GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דני דנון: אני אגיד לך, אדוני היושב ראש, במה זה קשור.
דני דנון: ברגע שיש ניהול כושל של רשות מוניציפלית ושירותי החינוך, שירותי הרווחה והתשתיות לא מנוהלים נכון, מה שקורה בסוף, זה מוביל גם לפשיעה יותר גדולה ומוביל גם.
דני דנון: לכן אני פונה פה לנציגי משרד הפנים, שאם צריך לקיים ועדות קרואות, לא לחשוש מלקיים אותן ולבצע את זה ביישובים יהודיים וערביים כאחד.
דני דנון: כי היום זה מים, מחר זה פשיעה, אחרי זה פשעים לאומניים.
דני דנון: זה כדור שלג, אדוני היושב ראש, ולכן אנחנו נמצא את עצמנו---
עפו אגבאריה: ---לפשעים לאומניים, תגיד למשטרה שלא יחלקו את הנשק לכל מי שדורש במגזר הערבי.
עפו אגבאריה: כמה פעמים אנחנו דיברנו על זה.
עפו אגבאריה: אנחנו נגד שיהיה הנשק הזה, אז למה לא אוספים אותם?
דני דנון: נראה לי שהם ברישיון.
עפו אגבאריה: אבל אתה יודע שזה לא ברישיון.
אורי מקלב: הם באו לפה כי הם רוצים לעזור לכפר שלהם.
דני דנון: אני פונה לאנשי משרד הפנים פה, היום זה מים, מחר זה שירותים.
דני דנון: המהותי אם יש גירעון, צריך לנהל ועדה קרואה ול---
יעקב אדרי: אולי אתה לא יודע, אבל פיזרו את המועצה, השאירו רק את ראש המועצה, אבל יש בעיות קשות מאוד בג'סר.
אורי מקלב: אובייקטיביות.
יעקב אדרי: זה לא כמו בכל המגזר, תאמין לי.
אורי מקלב: אלה לא בעיות של ניהול, אלה בעיות מתמשכות שאף פעם לא היו---
עפו אגבאריה: אלה אנשים עניים שלא יכולים לשלם את המים, מנתקים---
יעקב אדרי: יש בעיה קשה מאוד.
דני דנון: המדינה צריכה לקחת אחריות, אדוני היושב ראש, ולהתערב, גם אם זה אומר בניהול של הרשות בעצמה.
אורי מקלב: אנחנו נשמע את ראש העיר.
עמאש עז אלדין: שלום לכולם ותודה לחבריי חברי הכנסת שהשתתפו בדיון חשוב זה, תודה מיוחדת לידידיי ועמיתיי לשעבר, חבר הכנסת יעקב אדרי ודר' חנא סוייד.
עמאש עז אלדין: אני חושב שהנושא שמועלה היום על שולחן הוועדה, זה לא הפעם הראשונה, אגב, אני עקבתי שנים רבות אחרי ניתוקי מים גם ביישובים אחרים, כמו רמא, שחרור, אפילו בית שאן, קרית שמונה ועוד, והטיעונים חוזרים ונשנים.
עמאש עז אלדין: תמיד אותם טיעונים.
עמאש עז אלדין: לקצת ידע, למי שלא יודע, אני בין השנים 89' עד 2000 כיהנתי כראש המועצה, ידידי יעקב היה ראש עיריית אור עקיבא ותמיד הדבר הראשון שידעתי לעשות הוא לשלם מים.
עמאש עז אלדין: קודם כל המים, לשלם מים היה אצלי בעדיפות ראשונה.
עמאש עז אלדין: לפני שלוש שנים חזרתי למועצה וגיליתי לתדהמתי הרבה שכל מערכת המים, כולל תשלומים למקורות נוהלה באופן לא תקין ובילי יכולה להעיד על הנושא הזה, מצאתי מועצה שהעדיפה לשלם לספקים ולקבלנים.
עמאש עז אלדין: אגב אני מסכים עם חבר הכנסת, שהניהול הכושל גורם לתופעות כאלה של בעיות, גם למקורות וגם לזכויות לעובדים ולספקים ולקבלנים, גירעון אדיר.
עמאש עז אלדין: אני קיבלתי לפני שלוש שנים גירעון שהגיע עד 30 מיליון שקל ולדעתי, ואני אומר את זה כאיש מקצוע, לא כפוליטיקאי, אני גם במקצוע שלי אני מתמחה במינהל עסקים, ניהול משאבי אנוש, תואר ראשון במשפטים, אני יודע על מה אני מדבר, ואני גם חקרתי את התופעה של כישלון של הרשויות המקומיות הערביות, לדעתי, ולפי מחקרים שקראתי וביצעתי---
דני דנון: מה אחוזי הגבייה אצלכם?
עמאש עז אלדין: נמוך מאוד.
עמאש עז אלדין: לפני שלוש שנים, כשהגעתי למועצה, מצאתי אחוז גבייה שהוא פחות מ-10% ממוצע.
עמאש עז אלדין: היום אחוז הגבייה מגיע כמעט ל-50% וזה עלה לי ביוקר, אני מאוים בדרגה 6, כל שישה חודשים יש הערכה במשטרה ואני מאוים על רקע עיקולים וכל המאמצים ואכיפת חוקי הגבייה בכדי לגבות ולהעלות את הגבייה ולשלם למקורות.
עמאש עז אלדין: החוב בתחילת 2009 למקורות היה עבור צריכה שוטפת 6 מיליון, ואם נעשה חשבון בשלוש שנים מה הצריכה היתה עוד 15 מיליון שקל, זאת אומרת בשלוש שנים שוטפת פלוס החוב, זה 21 מיליון שקל למקורות.
עמאש עז אלדין: שלוש שנים, כולל החוב.
עמאש עז אלדין: אם תשאלו מה חוב הצריכה של מקורות היום זה 4 מיליון.
עמאש עז אלדין: זאת אומרת המועצה שילמה בשלוש שנים כמעט 17 מיליון שקל מכסף שאין לה, כי אני תמיד העדפתי לשלם למקורות, כי בשבילי מים זה כמו אוויר.
עמאש עז אלדין: מנתקים מים, מנתקים אוויר, אי אפשר.
אורי מקלב: האוויר זה בחינם, זה ההבדל.
עמאש עז אלדין: כנראה.
עמאש עז אלדין: אני נכנסתי למסגרת תשלומים באמצעות הממונה על המחוז, מר מישלב, שהנציג שלו, רביע, נמצא כאן.
עמאש עז אלדין: ישבנו בחיפה, נדמה לי, פעמיים-שלוש, עשינו הסדר וכבר בשנת 2010 שילמתי כמעט 5-6 מיליון שקלים.
עמאש עז אלדין: הבעיה חזרה ב-2011 כי היו לי כל מיני בעיות בבתי ספר, תושבים שהתלוננו שאין שירותים, משכורות לעובדים, ואז הייתי חייב לפזר את הכסף, לחלק אותו בין מקורות, בין העובדים, בין הקרנות, ביטוח לאומי, מס הכנסה, תנאים סוציאליים של העובדים, ספקים, קבלנים שלא קיבלו שקל אחד שנים רבות, ואז הגענו היום למצב שאנחנו חייבים עבור הצריכה 4 מיליון שקלים.
עמאש עז אלדין: לטעמי הפתרון שנעשה ברשויות אחרות, שפתרו את הבעיה של אי תשלום למקורות, כמו רמא ושחרור ועוד, שני דברים, זה כניסה לתכנית הבראה, כולל חוב של מקורות ואנחנו כנראה בתוך חודש ימים נאשר תכנית הבראה שכוללת גם חוב למקורות של 4 מיליון שקלים, ודבר שני תאגיד מים וביוב.
עמאש עז אלדין: כשחוקקו את חוק תאגיד המים והביוב, התכלית של החוק הזה זה לפתור בעיות מסוג זה.
עמאש עז אלדין: אנחנו בג'סר א-זרקא התחננו בפני כל הגורמים הרלוונטיים במדינה שיכניסו אותנו לתאגיד מים, לצערי אף תאגיד מים במדינה לא מוכן לקלוט את ג'סר א-זרקא ואז הפכו אותי לעבריין.
עמאש עז אלדין: כי מי שלא נכנס לתאגיד חייב לשלם את הקנס, קנס של אי תאגוד, 2.6 מיליון לשנה, ואני לא מקבל תקציב עבור תשתיות, מים וביוב, אני לא מבצע תשתית מים וביוב, כי אני לא בתאגיד מים.
עמאש עז אלדין: זאת אומרת שאני, כראש הרשות, גם עבריין על חוקי הסביבה, שביוב דולף בנחל עדה ונחל תנינים, ואני חושב שהיה כאן בוועדת הפנים והגנת הסביבה על נושא הביוב שדולף לנחל עדה---
אורי מקלב: כבוד ראש העיר, התאגיד לא היה עוזר במקרה הזה.
אורי מקלב: תאגיד עוזר במקרה שהרשות משתמשת בכסף של המים לתקציבה השוטף.
יעקב אדרי: אבל לא נתנו לו להתחבר---
אורי מקלב: זה נכון, מוסר התשלומים, גם תאגיד היה פושט את הרגל, גם תאגיד לא היה משלם למקורות ומקורות היו---
עמאש עז אלדין: אנחנו מפעילים חברה גבייה, חברת גבייה שעושה את כל האכיפה.
עמאש עז אלדין: לצערי הרב אנשים, לשעבר חבריי, התושבים הם חלשים, אני לא אוסיף על הדברים שאמר אותם גם דר' עפו וגם חברי יעקב אדרי, היישוב ג'סר א-זרקא סובל ממצוקה חברתית כלכלית קשה מאוד.
עמאש עז אלדין: המים זה סימפטום של בעיה.
אורי מקלב: מה הבקשה שלך?
עמאש עז אלדין: הבקשה שלי, שאני מבקש באמצעות ועדת הפנים לפנות לחברת מקורות, שישמעו בקולי, ואני דיברתי איתם בנושא הזה, ישבתי לפני חודשיים עם בילי במקורות ואמרתי להם 'תדחו את ניתוקי המים עד לתכנית ההבראה'.
יעקב אדרי: זה מה שצריך לעשות, מבקשים מכם שתפסיקו את הניתוקים, צריך לתת פתרון.
יעקב אדרי: אנחנו הולכים להיכנס ל---
עמאש עז אלדין: כי יש 30%-35% אנשים שהם הגונים ומשלמים, יש להם מוסר תשלומים, עד 35% משלמים ומה שקורה שבניתוק המים מקורות מענישה את אותם 35%.
קריאה: לכמה זמן מנתקים?
עמאש עז אלדין: לחמש שעות, שלושה ימים.
עפו אגבאריה: כמה יש בג'סר אנשים נתמכי סעד?
עמאש עז אלדין: 60%, 1,260 משפחות נתמכי סעד.
יעקב אדרי: גם ראש הממשלה, שהוא שכן, מכיר את כל הבעיות שם.
יעקב אדרי: צריכים שם לעשות טיפול---
עמאש עז אלדין: דבר שני, אדוני היושב ראש, להביא---
אורי מקלב: ---11,000 משפחות, 11,000 בתי אב נמצאים תחת רשויות הרווחה?
עמאש עז אלדין: לא, 1,200 בתי אב, מתוך 2,200.
עמאש עז אלדין: 60%.
עמאש עז אלדין: 1,200 נתמכי סעד.
עמאש עז אלדין: זאת אומרת יש 1,200 שחיים מקצבאות שמקבלים מהביטוח הלאומי.
עמאש עז אלדין: התושבים לצערי הם לא מתחמקים לשלם, הם דוחים תשלומים, תשלומי חובה למועצה, בכדי לקנות אוכל לילדים שלהם.
עמאש עז אלדין: הם מעדיפים לקנות חלב ובשר ולחם לילדים מאשר לשלם את החובות שלהם למועצה.
עמאש עז אלדין: אלה לא סרבני תשלום, אבל יש לו בעיה.
עמאש עז אלדין: ממוצע השכר בג'סר לפי דוחות הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה , יש 3.8 1,000 שקל לחודש.
חנין זועבי: מה עם תשתית המים עצמה?
חנין זועבי: האם התשתית תקינה, לא רק הצריכה?
עמאש עז אלדין: דיברנו על זה, גברת.
עמאש עז אלדין: בארבע השנים האחרונות, מאז שחוקק החוק, המדינה לא מתקצבת---
חנין זועבי: קיבלתי תשובה מהשר לתשתיות לאומיות והוא אמר שהמשרד שלו משקיע, עושה מדיניות של אפליה מתקנת ומשקיע הרבה סכומים ותקציבים על מנת לתקן תשתיות מים בכפרים הערביים.
יעקב אדרי: אבל לא בג'סר.
עמאש עז אלדין: מי שלא בתאגיד לא מקבל.
חנין זועבי: אני רוצה לדעת האם ג'סר היא חלק מה---
עמאש עז אלדין: אצלי נושא הביוב, נושא הביוב נפתר, כי קיבלתי צו מתקן, מה שנקרא.
אורי מקלב: תיקון מעוות.
חנין זועבי: אתה יודע שלפעמים משלמים יותר בגלל שהתשתית עצמה אינה תקינה, אז האם יש לכם בעיה של התשתית עצמה?
עמאש עז אלדין: אמרתי שיש בעיה, יש לנו פחת שמגיע ל-30%, גניבות מים גם.
עמאש עז אלדין: אמרתי, אולי לא שמעת, אנחנו לא מקבלים כסף, יש סנקציה.
אורי מקלב: בחוק המים שהתקבל לפני כמה שנים, ברגע שביישוב לא קם תאגיד, במקרה הזה לא בגלל שהם לא רצו, אלא בתאגיד לא רצו לקבל, אנחנו מבינים לבד למה לא מקבלים, התשובה היא שלא מקבלים כספים---
חנין זועבי: התשובה של השר לתשתיות, שמבוצעים בג'סר שני פרויקטים, אני רוצה לדעת אם זה נכון.
עמאש עז אלדין: יש פרויקט עכשיו---
חנין זועבי: האם יש שדרוג שלוש תחנות---
עמאש עז אלדין: נו, את רוצה לדבר, לא לשמוע אותי.
עמאש עז אלדין: את שאלת שאלה, אני אסביר לך.
עמאש עז אלדין: אני קיבלתי בתיאום עם מנהלת הביוב דרישה, לתקן מה שנקרא תיקון מעוות.
עמאש עז אלדין: קיבלתי צו שאני אמנע דליפת ביוב לנחל עדה ונחל תנינים.
עמאש עז אלדין: מה שנעשה, שמִנהלת הביוב פרסמו מכרז בעלות של 6 מיליון, להשלים את מערכת הביוב כולל הסדרת משאבות ושדרוג עוד משאבות של ביוב.
עמאש עז אלדין: פרסמו מכרז, יש קבלן זכיין ו… אבל מי שעשה את המכרז זה מנהלת הביוב, לא המועצה, כי למועצה יש סנקציה על כך שאנחנו לא נמצאים בתאגיד.
יעקב אדרי: זה אחד הדברים שרשומים לָךְ שם.
עמאש עז אלדין: זו דרך עקיפה, זה בטוח מנהלת הביוב.
עמאש עז אלדין: כנראה לזה הוא מתייחס עכשיו, כנראה, אבל מים לא קיבלתי.
משה אבנון: אדוני היושב ראש, רק הערה קטנה.
משה אבנון: אם הרשות המקומית היא לא רשות סרבנית, היא יכולה לקבל גם תקציבים למים.
יעקב אדרי: מה זה אומר אצלך סרבנית?
משה אבנון: לא, יש רשויות שלא רוצות להיכנס לתאגיד.
יעקב אדרי: לא, אבל פה לא רוצים לקבל אותם לתאגיד.
משה אבנון: זהו, צריכים להכריז עליה כרשות לא סרבנית ואז הם יוכלו גם תקציבים.
יעקב אדרי: מתי יחליטו עליהם כרשות לא סרבנית?
אורי מקלב: ראש המועצה יבדוק את הנושא הזה ואנחנו נשמע את מקורות.
אורי מקלב: אני אומר מראש, הכל מכוון אליהם משום שמקורות מבטלת את המים, על אף שאנחנו חושבים, אנחנו לא אומרים את זה דווקא בוועדה הזאת, אנחנו חושבים שכמו שאוויר אנחנו לא מנתקים, המים, כמצרך הכי חשוב, שהוא שונה גם מכל הדברים האחרים שמנתקים, הוא שונה גם במהות של האספקה שלו, גם חשמל ובזק ודברים אחרים שנחשבים שירותים אלמנטריים, היום אפשר לחיות בלי זה, אבל בלי מים אי אפשר לחיות.
אורי מקלב: הדבר הזה גם לא היה, זה הדברים החדשים שנוצרו.
אורי מקלב: כל הדברים האחרים שאנחנו מנתקים, אלה דברים שהיום מפעילים אותם עם ההתקדמות, מים זה מתחילת הבריאה, אנחנו יודעים שאין בריאה, אין יישוב, בלי מים.
אורי מקלב: כל הניתוקים של המים, אנחנו חושבים שזה לא אנושי לכל אורך הדרך.
אורי מקלב: צריך למצוא, כמו שאמר חבר הכנסת אדרי, כל מיני דרכים אחרות, ודאי וודאי לא ביישוב שחלקו משלם, ולא משנה, גם אם זה היה 2%.
אורי מקלב: איך אנחנו יכולים להגיד במצב, אני אמרתי גם קודם, הפכו את סדום כי אפילו לא מצאו.
אורי מקלב: .. אם היו עשרה, לא היו הופכים אותה, איך אפשר?
אורי מקלב: לא היו מנתקים, גם אם היו חטאים ורשעים מאוד.
אורי מקלב: עצם התפיסה הזאת, ואני חושב שזו תפיסה, אבל לא באופן כללי, שחלק משלמים וגם אותם מנתקים, זו תפיסה שאנחנו לא יכולים לקבל אותה, בצדק, ביושר, לפי כל קנה מידה, מעבר לעובדה שאנחנו חושבים שעצם הניתוק הוא לא נכון, ודאי וודאי, וכאן הממשלה צריכה להיכנס, כשאתה מספק את השירותים האלה שאתה לא יכול להפריד אותם, אז צריכים למצוא מענה גם מה קורה במקרה שחלק לא משלמים.
אורי מקלב: בחברת החשמל, אז ידוע שמי שלא משלם, אפשר לנתק אותו.
אורי מקלב: האספקה היא ישירה.
אורי מקלב: בבזק אספקה ישירה.
אורי מקלב: בדברים אחרים שיש אספקות ישירות.
אורי מקלב: אם קבענו במדינה שתהליך אספקת המים לא יהיה באופן ישיר, הוא יהיה קודם כל לרשות והרשות היא שמספקת, אי אפשר במקביל להחליט שאם חלק לא משלמים, שהרשות לא משלמת בגלל שחלק לא משלמים, אנחנו מנתקים את כולם.
אורי מקלב: מה אני צריך לענות לאותו אחד שניתקו לו את המים והוא שילם?
אורי מקלב: מה אני אענה לו?
אורי מקלב: אוי לרשע ואוי לשכנו?
אורי מקלב: מה אני עונה לו?
קריאה: הוא יפסיק לשלם.
אורי מקלב: מוסר התשלומים הוא נמוך, הוא אומר בשביל מה צריך לשלם, אם הם מנתקים אותי בין כך ובין כך.
אורי מקלב: אני לא אשלם---
סמי ג'רבאן: פנינו לחברי הכנסת בכל הרשויות ולצערי לא נענינו.
סמי ג'רבאן: אני אחר כך אדבר, אבל יש פה הרבה.
סמי ג'רבאן: ..
סמי ג'רבאן: אבל יש פה הרבה… גוף נפרד וגם אם זה לרשויות ואם רשות מקומית---
יעקב אדרי: רק אל תיכנס לפוליטיקה, אנחנו באנו לפתור את הבעיה.
יעקב אדרי: עשה לי טובה.
סמי ג'רבאן: אני רוצה לפתור רק את הבעיה.
אורי מקלב: מקורות, אם יש חוב והחוב הזה מתמשך, הופתענו לשמוע שהחוב הזה באופן יחסי צומצם בשלוש השנים האחרונות, לכאורה זה היה צריך להיות החוב אם לא היו משלמים 21 מיליון, והיום אנחנו מגיעים לחוב של 4 מיליון.
אורי מקלב: זה קודם כל אומר שיש התקדמות בעניין הזה ואני שואל מה ומי מכריח אתכם לנתק את המים?
אורי מקלב: האם זה דרישה שלכם או שאתם מחויבים?
אורי מקלב: כי אם אתם מחויבים לעשות את זה, אז אני באמת רוצה לפנות מיד למשרד הפנים, כי אנחנו יודעים שהתקדים הוא שמחויבים לעשות דברים על ידי רשות המים---
יעקב אדרי: לא קשור למשרד הפנים, הנושא של המים ספציפית.
אורי מקלב: אני חושב שאתה יכול לעשות תיקונים, כספים שמגיעים ממשרד הפנים לרשות, תעשו דברים אחרים, משרד הפנים צריך...
אורי מקלב: אבל לבוא ולנתק את המים?
אורי מקלב: מה אתם עונים למאות משפחות שמשלמים את המים ואתם מנתקים אותם?
בילי סגיב: קודם כל צהריים טובים לכל חברי הוועדה המכובדת.
בילי סגיב: דבר ראשון אני רוצה להדגיש שמקורות קיימת בשביל לספק מים, למען הסר ספק.
בילי סגיב: המטרה שלנו היא לספק מים לכל צרכן של החברה באופן סדיר ומלא בצורה אמינה, ובתמורה כמובן לקבלת התמורה הראויה עבורם, שזה מקור הקרן של החברה.
בילי סגיב: לחברה אין הכנסות אחרות מלבד ההכנסות ממים ובזכות זה היא יכולה להמשיך את הפעילות שלה ולהמשיך לספק מים לכל תושבי המדינה.
בילי סגיב: אין לנו מקור הכנסה אחר.
בילי סגיב: אני חייבת לתקן את ידידי ראש המועצה, לגבי הנתונים שנמסרו כאן.
בילי סגיב: קודם כל, החוב של המועצה למקורות עומד היום על 8 מיליון שקל, שמורכבים מ-5 מיליון שקל צריכת מים שוטפת שהם שווי ערך לתשעה חודשים שלא שולמו ועוד 3 מיליון שקלים בגין קרן שיקום, שזה תשלום שצריכה על פי חוק לשלם כל רשות מקומית שלא מאוגדת בתאגיד מים.
יעקב אדרי: כמה מתוך זה ריבית והצמדה וכו'?
בילי סגיב: אין לי את ה---
יעקב אדרי: עונש על---
בילי סגיב: אני אתייחס גם לעניין הזה.
עפו אגבאריה: סליחה, המחירים של המים אלה מחירי תאגידים או מחירי מקורות שנותנים לתאגידים?
בילי סגיב: לכל צרכן יש מחיר אחר שנקבע בתקנות שכמובן לוקח בחשבון גם את המצב הסוציו אקונומי---
יעקב אדרי: באיזה דרגה הם נמצאים?
תהל ברנדס: הם בתעריפי רשויות מקומיות, תעריפי ספקים מקומיים, מכיוון שהם לא תאגיד.
תהל ברנדס: המבנה הזה שאני מדברת עליו קיים לגבי התאגידים.
יעקב אדרי: לא הבנתי מזה כלום, באיזה תעריף הם משלמים?
יעקב אדרי: הם משלמים כמו קיסריה או כמו אור עקיבא?
יעקב אדרי: כמו מי הם משלמים?
קריאה: מעניין גם שבמידה שיש חריגה של משפחה, הממוצע שבע נפשות.
קריאה: יש הרבה פרטים שהם---
יעקב אדרי: זה בחוק.
יעקב אדרי: אני מקווה שלפי מספר הנפשות יש הקצאות יותר גדולות.
יעקב אדרי: בוועדת הכספים דנו על זה---
קריאה: נכון, אבל במידה ואין נתונים שהם עדכניים לגבי הממוצע של המשפחות והנפשות במשפחה ו---
יעקב אדרי: מה זאת אומרת אין ממוצע?
יעקב אדרי: למה אין את כל… אבל תן שאלה-שאלה, נגמור את המחיר קודם כל.
אורי מקלב: אם יבואו למועצה ויעדכנו את המספרים של הנפשות, אז אולי הם גם יקבלו את התעריף במחיר יותר נמוך.
קריאה: אם יהיו נתונים עדכניים באוצר, זה לא---
עמאש עז אלדין: ---בתאגידים בין 1.5 ל-2.5 שקל, לכל מיני תאגידים.
יעקב אדרי: אז מה בכל זאת?
יעקב אדרי: איזה תעריף הם משלמים?
יעקב אדרי: לפי איזה תעריף?
תהל ברנדס: התעריף לספק מהסוג שלכם עד הכמות המותרת 1.82 שקלים, ועל כל כמות שמעבר לזה - 6 שקלים.
יעקב אדרי: ובכל זאת באיזה דרגה זאת, לפי המחיר?
תהל ברנדס: כמות מותרת בהתאם למספר הנפשות.
עפו אגבאריה: זה כמו שקוראים הזכות של מים.
תהל ברנדס: ברשות המקומית, בהתאם לנתונים שהיא צריכה להעביר אלינו, אני מאוד מקווה שהם יעבירו את הנתונים, לפחות כמו שצריך, ואנחנו נוסיף את זה.
אורי מקלב: ---של 1.8?
אורי מקלב: בראשון לציון כמה משלמים?
יעקב אדרי: כמה ראשון לציון, כמה אור עקיבא, כמה קיסריה, כמה ג'סר?
אורי מקלב: כמה ראשון לציון משלמים?
אורי מקלב: המספר המותר.
קריאה: הם תמיד יהיו בחריגה, הם תמיד ישלמו 6 שקלים.
יעקב אדרי: אתה מבין מה זה 6 שקלים לקוב?
יעקב אדרי: זה גם הנזילות, 30% פחת, שזה דבר מדהים, אחד הגבוהים בארץ.
אורי מקלב: מקורות לא יכולים להתמקח על גובה החוב, גובה התשלום---
עמאש עז אלדין: לפני חודש התווכחתי עם בילי בנושא המד הראשי, מישהו בדק שהוא תקין?
אורי מקלב: האנשים שלא משלמים מים גם לא מעדכנים במועצה.
סמי ג'רבאן: הבעיה גם שאין מודעות, אנשים לא יודעים שהם במידה---
אורי מקלב: לא צריך מודעות, אדוני.
אורי מקלב: ברגע שלא משלמים מים, אז בשביל מה לעדכן במועצה, למה הוא צריך לעדכן במועצה את מספר הנפשות?
אורי מקלב: הוא לא משלם גם ככה.
סמי ג'רבאן: מועצה מקומית צריכה גם לפעול בנושא של העלאת מודעות לאנשים.
סמי ג'רבאן: לי יש 4 נפשות בבית, אם אני חורג אני משלם על הקוב בחריגה 20 שקל אפילו, יש כאלה שמגיעים בתעריפים.
סמי ג'רבאן: לא משנה עכשיו מה, האלמנט שלנו זה גם לפעול בכל מיני מישורים.
אורי מקלב: ראש המועצה, הם אומרים כזה דבר, זה גם נכון למועצה, כמה שאתה יותר תעדכן מספר נפשות במועצה, כך המחיר הנמוך הוא יותר גבוה.
יעקב אדרי: כל אחד הולך ומעדכן את הנפשות ב---
עפו אגבאריה: אנחנו לא שמענו את התעריפים.
תהל ברנדס: אין לי פה את הנתונים על תעריפים על כל תאגיד---
יעקב אדרי: אבל ממה שאת יודעת, באיזה רמה הם נמצאים?
יעקב אדרי: הרי את יודעת מה התעריפים---
אורי מקלב: חבר הכנסת אגברייה, יש לך את זה פה, תבקש מהעוזר שלך שיביא.
תהל ברנדס: ---בתאגיד איך נקבע התעריף.
יעקב אדרי: לא איך נקבע, שאלתי באיזה רמה הם.
תהל ברנדס: ---אבל אני לא יכולה לצעוק עם עוד עשרה אנשים.
עפו אגבאריה: ראינו את זה בבוקר, הוא הביא את זה לפה לוועדה.
אורי מקלב: אנחנו נעזור לכם, עורכת דין ברנדס.
תהל ברנדס: ---מפורסמים באתר.
אורי מקלב: אנחנו נעזור לכם, אם אין לכם.
יעקב אדרי: אותי מעניין באיזה דרגה הם נמצאים.
אורי מקלב: אנחנו תיכף נקבל תשובות, בינתיים ניתן לבילי לענות.
תהל ברנדס: התעריף למכירה לצוותים מקומיים הוא ממוצע של כל התעריפים לתאגיד.
תהל ברנדס: אין לי פה את המספר לגבי כל תאגיד, אין בעיה להעביר את זה, זה גם מפורסם באתר.
אורי מקלב: אבל אם את יכולה לעשות משהו אחר, בינתיים, אם את יכולה לפנות אצלך במשרד, שיבדקו כמה המכסה שלהם בתעריף הנמוך.
אורי מקלב: אנחנו נשאל את ראש העיר כמה נפשות יש לו, אנחנו---
יעקב אדרי: איך היא מקבלת הכי נמוך באחוז הכי גבוה בארץ.
אורי מקלב: אנחנו נראה מיד כמה מדווחים אצלכם ואלה שלא דווחו.
תהל ברנדס: בסדר, אני אנסה להשיג את זה.
אורי מקלב: בינתיים אנחנו נשיג את זה.
אורי מקלב: אתה תראה שפתאום יש לך פער שהיית יכול לקבל הרבה הרבה יותר קובים במחיר הנמוך.
אורי מקלב: אתה תראה את הקנסות שהוא קיבל ותראה כמה הם מקבלים, אני לא יודע אם על צריכת המים בכלל, זה מה שהוא חייב---
קריאה: מעניין אותי להמשיך לשמוע את מקורות, כדי לדעת בדיוק מה החוב.
אורי מקלב: אל תתערב.
אורי מקלב: יש כאן שתי דלתות, לא רק דלת אחת, אולי אפילו שלוש דלתות בחדר הזה, אין בעיה.
אורי מקלב: תן לנו לנהל את הדבר הזה.
עפו אגבאריה: גם צריכים לדעת, כמות המים לכל נפש משתנה או אחידה?
אורי מקלב: היא אחידה לכולם.
בילי סגיב: אין כמות מים, כל אחד צורך כמה שהוא רוצה, התעריף הוא מופחת לשלושה וחצי קוב ל---
אורי מקלב: זה הוא התכוון בשאלה שלו וזאת התשובה שלך.
אורי מקלב: הוא מתכוון לזה, האם המכסה היא לכל נפש, אם היא קבועה לכולם.
אורי מקלב: זה לא קשור למקום---
יעקב אדרי: אבל אנחנו עלולים להחטיא את המטרה.
אורי מקלב: אין לנו מענה על כך שאת אומרת שחברת מקורות צריכה לקבל כסף על מה שהיא מספקת.
אורי מקלב: אין לנו מענה לחלק הזה.
בילי סגיב: אני רוצה לספק כמה נתונים.
אורי מקלב: אין מענה, אבל מצד שני אנחנו רוצים לדעת על הדרך שאתם עושים.
בילי סגיב: אני רוצה להמשיך לספק מספרים.
אורי מקלב: בדבר הזה את צודקת.
אורי מקלב: עכשיו---
יעקב אדרי: מה הפתרון שאתם מציעים, מעבר לזה שישלמו?
בילי סגיב: אם תתנו לי כמה דקות, אני---
עפו אגבאריה: אבל חבל שאנחנו לא יודעים מה פירות החוב---
בילי סגיב: אז אני רוצה להציג---
יעקב אדרי: הנה היא מציגה אותו.
אורי מקלב: .. היא מסתכלת גם על השוטף, שאני חושב שכל תאגיד חייב למקורות, אלה חובות שאנחנו יודעים, אין תאגיד שלא חייב, בשוטף אני מניח שכולם חייבים---
בילי סגיב: לא---
אורי מקלב: אולי לא במידה כזו, אולי קצת יותר מצומצם.
אורי מקלב: אבל אנחנו מדברים על החוב המצטבר בעיקר.
בילי סגיב: זה לא נכון.
בילי סגיב: אני לפחות מגיעה מהמרחב של מקורות והצרכן היחידי הבעייתי שיש לנו זה ג'סר.
אורי מקלב: סליחה, על מה את מדברת איתנו, על החוב השוטף או חוב העבר?
בילי סגיב: אני מדברת על---
אורי מקלב: על מה את מדברת עכשיו?
אורי מקלב: אם היה את החוב השוטף---
בילי סגיב: אם תתנו לי להסביר, אני אסביר.
בילי סגיב: אני אתן את התמונה הכללית ואז אני חושבת שהדברים יהיו יותר ברורים.
בילי סגיב: ג'סר תמיד היתה חייבת ואנחנו, כפי שאמרתי קודם, מאוד נזהרים ולא ממהרים ועושים את כל המאמצים האפשריים בשביל לא לנתק מים, וכל המאמצים האפשריים זה להגיע להסדר פריסה, לפעמים באמת ארוך טווח, שיאפשר אורך נשימה לרשות המקומית ויאפשר לה להתארגן ויאפשר לה לגבות את הכספים מהתושבים שלה על מנת שהיא תוכל לעמוד במחויבות שלה לשלם בעד המים.
בילי סגיב: יש לי פה נתונים משנת 2009.
בילי סגיב: היו לנו הרבה מאוד פגישות, אנחנו מדברים הרבה, אנחנו נפגשים הרבה, אנחנו נפגשים לבד, אנחנו נפגשים במשרד הפנים, אנחנו נפגשים בכל מיני פורומים על מנת למצוא פתרונות לתשלום החוב של המועצה.
בילי סגיב: בשנת 2010 ממוצע חשבון שהמועצה קיבלה היה 310,000 שקלים לחודש.
בילי סגיב: זה היה חשבון ממוצע של המועצה.
בילי סגיב: היא היתה חייבת כסף אז, החוב של המועצה עמד על סביבות 3 מיליון שקלים.
עפו אגבאריה: נכון למתי?
בילי סגיב: אני מדברת על 2010, אין לי בדיוק את החודשים, אבל גם את זה אני יודעת לספק.
בילי סגיב: אנחנו הגענו להסדרי תשלומים בהתערבות של משרד הפנים, והמועצה שילמה בשנת 2010 בממוצע 380,000 שקל בחודש, כאשר 310,000 שקלים כיסו את החוב השוטף ו-70,000 שקל כיסו את חובות העבר ולאט לאט החוב הלך והצטמצם וזה היה בסדר ולא היו סגירות מים.
בילי סגיב: בשנת 2011, ואני מדברת בלי קרן שיקום, אני מדברת על המים נטו, בגלל השינויים במחירי המים החשבון הממוצע של המועצה מגיע ל-450,000 שקל והתשלום החודשי של המועצה, הממוצע, עומד על 195,000 שקלים.
בילי סגיב: אותה מועצה שידעה בשנת 2010 לשלם בממוצע 380,000 שקל לחודש, משלמת למקורות ב-11 החודשים האחרונים רק 195,000 שקלים לחודש.
בילי סגיב: אז איפה הכסף?
בילי סגיב: לאן הלך הכסף?
יעקב אדרי: אנחנו מדברים על כסף שגובים מהתושבים.
בילי סגיב: אני לא יודעת מאיפה הוא גובה.
בילי סגיב: אני לא נכנסת לנעליים שלו.
בילי סגיב: אני לא יודעת מאיפה מגיע הכסף, אני רק יודעת דבר אחד, אני יודעת שאותה מועצה שלפני 10 חודשים ידעה לשלם 380,000---
יעקב אדרי: הוא הסביר מה השתנה, היו לו בעיות בחינוך.
בילי סגיב: הכסף הולך למקום אחר.
יעקב אדרי: מה לעשות, יש לו איקס כסף והוא צריך לחלק לכל הבעיות.
יעקב אדרי: הוא צריך לחינוך, הוא צריך---
עמאש עז אלדין: הלוואי והיה כמו החינוך.
יעקב אדרי: אגב, יכול להיות שיצטרכו בסוף לעשות שנושא המים יהיה חשבון נפרד.
אורי מקלב: גם רשות ולא תאגיד חייבת לנהל משק מים בחשבון נפרד ולא יכולים לקחת את זה לשום דבר אחר בעיר.
אורי מקלב: זה קיים עוד לפני התאגיד.
יעקב אדרי: כרגע יש חוק על זה?
בילי סגיב: זה בחוק ולא מקיימים את זה.
יעקב אדרי: מר אבנון, יש חוק כזה?
משה אבנון: יש הוראת מנהל כללי בעניין, זה לא חוק.
בילי סגיב: אתם פה במה שאמרתם עכשיו, אתם מסכימים איתי שכספים שבמקום לייעד אותם למים הולכים למקומות אחרים.
יעקב אדרי: זה נכון, אבל אין לו בררה אלא לטפל בכל הבעיות שיש לו בעיר.
בילי סגיב: אז מה אתם מציעים?
אורי מקלב: אני רוצה להקריא לך מכתב, בתשובה לחברי כנסת, הוא כותב, 'בהתאם לחוק המים, מחויבות הרשויות המקומיות או תאגידי המים באגודות להעביר את כל הנגבה ממכירת המים לחשבון סגור שאינו ניתן לעיקול, היוצר מצב שבו הכנסות ממים מיועדות אך ורק לתשלום אספקת המים'.
אורי מקלב: בגלל זה היה לך פחות כסף.
אורי מקלב: אם הוא היה לוקח את כל מה ששייך למים והיה נותן לך, זה היה פחות מ-195.
אורי מקלב: זה עובד לטובת מקורות ולא לטובת---
בילי סגיב: מה שאתם בעצם אומרים, אתם מסכימים איתי שאם לא היו צמצומי המים, עם כל הצער והיגון שאנחנו מאוד לא אוהבים לעשות את זה, זאת טרחה מאוד גדולה בשבילנו, אף אחד לא אוהב לסגור מים לתושבים, זה לא במהות קיומנו, זה לא במהות תפקידנו---
אורי מקלב: אין לנו טענות, אנחנו יודעים ש---
בילי סגיב: אם לא היינו עושים את זה---
יעקב אדרי: למה שלא תתבעי את המועצה לדין?
אורי מקלב: אני שואל אותך, מה את עונה לאותו אזרח שמשלם כסף?
בילי סגיב: מה שאני עונה לו---
אורי מקלב: מה תגידי לו?
אורי מקלב: אני רוצה להסביר את השאלה שלי.
אורי מקלב: יש לך הרבה בעיות, מקורות צריכה להתמודד עם הרבה בעיות שיש לה, בהתמודדות איך לגבות את החוב שיטה אחת לנתק את המים, אבל השיטה הזאת לא יכולה להיות נכונה לכל המקומות.
אורי מקלב: בכל שיטה יש תמיד יוצאים מן הכלל, צריך להתאים את זה למקום שאת מבצעת את זה.
אורי מקלב: כשיש מועצה כזאת שהיא באמת חריגה, בעניות שלה, בעבר שלה ובקשיים האחרים שיש לה, ועכשיו יש 35% שמשלמים, איך את מנתקת להם את המים?
אורי מקלב: כפי שאת יכולה להבין שאנחנו לא יכולים להסכים לדבר כזה, לכן זה צריך להביא אתכם לתובנה אחת, אתם צריכים לחפש דרכים אחרות, או על ידי לחץ של משרד הפנים---
יעקב אדרי: לא, שיתבעו את המועצה.
אורי מקלב: אתם מקורות ומשרד הפנים יותר חזקים מהמועצה הזאת בהתנהלות שלכם.
עמאש עז אלדין: אדוני היושב ראש, ההגונים האלה שמשלמים, כשמנתקים להם, חלקם הגדול מפסיק לשלם.
יעקב אדרי: אתם מחריפים עוד יותר את הבעיה.
עמאש עז אלדין: האפקט שלו שלילי.
טלב אלסאנע: אני רוצה להעמיד דברים על דיוקם.
טלב אלסאנע: אין מחלוקת שמקורות רשאית וחייבת לגבות, גם על מנת לספק את השירות.
טלב אלסאנע: לא זו השאלה העומדת על הפרק.
טלב אלסאנע: השאלה היא מדוע אתם רצים מיד כשיש חוב, שמים בעדיפות הראשונה לנתק ולהעניש גם אנשים אשר שילמו, גם מוסדות ציבור, מערכת החינוך, גם מרפאות, גם אם יש בתי אבות.
טלב אלסאנע: למה זו העדיפות הראשונה?
טלב אלסאנע: למה אתם לא הולכים למשל ונוקטים בהליכי הוצאה לפועל?
טלב אלסאנע: לעקל ציוד, לעקל הכנסות---
יעקב אדרי: תתבעו את המועצה למשפט.
טלב אלסאנע: הרי אנחנו יודעים, מבחינת האנשים, ההתקשרות היא ביניכם לבינם, הוא משלם, הוא זכאי לקבל את המים, אתם חייבים לספק לו, הוא שילם לכם.
טלב אלסאנע: אתם אומרים, 'לא, מבחינתנו האנשים האלה לא קיימים, יש לנו גוף אחד שאנחנו איתו בקשר, זו הרשות המקומית.
טלב אלסאנע: הרשות המקומית מפגרת בתשלום החוב, אנחנו מנתקים'.
טלב אלסאנע: אתם לא מענישים את ה...
טלב אלסאנע: אתם לא מנתקים את המים למועצה המקומית, אתם מנתקים מים לתושבים, אתם מענישים את התושבים.
טלב אלסאנע: נניח, אני לא רוצה לדבר, מה אכפת לראש המועצה?