2011.
אמנון כהן: אני מודה למשרד התמ"ת ולשר, שהרים את הכפפה.
אמנון כהן: ביחד איתו ועם האוצר נמצא את המשאבים הנוספים, שיאפשרו לנו להוציא את החוק לפועל.
אמנון כהן: בלי תקציב, זה לא ייצא לפועל.
אמנון כהן: אנחנו נסייע, כך שהחוק יהיה מושלם מכל ההיבטים.
אברהם מיכאלי: האם אפשר לדאוג להם לתקציב זמני, כדי שיהיה להם במה לנשום?
אמנון כהן: הם קיבלו 2,000,000 שקלים.
עידו בן-יצחק: לקראת הדיון הבא, אני אכין נוסח מעודכן, בדומה לנוסח שהוכן להיום, בהתבסס על ההערות.
עידו בן-יצחק: אני מבקש, שכמו שאני מכין את שיעורי הבית שלי תכינו גם אתם את שיעורי הבית שלכם.
עידו בן-יצחק: כאשר הפצתי נוסח בשבוע שעבר, הוא התבסס על דברים שנאמרו בדיון עצמו.
עידו בן-יצחק: לא היה שם שום דבר חדש, שהגיתי ברגע האחרון והפצתי.
עידו בן-יצחק: כך יהיה גם בדיון הבא.
עידו בן-יצחק: כל מה שנאמר פה היום, ייכלל.
אמנון כהן: הנושא הוא הצעת חוק הכניסה לישראל (תיקון - זכאי שבות), התשע"ב-2011, שיהיה 2012, של חבר הכנסת אברהם מיכאלי, פ/3546.
אמנון כהן: אנחנו מכינים את הצעת החוק לקריאה ראשונה.
אמנון כהן: נראה לי חוק חשוב וראוי.
אמנון כהן: יישר כוח למציע שראה לנכון להסדיר את הנושא בחקיקה כי יש דברים במדינה שלנו – מדינה צעירה – שעובדים עדיין על פי פקודות, על פי תקנות אבל אט-אט צריכים להסדיר את הדברים בחקיקה.
אמנון כהן: אני מותן את זכות הדיבור למציע, חבר הכנסת אברהם מיכאלי, שיציג את הצעת החוק.
אברהם מיכאלי: תודה אדוני היושב-ראש.
אברהם מיכאלי: אני שמח להציג את הצעת החוק שלי בוועדה ואני חושב שאנחנו באים לפתור פה בעיות ביורוקרטיות שאנחנו מערימים על יהודים זכאי שבות, שהם פוטנציאל לעלייה.
אברהם מיכאלי: היהודים שלנו תמיד רוצים להגיע לארץ מתישהו כנראה, בבוא היום בעזרת השם.
אברהם מיכאלי: אנחנו אומרים אם יבוא משיח מחר, הם יבואו מחר.
אברהם מיכאלי: אבל אם לא יבוא המשיח מחר, אנחנו מאמינים שכל אחד, בינתיים, יהיה פה בארץ.
אמנון כהן: צריך לקבל את המשיח פה, זה יותר טוב.
אברהם מיכאלי: נכון, אנחנו מעודדים אותם להיות בארץ.
אברהם מיכאלי: יש אפשרות לזכאי השבות האלה, לפי החוק הקיים – חוק הכניסה לישראל – להיכנס לארץ גם בכמה דרכים אחרות: חלק כתיירים וחלק כתושבים עראיים.
אברהם מיכאלי: על- פי המצב היום תייר שמגיע לארץ,
אברהם מיכאלי: עובר הרבה מאוד קשיים, לצערנו.
אברהם מיכאלי: אנחנו מקבלים תלונות של תיירים שמגיעים לארץ.
אמנון כהן: תיירים יהודים?
אברהם מיכאלי: תיירים זכאי שבות.
אברהם מיכאלי: עושים להם תחקירים ביטחוניים כאלה בכניסה לישראל בנמל התעופה, כאילו שהם באו מאיזה מקום זר, כמו שאומרים.
אמנון כהן: מכל מקום שמגיעים או מאזורים מסוימים?
אברהם מיכאלי: קודם כל, מאזורים מסוימים זו בולט.
אמנון כהן: אבל אנחנו מדינה מוקפת, אתה יודע.
אמנון כהן: חייבים לתשאל אם אכן - - -
אברהם מיכאלי: אבל אנחנו מדברים על זכאי שבות, אדוני.
אברהם מיכאלי: מדובר פה על יהודים שבאים לישראל מכוח ידיעה שהם יכולים לקבל מחר תעודת עולה ולהיכנס לארץ, אין להם שום בעיה.
אברהם מיכאלי: התיירים האלה רוצים להישאר בארץ מעבר לתקופה שנותן להם היום משרד הפנים.
אמנון כהן: מה התקופה היום?
דסי צנגן: שר הפנים רשאי להאריך רישיונות ביקור, תייר.
דסי צנגן: שלושה חודשים הוא מקבל בהתחלה וההארכה עד למקסימום 24 חודשים.
אמנון כהן: תייר במשך 24 חודש?
אמנון כהן: יש מה לראות בארץ.
אברהם מיכאלי: אנשי משרד פנים יסבירו לנו עוד מעט אבל יש מסביב לזה, אדוני היושב-ראש, ביורוקרטיה שלמה.
אברהם מיכאלי: התייר לא מקבל הארכה אוטומטית – הוא צריך ללכת, צריך לעשות.
אברהם מיכאלי: אני מדבר על תייר זכאי שבות, לא מדובר פה במישהו שנחת מאיזו מדינה עוינת.
אמנון כהן: העובדה היא, אומרים נציגי משרד הפנים, שהאשרה הראשונה היא לשלושה חודשים ואופציה להארכה עד שנתיים.
אמנון כהן: עכשיו אתה אומר שפרקי הזמן האלה שבאים להאריך את הזמן, לא סבירים?
אמנון כהן: תוך כמה זמן הוא צריך?
אמנון כהן: עברו שלושה חודשים והוא אומר:
אמנון כהן: הייתי רק באילת שלושה חודשים, עכשיו אני רוצה להגיע למרכז, בכמה זמן מאריכים לו?
דסי צנגן: זה משתנה.
דסי צנגן: לפעמים מאריכים בשלושה חודשים נוספים, לפעמים מאריכים בבת אחת לחצי שנה ולפעמים מאריכים בבת אחת לשנה, תלוי בנסיבות: אם יש פה בני משפחה, אם יש נסיבות אחרות וכו'.
דסי צנגן: הארכה בבת אחת מעבר לשנה – זה דבר נדיר מאוד.
אמנון כהן: מה הסיבות שיכולות להיות לשר שלא להאריך כי משהו לא נראה לו?
דסי צנגן: חשש להשתקעות או אם אין סיבה סבירה.
אמנון כהן: אבל אני רוצה שהוא ישתקע במדינה, כי הוא יהודי.
אמנון כהן: אני רוצה שישתקע.
אמנון כהן: אני מקשה בכוונה כשי לדעת מה אנחנו עושים: התייר רוצה למצוא את עצמו.
אמנון כהן: מצד אחד, המצב הכלכלי פה מסודר, הנושא התרבותי-חברתי מסודר והוא רוצה לשקול עוד קצת זמן על מנת לקבל החלטה סופית אם להישאר או לחזור.
אמנון כהן: לצורך כך, את אומרת, נותנים לו עוד קצת זמן עד שנתיים.
דסי צנגן: אני אומרת שבהארכה של עד שנתיים כיום, אין אבחנה בין זכאי שבות לתייר רגיל.
אמנון כהן: זה אותו דבר לתייר שהוא לא יהודי?
אברהם מיכאלי: ליהודי ולתייר גרמני, לדוגמה, יש אותם תנאים.
דסי צנגן: כאשר יש שיקול דעת בלשכה אם לאפשר הארכה או לא, אז מסתכלים על נסיבות כל אדם ואדם.
אמנון כהן: בלי הבדל בין יהודי ללא יהודי?
אמנון כהן: האבחנה הזו חשובה לי.
אמנון כהן: בלי הבדל דת, יש זכות ממשרד הפנים עד שנתיים, לכל תייר ותייר?
אמנון כהן: אתם מסתכלים על דרכון של תייר כרגע, לא משנה אם הוא יהודי או לא?
דסי צנגן: אנחנו מסתכלים על נסיבות.
דסי צנגן: זכאות השבות היא חלק מהנסיבות, כי אם ביחס לתייר אחר יש חשש שבעצם מדובר בהארכת שהייה לצורך השתקעות בלי שיש לו שום עילה להמשיך ולהישאר כאן - -
אמנון כהן: אם הוא התחיל ללמוד פה?
דסי צנגן: - - אז ההסתכלות היא אחרת מאשר אם הוא זכאי שבות.
דסי צנגן: יש אשרות ספציפיות ללימודים.
דסי צנגן: יש אשרה ספציפית לזכאי שבות שמבקשים לשקול את המשך צעדיהם בישראל, זו אשרת עראי מסוג א1, שלפי תיקון תקנות לפני שנה, הוארך פרק זמן ההתלבטות לחמש שנים.
אמנון כהן: מה זה מקנה לאותו תייר?
אמנון כהן: אפשרות לעבוד?
תומר רוזנר: זה לא תייר, זה כבר תושב.
אמנון כהן: תושב עראי, כן?
דסי צנגן: כן, תושב עראי.
דסי צנגן: זה מוגדר באופן ספציפי לזכאי שבות שמבקש לשקול לעלות לארץ, זה מאפשר תקופת שהייה של חמש שנים עם זכויות סוציאליות.
אמנון כהן: ביטוח בריאות?
אמנון כהן: אז מה אתה, כבוד חבר הכנסת, רוצה לתקן?
אמנון כהן: אני רואה שהכול מסודר.
אברהם מיכאלי: מה שמסודר אצלם זה שכרגע, עד שנתיים, שר הפנים יכול להאריך את האשרה.
אברהם מיכאלי: אנחנו באים לתת כוח לשר הפנים להאריך את זה גם מעבר לשנתיים, מבלי שהשר יהיה מוגבל בכל מיני שיקולים.
אברהם מיכאלי: כרגע זה לא מוסדר.
אמנון כהן: צריך שיהיה שיקול.
אברהם מיכאלי: לשר הפנים יש שיקול.
אמנון כהן: אתה משאיר את השיקולים, אתה פשוט אומר שכדי לא "לטרטר" את זכאי השבות בלבד וכדי לעזור לו לקבל החלטה נבונה ולהישאר בארץ, אתה רוצה לתת עד חמש שנים, לא שנתיים.
אברהם מיכאלי: אני רוצה להקל עליו כדי שתהיה לו שהות נעימה בארץ וכדי שיוכל להתרשם מהארץ לא כאיזה מקום עוין כלפיו.
אברהם מיכאלי: הוא זכאי שבות, אני רוצה שהוא יגיע יום אחד לארץ.
אמנון כהן: שיגיע כעולה חדש כמו שאתה ואני באנו.
אברהם מיכאלי: אנחנו שבאנו ממדיות עוינות פעם, אמרו לנו: או שתהיו מחוץ למדינה ההיא או שאין כלום.
אברהם מיכאלי: באנו בגלל שגירשו אותנו משם.
אמנון כהן: הוא בא לבנות את הארץ.
אמנון כהן: לבנות ולהיבנות בה.
אברהם מיכאלי: אדוני, כל הכוונה שלנו היא לא לעודד אנשים להיות פה זמניים אלא שיהיו פה קבועים.
אברהם מיכאלי: זכאי שבות הם קבועים, אבל אני נותן להם, בתקופה שהם נמצאים פה, והדבר הזה קיים היום לפי חוק השבות.
אמנון כהן: פחות ל"טרטר" אותו.
אברהם מיכאלי: פחות ל"טרטר" אותם ולתת להם שהות להיות בארץ לתקופות יותר ארוכות מבלי לעבור ביורוקרטיה כל שנה-שנתיים או כל חצי שנה.
אמנון כהן: אז אתם, בסך הכול, מסכימים עם זה, לא? יש בעיה?
אביטל שטרנברג: בוודאי שיש בעיה.
אברהם מיכאלי: ברשותך, אני רוצה להבין ממשרד הפנים, אדוני היושב-ראש, מה עמדתם בעניין.
אמנון כהן: אני אתן למשרד המשפטים להגיב.
אמנון כהן: לא יהיה מצב שמשרד המשפטים לא יבטא את עצמו בוועדה הזאת.
אמנון כהן: את יודעת שאני אתן לך את כל הכבוד הראוי ותמיד נתתי וככה זה יהיה גם בהמשך.
אמנון כהן: אמנם המדינה הפכה למדינת "משפטיזציה", אבל זה לא חשוב.
אביטל שטרנברג: יש לי פתרון שלדעתי כולם יהיו מבסוטים ממנו.
אמנון כהן: תמיד אתם יצירתיים בסוף, זה מה שחשוב.
אמנון כהן: משרד הפנים, תמשיכי בבקשה.
דסי צנגן: הכיוון של שר הפנים הוא בוודאי להקל ולעודד זכאי שבות להגיע לכאן.
דסי צנגן: כמו שציינתי, לפני שנה תוקנו ביוזמתו תקנות הכניסה לישראל לגבי א1 או "עולה בכוח" והוא גם העביר צו שפוטר זכאי שבות שנמצאים פה ברישיון מסוג ב1 – רישיון עבודה – מלקבל היתר להעסיק.
דסי צנגן: זאת אומרת זה הכיוון שלו.
דסי צנגן: יחד עם זאת, בוועדת שרים לענייני חקיקה סוכם שקידום הליכי החקיקה בקשר לחוק הזה יהיה בתיאום עם משרדי ממשלה שונים: משרד האוצר, משרד הקליטה, משרד המשפטים.
דסי צנגן: אנחנו רוצים לקדם את הצעת החוק בתיאום עם משרדי הממשלה.
אמנון כהן: אני בוועדה מתאם עכשיו.
דסי צנגן: אנחנו חושבים שהתיאום צריך להיות - - -
אמנון כהן: לא היה לכם מספיק זמן אחרי שהצעת החוק עברה בקריאה טרומית כבר חודשיים?
אמנון כהן: כמה זמן עבר?
אביטל שטרנברג: שבוע וחצי.
אמנון כהן: אז אני זריז.
דסי צנגן: ממשרד האוצר פנו אלינו לקבל קצת מידע ונתונים, שעדיין לא עובדו.
דסי צנגן: התיאום עוד לא מוצה.
אמנון כהן: אנחנו רוצים שהתיאום יהיה מושלם, בוודאי.
אמנון כהן: אבל לא בהכרח.
אמנון כהן: נשמע אם יש דברים שנוכל להסכים היום.
אמנון כהן: אם אתם חושבים שצריך, בתיאום עם המציע – אני נותן לו אכסניה, זה חוק שנדון פה – אבל המציע יחליט בסוף אם הוא רוצה עוד שהות, אבל היה לו הרבה זמן אחר-כך כי הוועדה עמוסה בהרבה מאוד נושאים אחרים.
אמנון כהן: ראינו את בנושא הזה, בוועדת ההיגוי שלנו, כאחד הנושאים החשובים לשים על סדר היום של הוועדה.
אמנון כהן: משרד הפנים, סיימתם?
אמנון כהן: משרד האוצר, יש עלות כספית?
אמנון כהן: האוצר לא פה.
אמנון כהן: אין בעיה כספית, נכון?
דסי צנגן: ממשרד האוצר פנו אלינו.
אמנון כהן: משרד הקליטה, אתם מסכימים, נכון?
אברהם מיכאלי: לא מסכימים?
מיכל לבנטל: לא.
אברהם מיכאלי: בניגוד לשרה שלכם?
אברהם מיכאלי: הפקידים קובעים או השרה קובעת?
אמנון כהן: מה הבעיה, משרד הקליטה?
מיכל לבנטל: ניתן למשרד המשפטים לדבר ואז אנחנו נשלים.
אברהם מיכאלי: אתם פוחדים מהם?
אברהם מיכאלי: השרה שלכם הודיעה מעל בימת מליאת הכנסת שהיא תומכת בשתי ידיים, אתם מתואמים?
אמנון כהן: בוא נשמע.
אביטל שטרנברג: כמו שציינה נציגת משרד הפנים, המצב היום הוא שאם עולה בפוטנציה מגיע באשרת תייר הוא יכול להישאר עד 27 חודשים.
אביטל שטרנברג: אם הוא מגיע באשרת תושב עראי – א5 – הוא יכול להישאר כאן חמש שנים מכוח התקנות שהשר התקין לפני שנה.
אביטל שטרנברג: אם הוא מגיע באשרת תלמיד – א2 או א4 לבני המשפחה שלו – הוא יכול להישאר כאן ללא הגבלה.
אביטל שטרנברג: לפי ההצעה, מדובר על זה שתיירים יוכלו להישאר פה לנצח עם הארכות כל שנתיים ותושבי עראי יוכלו להישאר כאן
אביטל שטרנברג: לנצח עם הארכות כל חמש שנים.
אביטל שטרנברג: כל מי שהוא תושב עראי ונמצא כאן, פיזית, 183 ימים בשנה או יותר, זכאי גם לביטוח ללאומי ולביטוח בריאות.
אביטל שטרנברג: דהיינו, אם הצעת החוק תתקבל – יהיו לנו פה תושבי עראי שנמצאים כאן לנצח כתושבי עראי, זכאים לזכויות המרכזיות שאזרח זכאי להן - - -
תומר רוזנר: האם החוק מונע את זה היום, לגבי תושבים עראיים?
אביטל שטרנברג: לגבי תלמידים – לא.
אביטל שטרנברג: לגבי תושבי עראי באשרה א5 – כן.
תומר רוזנר: ממש לא.
תומר רוזנר: באשרה א5 החוק לא מונע וגם לא לגבי עולה בכוח.
אביטל שטרנברג: נכון.
אביטל שטרנברג: החוק לא מונע, אבל עדיין שר הפנים חשב - - -
דסי צנגן: לגבי עולה בכוח זה מוגבל לחמש שנים.
תומר רוזנר: זה לפי התקנות, לא בחוק.
תומר רוזנר: לגבי תושב עראי לפי א5 גם אין מניעה.
אביטל שטרנברג: יחד עם זאת נוצר מצב – והצעת החוק מעצימה אותו – שלמעשה יהיו לנו פה אנשים שיהיו זכאים לזכויות המרכזיות שלנו כאזרחים תושבי קבע אבל ללא חובות, כי לצבא לא מגייסים את מי שהוא תושב עראי ובטח שלא מי שהוא תייר.
אמנון כהן: אבל הוא בגיל שכר לא מתאים לצבא.
אביטל שטרנברג: תלוי, אין פה הגבלת גיל בהצעה.
אביטל שטרנברג: אני חושבת שבטווח הארוך, אם ההצעה תתקבל, ואלו הארכות לנצח – אנחנו בבעיה - - -
אמנון כהן: אתם חושבים שצריך להגביל את בזמן מסוים?
אביטל שטרנברג: - - - תייר היום אי אפשר להאריך מעבר ל-27 חודשים מכוחו של חוק הכניסה, למעשה, יהיו לך פה תיירי נצח שיחיו כאן כאזרחים דה-פקטו - -
אמנון כהן: רק לקבל ולא לתת שום דבר.
אביטל שטרנברג: - - לכן חשבנו – אמנם עוד לא היה תיאום בין-משרדי מול המציע – לקבוע איזשהו קו, רף אחד.
אביטל שטרנברג: אם שר הפנים חשב שחמש שנים הם באמת זמן ראוי להתלבטות למי שיש לו אשרת א5 של תושב עראי – אפשר ליישב קו על חמש שנים.
אביטל שטרנברג: אני עוד לא יודעת מה עמדת האוצר, אני עוד לא יודעת מה עמדת משרד הקליטה אבל נראה לי שבעניין הזה צריך ליישר קו כדי לא לייצר בעיה של חוסר שוויון.
אמנון כהן: יש היגיון רב במה שאמרת.
אמנון כהן: משרד הקליטה, תשלימו את הדברים, בבקשה.
מיכל לבנטל: אנחנו מצטרפים, כמובן, לדעתה של עורכת דין אביטל שטרנברג.
מיכל לבנטל: אנחנו חושבים שדווקא בגלל שמדובר בזכאי שבות והמדיניות שלנו היא לעודד עלייה, אנחנו רוצים שאנשים יחליטו ושלא יהיה פתוח לנצח.
מיכל לבנטל: אני גם אדגיש שסיוע משרד הקליטה נועד לסיוע בתרופה הראשונה של שהייתו של אדם בארץ.
אמנון כהן: אבל יש כאלה שלא רוצים בכלל סיוע ממשרד הקליטה.
אמנון כהן: נוח להם ככה: לא רוצים סיוע, רוצים להיות תיירים.
אמנון כהן: יש אנשי עסקים שאני מכיר אישית שאומרים: טוב לי במדינה, אני איש עסקים בחו"ל אבל משלם מיסים למדינה על עסקים פה, אם יש לי שותף מקומי אז הוא מנהל לי את העסק, אני משקיע פה במדינה כי אני לא יודע מה יכול להיות שם – אני אצל גויים – פתאום יסגרו לי את הברזים שם.
אמנון כהן: אני לא רוצה לדחוק את האנשים האלה, מצד אחד.
אמנון כהן: מצד שני, יש פה הגיון רב שאנחנו נגביל לתקופה מסוימת, עד כמה ניתן לו ליהנות מכל המטעמים, שיהיו לו גם חובות.
אמנון כהן: שיידע – הוא או בנו שמגיע לגיל – שייתן את חובתו למדינה.
אמנון כהן: יש פה היגיון ואני רואה שיש נכונות רבה, גם מטעם המציע וגם מטעם המשרדים.
אמנון כהן: אם עדיין הנושא הזה לא הבשיל עד תומו, אני חושב שכבוד המציע - - -
אברהם מיכאלי: אני מקבל את החששות של משרד המשפטים.
אמנון כהן: לא חשש.
אמנון כהן: יש היגיון רב להגביל בזמן.
אמנון כהן: לא לעולם ועד, לא לעולם חוסן בשום דבר.
אברהם מיכאלי: בשביל זה אני רוצה שהתיאום בין המשרדים – אפילו הזמנתי אותם לתיאום אצלי והם לא באו, דחו את זה.
אמנון כהן: מה "לא באו"?
אברהם מיכאלי: ביום ראשון הייתה ישיבה והם לא באו.
אמנון כהן: כשחבר כנסת מזמין באים תמיד לשתות כוס קפה.
אברהם מיכאלי: לא באו, הם כנראה עסוקים.
אברהם מיכאלי: הפקידים עסוקים מדי.
אברהם מיכאלי: כרגע אני יוצא מנקודת הנחה אחת: בוועדת שרים הייתה תמיכה, בישו תיאום.
אברהם מיכאלי: אני מכבד את התיאום.
אברהם מיכאלי: האיש הכי חשוב בכל המשחק הזה הוא שר הפנים – הוא אמור לבצע את החוק הזה.
אברהם מיכאלי: מעל בימת הכנסת שר הפנים כל כך תמך בזה, שזה עודד אותי לעזוב את כל התיאומים כי הוא ישכנע את כל השרים שחושבים שיש משהו לא בסדר.
אברהם מיכאלי: לא רק זה, שרת הקליטה תמכה בוועדת שרים והודיעה במליאה שהיא תומכת בזה.
אברהם מיכאלי: יש פה שחקן ראשי נוסף:
אברהם מיכאלי: מי שחושב על זכאי השבות זו הסוכנות היהודית.
אברהם מיכאלי: באה ואמרה, רבותי, זה טוב ליהודים.
אברהם מיכאלי: אני מקבל את כל החששות האלה וצריך גם להפעיל היגיון ובשביל זה אני רוצה לתאם את זה עם משרד הפנים, לא דווקא עם משרד המשפטים, עם כל הכבוד.
אמנון כהן: יש להם מה להגיד.
אברהם מיכאלי: במחילה מהפקידים שמופיעים פה.
אברהם מיכאלי: לא יכול להיות שיופיעו פה ויגידו לי דברים אחרים מהשרים שלהם.
אברהם מיכאלי: השרים הם אמורים לקבוע ולא הפקידים.
אמנון כהן: בוועדה נוכל לעשות כל מה שאתה רוצה.
אמנון כהן: אתה יכול לבקש שאני אקדם את זה לקריאה ראשונה, אצביע על הצעת החוק.
אמנון כהן: התיאומים יכולים להיעשות בקריאה שנייה ושלישית ואף אחד לא יטען לנושא חדש כי אנחנו לא רוצים לשנות שום דבר.
אמנון כהן: זאת החלטה שלך, תגיד אתה.
אמנון כהן: אנחנו יכולים לקרוא את הסעיפים –נתאם תוך כדי הקריאה פרק זמן מסוים, נגביל אותו ביחד – נמצא את הסעיפים שנוכל לחיות איתם לקריאה ראשונה כרגע, ועדיין נשאיר את האופציה לתיאומים נוספים בהכנה לקריאה שנייה ושלישית כי זה עדיין לא נכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.
אמנון כהן: או שתגיד שלפני ההצבעה על הקריאה הראשונה שאתה רוצה לתת זמן ושהות לתיאומים – אני לא יכול להבטיח לך מתי יהיה הדיון הבא כי אצלי עמוס מאוד.
אמנון כהן: אם תחליט לתת להם 10 ימים או שבועיים, אז נמצא את הזמן.
אברהם מיכאלי: אדוני היושב-ראש, אני מוכן לקבל את הרמיזה העבה של היושב-ראש.
אמנון כהן: לא רמיזה עבה.
אברהם מיכאלי: הרמיזה שזה עלול להידחות חודשים.
אברהם מיכאלי: מצד שני אני רוצה שהתיאו בינינו יהיה מלא.
אברהם מיכאלי: אני רוצה שהמשרדים – אני גם אעמוד בהחלטת ועדת שרים, אפילו שאני תמיד אומר בוועדות הכנסת:
אברהם מיכאלי: בכל הכבוד הם לא מחייבים אותי כי אני לא עובד בממשלה – אני רוצה שהתיאום הזה יתבצע.
אברהם מיכאלי: אני עדיין קורא למשרד הפנים: אתם אמורים לעבוד עם החוק הזה.
דסי צנגן: בוודאי.
אברהם מיכאלי: משרד המשפטים ומשרד הקליטה הם התומכים.
אברהם מיכאלי: אבל אם אתם עד עכשיו לא מתואמים ואתם רוצים שהות של עוד 10 ימים או שבועיים – אני מוכן לקבל את זה, אדוני היושב-ראש.
אמנון כהן: אם יש לכם פלטפורמה קיימת, אם אתם חושבים עדיין שיש תקנות שאתם רוצים להסדיר בחקיקה, אז הפלטפורמה קיימת.
אמנון כהן: אם תרצו עוד סעיפים – בתיאום עם המציע כמובן, בלי שזה יפגע בהצעת החוק שלו – אם תרצו להכניס כאן עוד תכנים, עוד תקנות שרציתם בלאו הכי להכניס אותם לחקיקה בעתיד, תקנות שנותנות גמישות מסוימת לשר שיוכל לשנות, כי אנחנו מדינה שקולטת עלייה כל הזמן ותמיד צריך להיות מצב שתוכל לשנות, להזיז במשרד הפנים ובמשרד הקליטה, תוכלו לעשות את זה.
אמנון כהן: מצד שני, יש דברים שאנחנו נוכל להסדיר אותם בחקיקה: אנחנו יודעים מה אופיו של התייר, מי זכאי שבות, מי לא זכאי שבות, אז אם יש לכם פה עוד סעיפים שאתם רוצים להרחיב – הפלטפורמה קיימת.
אמנון כהן: היועץ המשפטי של הוועדה רצה להעיר הערה.
תומר רוזנר: יש פה שני מעמדות שמדברים עליהם: אשרה לישיבת ביקור ואשרה לישיבת עראי.
תומר רוזנר: לגבי אשרה לישיבת ביקור, יש לנו בחוק שני מצבים:
תומר רוזנר: מי שמקבל אשרה לישיבת ביקור שמוגבלת לשלושה חודשים ועוד שנתיים.
תומר רוזנר: לעומת זאת, עובד זר יכול לקבל אשרה לישיבת ביקור של עד חמש שנים.
תומר רוזנר: זאת אומרת, שלפחות לגבי אשרה לישיבת ביקור ברור שיש מקום לאפשר לזכאי שבות מעמד לפחות כמו עובד זר.
אמנון כהן: הם אמרו שזה הגיוני להשוות את זה, לבדוק, לבחון, אבל הם יעשו עבודת מטה.
תומר רוזנר: לגבי הנושא של ישיבת עראי: החוק הקיים אומנם אומר שניתן לתת אשרה לישיבת עראי לראשונה לשלוש שנים ולאחר מכן בהארכות עד שנתיים בכל פעם, כאשר גם היום החוק לא מגביל את התקרה .
תומר רוזנר: כלומר, אותו תלמיד או מי שנמצא פה עם אשרה לישיבת עראי שאיננה לצורך שבות, למשל, זכאי שבות שאומר: אני אפילו לא בוחן את אפשרות השהייה שלי בארץ.