GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אריאנה חלק: - - החברה למשק וכלכלה מבצעת פיקוח שאכן בהתקשרויות שהן במסגרת מכרזי משכ"ל אכן נוהל חברות הגבייה מיושם, שההוצאות שנגבות מהחייבי הם בהתאם לתקנות.
אריאנה חלק: הדברים האלה נבדקים כי החשבונות גם עוברים ביקורת שלנו.
אריאנה חלק: כך שגם אם זה לא עבר עדיין הליך של חקיקה זה כבר מיושם אצלנו דה-פקטו בשטח.
אריאנה חלק: במגרש הפרטי שלנו לא כל הרשויות עובדות דרך מכרזי החברה למשק וכלכלה, אבל איפה שכן זה אכן - - -
אמנון כהן: חבר הכנסת דב חנין, מה רצית להוסיף לדברים של ארגון זכויות האזרח?
אמנון כהן: תודה קודם כול ליושב ראש על הנושא.
דב חנין: איזו שאלה, אדוני.
דב חנין: קודם כול אני מודה לך, אדוני, על הנושא החשוב הזה.
דב חנין: לטעמי, הוויכוח הזה איננו ויכוח טכני.
דב חנין: זה ויכוח עקרוני ומהותי מאוד עמוק.
דב חנין: יש פה שאלה מרחיקת לכת של הפרטה; מפריטים פה סמכויות שלטוניות שהן קרובות מאוד לגרעין הפעולה של המערכת השלטונית, כולל גבייה מחייבת גם כוח.
דב חנין: באופן הגיוני כשמישהו שבא לגבות כסף הוא צריך להיות מגובה ביכולת לעמוד מאחורי רצונו לגבות כסף וכדומה.
דב חנין: זאת בעיה אחת.
דב חנין: הפרטה של סמכויות שלטוניות, לפי טעמי, מאוד קרובות לגרעין השלטוני.
דב חנין: הפרטה שנייה היא הפרטה של שיקול הדעת השלטוני.
דב חנין: גם פה בכל המרווח שבין הגבייה בפועל לבין אי הגבייה בפועל יש הרבה מאוד מרווח שניתן לגורמים פרטיים.
דב חנין: זה נכון שבית המשפט העליון בפרשת הפרטת בתי הסוהר קבע עיקרון שיש הפרטות מסוימות שהן אסורות במדינת ישראל, כמו הפרטת בית הסוהר.
דב חנין: אנחנו לא בית משפט, אדוני היושב ראש, אנחנו לא שואלים את השאלה האם ההפרטה היא חוקית או לא חוקית.
דב חנין: יכול להיות שיש לנו דעה, אבל אנחנו לא שופטים, ואנחנו לא צריכים להביע פה את הדעה.
דב חנין: ההחלטה שאנחנו צריכים לקבל היא החלטה אחרת: האם ההפרטה הזאת היא ראויה או לא ראויה – זאת החלטה שהמחוקק צריך להחליט בה.
דב חנין: לדעתי, הגיע הזמן שהמחוקק יאמר אמירה ברורה, שההפרטה הזאת לא ראויה, לא אפשרית ולא מתאימה למדינה דמוקרטית מתקדמת במאה ה-21.
דב חנין: אדוני היושב ראש, כמות פניות הציבור שאני מקבל בנושא של חברות גבייה ממגוון של מקומות – אולי יש מקום אחד שבו פועל הנוהל שאני - - -
ג'מאל זחאלקה: בראשון לציון.
: בראשון לציון.
דב חנין: מראשון לציון באמת לא קיבלתי כלום - -
ג'מאל זחאלקה: בכל העיריות, למעט ראשון לציון.
דב חנין: - - אבל ממגוון מאוד גדול.
דב חנין: אני אומר את זה בזהירות: אני מקבל את הפניות ממגוון מאוד גדול של רשויות מקומיות – רשויות עניות יותר, רשויות עשירות יותר - -
אמנון כהן: בעיקר תל-אביב, נכון?
דב חנין: תל-אביב זאת עיר, כפי שאדוני יודע, שהמצב בה הוא מאוד קשה.
דב חנין: אנחנו צריכים להחליף שם את העירייה, לא רק את חברות הגבייה.
דב חנין: אבל אנחנו נשאיר את הנושא הזה לדיון אחר.
אמנון כהן: הייתה לך אופציה.
אמנון כהן: לא מימשת.
דב חנין: ניסיתי.
דב חנין: אנחנו נשאיר את הנושא הזה להזדמנות אחרת.
דב חנין: התלונות האלה מעידות על כך שיש לנו בעיה רוחבית, והיא בעיה עקרונית – לא במישור של השאלה האם זה חוקי, אלא במישור של השאלה האם זה נכון.
דב חנין: האם זה נכון זה משהו שאנחנו צריכים לקבוע אותו.
דב חנין: מעבר לכל השאלות העקרוניות יש גם שאלות מעשיות שגם הן הועלו פה: איך פועלים מנגנוני התמרוץ?
דב חנין: האם זה נכון שיש פה מנגנון לא נכון של הפעלת מערכת שצריכה להיות מערכת אובייקטיבית ואוניברסאלית של גבייה.
דב חנין: אנחנו מכניסים שיקולים של רווח פרטי, יוצרים אינטרסים לגורמים פרטיים לבצע גבייה בדרך מסוימת.
דב חנין: אולי לגבות מאנשים מסוימים כי אצלם יותר פשוט, יותר קל.
דב חנין: אנחנו משבשים את הפעולה האובייקטיבית והניטראלית של מערכת הגבייה שלנו.
דב חנין: אנחנו פה יוצרים מצד אחד עלויות מיותרות.
דב חנין: קודם כול, עצם העובדה שלחברות הגבייה יש רווחים, זה כסף שיוצא מהכיס הציבורי.
דב חנין: אז למה שהכסף הזה לא ישמש לייעול המערכת הציבורית כדי שהיא תפעל בצורה יותר טובה?
דב חנין: אני רוצה לסיים ולומר שמאחורי הדברים האלה ישנה הנחה מאוד עצובה ומאוד מקוממת על המערכת הציבורית בישראל.
דב חנין: ההנחה שמשרד האוצר בשלבים מסוימים האמין בה – אולי כבר בינתיים לא – היא שמערכת ציבורית לא יכולה לעבוד בצורה תקינה.
דב חנין: היא לא יכולה לעבוד בצורה יעילה.
דב חנין: אתה רוצה שתהיה גבייה?
דב חנין: תן את זה לגורמים פרטיים, הם כבר יידעו לעשות את זה.
דב חנין: זאת הנחה שאם מקבלים אותה אז גם כדאי לבטל את הצבא, וכדאי לבטל את המשטרה - -
: את משרד האוצר.
דב חנין: את משרד האוצר, קודם כול.
דב חנין: נפרק את כל הגורמים האלה, נעביר אותם לזכיינים פרטיים.
דב חנין: אם ההיגיון הזה עובד הוא צריך לעבוד עד הסוף.
אמנון כהן: חבר הכנסת זחאלקה, רצית להגיד גם משפט-שניים.
ג'מאל זחאלקה: כבוד היושב ראש, נתחיל מזה שהבעיה היא גדולה מאוד.
ג'מאל זחאלקה: נודה שיש בעיה, נתחיל בזה.
ג'מאל זחאלקה: הבעיה בציבור שאני מייצג היא עוד יותר גדולה.
ג'מאל זחאלקה: רמת הגבייה בחלק מהעיריות היא ממש מעליבה וקטנה מאוד.
ג'מאל זחאלקה: הפתרון הקל הוא חברות הגבייה.
ג'מאל זחאלקה: האמת היא שהלכו על הפתרון הקל.
ג'מאל זחאלקה: זה גרם נזק גדול מאוד לתושבים, חלקם על לא עוול בכפם.
ג'מאל זחאלקה: הרווח של השלטון המקומי הוא לא כל-כך גדול.
ג'מאל זחאלקה: הבעיה של גבייה לא מתבקש ממנה אוטומטית הכנסת חברות גבייה.
ג'מאל זחאלקה: זה לא A מוביל ל-B.
ג'מאל זחאלקה: ישנן דרכים אחרות.
ג'מאל זחאלקה: השאלה שאנחנו צריכים לבחון כוועדה, כבוד היושב ראש, היא מה החלופות.
ג'מאל זחאלקה: לדעתי, לא צריך חברות גבייה כלל, אלא צריך למצוא דרכים לייעל את הגבייה בדרך של מחלקות הגבייה בעיריות ובמועצות המקומיות.
ג'מאל זחאלקה: אני עצמי השתתפתי לפני שנתיים – כתבנו כרוז, מנהיגות הציבור הערבי, ואני חילקתי אותו, בידיים שלי – הלכנו מיישוב ליישוב ואמרנו לאנשים, תשלמו את הארנונה, תשלמו את המים, כי זה מציל את העירייה ואת השלטון המקומי.
ג'מאל זחאלקה: אני עצמי חוקקתי חוק בכנסת שאני חושבת שכבודו, אתה היית שותף לו באיזשהו שלב, של פיטורי חבר מועצה אם הוא לא משלם ארנונה.
ג'מאל זחאלקה: כי רצינו - -
אמנון כהן: דוגמה אישית, מה זה.
ג'מאל זחאלקה: דוגמה אישית.
ג'מאל זחאלקה: זה חוק דרסטי.
ג'מאל זחאלקה: זאת פגיעה בזכות להיבחר, אבל כל כך אנחנו מוכנים ללכת רחוק מאוד כדי לטפל בבעיה של הגבייה כדי שחברי המועצה ייתנו דוגמה אישית.
ג'מאל זחאלקה: יש מערכות, יש אנשי מנהל.
ג'מאל זחאלקה: אני לא טוען שלי יש הפתרון או השפן בכיס.
ג'מאל זחאלקה: אבל אני בטוח שאם יישבו האנשים עם הניסיון ועם המקצועיות הדרושה ויגידו, אנחנו נעשה מבצע לייעול מחלקות הגבייה, הרחבת סמכויות של חברות גבייה, הרחבת כוח אדם למחלקות גבייה – אני אומר לך, לא צריך להיות מומחה גדול כדי להבין שאם אותו כסף, כבוד היושב ראש, שמגיע לכיס של חברות הגבייה, יעבור למחלקות הגבייה במועצות המקומיות – ויהיו להם אותם כלים: עורכי דין, את המערך לטפל בעניין הזה – הן יהיו הרבה יותר יעילות מחברות הגבייה.
ג'מאל זחאלקה: בוא נעשה חשבון: עירייה פלונית נתנה, למשל, חמישה מיליון שקל או שני מיליון שקל לחברת גבייה – תביא לי את שני מיליון השקל האלה, אני אשקיע מחצית מהן במחלקת הגבייה בעירייה – אני אגבה יותר טוב.
ג'מאל זחאלקה: כל הסיפור של ההפרטה הוא עבודה בעיניים, זריית חול בעיניים, ולפעמים אפילו זריית פלפל בעיניים.
ג'מאל זחאלקה: זה גרוע מחול, כפי שכבודו יודע.
אמנון כהן: משרד הפנים, בבקשה.
נתן בביוף: אדוני, תודה שנתת לנו את רשות הדיבור בסוף.
אמנון כהן: בלעדיך לא יעבור פה שום דבר.
נתן בביוף: אנחנו "נקרא לנערה ונשאל את פיה", כמו שנאמר.
: מי הנערה פה עכשיו?
: האזרח הוא הנערה.
נתן בביוף: הרי כל החצים פה הופנו – איפה החקיקה וכולי.
אמנון כהן: הנערה פה היא האזרח.
אמנון כהן: לכן צריך לשאול אותם.
נתן בביוף: עורכת הדין בן-אריה נתנה פה סקירה נכונה על המצב המשפטי עד היום.
נתן בביוף: זה לא שמשרד הפנים שקט על שמריו.
נתן בביוף: מערכות הגבייה ברשויות המקומיות הפנימיות לא מתפקדות או לא מתפקדות מספיק טוב.
נתן בביוף: זה נכון לגבי המגזר הערבי, כפי שאמר חבר הכנסת.
נתן בביוף: חברות הגבייה זה מה שנקרא, כוח בל יגונה.
נתן בביוף: כנראה, אי אפשר להגיע לגבייה סבירה ללא חברות גבייה.
נתן בביוף: אין מספיק כוח אדם ולפעמים אין גם מוטיבציה, לפעמים יש גם כל מיני ניגודי עניינים - -
ג'מאל זחאלקה: נתתי לך פתרון לכוח אדם:
ג'מאל זחאלקה: קח מחצית הכסף שהחברות לוקחות, תשקיע אותו - - -
אמנון כהן: הוא אומר שלא תמיד הכסף הוא הבעיה, יש בעיה אחרת.
ג'מאל זחאלקה: הוא אומר שיש בעיה של כוח אדם.
אמנון כהן: גם, אבל לא רק.
נתן בביוף: יש בעיות מסוגים שונים.
נתן בביוף: בסך הכול אנחנו יודעים שחברות הגבייה מעצימות את ההכנסות של הרשויות המקומיות.
נתן בביוף: זה לא נכון לומר שכולן מושחתות ופוגעות בזכויות אזרח.
נתן בביוף: אם יש כאלה שעושות את זה, אז כמובן הדברים עולים לערכאות.
נתן בביוף: בכל אופן, משרד הפנים עשה נוהל בעבר, ואכן עורכת הדין בן-אריה סיפרה על זה – נוהל אושר, פעלו על פיו, זה לא נכון שלא פעלו על-פיו.
נתן בביוף: אלא שברור לנו שעניין כל כך רגיש שמערב זכויות קניין וזכויות פרטיות ומידע על ציבור היה צריך להיות בחקיקה.
נתן בביוף: אכן נעשתה עבודת מטה עמוקה ויסודית בין משרד הפנים לבין משרד המשפטים, והיום יש בשורות שהשר חתם סוף-סוף על טיוטת תיקון לפקודת העיריות בנושא חברות גבייה.
נתן בביוף: זה פה לפניי, זה עולה לוועדת שרים לענייני חקיקה.
נתן בביוף: בקרוב.
נתן בביוף: אם לא בשבוע הבא, בשבוע לאחר מכן.
נתן בביוף: שם מוסדרים קביעת תנאי שירות לחברות גבייה ועובדיה, סמכות העירייה להעסיק חברות גבייה, דרכי פעולתן של חברות הגבייה, סמכויותיה, תפקידיה, תנאי הכשירות הנדרשים ממנה או מעובדיה, הליך אישור העסקת החברה ועובדיה והפסקתם, חובת סודיות ואבטחת מידע של חברות גבייה ועובדיה לגבי מידע שהגיע אליהם.
נתן בביוף: והעיקר – חובת הפיקוח והמעקב של העירייה לגבי חברות גבייה.
נתן בביוף: אז כמובן, כל הנוכחים הנכבדים יוכלו להביע את דעתם, אני מניח, בדיונים שיתנהלו פה - -
: מתי זה יגיע, באמת?
נתן בביוף: זה נשלח כבר למזכירות הממשלה.
אמנון כהן: לממשלה – זה עוד שנה יהיה.
נתן בביוף: לא, זה יעלה בוועדת השרים.
: הקרובה?
נתן בביוף: כן, זה הועבר.
אמנון כהן: ועדת השרים הקרובה, בעזרת השם?
נתן בביוף: אני מקווה שכן, אבל זה יכול להיות גם לאחריה.
נתן בביוף: זאת הבשורה.
אמנון כהן: מה רצית להגיד, אדוני, בסוף?
אמנון כהן: אתה כבר שעה מצביע.
אמנון כהן: איך זה משתלב עם הנכים והמוגבלים?
יהודה דורון: אנחנו ציבור הנכים, ואני נמצא בקשר עם הרבה נכים בארץ, ונתקלים בתופעה שהחברות שעוסקות בגבייה באות לנכים על דוחות חנייה שלא אמורים היו לשלם – לפני עשר שנים, לפני שתים-עשרה שנה.
יהודה דורון: באים ואומרים להם, אתם חייבים 16 אלף שקל, 10,000.
יהודה דורון: באים אליהם ומוציאים להם את הרכב, מעקלים את הרכבים של הנכים.
יהודה דורון: את זה כבר סיפרתי לכם הרבה פעמים בדיון בוועדות האחרות.
יהודה דורון: הגענו למצב שכל יום גם מציקים לנכים בבית עם דוחות חנייה עם נושא של תשלומים.
: אבל דוחות צריך לשלם, אתה יודע.
יהודה דורון: אני אומר שלא.
יהודה דורון: אלה דוחות חנייה שנכה לא היה צריך לשלם.
אמנון כהן: הוא חנה במקום מותר לו?
יהודה דורון: במקום שמותר לו, על פי החוק.
: לא הייתה לו תווית על זה?
יהודה דורון: הייתה תווית והכול, וקיבלו חניות.
יהודה דורון: הדיון היה פה, בכנסת, עם מיכאל איתן.
יהודה דורון: שאלו את הרשויות וגילו שהם מרוויחים מדוחות חנייה מיליארד שקל.
אמנון כהן: אתה אומר שלמרות שיש מקום חנייה מסודר לנכים ולמרות שיש תווית על החלון של רכב, למרות זאת מקבלים דוח.
אמנון כהן: ואז, אחרי שכותבים את הרפורט, שומרים את זה בבוידם עשר שנים, ואחר כך שולחים את זה עם ריבית והצמדה.
יהודה דורון: אחרי כמה שנים הם אומרים, כתבנו לך, אמרנו לך, ולא היה ולא נברא.
יהודה דורון: היות שיש נכים מאוד חלשים, כאשר אתה בא אליהם ומאיים עליהם עם רכב ועם כל מיני דברים, בסופו של דבר הם משלמים משהו.
יהודה דורון: לכן גם ניסינו לתקן חקיקה שלפיה, פקח לא יכול לרשום יותר דוחות, משום שהיה ריבוי של דוחות שהעירייה הרוויחה מזה כסף עם חברות כוח אדם.
נועה בן אריה: אולי שוטרים ינסו לאכוף חניית נכים ולא יהיו מקומות לחנות לנכים, כי היחס בין שוטר לפקח הוא בערך 1:10.
נועה בן אריה: ואז בכלל מצבכם יהיה טוב.
יהודה דורון: אני רוצה לומר שגם המשטרה עושה דוחות, אבל המשטרה לא מרוויחה את הכסף לכיס שלה, ולכן היא מבטלת את כל הדוחות שהיא עושה לנכים בחנייה.
יהודה דורון: העירייה עושה בדיוק ההפך – אין התחשבות בנכים בכלל.
יהודה דורון: לכן אנחנו עושים תיקון חקיקה בנושא הזה.
יהודה דורון: זה עבר בקריאה טרומית.
יהודה דורון: דבר חשוב נוסף - -
אמנון כהן: אתה צריך לסיים כי אני רוצה לסיים את הדיון.
יהודה דורון: דבר נוסף חשוב - -
אמנון כהן: הכול חשוב.
יהודה דורון: כאשר בא אדם שחייב כסף לרשות ומסביר את הבעיות שלו, הרשות מתחשבת בו ומנסה למצוא דרכים.
יהודה דורון: כאשר באה חברת כוח אדם היא לא שוקלת שום דבר, היא "מתלבשת" על אותו אדם, מציקה לו, עושה לו את הנזק שיכול להיות לו, ואני אומר לכם, יש לי נכים שהתאבדו בגלל נטל כסף שהיו צריכים לשלם ולא יכלו לעמוד בו.
יהודה דורון: כשבא אליו אחד שלוחץ אותו, והוא לא יודע שהוא סובל מהלב, ומפעיל עליו לחץ בבית, ואותו אדם נפטר אחר כך בגלל בעיות לב ומחלות קשות, צריך לקחת את זה בחשבון.
יהודה דורון: צריך להשאיר את הדבר בידי הרשויות המקומיות ולא לתת את זה בידי אנשים שעושים מזה כסף.
אמנון כהן: משפט אחרון כי אני חייב לסיים.
דבי גילד חיו: בעניין החקיקה שאם היא תעבור, היא תעבור מן הסתם לדיון בוועדה הזאת:
דבי גילד חיו: אני יכולה להצטרף לדברים של חבר הכנסת זחאלקה שאולי בכלל צריך לשקול את עצם השימוש בחברות פרטיות, אבל אם מחליטים להשתמש בשירותים האלה, והחקיקה אמורה להסדיר את זה, החקיקה הזאת חייבת לכלול כמה דברים מאוד חשובים שיבטיחו - -
: לכשיגיע לדיונים נדבר.
דבי גילד חיו: שיהיה גם דיון איזה סמכויות בדיוק מותר ואסור להפריט, ומאוד חשוב גם פרק שמדבר על הפיקוח - -
אמנון כהן: עוד לא ראיתי את החוק.
דבי גילד חיו: אני אומרת שלהביא חקיקה חסרה מראש - -
נתן בביוף: אבל עוד לא ראית אותה, אז איך אמרת שהיא חסרה?
אמנון כהן: לא ראיתי אותה.
נתן בביוף: כל מה שאמרת נמצא, ועוד הרבה יותר.
אמנון כהן: חבר'ה, אני מבקש, ויכוחים אחר כך.
אמנון כהן: יש בחוץ קפיטריה טובה, שבו שם על כוס קפה.
אמיר פז פוקס: אני ד"ר אמיר פז-פוקס מהקליניקה המשפטית לזכויות אדם באוניברסיטת תל-אביב.
אמיר פז פוקס: גם בדיונים בעניין בתי הסוהר שמענו שוב ושוב את המנטרה שזה הכרח בל יגונה.
אמיר פז פוקס: זה לא הכרח, וזה כן יגונה.
אמיר פז פוקס: אחת הבעיות המשמעותיות כשמפריטים סמכויות מהסוג הזה, זה שמכניסים תמריצים כספיים, כלכליים לתוך שיקולי הגבייה.
אמיר פז פוקס: זה מעוות שאנחנו שומעים פעם אחר פעם את הסיפורים על העלאה ניכרת של הגבייה של הקנסות באופן פיקטיבי, או שמחכים או לא נותנים לאנשים לשלם.
אמיר פז פוקס: אחד הדברים המעניינים בכל הסיפור הזה של ההפרטה הוא שאותן עיריות נחשלות שאומרים עליהן שהן לא יודעות לנהל, כמו המגזר הציבורי – הוא כן יודע לפקח.
אמיר פז פוקס: על זה סומכים על העיריות שהן מושחתות, שהן לא יודעות לנהל ולבצע, אבל לפקח על החברות הפרטיות זה הם יידעו לעשות.
אמיר פז פוקס: על זה אנחנו סומכים את יהבנו.
אמיר פז פוקס: זה לא יקרה.
אמנון כהן: היועץ המשפטי של הוועדה רצה לומר משפט.
תומר רוזנר: תודה, אדוני היושב ראש.
תומר רוזנר: אני, כמובן, לא אכנס לשאלה אם נכון או ראוי או הכרח יגונה או בל יגונה של הפרטה בנושא של חברות הגבייה.
תומר רוזנר: כפי שאמר חבר הכנסת חנין, זאת שאלה שהמחוקק יכול להכריע בה.
תומר רוזנר: בית המשפט אכן אמר שהפרטה במובן של הענקת סמכויות מנהליות לחברות הגבייה היא אפשרית.
תומר רוזנר: לכן השאלה היא שאלה ערכית שבעצם המחוקק יכול להכריע בה.
תומר רוזנר: התופעה של תת גבייה ברשויות המקומיות היא תופעה ידועה, והעובדה שחברות הגבייה שיפרו אותה במידה מסוימת, ויש אומרים אפילו – במידה רבה.
תומר רוזנר: הנקודה הרלוונטית והחשובה היא הנושא של פיקוח ובקרה.
תומר רוזנר: מבקר המדינה, כפי שנאמר, בדק את הנושא הזה ומצא, לצערנו, שמידת הפיקוח על יישומו של הנוהל, שהוא נוהל שעל פניו הוא טוב, אם מחליטים ללכת לנושא של חברות גבייה – הפיקוח והבקרה על היישום שלו והתקלות שאירעו ברשויות רבות, הוא לקוי מיסודו.
תומר רוזנר: לכן הצעת החוק שמביא משרד הפנים היא חיונית, אכן בעיקר בנושא של הבקרה והפיקוח.
תומר רוזנר: שמענו למשל תלונות של שימוש במידע למטרות עסקיות אחרות של חברות הגבייה, ולאו דווקא למטרות שלשמן נמסר להן המידע.
תומר רוזנר: הנושא הזה חייב להיות מטופל במסגרת תהליך החקיקה, ואני באמת מקווה שהדבר הזה יגיע במהרה להסדרה, בעיקר בנושא של הפיקוח.
תומר רוזנר: הנושא שצריך לשקול בכובד ראש אם הולכים לנושא של חברות גבייה הוא נושא של רישוי חברות הגבייה ופיקוח עליו.
: דברים חשובים.
: אנחנו כוועדה, כמובן, נחכה לחוק.
: תזכיר החוק הופץ, ואחרי ששמעו את כל ההערות של כל משרדי הממשלה זה יעבור לדיון בוועדת שרים לענייני חקיקה בתקופה הכי קרובה שאפשר.
: הוועדה תיתן את דעתה על נושא החקיקה.
: אני הבנתי שבראשון לציון יש אנשים טובים.
: תמשיכו להיות אנשים טובים - -
דבי גילד חיו: - - - שרים?
ג'מאל זחאלקה: זה הנוהל.
נתן בביוף: מה זה הדבר הזה, אני לא מכיר את זה.
ג'מאל זחאלקה: זה לא משרד הפנים פה, זה כנסת.
אמנון כהן: זחאלקה, אני בסיכום.
ג'מאל זחאלקה: הוא חושב שהוא מנהל את הוועדה.
ג'מאל זחאלקה: למה אתה חושב ככה?
אמנון כהן: לא, אני מנהל, אבל אתה מפריע לי לנהל, חבר הכנסת זחאלקה.
ג'מאל זחאלקה: אתה נציג הרשות המבצעת.
: אנחנו מברכים על הדיון הזה.
: אנחנו נשים דגש על כל תחום זכויות האדם, גם בנושא חברות הגבייה שעושות את עבודתן.
: אנחנו נגביר את הפיקוח, וכפי שאמר היועץ המשפטי של הוועדה נדאג שיהיה להם רישיון ותהיה אכיפה, שיבדקו ויהיה למי להתלונן אם האזרח נפגע בגלל פעילות שנעשתה.
: תודה רבה, הישיבה הזאת נעולה.
חמד עמאר: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את הישיבה.
חמד עמאר: ראשית אני רוצה להודות לכל אלה שהגיעו מהצפון.
חמד עמאר: אני יודע שהייתם צריכים לצאת ב-06:30, לכן תודה שהתאמצתם והגעתם.
חמד עמאר: אנחנו מקיימים ישיבת מעקב אחר ביצוע תוכנית הממשלה.
חמד עמאר: בישיבתה מיום 13.2.11 הממשלה דנה והחליטה על תוכנית רב-שנתית לפיתוח ולהעצמת הישובים הדרוזים והצ’רקסיים בישראל לשנים 2011-2014, בהתאם לעקרונות המפורטים; להעצים את האוכלוסייה בתחום החינוך, הרווחה, הדיור, התעסוקה והדת, להעצים את הרשויות המקומיות הכלולות בתוכנית, לחזק אזורי התעשייה לחיזוק התיירות ואתרי מורשת, לשפר את התשתית התכנונית והפיזית של הישובים והרשויות באמצעות הכנת תוכנית מתאר ותוכניות מפורטות, להקים מבני ציבור ולפתח תשתיות תחבורה.
חמד עמאר: אעבור על ההחלטה, וארצה לקבל תגובה של כל משרד ומשרד – מה בוצע, מה לא בוצע עד עכשיו.
חמד עמאר: אני אתחיל עם משרד החינוך.
מגלי והבה: יש פה נציג האוצר?
חמד עמאר: הוא העביר מכתב לכאן, נגיע לזה אחר כך.
חמד עמאר: משרד החינוך - בניית כיתות לימוד – 50 מיליון שקל בארבע שנים.
חמד עמאר: ב-2011 היו אמורים לעבור 15 מיליון שקל, קידום ותגבור החינוך – 124 מיליון שקל, אמור לעבור 31 מיליון שקל ב-2011, מרכזי נוער – 32 מיליון שקל, אמור לעבור ב-2011 8 מיליון שקל.
חמד עמאר: משרד הרווחה יפעל להקמת ולשקם מוסדות רווחה – 16 מיליון שקל, 1.6 מיליון שקל השנה.
חמד עמאר: משרד ראש הממשלה – הנצחת חללי מערכות ישראל – 4 מיליון שקל, השנה אמור לעבור מיליון שקל.
חמד עמאר: משרד התמ"ת – עידוד עסקים קטנים ובינוניים – 16 מיליון שקל, השנה 4 מיליון שקל.
חמד עמאר: משרד הבינוי והשיכון – פרויקט השיכון החברתי – 16 מיליון שקל, השנה 4 מיליון שקל.
חמד עמאר: משרד הפנים – שיפוץ ואחזקת מבני דת, בתי תפילה, בתי קברות ב-20 מיליון שקל, השנה 5 מיליון שקל.
חמד עמאר: משרד התמ"ת – המשך פיתוח והרחבת אזורי תעשייה - 36 מיליון שקל, השנה אמור לעבור 5.4 מיליון שקל.
חמד עמאר: המשך פיתוח והרחבת אזורי תעשייה, שילוב בית ג'אן – 36 מיליון שקל, שילוב בית ג'אן, חורפיש, ינוח ג'ת וכפר כמא במינהלות של אזורי תעשייה קיימים – 6 מיליון שקל, אמור לעבור מיליון וחצי שקל.
חמד עמאר: תוכנית פיתוח תשתיות – 36 מיליון שקל, 6 מיליון שקל אמור לעבור השנה, מיטוב התיירות – 4 מיליון שקל, מיליון שקל אמור לעבור, שיווק תיירות – 4 מיליון שקל, מיליון שקל השנה, הכנות תוכניות מתאר ותוכניות מפורטות – 20 מיליון שקל, אמור לעבור השנה 3.5 מיליון שקל, פיתוח תשתיות תחבורתיות - 180 מיליון שקל, ביצוע והעברה 36 מיליון שקל לשנת 2011.
חמד עמאר: שכונות ותיקות - שיקום שכונות ותיקות – משרד השיכון – 23 מיליון שקל, 4 מיליון שקל השנה להקמת ולשיקום מבני ציבור, 2 מיליון שקל השנה, 16 מיליון שקל בארבע שנים, חלוקת ערכות לחיילים משוחררים – 40 מיליון שקל, 5 מיליון שקל השנה.
חמד עמאר: זה לא כולל דליה ועוספיה ומרער, שיש להם תוכנית של 16 מיליון שקל, 4 מיליון שקל היו אמורים לעבור לדליה ועוספיה ומרער.
חמד עמאר: התוכנית מסתכמת ב-136.5 מיליון שקל ביצוע, לא כולל דליה ועוספיה של 4 מיליון שקל, זה 140 מיליון שקל אמור לעבור לרשויות הדרוזיות בביצוע לשנת 2011, לכן אני מקיים את הישיבה היום.
חמד עמאר: אני רוצה לראות, כמה מכל מה שתוכנן כאן וכמה מהכסף שאמור לעבור, עבר.
חמד עמאר: בנוסף, קיבלתי מכתב ממשרד האוצר: החלטת הממשלה על תוכנית פיתוח לישובים הדרוזים והצ'רקסים בצפון אושרה בחודש פברואר בממשלה בתמיכת משרד האוצר.
חמד עמאר: ההחלטה תוקצבה בהתאם לביצוע הצפוי בשנת 2011 בסך 50 מיליון שקל ממשרדי הממשלה השונים השותפים להחלטה.
חמד עמאר: התקצוב שבוצע היווה מענה מלא לדרישות המשרדים לשנת 2011.
חמד עמאר: אני קודם כל רוצה לשמוע את משרד ראש הממשלה - איפה אנחנו עומדים עם התוכנית, ונעבור משרד-משרד.
האשם חוסיין: התוכנית בנויה – סך הכול שלה הוא 681 מיליון שקל, בנויה מתקציב תוספתי של משרד ראש הממשלה בסך 336 מיליון, ותקציב משרדי של 345 מיליון שקל.
האשם חוסיין: התוכנית נבנתה על סמך המסקנות שלנו מהתוכנית הקודמת, שהתקבלה ב-2006, והיתה בסך 450 מיליון שקל, כך שיש כאן תוספת.
האשם חוסיין: למדנו מהתוכנית הקודמת את כל הדברים שצריכים ללמוד כדי להגיע לתוצאות שקבענו לעצמנו במהלך התוכנית הזאת.
האשם חוסיין: התוכנית מחולקת לשלושה תחומים עיקריים: העצמת האוכלוסייה בסך 280 מיליון שקל, בתוך הסעיף הזה יש בניית כיתות וגני ילדים, תוכניות פדגוגיות ותוכניות לימוד ייעודיות, הקמת מרכזי נעורים, שיקום שכונות חברתי.
סעיד נפאע: הוא חוזר על התוכנית, והשאלה – מה נעשה?
חמד עמאר: מטרת הישיבה: מעקב אחרי הביצוע.
האשם חוסיין: יש שני חלקים של התקציב: אחד, תוספתי, של משרד ראש הממשלה, ויש תקציב נוסף בתוך המשרדים, שצבענו אותו למגזר הדרוזי, לכן כשמדברים על 50 מיליון שקל, זה הכסף של משרד ראש הממשלה – זה התוספת שלנו, ולכן אני מנסה להסביר את זה.
האשם חוסיין: מהבחינה הזאת, תקציב המדינה עבר ביולי-אוגוסט, קיבלנו את התקציב מהאוצר בסוף אוקטובר, והעברנו אותו בתחילת נובמבר למשרדים, והמשרדים התחילו לבצע.
חמד עמאר: כלומר לפני חודש?
מגלי והבה: השנה התקציבית נגמרה.
מגלי והבה: בוועדת הכספים אנחנו מנקים שולחן - אין יותר.
האשם חוסיין: ההרשאות האלה מחויבות עד 31.12.12, כלומר יש להם שנה וחודש לבצע את התוכניות האלה, עד סוף השנה הבאה.
חמד עמאר: אז למה בתוכנית הממשלה נאמר בשנת 2011, שאמור לתקצב 136 מיליון שקל, לא אמור מחודש נובמבר, כי אני רוצה ביצוע ב-2011.
חמד עמאר: - - - תקציב המדינה, ומתי קיבלנו את ההרשאות מהאוצר.
חמד עמאר: חוץ מזה, חלק מהמשרדים אמרו לחכות עם הכסף ולא להעביר ב-2011, כי יש להם יתרות של התוכנית הקודמת, שעוד לא ניצלו אותן.
מגלי והבה: כמה נשאר מהתוכנית הקודמת?
מגלי והבה: 53 מיליון שקל.
מגלי והבה: שהאוצר וגם אתם התחייבתם שבתחילת שנה שעברה- - -
מגלי והבה: העברנו אותם.
מגלי והבה: הוויכוח לא אתך אלא עם האוצר ועם חשבת משרד ראש הממשלה, כי נשאלת השאלה – נלחמנו על ה-50 מיליון האלה, שעשו היסטוריה בשנה שעברה, ולא היינו מוכנים להעביר תקציבים עד שיאשרו אותם, אבל המשרדים – אתה אומר: אם העברת אותם בתחילת השנה- - -
מגלי והבה: העברנו אותם במהלך השנה.
מגלי והבה: העודפים לא מתקבלים בתחילת השנה; יש נוהל באוצר, מתי מתקבלים העודפים.
מגלי והבה: אני לא רוצה לייאש את ראשי הרשויות.
מגלי והבה: אנחנו חותמים על הצ'קים בוועדת הכספים.
מגלי והבה: אם רק אתמול הביאו לנו לאשר 16 מיליון ₪ לתוכנית של 2006, שעדיין לא ניצלו אותה, כלומר בתוכנית של 2011, שאתה מתאר אותה, והממשלה עשתה בה הרבה, לא נעשה למעט הכסף שנמצא בבסיס התקציב של המשרדים, כלומר אם למשרד הפנים יש הכסף שלו – מסר אותו, ואם משרד החינוך יש לו המשרד שלו – הוא עשה את זה.
מגלי והבה: הבעיה שלנו היא שהממשלה עובדת אחד על השני – מצד אחד אומרת: יש 681 מיליון שקל, ואומרת: זה תקציב – חלק מהמשרדים, חלק ממשרדי הממשלה, ובפועל, אני אומר את זה בצער רב לכל נציגי הממשלה, גם לראשי הרשויות, לפי הנתונים שאנחנו יודעים בוועדת הכספים, מעט מאוד כסף הועבר מהתוכנית הזאת, ואפילו עדיין לא טרחו לבוא אלינו לוועדת הכספים, ובטח עוד שבוע-שבועיים יבואו, כדי לאשר את מה שלא נוצל, שיהיה לשנים הבאות, כלומר חלק מהכסף יישאר אצל האוצר, והוא יחליט מה יעשה.
חמד עמאר: מה שהבנתי עד עכשיו מנציג משרד ראש הממשלה, שכל הכסף שאמור לעבור זה רק בנובמבר, ואז אנחנו לא יכולים לבוא בשום טענה לראשי הרשויות על ביצוע, כי נובמבר – אתה לא יכול לבצע.
חמד עמאר: אתה מדבר פחות מחודש.
חמד עמאר: לא לרשויות ולא למשרדי הממשלה – הם קיבלו את הכסף רק לפני שלושה שבועות.
חמד עמאר: לכן, אם הייתם מתאמים אתנו את הישיבה הזאת מראש, היינו מסבירים את הדברים- - -
חמד עמאר: אנחנו הכנסת לא מתאמים אלא אנחנו הריבון כאן, ואנחנו מחליטים מתי לקיים ישיבה.
חמד עמאר: אתם כגוף מבצע צריכים להגיע לכאן ולתת לנו את הדין.
חמד עמאר: קיבלנו את הכסף הזה רק בתחילת נובמבר, והתחלנו לבצע מייד.
חמד עמאר: מה שקיבלנו, התחלנו לבצע אותו, בנוסף לתוספת הקודמת, שעדיין חלקים ממנה לא בוצע, וזה לא רק כי משרדי ממשלה לא העבירו אלא גם כי רשויות לא ביצעו ולא יכלו להיערך.
חמד עמאר: תקציב שמאושר - אם באמת היתה כוונה למשרד ראש הממשלה להעביר את הכסף, כמו שאתה אומר, כמו שבא אלינו על כל פיפס קטן, אני יכול לקרוא לך על סכומים אסטרונומיים – איך מעבירים תקציבים בתחילת השנה ואיך עכשיו אוספים תקציבים ונותנים למקומות אחרים.
חמד עמאר: הוויכוח הוא לא אתך, וחבל שנציג האוצר לא פה.
חמד עמאר: הבעיה של הרשויות – כולנו חגגנו, חבר הכנסת סעיד נפאע אמר כל הזמן: זה בולשיט, ואני מחזק אותו, כי זה בולשיט אחד גדול.
חמד עמאר: בוא נלך לכיוון החיובי.
חמד עמאר: בוא נלך לראש מועצת דליה, למשל, רוצה לדעת מה התקציב שלו, מה ביצע ומה לא – הוא יכול ללכת למנהל המחוז, ולומר לו: קיבלת ככה, בוצע ככה, נשאר לך כך.
חמד עמאר: אחת הטענות, ואנחנו נלחמים לפעמים על תקציבים אחרים, אבל התקציב הזה הספציפי – אני כל יום לומד משהו חדש.
חמד עמאר: רק אתמול הביאו לנו שני תקציבים של משרד ראש הממשלה לתוכניות 2006.
חמד עמאר: אנחנו היום ב-2011.
חמד עמאר: אני מבקש שתמשיך, בבקשה.
חמד עמאר: אנחנו צריכים לעשות מעקב כל ששה חודשים, ואני הבטחתי שכל ששה חודשים אני אקיים ישיבה.
חמד עמאר: ביקשתי לקיים ישיבה אחרי ששה חודשים, לא התאפשר בוועדת הפנים, לכן אנחנו מקיימים ישיבה עכשיו.
חמד עמאר: אם לא נספיק, נעשה ישיבת המשך עד שנסיים את כל הנושא, ועוד ששה חודשים נביא שוב את כל המשרדים, ואני רואה בחומרה רבה אי-הגעתו של משרד האוצר.
חמד עמאר: משרד האוצר צריך אותנו בהרבה דברים, לאשר לו את כל התקנות שהוא מבקש; גם אנחנו יודעים להחזיר, ואני במיוחד יודע להחזיר למשרד האוצר כשצריך.
חמד עמאר: ההחלטה התקבלה ב-2006 והיא לחמש שנים, וזה אומר שהיא מסתיימת השנה.
חמד עמאר: החלק האחרון של התוכנית, שזה ב-2011, הועבר עכשיו, ה-52 מיליון ומשהו, וזה החלק האחרון בתוכנית הישנה.
חמד עמאר: היינו צריכים להעביר עכשיו למשרדים קצת יותר מ-50 מיליון בנוסף ל-52 מיליון הראשונים.
חמד עמאר: חלק מהמשרדים אמרו שיש מספיק כסף ל-2011, תדחו את זה ל-2012 כדי שלא נאבד את הכסף ונוכל לבצע.
חמד עמאר: למשרד החינוך העברנו את כל מה שהתחייבנו עליו - 17 מיליון שקל, הקמה והפעלה של מרכזי נעורים - זה נמצא בחתימת חוזה לאחר אישור החשכ"ל ואישור ועדת המכרזים של משרד ראש הממשלה, נמצא בחתימה עם הג'וינט, זה אמור לצאת לדרך בתוך חודשיים מהיום.