GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ישראל חסון: אז שיבוא הצלב האדום לבקר, אין לי בעיה שהצלב האדום יבקר, כי אם אני לא אתן לו לבקר – מחר אני לא אוכל לעשות את הדברים שבעיני הם אפקטיביים, במקום אחר.
ישראל חסון: אסור לשפוך פה את התינוק עם המים.
ישראל חסון: אני ממליץ לכם, כחברי: תבקשו לראות מה הפער בין הסמכות שקיימת היום לבין זה.
ישראל חסון: אני מזכיר לכם שבשנתיים וחצי האחרונות – תשמע טוב מה שאני אומר לך, אני לא משתמש בארגומנטים פוליטיים, אתם מכירים אותי – מי שהיה השר לביטחון פנים והממונה עליהם לא היה ממר"צ, ובכל זאת כשמישהו בכיר מאוד סיכם בפנינו את ההתנהלות המערכתית בעניינו של גלעד שליט – בכל המערכות – הוא הגדיר את המדיניות של שב"ס בעניין הזה כתקלה אדירה.
ישראל חסון: כתקלה אדירה, ואני ממעיט במה שאמר אותו גורם.
ישראל חסון: יש לך סמכויות, יש לך שר שהוא עם מצע פוליטי מסוים ובכל זאת אתה לא מקבל את התוצאה – אז תשאל את עצמך למה.
ישראל חסון: זה מצב שפשוט קשה להבין אותו.
אמנון כהן: הבנת, חבר כנסת דני דנון?
דני דנון: אני הבנתי כשהייתי בתוך בית הסוהר, אדוני היושב-ראש.
דני דנון: טוב מראה עיניים ממשמע אוזניים.
אמנון כהן: לא פשוט, לא פשוט.
ישראל חסון: אדוני היושב-ראש, אני יכול ללכת לראש הממשלה?
אמנון כהן: ראש הממשלה יחכה בסבלנות, כי אתה נמצא בדיון.
אמנון כהן: אני אסכם בעוד כמה דקות.
אמנון כהן: אתם רוצים להגיע עוד משפט?
יואל הדר: כן אדוני.
יואל הדר: אדוני ביקש שנעבור על כל רשימת החוקים ונראה מה חסר לשירות בתי הסוהר, ככלים נוספים.
אמנון כהן: אתה מסוגל להגיד את זה כבר היום?
יואל הדר: כל הצעות החוק האלה הן לא הצעות חוק שהמטרה שלהן היא לנהל את בית הסוהר.
יואל הדר: זה לא שהממשלה אומרת: אנחנו צריכים לנהל את בית הסוהר.
יואל הדר: מדובר פה בעניין של מדיניות: של הממשלה; מדיניות שיכולה להיות של הכנסת, בעניין הזה - -
יואל הדר: - - ובכל הצעות החוק, למעט הצעת החוק של חבר הכנסת דנון, המטרה שלהן זה להעמיד את העניין של האסיר שלנו, שנמצא בידי ארגון טרור, לעומת מה שאנחנו יכולים לעשות כדי לשחרר אותו.
יואל הדר: אז מנסים למצוא את כל הכלים כדי לסייע בשחרור החייל שלנו שנמצא בידיהם, זו לא מטרת ניהול.
יואל הדר: לכן, זה לא שחסרים לשירות בתי הסוהר כלים.
יואל הדר: אם יש מדיניות החמרה בדברים מסוימים – זה לא צריך לבוא משירות בתי הסוהר, שהוא רוצה להחמיר.
יואל הדר: כי מה שהוא יכול ומה שהוא רוצה, הוא יכול לעשות כיום.
אמנון כהן: רק ממשלה או גם שר יכול להקשיח תנאים פה או שם?
יואל הדר: בוודאי שזה יהיה גם תלוי ממשלה.
יואל הדר: הממשלה, ועדת שרים לחקיקה, כשהתייחסה לכל הצעות החוק האלה, אמרה שהם לא בתיאום השר לביטחון פנים בלבד אלא בהסכמת ראש הממשלה, השר לביטחון פנים ושר הביטחון, אני לא זוכר אם כתוב גם: שר החוץ.
יואל הדר: מפני שיש פה אלמנטים שהם לא רק נוגעים - -
אמנון כהן: נושקים אחד לשני.
יואל הדר: נכון, כי יש פה עניין של מדיניות, יש פה עניין של קביעה, יש לזה השפעה מדינית.
יואל הדר: יש הצעת חוק של חברת הכנסת סולודקין שרוצה למנוע מנציגי ארגונים בין-לאומיים לבקר את האסירים, רוצה למנוע עורכי-דין.
יואל הדר: יש לזה גם השלכה של עתירות לבג"צ, שכמובן, נצטרך להתמודד – לא רק אנחנו, גם הכנסת – אם הצעת החוק הזאת תעבור.
יואל הדר: לכן יש לזה פן מאוד רחב - -
אמנון כהן: בדיון הבא זה יעבור, שים לב.
יואל הדר: זה לא קשור לניהול בית הסוהר, אם זה יעבור – אז זה יעבור.
יואל הדר: לשב"ס אין בעיה לקיים את הדבר הזה.
יואל הדר: זה לא יפריע לקיום שגרת היום-יום של השב"ס, זה עניין של מדיניות של ממשלה שצריכה להתמודד, הן בפן הבין-לאומי והן בפן הפנימי, מול עתירות לבג"צ אם החוק הזה הוא בכלל חוקתי.
דני דנון: יש לי שאלה ליועץ המשפטי.
דני דנון: היו שמועות שבעסקת שליט היו הבטחות שונות ואחרות לגבי תנאי האסירים הביטחוניים.
דני דנון: אולי כדאי, אדוני היושב-ראש, להזמין לפה את מי שניהל את המשא-ומתן ולשמוע - -
דני דנון: בעסקת שליט, לפי דיווחים שקראתי בעיתונים, היו הבטחות שונות ואחרות לגבי תנאי האסירים הביטחוניים.
דני דנון: אם נכון הדבר - -
דני דנון: - - חשוב שנדע את תוך כדי הליך החקיקה.
ישראל חסון: לא נכון, האמן לי, פשוט לא נכון.
דני דנון: אשמח מאוד שלא.
אמנון כהן: טוב, נתקדם.
אמנון כהן: סיימת את המשפטים שלך?
אמנון כהן: תוכל להגיד לנו את הפערים בין החקיקה לבין מה שקיים אצלכם בסמכויות, מה ששאל חבר כנסת ישראל חסון?
אמנון כהן: תכין את עצמך לדיון הבא.
יואל הדר: אין לנו את רוב הדברים.
יואל הדר: מה אני לא יכול לעשות?
יואל הדר: אני יכול להגיד מה אני לא יכול לעשות היום.
ג'מאל זחאלקה: אני רוצה להעמיד דברים בהקשר הנכון.
ג'מאל זחאלקה: קודם כל, hard cases make bad laws, החוק הזה הוא תוצאה של מקרה טראגי ולחץ שהוליד כל מיני הצעות שלדעתי יביאו רק נזק, זה דבר אחד.
ג'מאל זחאלקה: דבר שני, העיקרון של ההענשה במשפט הבין-לאומי, במשפט של מדינות מתוקנות, הוא שהמאסר הוא העונש.
ג'מאל זחאלקה: האסיר נכנס לכלא כעונש ולא למען ענישה.
ג'מאל זחאלקה: יש החלטה של בג"צ משנת 74' או 73' בנושא הזה – פסק דין לבני.
ג'מאל זחאלקה: עתירה של אחד האסירים שרצה ספרים ולא קיבל, נדמה לי שהוא רצה עיתון.
ג'מאל זחאלקה: בג"צ אמר: as a punishment, not for punishment, כלומר, כעונש ולא למען ענישה.
ג'מאל זחאלקה: אני חושב שהמאסר לכשעצמו הוא עונש כבד מאוד.
ג'מאל זחאלקה: שמעתי הרבה דברים על הפער בין אסירים ביטחוניים לאסירים פליליים.
ג'מאל זחאלקה: אני דווקא רוצה שנעשה דיון מיוחד בנושא הזה.
ג'מאל זחאלקה: אני חושב שמן הדין שתהיה השוואת תנאים בין האסירים, זה בסדר גמור, אני מוכן לכך.
ג'מאל זחאלקה: אתה אומר שיש להם פריווילגיות יותר מהפליליים - -
דני דנון: אתה בעד החאפלות?
יריב לוין: אתה בעד החאפלות?
ג'מאל זחאלקה: לא, לא, לא.
ג'מאל זחאלקה: אני לא בעד החאפלות.
ג'מאל זחאלקה: אני בעד זה שיהיה שוויון בין אסירים, שיהיה שוויון מלא.
ג'מאל זחאלקה: אתה אמרת שיש פער – בבקשה, אני מאתגר אותך, בוא ביחד ונציע שתהיה השוואת תנאים בין פליליים לביטחוניים - -
יריב לוין: כולל כליאה בבידוד והכול, נכון?
אברהים צרצור: הם כבר נמצאים בבידוד.
דני דנון: הוא רוצה שייצאו לביקורים ותהיה להם אפשרות - -
אמנון כהן: אני רוצה לסכם את הדיון הזה בתיאום עם המציעים: אכן הנושא טעון.
אמנון כהן: אני חושב שהמדינה צריכה לתת לו את הדעת ברמת המדיניות.
אמנון כהן: כשאנחנו חברי כנסת, מגלים שהמדיניות לא תקינה מספיק או שהמדינה לא שמה לב לדברים מסוימים, גם אחרי שאנחנו מדברים עשרות פעמים עם אותם שרים, או אפילו לפעמים עם ראש הממשלה שעסוק בדברים רבים – אנחנו עושים מה שאנחנו יודעים ושמים את החוק על השולחן.
אמנון כהן: זה מה שנעשה על-ידי מספר חברי כנסת – מתוך קירות ליבם, מתוך זעקת הציבור, מתוך מכתבים ופניות שהם מקבלים יום-יום במיילים ובפקסים.
אמנון כהן: לכן המדינה ואתם, המשרד לביטחון פנים, תעבירו את הדברים לשר.
אמנון כהן: תעשו עבודה ותראו אם אכן יש לכם את הכלים הנדרשים במידה ותצטרכו להשתמש בהם.
אמנון כהן: אם אין לכם את הכלים – תשתמשו בפלטפורמה הקיימת של חקיקת חברי הכנסת, אולי נשנה סעיפים מסוימים, אולי נוסיף סעיפים מסוימים.
אמנון כהן: תעשו בדיקה, תקימו צוותים מקצועיים לראות את הדברים, כי אולי באמת מתברר, לאחר סיור שעשו חברי כנסת, שיש דברים שהשתרשו בפרקי זמן כאלה או אחרים: דבר שהיה חד-פעמי הפך לנורמה מסוימת.
אמנון כהן: אולי את זה צריך קצת לצמצם, קצת לחתוך, על מנת שלא תהיה גם מראית עין.
אמנון כהן: גם את ההמלצות של שר המשפטים לשעבר פרידמן: תעשו לי טבלה, בבקשה.
אמנון כהן: מה היו ההמלצות, מה לקחתם מההמלצות האלה ויישמתם, מה עדיין לא לקחתם – אנחנו רוצים לראות את זה.
אמנון כהן: תביאו לנו את ההשוואה הזאת.
אמנון כהן: תביאו גם את ההשוואה בין החקיקות המוצעות פה לבין הפקודה או חקיקה אצלכם – מה הפערים שיש בין זה לזה, גם את זה אנחנו רוצים לראות בדין הבא.
אמנון כהן: אני משער שתוך שבועיים-שלושה, לכל היותר עד חודש, נקיים דיון נוסף ואז נחליט אם נקדם את החקיקה הזאת או שיש פלטפורמה אחרת או שיגידו לי שיש הצעת חוק ממשלתית שמגיעה ומסדירה את כל הנושא הזה, בכל היקפו המורחב ביותר, לא רק בדברים שנגעו חברי הכנסת.
אמנון כהן: מר יואל הדר, אני מבקש שתעדכן אותנו בהמשך.
אמנון כהן: מר אורי שהם, אתה פה?
אמנון כהן: תגיד לשר שהוועדה נותנת לזה עדיפות, גם כאלמנט הרתעתי: אנחנו רוצים למנוע דברים.
אמנון כהן: אנחנו רוצים שלא יהיה כדאי לעשות חטיפות לא יהיה כדאי לעשות דברים אחרים – אולי יש דרכים אחרות, יכול להיות שיש דרכים אחרות שלא יהיה כדאי – ואז אם, חס וחלילה, ייחטף חייל אז כל התנאים יורעו לאותם שכלואים פה.
אמנון כהן: צריך למצוא איזשהו מנגנון ברמת המדיניות.
אמנון כהן: הלוואי ולא יחטפו אף אחד והכול יהיה בסדר, שיעשו חאפלות.
אמנון כהן: הישיבה הזו נעולה ודיון המשך יבוא בתיאום עם המציעים.
אמנון כהן: הנושא על סדר היום הוא למעשה, במסגרת יום המודעות לבטיחות בדרכים.
אמנון כהן: היום הכנסת שמה דגש על הנושא הזה; אני משער שבמספר ועדות דנים בנושא החשוב הזה – להעלות אותו לסדר היום הציבורי.
אמנון כהן: אין ספק שהנושא של בטיחות בדרכים מקבל את הביטוי הרציני ביותר, גם מהממשלה.
אמנון כהן: אני זוכר ששר, שהיה שר התחבורה – שר התחבורה והבטיחות בדרכים – הוסיפו לו אפילו עוד תואר, זה לא תואר, זו עוד מחויבות שהנושא הזה יעלה לסדר יומה של הממשלה ושל המדינה.
אמנון כהן: וכמובן, אם אנחנו מצילים נפש אחת, גם במקורותינו, כאילו הצלנו עולם ומלואו.
אמנון כהן: לצערנו, אנחנו מפסידים כל יום עוד מישהו ועוד מישהו בגלל רשלנות כזו או אחרת, או אי-מודעות, או התנהגות לא ראויה, ולכן הנושא הזה חייב לקבל את הביטוי שלו.
אמנון כהן: אני גם בטוח ששר החינוך מקדם פרויקטים.
אמנון כהן: פורסם גם ששר התחבורה, בשיתוף עם משרד החינוך, מקדמים את נושא המודעות גם בבתי הספר, גם לעבור את הנהיגה המונעת, גם תיאוריה בתוך המסגרת הלימודית, לתת לזה פן – הסביבה, החשיבה והראיה והחשיבות של הנושא הזה; לא רק לעבור את התיאוריה ואת הטסט, לקבל את הרישיון ולנהוג, אלא כל מה שמשתמע מסביב.
אמנון כהן: מה הכלי האדיר הזה, שמצד אחד הוא נותן לנו את האפשרות להגיע ממקום למקום, לקחת את המשפחה שלנו.
אמנון כהן: אבל הכלי הזה יכול להיות קטלני והכלי הזה יכול להיות באי שימוש נכון, ולכן צריכים לחנך את האנשים לדעת שזה כלי שיכול להיות קטלני ביותר.
אמנון כהן: אני מודה לממ"מ שהכין לי פה את המסמך על כל החלטות הממשלה שהיו, מתי היתה פה רשות אחרת – בשנת 81' הוקם מנהל לבטיחות בדרכים, ב-2006 אימצה הממשלה את דוח ועדת שיינין – עוד הייתי יושב-ראש ועדת הכלכלה של הכנסת, ודנו בדוח שלו.
קריאה: ביחד.
אמנון כהן: זה אחד הדוחות החשובים.
אמנון כהן: גם אז דרשו תקציב מיוחד, ואני שמח שמאז אנחנו יורדים, ברוך השם, מבחינה סטטיסטית.
אמנון כהן: אבל עדיין, בן-אדם הוא עולם ומלואו, אנחנו צריכים לצמצם את זה עד כמה שאפשר, ואפשר לעשות את זה – בכוחות של כולנו יחד, בחשיבה, בראיה הקולקטיבית, נוכל להגיע להישגים רבים.
אמנון כהן: בשלב הזה, נראה את המצגת שהכינו לנו הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, נראה את הדברים.
אמנון כהן: יש לי פה את הנתונים שהכין לי ממ"מ – מרכז מחקר ומידע של הכנסת.
אמנון כהן: אנחנו נראה איך זה בא לידי ביטוי ביחד, ואז נדע איך להתקדם, ואיך נסכם את הדיון.
אמנון כהן: נראה את הקשיים שאתם עומדים בפניהם על מנת להגיע לסוף המטרה, וכמובן, כפי שציינתי גם קודם, אנחנו עומדים לרשותכם.
אמנון כהן: אם יש עדיין דברים שאנחנו צריכים לתקן, או יש דברים שהתחלנו בהם כמו חוזר מנכ"ל – שאולי לא מושלם עדיין, שיצא לפני תקופה מסוימת – תוך כדי הליכה, תוך כדי מה שקורה היום, אנחנו צריכים לשנות.
אמנון כהן: אם צריך להסדיר משהו בחקיקה, זה המקום, זה הבית, אנחנו נשמע ונעמוד לעזר לסייע בנושא הזה, כי כל נפש חשובה, כל אחד חשוב.
אמנון כהן: אנחנו צריכים, מבחינתנו, כחברי כנסת, לתת את הדעת ולתת את הכלים לאותם אנשים שיעשו את מלאכתם נאמנה.
אמנון כהן: בבקשה, הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, מי רוצה להציג מטעמכם, עליסה?
עליסה בן-דוד: אני מציגה, בסדר.
אמנון כהן: בבקשה, עליסה.
עליסה בן-דוד: בוקר טוב לכולם, אנחנו מודים לוועדה ולחבר הכנסת אמנון כהן על ההזדמנות להציג את הדברים.
עליסה בן-דוד: זה נושא מאוד חשוב מבחינתנו, ברשות הלאומית, ויש לנו נציגים בכירים מהרשויות המקומיות, כמו ראש העיר של קריית אונו, מר יוסי נשרי.
אמנון כהן: הוא איש רב פעלים.
אמנון כהן: איפה שיש מה לתרום ולעזור – אני פגשתי אותו בקריה האקדמית קריית אונו, ושם יש גם פרויקט נפלא לשלב גם את האוכלוסיות שלא נגעו בנושאים האקדמיים.
אמנון כהן: יש שם באמת, פעילות ענפה, וזה כמובן, גם בתמיכה של ראש עיר, שמסתכל ונותן גם מקומות, כי המוסד שהיה מלמד שם כ-1,000 סטודנטים, הגיע היום לכמה, 10,000?
יוסי נשרי: כמעט.
אמנון כהן: מתקרב ל-10,000.
אמנון כהן: לכן הראיה, החשיבה והדחיפה של ראש העיר – גם בנושא הזה, אני בטוח שתעשה, ואנחנו עומדים לרשותך, אדוני.
עליסה בן-דוד: בהמשך יש לנו גם את סגן ראש העיר ויושב-ראש מטה הבטיחות, הרב גדעון הכהן.
אמנון כהן: על הרב יש מה לספר, יש פה ספר שלם שצריך לספר עליו.
עליסה בן-דוד: הוא יספר לנו בהמשך.
עליסה בן-דוד: איתנו גם מנהלי מטות בטיחות – שגם הם יציגו לנו אחר-כך וידברו מהשקפת עולמם – ונציגים נוספים של הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים ומשרד החינוך.
עליסה בן-דוד: אנחנו רוצים להתחיל.
עליסה בן-דוד: ניתן קצת רקע לגבי הרשות הלאומית – אתה ציינת שהיה גוף אחר בתוך משרד התחבורה, ב-2007 הרשות התחילה, מתוקף החוק, את עבודתה בשיטה ובצורה החדשה.
עליסה בן-דוד: אני לא אחזור על כל הדברים שמצוינים כאן, אבל יש כמה משימות שיש לה, בעיקר אסטרטגיה לאומית, מרכז מידע, הכוונה, תאום ובקרה, והמטרה הראשית של הפחתת מספר התאונות וההרוגים והחומרה שלהן.
עליסה בן-דוד: קצת לגבי המבנה שלנו: כמו בגופים מקובלים, יש לנו יועץ משפטי, חטיבת חוק ומשפט, יש דובר ויש חטיבת כספים ומשאבי אנוש.
עליסה בן-דוד: הדברים שנמצאים מטה הם התחומים שמייחדים את הרשות מגופים אחרים.
עליסה בן-דוד: יש בה את חטיבת המידע והמחקר, שהיא בעצם, מרכז המידע הרשמי במדינת ישראל; חטיבת הסברה שעושה את כל התהליכים של ההסברה – ורואים את המיתוג שלנו בשטח – חטיבת אוכלוסיות, שמדברת על תורה ועל תוכניות התערבות לאוכלוסיות בסיכון וחטיבת הבטיחות וההנדסה – שאותה אנחנו מייצגים, אני עומדת בראשה, היא החטיבה של השטח, חטיבה שהיא בקשר עם גורמי השטח.
עליסה בן-דוד: הייחוד של הרשות, במיוחד, הוא שיתופי פעולה.
עליסה בן-דוד: חטיבת הבטיחות וההנדסה עובדת עם כל הגורמים שמצוינים כאן סביב.
עליסה בן-דוד: דרך שיתופי הפעולה האלה, היא עושה את כל הפעולות שלה ומשיגה את המטרות.
עליסה בן-דוד: השותף המרכזי שלנו הן הרשויות המקומיות.
עליסה בן-דוד: אנחנו עובדים עם כל 255 הרשויות המקומיות הקיימות, כשאנחנו עוסקים בכל נושא ובכל תחום שקשור לבטיחות באופן ישיר ובאופן עקיף.
עליסה בן-דוד: אבל כדי שיהיה נוח, אנחנו מחלקים את זה לחמש קטגוריות עיקריות: תשתיות, חינוך, הסברה, קהילה – שזה אינטגרטיבי, ואם אין ברירה, אנחנו גם מפעילים את נושא האכיפה.
עליסה בן-דוד: הנושאים, נושא הליבה - - -
אמנון כהן: הנושא של החינוך, איך אתם משתלבים?
אמנון כהן: הם מביאים תוכנית, אתם מביאים תוכנית, איך זה הולך?
עליסה בן-דוד: אנחנו עובדים בשיתוף עם משרד החינוך.
עליסה בן-דוד: הפעולות שמגיעות למשרד החינוך - - -
אמנון כהן: תחבורה, חינוך.
עליסה בן-דוד: כן.
עליסה בן-דוד: משרד החינוך מגיע עם התוכניות שלו אל בתי הספר.
עליסה בן-דוד: מה שעושה חטיבת הבטיחות וההנדסה עם הרשויות המקומיות זה לתגבר את הפעולות האלה מעבר למה שיש בשעות הלימוד, לתגבר גם בפעולות חווייתיות.
אמנון כהן: מה אתם עושים באכיפה?
עליסה בן-דוד: שוב, אכיפה זה מה שעושה המשטרה, זה מה שעושים בפיקוח העירוני או במערכות בערים.
עליסה בן-דוד: מה שאנחנו עושים – אנחנו מתכללים את כל הפעילויות האלה יחד וכותבים תוכנית עבודה משותפת עם הרשות המקומית כדי שכל התהליכים - - אני אכנס לזה תיכף.
עליסה בן-דוד: נושאי הליבה של הרשות הלאומית הם הנושאים שכתובים כאן, כשהנושא המרכזי לשנת 2012 הוא הולכי הרגל.
עליסה בן-דוד: נושאי הליבה בנויים על בסיס מחקרים ועל בסיס מידת ההיפגעות.
עליסה בן-דוד: רק כדי לסבר את האוזן, מנהל מטה הבטיחות – הוא הרפרנט הישיר והמרכזי שלנו, כדי לעבוד ולעשות את כל הפעולות שאנחנו רוצים לעשות בתוך הערים – כרפרנט הוא אמור להיות בממשק עם כל הגורמים שמופיעים כאן בתוך הרשימה ועוד.
עליסה בן-דוד: ולכן מנהל המטה היישובי הוא הגורם המרכז המתכלל את כל העשייה.
אמנון כהן: הוא צריך להיות עובד הרשות, נכון?
עליסה בן-דוד: זה עובד של הרשות המקומית.
עליסה בן-דוד: אני לא ציינתי קודם, אבל בחטיבת הבטיחות וההנדסה יש 15 מנהלי אזורים.
עליסה בן-דוד: לכל מנהל אזור יש בין 20-15 ישובים שהוא אחראי על הקשר אתם, והקשר הישיר, היום-יומי הוא בין מנהל האזור מטעם הרשות הלאומית, למנהל מטה הבטיחות מטעם הרשות המקומית, שאין ביניהם יחסי עובד-מעביד.
אמנון כהן: זאת אומרת, הוא עובד של הרשות המקומית, אבל מבחינת כפיפות מקצועית הוא - - -
עליסה בן-דוד: מבחינת תמיכה, מבחינת סיוע מקצועי, אבל מבחינת יחסי עובד-מעביד – לא.
עליסה בן-דוד: זה גם חלק מהאתגרים בתוך העניין.
עליסה בן-דוד: אם נדבר על חשיבות התפקיד, בגלל שראינו כמה תפקידים יש וכמה ממשקים יש – יש לנו חזון, חזון של תפקיד מנהל מטה הבטיחות – תיכף אני אפרט אותו – והחזון הוא הגדרת התפקיד שנכתבה במשותף עם השלטון המקומי ועם משרד הפנים.
עליסה בן-דוד: אנחנו נציג את החזון, אנחנו נציג מצב קיים, נציג מה נַעֲשָׂה ומהם הפערים – למה אנחנו בעצם באים לוועדה הזו.
עליסה בן-דוד: החזון של תפקיד מנהל המטה הוא להוביל שינוי תרבותי, לעשות שימוש נכון לכל משתמשי הדרך, ועל-ידי זה להפחית את התאונות והנפגעים באזור המוניציפאלי שבתחום אחריותו.
עליסה בן-דוד: השיטות הן תוכנית עבודה שנכתבת במשותף, שנבנית על נושא הליבה, שמתבססת על מאפייני היישוב – גם דמוגרפיה, גם סוציו-אקונומי, גם נתוני תאונות ומגמות.
עליסה בן-דוד: מנהל המטה צריך לעשות תיאום ממשקים וללוות את כל התהליך כדי לבצע את התוכנית השנתית, רותם שותפים נוספים – אנחנו תמיד עוזרים לו, אבל הוא זה שרותם את השותפים הנוספים כדי לבצע את הפעילות שלו – והוא עוקב ומבקר אחר מימוש התוכנית והתקציב.
עליסה בן-דוד: המצב הקיים – קצת קשה אולי לראות, אבל יש בתוך הפולדרים את החומר בצורה יותר מפורטת – חוזר מנכ"ל משרד הפנים מאפריל 2002 מדבר על הגדרות מסוימות, שהן הגדרות הרבה יותר מצומצמות ממה שאנחנו היום, במסגרת תוכניות העבודה שאנחנו עובדים עם מנהלי מטות.
עליסה בן-דוד: ההגדרות כאן קטנות יותר, מצומצמות יותר, חלשות יותר, ממה שהיינו רוצים שתהיינה, וגם היקף המשרה – יש פה פירוט, מעל 100,000 תושבים – צריך מנהל מחלקה במשרה מלאה, ואנחנו גם מגיעים לרמה שברשויות קטנות רכז בטיחות ברבע משרה, זה מה שיש.
אמנון כהן: אני רואה שבמגזר הערבי אתם סובלים יותר, זאת אומרת, שם בכלל אין תקציב גם לשוטף, אפילו לשלם מים, אין להם כסף.
עליסה בן-דוד: אמנם יש השקעה מאוד גדולה, דווקא בתור אפליה מתקנת כדי להגיע וליישר קו לאותו מצב כמו שאר הישובים, אבל, עדיין, יש הרבה מה לעשות.
אמנון כהן: פה המדינה צריכה לסייע, זאת אומרת, הם פשוט לא יכולים להרים את זה.
עליסה בן-דוד: אכן.
עליסה בן-דוד: שוב, נחזור על הפעולות שנעשו בעניין הזה בהקשר למטה הבטיחות: ב-2007 הרשות הוקמה.
עליסה בן-דוד: השינוי המרכזי הוא הקשר בין אנשי השטח שלנו לרשויות המקומיות, שותף ראשי.
עליסה בן-דוד: ראשי הרשויות הגדירו רפרנט, הם נדרשו, ולכן יש לנו 255 מנהלי מטות בטיחות ברמה של רפרנט לנושא הבטיחות, אבל, זה בדרך-כלל בנוסף לתפקידו.
עליסה בן-דוד: ב-2008 הוגשה לשר בקשה לתיקון חוק העיריות בנוגע לוועדות בטיחות.
עליסה בן-דוד: ב-2009 נכתב אוגדן למנהל מטה בטיחות בשיתוף השלטון המקומי ומשרד הפנים ובו יש את הגדרת התפקיד החדשה – שהיא ההגדרה החזונית של מה שהוא אמור לכלול.
עליסה בן-דוד: ב-2010 נפתחו שני קורסים להכשרה למנהלי מטות בטיחות, שבוצעו על-ידי המרכז לשלטון מקומי, שהוכשרו בהם כ-60 איש.
עליסה בן-דוד: עכשיו הנושא עולה לוועדת הפנים כדי למסד את התפקיד, את המעמד ואת המשרה של מנהל מטה הבטיחות.
עליסה בן-דוד: מה הפער, למה אנחנו באים לכאן?
עליסה בן-דוד: הזמן והקשב של מנהל המטה, מפאת העובדה שהוא עושה את זה נוסף על תפקידו – ב-10%, ב-20%, ב-50% מתפקידו – לא מאפשרת לו לתת את מלוא הזמן ואת מלוא הקשב לנושא הזה.
עליסה בן-דוד: הכשרה מקצועית היא דבר שאנחנו נותנים, אבל יש לנו קושי בנושא של מיסוד ההכשרה, כדי שגורמים שונים ברשות המקומית ישחררו אותו לעבור את ההכשרה הזאת.
עליסה בן-דוד: זאת הכשרה לשיפור, לשימור, גם מצב מקצועי וגם ניהולי, אז אני אומרת – גם הכשרה מקצועית וגם הכשרה ניהולית כדי לעמוד בדרישות.
עליסה בן-דוד: הגדרת התפקיד איננה מעודכנת בחוזר מנכ"ל של 2002 מפאת השינויים שאנחנו ערכנו.
עליסה בן-דוד: חסר לנו מיסוד התפקיד במשרות שברשות המקומית.
עליסה בן-דוד: מה שאנחנו מגדירים כאן כצורך, הוא הצורך שאנחנו רוצים לפנות לוועדה ולבקש את הוועדה לעשות את השינוי.
עליסה בן-דוד: אנחנו מאמינים שיש לה את היכולת, ואנחנו מאמינים שהשינוי הוא לא מאוד מורכב ומסובך, הוא יכול להשפיע על מצב הבטיחות בערים לטובה.
עליסה בן-דוד: מיסוד ההגדרה על-ידי עדכון בחוזר מנכ"ל בהתאם לכל מה שצריך מנהל מטה לעשות עכשיו; להרחיב את היקף המשרה – אם ראינו רבע משרה ביישובים קטנים, אנחנו מאמינים שלא יכול להיות במקום, אפילו של כמה אלפי תושבים, משהו שהוא פחות ממשרה מלאה, תפקיד מלא שמנהל המטה יחשוב, יאכל, יחלום, כל הזמן יעסוק רק בנושא של בטיחות.
עליסה בן-דוד: זה אומר שצריך לזה תקציב וצריך לזה תקנים, כי חלק מהמקומות לא יכולים לעמוד בדרישה כזאת אם רק נוריד עליהם את הדרישה.
עליסה בן-דוד: רמת המשרה היא רמה היררכית, הדרג של מנהל המטה – ככל שהוא במקום בכיר יותר, בממשק בכיר יותר, הוא יכול לעשות את השינוי בתוך הרשות המקומית.
עליסה בן-דוד: אנחנו זקוקים למיסוד של ההכשרות של בעלי התפקיד וזה מה שאנחנו מבקשים מהוועדה.
עליסה בן-דוד: אם ננסה להגדיר במשפט אחד את מה שאנחנו רוצים כדי להגיע לזה, להיות במצב שבו אנחנו מעלים את הנושא הזה ומשאירים אותו על סדר היום, וממשיכים לעסוק בו במפגשים נוספים עד שנגיע להשיג את הרצוי מתוך המצוי.
אמנון כהן: טוב, אני אסכם בסוף, אז אני אשמע את נציג המועצות האזוריות.
אמנון כהן: נמצא איתנו ראש עיריית קריית-אונו, יוסי נשרי, בבקשה.
יוסי נשרי: ברשותך, יושב-ראש הוועדה, אמנון ידידי, הוועדה הנכבדה.
יוסי נשרי: אני חושב שהסוגיה שמעלים היום בוועדת הפנים היא חשובה, וכולנו יודעים שהיא חשובה.
יוסי נשרי: כשנכנסתי לתפקיד שלי ב-2003 לנהל את הרשות, לא היתה פונקציה ברשות שלנו שתטפל בנושא הזה, כל אחד טיפל במשהו.
יוסי נשרי: אני חושב שקיבלנו איזושהי מתנה בתקופה ההיא, ואני לא רוצה להיכנס לסוגיות פוליטיות, כשמופז היה שר התחבורה.
יוסי נשרי: שר התחבורה מופז לקח יוזמה, לאחר שהוא נפגש עם ראשי הרשויות, הקים ועדות, שהוא נתן להן זמן לפעילות ולגיבוש החלטות – כיצד אנחנו, ראשי הרשויות, לוקחים על עצמנו את התפקיד ומנהלים את נושא המטה לבטיחות בדרכים ברשות המקומית.
יוסי נשרי: לכן ארבע הוועדות האלו ישבו במשך מספר חודשים, גיבשו את העמדות שלהן, בכל הוועדות היו מעורבים ראשי רשויות ואנשי מקצוע של משרד התחבורה והמטה לבטיחות בדרכים, וביחד גיבשו חזון - איך אנחנו היינו רוצים לראות את אותה הפונקציה שנמצאת ברשות המקומית.
יוסי נשרי: אכן היו לא מעט ראשי רשויות שלקחו והרימו את הכפפה ומיסדו את זה, ובין היתר, אני שמח על כך שגם אני לקחתי את זה על עצמי.
יוסי נשרי: לקחתי את זה כמשימה עירונית-לאומית, לאחר שהצלחתי לאתר את הגברת הנכבדת שיושבת משמאלי מתוך העירייה עצמה, כך שגם תקציבית לא הייתי צריך להעלות את התקציב, אלא איתרתי מישהי שיש לה את היכולת לקחת ולנהל את הפונקציה הזאת בנושא בטיחות בדרכים בקריית-אונו.
יוסי נשרי: במקצוע הקודם שלה היא עסקה בענף הספורט בהתעמלות על מכשירים, אז אני תמיד אומר שהיא עשתה "פליק פלאק".
יוסי נשרי: מי שמכיר את הפעילות על הקורה – אז היא עשתה "פליק פלאק" מהפעילות הספורטיבית לפעילות של נושא של בטיחות בדרכים, ועשתה את זה בנאמנות ובמקצועיות מרובה.
יוסי נשרי: כל תפקידה מבוקר עד ערב ומערב עד בוקר הוא להתעסק בכל נושא הבטיחות בדרכים בקריית-אונו – מול הגורמים המקצועיים שלנו ברשות מול הגורמים בממשלה, מול משרד התחבורה, מול בתי הספר, מול האזרחים, מול המשטרה.
יוסי נשרי: היא יושבת בכל הפורומים, היא מקדמת רעיונות, והיא תיכף תדבר עליהם, ברמה מקצועית ביותר.
יוסי נשרי: זה לא היה המקצוע שלה, אבל כשאתה מאתר אנשים עם יכולות אתה יכול לעשות את זה.
יוסי נשרי: אני לא יודע אם כל רשות יכולה לקחת על עצמה ולעשות את המהלך הזה – להעביר פונקציה מתפקיד לתפקיד, כי זה מימון, וזאת תפיסה וראיה.
יוסי נשרי: אני מאמין שצריך לקחת את התפקיד הזה ולמסד אותו סטאטוטורית, כשראש הרשות הוא זה שמוביל, כמובן; כי אם הוא לא יוביל את זה – שום דבר לא יקרה, בכל השטחים, כמו שציינת קודם.
יוסי נשרי: חובה על ראשי הרשויות לקחת את זה כמשימה לאומית.
יוסי נשרי: לצערנו הרב, אנחנו יודעים שבתאונות דרכים נהרגים יותר מאשר נהרגים במלחמות.
יוסי נשרי: אם זו משימה לאומית – ובצבא יש היררכיה מסוימת, מרמטכ"ל עד מפקד כיתה, אז אם אין מפקד כיתה זו בעיה בשרשרת של הפיקוד, לכן צריך פונקציה ברשות המקומית.
יוסי נשרי: בנושא התקציב אני לא חושב שיש בעיה, כי הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים מתקצבת רשויות מקומיות.
אמנון כהן: לפעילות.
עליסה בן-דוד: לפעילות.
יוסי נשרי: לכן אני חושב שלפני שהיא אפילו נותנת תקציב לפעילות כזאת או אחרת, או מיזם כזה, היא תתקצב קודם כל פונקציה.
יוסי נשרי: אם זה ברשות קטנה, לא לפי 50% משרה, אלא במשרה מלאה, ולא משנה מה מספר התושבים.
יוסי נשרי: לפני כל מיזם אחר, לפני העברת תקציב לבטיחות כזה או אחר, כי אם לא תהיה פונקציה שתטפל בנושא הזה מבוקר עד ערב, כמו אצלנו, לא משנה מה גודל הרשות – אם היא עיר כמו בתל-אביב אולי צריכים עשרה אנשים, אצלי צריכים בן-אדם אחד לפונקציה הזאת – הרשות לבטיחות צריכה לתקצב את זה; כי ראשי הרשויות לא יכולים לקבל גזירות כל פעם.
יוסי נשרי: אחר-כך הם באים לשולחנך לוועדת הפנים, לדאוג לכך שיביאו לנו מענקי איזון, כי אין לנו תקציבים לדברים האלה.
יוסי נשרי: אבל היות וזו משימה לאומית, אני אומר עוד פעם – אין שום בעיה שהדבר הראשון שבתקציב של הוועדה לבטיחות בדרכים תהיה פונקציה סטאטוטורית - - - העיריות לנושא של קידום נושא הבטיחות.
יוסי נשרי: אם אתם רוצים שנרחיב מה אנחנו עושים או אחר-כך- - -
אמנון כהן: לא, עוד לא, עוד מעט.
אמנון כהן: נשמע עוד נציג, את סגן ראש העיר ויושב-ראש מטה הבטיחות במודיעין עילית, בבקשה אדוני, גדעון הכהן.
אמנון כהן: איך אתם, בזווית שלכם, עיר – בוא נגיד, כדוגמא לעיר חרדית, איך אתם מסתכלים, כי לפעמים אני מסתובב בבני ברק – פחד לנסוע שם.
אמנון כהן: אני נוסע על 20 קמ"ש, אפילו שיש לי כביש שאני יכול לנסוע בו, כי אין מודעות.
אמנון כהן: ילדים קופצים לכביש, ואתה לא יכול לדעת.
אמנון כהן: בלי כוונה, הוא אפילו לא מסתכל, אין לו חינוך, אין לו תרבות.
גדעון הכהן: הוא רגיל ללכת בשבת על הכביש כי אין מכוניות.
אמנון כהן: כן, ככה, כמו בשבת, הם הולכים כמו בשבת.
גדעון הכהן: לשאלתך, אדוני יושב-ראש הוועדה, באמת, אצלנו העיר נמצאת עם פוטנציאל היפגעות מאוד גבוה.
גדעון הכהן: על-פי כל הנתונים אנחנו 92% ילדים, זה אומר שבשעות הפיק רואים כמו הכנסת ספר תורה – 30,000 ילדים יוצאים לרחובות.
גדעון הכהן: זה מחזה יפה אבל הוא גם מגדיל את פוטנציאל ההיפגעות, אנחנו באמת מתמודדים בקושי רב.
גדעון הכהן: כשאני נכנסתי לתפקיד בשנת 2000 כממלא מקום ראש העיר, לקחתי את ראשות הוועדה לבטיחות בדרכים שזה או ראש עיר או סגנו לפי החוק.
גדעון הכהן: מי שהיה מטפל בבטיחות בדרכים היה קב"ט המועצה, כמו שאמרה הגברת עליסה בן-דוד – תפקיד צדדי.
גדעון הכהן: במקום אחר, אני יודע, חברים שלי בעיר אחרת – הנהג של ראש העיר מטפל בזה.
גדעון הכהן: למה?
גדעון הכהן: כי אין תפקיד סטאטוטורי.
גדעון הכהן: לקחתי את זה אלי, לקחתי את זה תחת שולחני, זו האג'נדה, ידעתי שיש לנו עיר בעייתית עם פוטנציאל היפגעות, ואנחנו משקיעים יומם וליל.
גדעון הכהן: ברוך השם, אני חושב שהגענו גם - - -
אמנון כהן: יש לך גם פונקציה עכשיו, תחתיך?
גדעון הכהן: לא, הפונקציה של התפקיד אינה סטאטוטורית, אני ומזכירתי מטפלים בזה, ללא הגדרה סטאטוטורית.
אמנון כהן: מבחינת פונקציה של עובד עירייה – אין בעירייה.
גדעון הכהן: אין.
גדעון הכהן: אין תקציב לזה, כמו שאמר קודמי, הוא הצליח להשיג אולי תקציב - - -