GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שלום גולדברגר: יש עניינים של תוכניות מחשב שאנחנו צריכים להכין, הן עולות כסף.
שלום גולדברגר: יש עניין של כוח אדם שאנחנו צריכים.
שלום גולדברגר: מאחר שהתקנות האלה הרבה יותר מסובכות, הרבה יותר מורכבות, כוללות הרבה יותר מרכיבים – אנחנו צריכים כוח אדם נוסף כדי שנוכל להתמודד - -
אמנון כהן: מתקציב שלכם?
שלום גולדברגר: לא מתקציב רשות המים.
שלום גולדברגר: יש חלוקה בתוך - -
אורי מקלב: תוספת תקנים בעקבות התקנות האלו?
שלום גולדברגר: אנחנו מבקשים, כן.
אמנון כהן: בבקשה, גברתי, תורך הגיע.
חנה פרנקל: אני היועצת המשפטית של רשות המים.
חנה פרנקל: מדברים פה על אחריות וסמכות.
חנה פרנקל: חשוב לנו להגיד שרשות המים, מתוקף תפקידה לפי החוק, היא הגוף הייעודי, שיש לו הסמכות והאחריות על כל המכלול של ניהול משק המים.
חנה פרנקל: זה גוזר גם את הנושא של איכות המים וכמובן את הנושא של העלויות.
חנה פרנקל: כמובן ש\ה נעשה בשיתוף גורמים נוספים, כמו: משרד הבריאות, שהוא האחראי הראשי על נושא איכות מי השתייה והמשרד להגנת הסביבה.
חנה פרנקל: לכן, יש לנו אחריות - בתגובה לדברים של חבר הכנסת מקלב – בשיטה היום, כל רכיבי העלות שנוגעים לאיכות המים, ובכלל לכל הניהול של המים, אמורים להיות מגולמים בתעריף.
חנה פרנקל: זאת כל הגישה עליה יושב ניהול משק המים, לפי חוק ולפי החלטות ממשלה.
חנה פרנקל: לכן, אנחנו לא יכולים להסתמך על תקציב מדינה או להתעלם מעלויות התקנות האלה.
חנה פרנקל: אין ספק שהתקנות האלה מחויבות ואנחנו - -
אמנון כהן: כמה זה יהיה יותר על האזרח, על כל צריכתו?
חנה פרנקל: חד-משמעית, העלויות האלה מגולגלות על הצרכן הסופי - -
משה אבנון: הצרכן הביתי.
אמנון כהן: את יכולה להגיד כמה?
חנה פרנקל: עשינו כאן בדיקה עם גורם מקצועי, בחנו יחד עם "מקורות".
חנה פרנקל: אחרי ניסיון ליישם, בהערכות גסות מדובר ב-65 אגורות נוספות לתעריף של הצרכן לכל קוב.
חנה פרנקל: המשמעות היא למעלה מ-300 מיליון ₪ לשנה.
חנה פרנקל: יכול להיות שחלק מהדברים הם מחויבי מציאות, יכול להיות שחלק מהדברים – זה מביא אותנו פה לשקול בשום שכל, כמו שאמרו קודם, השמים הם הגבול – אנחנו צריכים לבדוק היטב האם כל הדברים מחויבים ואם מבחינה מחקרית ומדעית, האם כל הנושא מוצא?
חנה פרנקל: לעניות דעתנו, ועניין זה נשמע קודם, אי אפשר להתעלם מתמונת המצב בעולם בנושא המגנזיום.
חנה פרנקל: עובדה שגם ראש-הממשלה שוכנע בזה.
חנה פרנקל: מעבר לשאלת המגנזיום – שבאמת יש לה עלות לא מבוטלת וגם יש ספקות לגבי ההיבט המקצועי שלה – יש לנו שורה של הערות ואנחנו ניכנס אליהן במהלך התקנות, שכולן נגזרות מאותה אחריות שלנו, של העלויות, הזכירו קודם ב"מקורות".
חנה פרנקל: אנחנו גם ניגע בסטנדרטים שקובעים - -
אמנון כהן: שר התשתיות לא מעורה בעניין?
אמנון כהן: הוא המיניסטר.
אמנון כהן: למה צריך להטריד את ראש-הממשלה בזה?
משה אבנון: אין לו סמכויות.
חנה פרנקל: קודם כל, שר התשתיות עומד מאחורי רשות המים בפניה הזאת - -
אמנון כהן: הם מדברים עם סגן שר הבריאות?
חנה פרנקל: שר התשתיות מודע ומעורב בסוגיית המגנזיום - -
אמנון כהן: למה לא טיפלתם בדברים ביניכם?
אמנון כהן: הדברים לא הגיעו, לצערי, לידי החלטה.
אמנון כהן: למרות ניסיונות חוזרים ונשנים לשכנע את משרד הבריאות, הדבר לא צלח בידנו ונאלצנו להגיע לראש-הממשלה.
אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, אנחנו רואים כבר את הכותרות: עליה של למעלה מ-10% במחיר המים בעקבות התקנות.
אורי מקלב: זה דבר שהוא אי-צדק חברתי - -
אמנון כהן: איך הגעת ל-10%?
מיכל גולדברג: לא, לא.
מיכל גולדברג: הנתונים האלה - -
אורי מקלב: אנחנו עושים חשבון.
אורי מקלב: היא אומרת 65 אגורות, וזה עוד לפני מע"מ.
אורי מקלב: כשקוב מים עולה פחות משמונה שקלים – זה 10%.
אורי מקלב: עליה של 10% במחירי המים זה דבר שאנחנו לא יכולים לעביר בלי התערבות ממשלתית, אנחנו לא יכולים להשית את הכול על הצרכן.
אורי מקלב: זה אי-צדק חברתי.
אמנון כהן: רשות המים, האם סיימת?
חנה פרנקל: האחריות הכלכלית שלנו תתבטא בהערות קונקרטיות על כל מיני הוראות שלדעתנו הן לא מידתיות, לא סבירות ולא עומדות במבחן - - -
אמנון כהן: מי נציג "אדם, טבע ודין"?
שרית כספי-אורון: אני ראש תחום מים ב"אדם, טבע ודין".
שרית כספי-אורון: אנחנו מאוד מברכים על הדיון הזה, שנערך רק אחרי ארבע וחצי שנים מאז שהוגשו המלצות ועדת עדין, ושהוא גם פרי עתירה שלנו לבג"צ, שהחליט שיש לאשר את התקנות האלו במהירות הראויה.
שרית כספי-אורון: אישור התקנות יביא אותנו, כמו שנאמר, ליישור קו עם המדינות המתקדמות בעולם.
שרית כספי-אורון: לא רק שמוסיפים תקנים להרבה חומרים, מחמירים תקנים להרבה חומרים, בהתאם להמלצות ארגון הבריאות העולמי או ה-EPA האמריקאי, אבל גם מגבירים את תדירות הדיגום לחומרים האלו לרמה שאמורה להיות: במקום פעם בשש שנים למזהמים הכבדים לארבע פעמים בשנה.
שרית כספי-אורון: אנחנו גם מברכים על הכללת הערות "אדם, טבע ודין" בנוסח המעודכן של התקנות, ביניהן: כמו שנאמר, האפשרות לבדוק את מי הברז; קביעת מנגנון, בסעיף 35, לביקורת התקנות מעת לעת, בתדירות של אחת לארבע שנים, כדי שלא נחכה שוב 20 שנה לעדכון התקנות; להתאים חלק מהתקנים להמלצות של ארגון הבריאות העולמי WHO ו-EPA שפורסמו לאחר שהסתיימו הדיונים בוועדת עדין; הצורך בהוספת מגנזיום למים מותפלים.
שרית כספי-אורון: אני רוצה להתייחס למגנזיום כי זה עולה רבה כסף.
שרית כספי-אורון: שאלה לי לרשות המים: האם אנחנו רוצים לחכות עד שתהיה השפע מובהקת על בריאות הציבור, לפני שמחליטים על הוספת המגנזיום או שאנחנו רוצים למנוע?
שרית כספי-אורון: אני רוצה להחדיר פה מונח חדש: אנחנו לא מדברים על "הוספת" מגנזיום למי השתייה, אנחנו מדברים על "החזרת" מגנזיום למי השתייה.
שרית כספי-אורון: במים הטבעיים שלנו יש בממוצע 35 מ"ג מגנזיום לליטר, זה נבדק על-ידנו, ולכן אנחנו רואים את ההמלצה של משרד הבריאות, להחזיר בין 20 מ"ג ל-30 מ"ג מגנזיום לליטר, כהמלצה ראויה.
שרית כספי-אורון: יחד עם זאת, היה עדיף לדאוג למיהול של המים המותפלים עם המים הטבעיים ולמנוע את הבעיה הזאת מלכתחילה.
שרית כספי-אורון: אני תוהה אם מערכת אספקת המים יכולה לעשות את זה.
שרית כספי-אורון: ביקשנו מ"מקורות", על פי חוק חופש המידע, נתונים והערכה של איזה אחוז של מהמים שמגיעים ליישובים בארץ הם מים מותפלים: יש יישובים כמו שדרות וכל יישובי עוטף עזה שמקבלים, בממוצע שנתי, מעל 80% מים מותפלים.
שרית כספי-אורון: זה אומר שיש חודשים שמקבלים מעל 90%, אבל הממוצע השנתי מעל 80%.
שרית כספי-אורון: משמעות הדבר היא שריכוז המגנזיום במים שלהם, כבר היום, ירד ב-80%.
שרית כספי-אורון: מגנזיום הוכח כחיוני לגוף האדם וכמונע גם מחלות לב.
שרית כספי-אורון: כשאנחנו בחוסר של 80%, השאלה היא אם מערכת אספקת המים יכולה למהול עד כדי להוריד את הסיכון הזה?
שרית כספי-אורון: אנחנו חושבים שלא.
שרית כספי-אורון: לכן בינתיים, אנחנו חושבים שנבון יהיה להחזיר – לא להוסיף – להחזיר את המגנזיום למים המותפלים, ותוך כדי כך, שיהיו עוד בדיקות.
שרית כספי-אורון: לגבי סעיף בדיקות המים בבית: על אף התוספת המבורכת, בינתיים זה מאפשר רק לעשירים לבדוק את איכות מי הברז שלהם, אך מעוטי יכולת לא בהכרח יכולים.
שרית כספי-אורון: הגשנו נייר עמדה בו הצענו להוסיף תקנה שתקבע שמנהל משרד הבריאות יוכל לדרוש מספק מים לבדוק, על חשבונו, מי ברז במקומות בהם יש חשש לסכנה בריאותית , כמו בבניינים ישנים בהם ידוע שהצנרת ישנה ובלויה.
שרית כספי-אורון: לסיכום: עניין ההפלרה, הוא עוד נושא שעומד פה במחלוקת שאינה חדשה.
שרית כספי-אורון: אנחנו בעד המלצת ועדת עדין לבטל את חובת ההפלה.
שרית כספי-אורון: אנחנו חושבים שמדובר בתרופה, שלא כולם נזקקים לה, ובגלל שיש עדויות ממחקרים של מדענים מהשורה הראשונה, שזה עלול להזיק לבריאות – גם מבחינה אסטטית וגם מבחינה בריאותית – לשיניים שלנו וגם לעצמות שלנו, אנחנו בעד לבטל.
שרית כספי-אורון: אם משרד הבריאות לא יקבל את זה אז לכל הפחות שיתיישר עם המלצות משרד הבריאות האמריקאי שאומר: שהמנה המיטבית ירדה ל-0.7 מ"ג לליטר ולא 1 מ"ג לליטר.
שרית כספי-אורון: אני מתרגמת מהפרסום הרשמי שלהם: עליה בין 0.7 ל-1 לא הובילה לשום תועלת.
שרית כספי-אורון: לעומת זאת זה הביא להרעה במצב הפורוזיס.
אמנון כהן: רציתי להתייחס לדברים שאמרה גב' חנה פרנקל מרשות המים, לגבי הסכום.
אמנון כהן: את אמרת שהעלות לשנה היא 300 מיליון.
חנה פרנקל: אמרתי כ-300 מיליון.
אמנון כהן: כ-300 מיליון.
אמנון כהן: יש לי פה את המחקר שעשתה חברת "פארטו": בשנה הראשונה זה 50 מיליון וממשיך לרדת בשנים הבאות.
אמנון כהן: בגלל הפער האדיר, אני מבקש לראות את התחשיב שלך לכ-300 מיליון.
אמנון כהן: אני גם מבקש ממרכז המחקר והמידע של הכנסת לבחון את סוגיית הפער של פי שישה.
תמיר אגמון: את העלות הכוללת של הדבר הזה?
אמנון כהן: את השפעת התקנות החדשות על מחירי המים.
אמנון כהן: יש פה את המחקר של חברת "פארטו".
חנה פרנקל: המחקר נעשה לדרישתנו.
חנה פרנקל: נמציא פירוט - -
אמנון כהן: פירוט של כ-300 מיליון, אני רוצה לראות.
אמנון כהן: כשאני מאשר תקנות, אם הפער היה של 5%–10%, זה משהו אחר אבל פערים כאלה חייבים לבדוק ולכן אני מבקש ממרכז המחקר והמידע של הכנסת להיכנס לעובי הקורה.
אמנון כהן: אנחנו ממשיכים עם מנכ"ל חברת "מינראלים מתחדשים", מר אייל וינדלר.
אמנון כהן: בבקשה אדוני, מה יש לך להגיד?
אייל וינדלר: לגבי העלות.
אייל וינדלר: אמנם אנחנו דנים היום בבריאות העם, אבל קשה לנתק את הדיון היום מתקנות אחרות שעברו בוועדה הזאת בעניין הקולחין.
אייל וינדלר: חיי המים לא נגמרים באסלה אלא ממשיכים, אחר כך, למכונים לטיהור שפכים – נמצאת פה נציגה של המשרד להגנת הסביבה, היא יודעת לדבר על זה יותר טוב ממני – חשוב לקחת בחשבון שעלות המים לא מורכבת רק ממחיר הייצור אלא גם מהטיפול שמגיע בהמשך.
אייל וינדלר: כדי שיוכלו לעשות במים דַּלֵּי-סידן ומגנזיום שימוש חקלאי – יצטרכו להוסיף את הדברים האלה במעלה הדרך, והטיפול שם הוא ,בדרך-כלל, יותר יקר.
אייל וינדלר: מה שלא נשלם פה, נשלם מאוחר יותר.
אייל וינדלר: יכול להיות שזה יעלה יותר או יעלה פחות אבל בטוח שנפסיד את הפן הבריאותי של המגנזיום.
אמנון כהן: מר שמעון רדליך מחברת "תמהיל".
אמנון כהן: מה תפקידו של אדוני?
שמעון רדליך: אני אזרח שאיכפת לו ומלווה את הנושא של המים הקשים והבריאים ב-20 השנים האחרונות.
שמעון רדליך: אני קורא לוועדה הזאת לשמור לנו על המים הקשים והבריאים.
שמעון רדליך: יש המון פרסומים, לכל אורך התקופה, על מי הברז הטובים שלנו, בואו נשמור על זה.
שמעון רדליך: בשורה התחתונה, תיקחו את המים המותפלים – שבהגדרה מוציאים מהם את כל המלחים – אין ברירה, צריך מים מותפלים, תחזירו אותם לאקוויפר, תחזירו אותם לכינרת שלא תיסוג, הירדן יחיה וים המלח יהפוך להיות אתר תיירותי מספר אחד.
שמעון רדליך: אני מדבר על הבריאות האישית שלנו.
שמעון רדליך: נא להסתכל בבקשה, פקיד האוצר, על הבריאות גם במאקרו-כלכלה: ארגון הבריאות העולמי קבע במחקרים שלו, למעלה מ-50 מחקרים, שככל שהמים קשים יותר – התמותה ממחלות לב נמוכה יותר.
שמעון רדליך: לכן, אדוני, נא לבחון את ההוצאה הציבורית: מה יקרה לנכדים שלנו שייקחו פה ימי אשפוז וימי עבודה.
שמעון רדליך: עם כל הכבוד לחברות ההתפלה, זה בכלל לא עניין המגנזיום והסידן בטיפות.
שמעון רדליך: אל תביאו לנו את זה, יש לנו מים נהדרים בסלעים.
שמעון רדליך: תחזירו אותם לאדמה, תורידו את המלחים מהאקוויפר המלוח.
שמעון רדליך: זה לרווחת כולנו.
שמעון רדליך: זו סביבה, זו בריאות וגם בריאות הכיס שלנו.
שמעון רדליך: לא צריך להוציא אגורה על מגנזיום.
שמעון רדליך: שימו את המים אדמה.
שמעון רדליך: מעבר לקביעה של ארגון הבריאות העולמי, נשים צריכות כאלף מיליגרם סידן ליום.
שמעון רדליך: בברז הישראלי יש מים עם סידן זמין לגוף, הרבה יותר מאשר בגבינה ובחלב – כבר יודעים את זה.
שמעון רדליך: אבל, הזמינות של הסידן קשורה בנוכחות המגנזיום.
שמעון רדליך: זאת אומרת, אם מקבלים מיסודות הקורט את כל מה שאנחנו צריכם ויש לנו את זה בטבע, למה אנחנו צריכים ועדת חקירה, בעוד 20 שנה, שתחקור את ההחלטות של היום?
שמעון רדליך: תשאירו את המים, ואת זה אפשר לעשות בפעולה טכנית נכון לרגע זה, במסגרת הצנרת הקיימת, לפי דעתי.
שמעון רדליך: גם אני כלכלן, בוגר אגף התקציבים בעבר, וחושב שצריך להסתכל על זה בראיית מאקרו: דרך שמירת המים הקשים.
שמעון רדליך: אני מצטרף ל"אדם, טבע ודין", תשמרו לנו, אל תוסיפו לנו.
שמעון רדליך: הדבר האחרון, שלא אמרתי: תשמרו לנו על המים הקשים והבריאים.
אמנון כהן: אמרת כבר שלוש פעמים.
שמעון רדליך: אז אני אגיד את זה עוד פעם.
אמנון כהן: נכתב בפרוטוקול.
שמעון רדליך: אני מאוד מודה לאדוני.
רם רייפן: אני רופא ופרופסור לתזונת האדם, באוניברסיטה העברית.
רם רייפן: אני עוסק בקשר שבין תזונה לבריאות.
רם רייפן: נדרשתי על-ידי פרופסור עדין, בשתי הזדמנויות, להופיע בפני הוועדה שלו: האחת בנושא סידן, שעברה בקלות.
רם רייפן: והפעם השנייה הייתה לגבי מגנזיום.
רם רייפן: אומר לך ולאנשים כאן את מה שידוע ונכון לנובמבר 2011.
רם רייפן: ברור שבמים מותפלים אין מגנזיום.
רם רייפן: אין צורך לבדוק את כל המינראלים, זה לא רלוונטי, כי את הרוב אנחנו מקבלים במזון.
רם רייפן: אבל בין 5% ל-10% מהמגנזיום מגיעים מהמים ואת אלה אנחנו לא מקבלים.
רם רייפן: בדקנו, יחד עם משרד הבריאות, מקומות שיש בהם מותפלים ומקומות שאין בהם מים מותפלים.
רם רייפן: במקום שיש מים מותפלים אין מספיק מגנזיום לאוכלוסיה שם.
רם רייפן: מדובר ב: מעגן מיכאל, חלקים מאשקלון ובאר-שבע.
רם רייפן: כלומר, אלא שמקבלים היום מים – אין להם מספיק מגנזיום, אם אתה לוקח את כל מה שהם אוכלים ואם אתה לוקח את כל מה שהם שותים.
רם רייפן: נקודה שנייה, יש קשר ברור – בניגוד למה שניסו לרמוז כאן – יש נו קשר ברור בין תחלואה להעדר מגנזיום.
רם רייפן: אולי אין מספיק עבודות, אולי אין הרבה מאוד עבודות אבל העבודות שישנן מצביעות על קשר ברור בין העדר מגנזיום לעליה בתחלואה.
רם רייפן: נקודה שלישית, האם רלוונטי או, כמו שאתם אומרים, שייך לעשות מחקר ארוך שנים?
רם רייפן: יושב כאן פרופסור גרוטו, שעוסק בבריאות הציבור, והוא יאמר לך: בדיקה כזאת תארך 20 או 25 שנים בערך.
רם רייפן: לדעת על תחלואה שקשורה ישירות במגנזיום – לא רלוונטית להחלטה של היום, להוסיף מגנזיום.
רם רייפן: ארגון הבריאות העולמי, שאני ישבתי בחלק מהדיונים שלו, קבע בצורה ברורה: שחסר מגנזיום קשור לעליה בתחלואה וקבע מידה מינימאלית לתוספת של מגנזיום.
רם רייפן: משרד הבריאות אמר שהוא רוצה להחזיר את מה שחסר.
רם רייפן: שאלת לגבי מספרים?
רם רייפן: קבע 10 מ"ג לליטר.
רם רייפן: משרד הבריאות קבע שאולי נכון להוסיף יותר כיוון שזה מה שחסר.
ירון קמחי: אני מייצג את חברת "דרך המים – התפלה" בפלמחים.
ירון קמחי: אני רוצה להתייחס לנושא של האלקליניות.
ירון קמחי: מתקן ההתפלה בפלמחים הוא מהדור הראשון של המתקנים, שהוקם לפי סטנדרטים מסוימים.
ירון קמחי: היום הוא מייצר 45 מיליון קוב בשנה ונמצא בתהליך הכפלה, לפי בקשת המדינה.
ירון קמחי: אנחנו מייצרים את המים כבר ארבע שנים לפי הקריטריונים שנקבעו.
ירון קמחי: לפי התקנות, יש שינוי באלקליניות שאנחנו לא יכולים לעמוד בו, מבחינה טכנית, במתקן הקיים.
ירון קמחי: צריך לתת לזה פיתרון אחרת המדינה תאבד 90 מיליון קוב מים של התפלה.
אמנון כהן: מאיזו בחינה אתם לא יכולים לעמוד?
ירון קמחי: מבחינת רמת האלקליניות.
ירון קמחי: אלקליניות הוא פרמטר שקשור למלחים – לא קשור לבריאות הציבור – קשור יותר לחששות לקשיות של המים.
ירון קמחי: עובדה שמתקן ההתפלה באשקלון עובד כבר שש שנים ושלנו עובד ארבע שנים ולא התגלו שום תקלות.
ירון קמחי: צריך לתת לזה פיתרון.
ירון קמחי: היו לנו שיחות עם משרד הבריאות - -
אמנון כהן: תציעו פתרונות.
אמנון כהן: אנחנו רוצים לשמוע פתרונות.
עירית הן: אני ממשרד הבריאות.
עירית הן: יש לנו הצעה בתקנות לזה.
אמנון כהן: תמצאו את הנוסחה.
אמנון כהן: מי עוד לא דיבר ורוצה להגיב, לדבר?
אמנון כהן: לא יגידו שפה בוועדה שמישהו רצה לדבר ולא נתנו לו זכות דיבור.
אמנון כהן: אם לא הייתי אומר, לא היית מרים יד?
גידי פרישטיק: אנחנו מייצגים את חברת "מקורות" - -
אמנון כהן: דיברו מחברת "מקורות" .
גידי פרישטיק: אכן דיברו.
גידי פרישטיק: אבל היו להם עוד דברים להגיד ואדוני היה להוט לשמוע גם אחרים, וזה בסדר, אבל הגיע זמננו להשלים.
גידי פרישטיק: אם לא, נעשה את זה אחר-כך.
מיכל גולדברג: אם אדוני מייצג את חברת "מקורות", אתה זקוק להיתר "שדלן" מהוועדה כדי לדבר בפניה.
אמנון כהן: קח שתי דקות.
אמנון כהן: נשמע אותו, אולי יש דברים חכמים.
אמנון כהן: אנחנו לא מצביעים היום.
אמנון כהן: נשמע אותו היום ונעשה סדר בראש אחר-כך.
גידי פרישטיק: אדוני, מבחינת משקלות, מאחר ו"מקורות" היא זו שמספקת 70% מהמים ברחבי המדינה וכדי שנעשה את הדברים ריאליים, אני חושב שכדאי שנשמע בתשומת לב את ההערות שלהם, כי יש להם רצון לבוא ולהפנים את הדברים בשטח.
גידי פרישטיק: הם רוצים להציף בפניך, אדוני - -
גידי פרישטיק: התקנות שמגיעות לוועדה עוברות את כל התהליכים שאתה מדבר עליהם.
גידי פרישטיק: זאת אומרת, הם מדברים ביניהם, רבים ביניהם, מתווכחים ביניהם, מביאים יועצים מטעמם – כל אחד מטעמו הוא – כל אחד עושה מלאכתו נאמנה.
גידי פרישטיק: משרד האוצר גם אומר את מה שיש לו להגיד.
גידי פרישטיק: לפעמים גם ראש-הממשלה מתערב, במידה וזה לא עולה בקנה אחד עם החלטה אחרת.
גידי פרישטיק: צא מנקודת הנחה שהם ישבו וליבנו והגיעו למה שהגיעו.
גידי פרישטיק: לכן יש פה את התקנות, כולל את ההערות של הוועדה.
גידי פרישטיק: זה הגיע לוועדה – עוד לא עלה על שולחן הוועדה – כי היו הערות מקצועיות מטעם הייעוץ המשפטי של הוועדה.
גידי פרישטיק: שנה ארכה ההתדיינות, גם מאחורי הקלעים.
גידי פרישטיק: יש פה דינאמיקה שעובדת.
גידי פרישטיק: אם עדיין יש לכם דברים פתוחים – ואני ראיתי שיש פה סבך כזה של דברים מקצועיים שלא באו לידי הבנות סופיות – אני אתן לכם עוד כמה ימים להידיין, כולל כל מה שאתה מעלה, "מקורות" מעלה, כל מי שמעלה מה שמעלה.
גידי פרישטיק: כל ההערות חשובות.
גידי פרישטיק: אנחנו רוצים להוציא, בסופו של תהליך, תקנות טובות לבריאות העם בגדול.
גידי פרישטיק: וכמובן, לבדוק את העלויות, שלא נשית יותר מידי עלויות על האזרחים.
גידי פרישטיק: כאן נתווכח עם הממשלה, נצטרך שהם יממנו חלק מהפעילות הזאת.
פיליס פוזי: אני מחברת "אטלנטיום טכנולוגיות".
פיליס פוזי: אנחנו חברת UV, חברה ירוקה בארץ.
פיליס פוזי: אנחנו משווקים UV בכל העולם, יש לנו אישור מה-EPA - -
אמנון כהן: מה זה UV?
פיליס פוזי: זה Ultra-Violet.
פיליס פוזי: חיטוי על ידי אולטרה סגול.
אמנון כהן: איך זה קשור לתקנות?
פיליס פוזי: מפני שזה חיטוי.
פיליס פוזי: אני חושבת שזה קשור לתקנות מפני שלא שמענו עדיין את הקול של הטכנולוגיות הירוקות, שהן לא בפנים, פה בסטנדרטים.
אבנר עדין: זה נמצא.
אבנר עדין: יש UV בתקנות.
פיליס פוזי: סליחה, בתקנות אין הדגשה, כמו שיש בכל יתר העולם, על שימוש והפנמה של הטכנולוגיות הירוקות.
פיליס פוזי: זה דבר ראשון.
פיליס פוזי: דבר שני.
פיליס פוזי: בתקנות עשו הבדל בין מי תהום למים עיליים.
פיליס פוזי: במים עיליים ביקשו 4-log, 4 סדרי גודל, של חיטוי נגד וירוסים, ועבור מי תהום ביקשו רק 2-log, שני סדרי גודל.
פיליס פוזי: זה חצי מההגנה.
פיליס פוזי: זה אומר שהאנשים ששותים את מי הבארות מקבלים מחצית מההגנה שמקבלים משתיית מים אחרים.
פיליס פוזי: דבר שלישי, זה חלק מהעניין של ייזום התקנות בוועדה.
פיליס פוזי: נתנו בידי מנכ"ל משרד הבריאות סמכות לאשר כל מיני טכנולוגיות וכו', אני חושבת שהוועדה חייבת לחזק את ידו ולעזור לו לעסוק רק בטכנולוגיות שהן בתוקף לפי גוף שלישי או לפי תקנות ה-EPO או תקנות אחרות.
פיליס פוזי: תודה.
אמנון כהן: את כל מה שאמרת תעבירי בכתב למשרדים הרלוונטיים כדי שיתייחסו: באמות מידה כאלה ואחרות, לפי מכרזים.
אמנון כהן: אם יש דברים טובים וירוקים וטכנולוגיות טובות, אדרבה ואדרבה.
אמנון כהן: רק שלא ייקרו יותר מידי את המחירים לצרכן, בסופו של דבר.
אמנון כהן: רצית להוסיף משפט אחרון.
אמנון כהן: אחר-כל אנחנו מסכמים את הדיון.
שרה אלחנני: רציתי לענות לד"ר רמי רייפן ולשרית כספי, בנושא המגנזיום: הדוח של ה-WHO, אין מחלוקת, קובע קשר בין תחלואה וחוסר מגנזיום, רק הוא לא אומר שזה כתוצאה מהוצאתו מהמים.
שרה אלחנני: חוסר מגנזיום, לפי נתוני משרד הבריאות בארץ, מגיע ל-200 מ"ג לליטר.
שרה אלחנני: מתוך 500 מ"ג שאדם צורך, חסרים לו 200 מ"ג, בגלל המזון המודרני.
שרה אלחנני: מדברים להוסיף במים בין 20 מ"ג ל-30 מ"ג, שהם 5% מהצריכה.
שרה אלחנני: את הכמות הזאת אשפר לקבל בדרך אחרת – דרך מזון, דרך כדורים – מדובר פה על תוספת של 5% מתוך כלל הצריכה, כאשר המחסור הוא 200 מ"ג ולא 20 מ"ג ו-30 מ"ג.
רם רייפן: זה לא נכון.
שרה אלחנני: לטענה של גב' שרית כספי שנחכה עד שיהיו נזקים: אפשר לומר אותו דבר על המים שאני שותה בנס-ציונה, שיש בהם פחות מ-10 מ"ג לליטר, והמים ברמת השרון – גם כן, ובעוד הרבה מקומות בארץ וברמת-הגולן בכלל אין.
שרה אלחנני: כמו שאמרתי, בארצות-הברית אין בכלל, ואף אדם שם עוד לא - -
אמנון כהן: גב' אלחנני, תודה.
שרה אלחנני: אם מדברים על נושא הפלואור, שלא צריך להוסיף אותו למים כי המים לא צריכים להיות "מובל תרופות", צריך להגיד אותו דבר לגבי המגנזיום: המים לא "מובל תרופות".
שרה אלחנני: המים צריכים להיות מים שלא גורמים נזק לבריאות, ואת כל היתר אפשר להוסיף בדרכים אחרות.
שרה אלחנני: תודה.
אמנון כהן: האם שירי ממחלקת מחקר ומידע של הכנסת נמצאת פה?
אמנון כהן: לאחר ששמענו את הדיון היה – מר עמי צדיק גם היה פה – וגם דיברנו על התקציב, אני מבקש להכין לנו טיעון אובייקטיבי או החלטה לגבי הוספת פלואור, מגנזיום או חומרים אחרים לטובת תועלת הציבור, גם בפן התקציבי וגם בפן הבריאותי.
אמנון כהן: אמנם, פרופסור אבנר עדין ציין שטובי המומחים ביצעו מחקר שארך שנים, ואנחנו סומכים את ידנו על המחקרים שלהם וגם הבנתי שמשרד הבריאות אימץ את רוב המסקנות שלהם, אבל עדיין אנחנו רוצים עוד נדבך, עוד זווית ראייה מהעולם או מהמדינה, כדי שנוכל לקבל החלטה נבונה.
אמנון כהן: אני מסכם את הדיון הזה.
אמנון כהן: אני לא אכנס לקריאת התקנות – כי אם אני הולך לאשר אותן, צריך לקרוא אותן – בגלל שעדיין יש חילוקי דעות, גם בין משרדי הממשלה, ובגופים כאלו ואחרים.
אמנון כהן: תעשו שעורי-בית – מהייעוץ המשפטי של הוועדה יהיו בקשר איתכם – משרד ראש-הממשלה וכל מי שנמצא ואמון על הנושא הזה, על-פי מה שהתרשמתם.
אמנון כהן: התקנות חשובות, וצריכות לבוא לידי אישור כאן – באילוץ כזה או אחר, אנחנו נאשר אותן – אם לא, נקבל החלטה גם הנושא התקציבי: משרד ראש-הממשלה ומשרד האוצר, תבחנו את הנושא.
אמנון כהן: אי אפשר להשית את הכול על אזרחי מדינת ישראל.
אמנון כהן: דיברו פה של ייקור של כ-300 מיליון שקל בשנה.
אמנון כהן: יהיה לי קשה מאוד, כחבר-כנסת, לאשר תקנות כאלה.
אמנון כהן: גם, כמו שאומרים, צדק חברתי – מים הם לא מצרך שאפשר לוותר עליו, אין להם תחליף, זה לא עובד כך.
אמנון כהן: לכן, כמצרך יסוד, אי אפשר להשית את כל העלות שלו על האזרח.
אמנון כהן: גם פה תתנו מחשבה, כי לא נוכל לאשר על פי מה שנקבע היום, שהכול יושת על אזרחי מדינת ישראל.
אמנון כהן: אם תגידו תוך יומיים-שלושה שהגעתם להבנות, נשים את הנושא על שולחן הוועדה בשבוע הבא.
אמנון כהן: אם ייקח לכם קצת יותר זמן – תעדכנו את הוועדה.
אמנון כהן: כשיהיו הסכמות: גם לגבי תקציב, השתה על האזרח; גם לגבי תרכיבים והוספת חומרים נוספים; נשים את זה על סדר היום של הוועדה, נקדם ונסיים את זה.
אמנון כהן: הנושא על סדר-היום: "הצעת חוק לתיקון פקודת בתי-הסוהר (מס' 41) (תעסוקת אסירים)".
אמנון כהן: הוועדה בראשותי תשים דגש רב על נושא של תעסוקת אסירים ובכלל על כל נושא שירות בתי-הסוהר.
אמנון כהן: הוועדה קיימה גם דיונים מול דוח של סנגוריה ציבורית.
אמנון כהן: הוועדה גם תקיים סיורים במתקני כליאה, במקומות שהדוח הצביע על כשלים, על דברים שאמורים לתקן.
אמנון כהן: הוועדה גם תסייר במתקני מעבר של אסירים, גם בבתי-משפט במקום בו נמצאים האסירים לפני הבאתם למשפט.
אמנון כהן: הוועדה גם שמה דגש על נושא שיקום האסירים ושילובם בתעסוקה, גם על נושא של רשות שיקום האסיר.
אמנון כהן: על שולחנה של הוועדה יש חוק שהולך לטפל בנושא הזה ולהעבירו למשרד הרווחה.
אמנון כהן: בשבוע הבא הוועדה גם תקיים דיון בנושא של שילוב האסירים בתעסוקה.
אמנון כהן: אנחנו מברכים את הממשלה ואת נציבות שירות בתי-הסוהר שגם שמים דגש על נושא של תעסוקת אסירים.
אמנון כהן: היום אנחנו דנים בהצעת חוק ממשלתית, שהוגשה ועברה בכנסת בקריאה ראשונה.
אמנון כהן: היא רק עברה ואנחנו כבר רוצים לדון בה, לשמוע מה מתכוונת הממשלה לעשות בתחום הזה, ואם זה מסתדר עם הבקשות של הוועדה.
אמנון כהן: ביקשנו מהממשלה שתיקח בחשבון שהמטרה שלנו, כמדינה, שצריכים לתת הזדמנות לאותם אנשים שנפלו – אולי זה מסיבות שהממשלה לא נתנה את דעתה מקודם ולא שילבה אותם נכון – וכרגע נמצאים במקום שבו הם משלמים את חובם לציבור, לחברה, בעקבות זה ששפטו אותם.
אמנון כהן: הם כבר נמצאים באיזשהו מקום, מתקן, שהמדינה בחרה, והמדינה צריכה לעשות הכל – בשלב שהאסיר נמצא שם – ולדאוג שאותו בן-אדם לא יחזור שוב לאותו מקום.
אמנון כהן: לצורך כך כמובן, יש הרבה מאוד כלים שצריכים.
אמנון כהן: אחד הכלים הוא לשלב אותו בתעסוקה, שיהיה לו בשביל מה לקום בבוקר.
אמנון כהן: הוא כבר יוצא עם סטיגמה, עם אות קין, שהוא אסיר לשעבר – לא משנה על מה ישב – וכמובן, כל המפעלים והמוסדות נרתעים לקלוט את אותו אסיר לשעבר.
אמנון כהן: יכול להיות שהוא בן-אדם נפלא, יכול להיות שהיתה לו תקופה מסוימת שעשה את מה שעשה, אבל פיזית, בפועל, אנחנו רואים שהם לא משתלבים, לא בגלל שהם לא רוצים – לפעמים החברה לא מקבלת אותם.
אמנון כהן: לכן, אנחנו צריכים כמדינה, וכאן גם בוועדה, לשים את הדגש לנושא הזה, שתתן את הכלים לאותם אנשים שנמצאים כרגע באותה מערכת, באותו מתקן, שפוטים לתקופה מסוימת.
אמנון כהן: לא כולם מתאימים לשיקום, לא כולם יכולים לקבל את הדברים האלה, אבל השאיפה שלנו כמדינה צריכה להיות שכל מי שיש לו את היכולת ישתלב בחברה לאחר שהוא משתחרר.
אמנון כהן: זו השאיפה שלנו.
אמנון כהן: לכן, אנחנו נלמד היום את החוק שמונח על שולחננו.
אמנון כהן: אני כבר אומר שנשתדל ונשנה את החוק לטובת מה שאנחנו רוצים בוועדה.
אמנון כהן: אם לא נצליח לשלב את זה כאן, אנחנו נמשיך בחקיקה פרטית שלנו.
אמנון כהן: המטרה – כמו שציינתי – לשלב כמה שיותר אנשים בתעסוקה, שיהיו פרודוקטיביים לחברה, יבנו את עצמם, יבנו משפחות ויתרמו את חלקם לחברה.
אמנון כהן: יש הרבה דרכים לשלב, ובשבוע הבא מנהלת הוועדה קבעה דיון שלנו, יזום, בנושא של שילוב אסירים בתעסוקה.
אמנון כהן: היום אנחנו נלמד את החוק, נלמד מה מתכוונת המדינה להסדיר בחקיקה – טוב, לא טוב, מה אנחנו רוצים לשנות כחברי כנסת.
אמנון כהן: כמובן שחברי כנסת יביעו את עמדתם, הייעוץ המשפטי יצטרך ללמוד לעומק את החוק, לשמוע את ההערות של חברי הכנסת ולהטמיע את בקשותינו לתוך החוק.
אמנון כהן: כאשר חוק כבר מונח, יותר קל לנו פה להביא לידי ביטוי את מה שהיינו רוצים לעשות.
אמנון כהן: לכן, בשבוע הבא יהיה גם דיון יזום על ידינו בהשתתפות משרד התמ"ת, כי אנחנו חושבים שמדינה לא יכולה לתת את זה רק לגוף אחד אלא חייבת שילוב מערכות.
אמנון כהן: פה משרד התמ"ת צריך להיכנס גם מבחינת הכשרה וגם מבחינת ליווי לאחר מכן.
אמנון כהן: כאשר הוא יבוא לתעשיין, או לאותו מקום שבו הכשרתי את אותו אסיר, להגיד לו: אם תקלוט את אותו אסיר עם חונך בתוך המפעל, אתן לך כך וכך סיוע.
אמנון כהן: המטרה היא לעודד אותו לקלוט, כי הוא לא רוצה לקלוט, ואז כמובן עם חונך כזה שמלווה אותו שנה, שנתיים, שלוש – כמה שנחליט מבחינה מקצועית, כמה שצריך – כאשר ההתחייבות של המפעל היא להחזיק אותו לעד, כמובן.
אמנון כהן: אנחנו רוצים שהוא לא ייפלט החוצה חזרה אחרי תקופה מסוימת, אלא ימשיך לעבוד, וזו למעשה האיתנות הפיננסית שלו.
אמנון כהן: אם מישהו לוקח מחר אחריות, קונה דירה, לוקח משכנתה, שהוא גם יידע שהוא יכול להחזיר את החוב ולא יחזור לסורו אם הוא היה במקום אחר.
אמנון כהן: זו המטרה שלנו כמדינה ולזה אנחנו שואפים.
אמנון כהן: כעת נאפשר לחבר הכנסת אורי מקלב לומר את "האני מאמין" שלו בנושא הזה ונפתח - - -
אורי מקלב: מחזק את דברייך בעניין הזה, ה"אני מאמין" שלך הוא ה"אני מאמין" שלי.
אמנון כהן: השב"ס הכין מצגת, ויסביר לנו בגדול מה מטרת החוק.
אמנון כהן: נפתח את הדיון, נשמע הערות ונדע איך להתקדם אחר-כך.
אמנון כהן: בבקשה, חבר הכנסת אורי מקלב.
אורי מקלב: ראשית, אני באמת רוצה לברך אותך על כך שאתה דן בחוק הזה מהר.
אורי מקלב: אתה מניח את זה על שולחן הוועדה לדיונים מיד אחרי ההגשה ואישור במליאת הכנסת, על אף שעל שולחן הוועדה מונחים חוקים רבים, בחלקם גם חוקים "כבדים".
אורי מקלב: כמו בכל שבוע, אתה דן בחוקים רבים וכך אתה נותן לזה קדימות.