GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
טלב אלסאנע: הוא מתעניין?
טלב אלסאנע: יש כאלה שמזמינים את הניתוק על מנת לאלץ את התושבים להעלות את רמת הגבייה, ללא קשר עם זה ששילם או לא שילם.
טלב אלסאנע: לכן צריך להשתמש בכלי הזה אך ורק כשקצו כל הקיצין ואין שום אפשרות אחרת, כאשר אתם הולכים להוצאה לפועל, לגבייה, נגד המועצה, נגד ראש המועצה, לעקל להם תקציבים שמגיעים מכל מיני גורמים, אבל לא להעניש את התושבים.
טלב אלסאנע: אין היגיון, במיוחד בתקופה האחרונה שהיתה, של החודשים, של החגים, של רמדאן, של קרבן, הולכים ומנתקים את התלמידים שהולכים לבית הספר.
טלב אלסאנע: זה דבר שלא מתקבל על הדעת.
טלב אלסאנע: במלחמה אסור לנתק מים לאוכלוסייה אזרחית, בדיני מלחמה, אתם מכריזים ככה מלחמה על אזרחים, מענישים אותם.
בילי סגיב: אני מבקשת לענות.
בילי סגיב: חילופי יו"ר, היו"ר יעקב אדרי
יעקב אדרי: היושב ראש ביקש ממני להחליף אותו.
בילי סגיב: אז אני מאוד מבקשת לענות לכם.
בילי סגיב: אלה דברים מאוד קשים שאני חייבת לענות עליהם.
יעקב אדרי: את תעני, אבל אני רוצה לומר משהו.
יעקב אדרי: למרות הכל, ג'סר מבחינתכם צריכה.
יעקב אדרי: .. אנחנו מבינים, אתם צריכים לגבות, ובכל זאת המקרה הזה הוא מקרה מאוד חריג ואני אומר פה, אנחנו מבקשים ודורשים שתורידו את הסיפור הזה של הניתוקים, תתבעו את המועצה.
יעקב אדרי: תתבעו אותה, אין לנו בעיה, תתבעו את ראש המועצה, אין בעיה.
יעקב אדרי: אבל בגלל המצב המיוחד של ג'סר, והוא מצב מאוד מיוחד, ואת יודעת שפה זה לא סיסמאות, מי שמכיר את המצב בג'סר, צריך להגיד שזה נכון, המצב הוא מאוד מאוד ייחודי ובגלל זה אנחנו מבקשים מכם, מקורות, תורידו את הסיפור הזה של הניתוקים מג'סר א-זרקא.
יעקב אדרי: חילופי יו"ר, היו"ר אורי מקלב
אורי מקלב: אנחנו יכולים להגיע להסכמה על זה?
בילי סגיב: אני חייבת לענות, כי נאמרו---
יעקב אדרי: אנחנו נמשיך, אורי ואני וחברים שלי פה, ולא נעזוב אתכם.
יעקב אדרי: אני אומר לכם את זה, כי ג'סר זה יישוב מיוחד, תתייחסו אליו באופן ייחודי.
בילי סגיב: אני חייבת לענות.
יעקב אדרי: את תעני, את תעני, אבל---
אורי מקלב: מה קורה אם תפרוץ שרפה בג'סר בימים האלה שאין מים בכל---
יעקב אדרי: הם יילכו לים, יביאו בדליים מים.
בילי סגיב: אני מבקשת לענות על מה שנאמר כאן.
בילי סגיב: אני בהחלט מסכימה איתך שיש לנתק מים רק כשכלו כל הקיצין, וזה מה שאנחנו עושים.
בילי סגיב: אנחנו לא ממהרים לנתק מים.
בילי סגיב: אני מדברת על חודשים, על שנים שאנחנו מנסים למשוך ולמשוך ולמשוך ולהימנע מניתוק המים.
בילי סגיב: זה לא עניין שלנו, אנחנו לא מעוניינים לנתק את המים, אין לנו בררה.
בילי סגיב: אנחנו לא יכולים ללכת להליכים משפטיים כשמדובר על שירות מתמשך, הרי זה… כשם שהתושבים משלמים בעד החשמל והתושבים משלמים בעד החשמל, כי שם יש קשר ישיר---
טלב אלסאנע: ומי שמשלם לא מנתקים אותו.
בילי סגיב: אבל המערכת של המים במדינת ישראל בנויה כך ש---
טלב אלסאנע: צריך לשנות את המערכת.
טלב אלסאנע: מספקים למי שמשלם ומנתקים למי שלא משלם.
בילי סגיב: המערכת היום במדינת ישראל בנויה כך שמקורות מספקת לרשות המקומית והרשות המקומית מספקת לתושבים.
בילי סגיב: יש לנו חיבור צרכן אחד, יש לנו חיבור אחד שדרכו אנחנו מספקים את המים ואת החיבור היחידי הזה אנחנו סוגרים.
בילי סגיב: מה שקורה בתוך היישוב, אנחנו לא יודעים.
קריאה: אתם גובים מהתושבים ו---
בילי סגיב: חברת מקורות, כמו שאני אמרתי, אדוני היושב ראש.
בילי סגיב: ..
בילי סגיב: אדוני היושב ראש, אני מאוד אשמח---
אורי מקלב: אנחנו רוצים להגיע לנקודה.
אורי מקלב: אנחנו לא מאשימים אתכם, אנחנו רוצים למצוא דרך.
בילי סגיב: מקורות לא יכולה לפתור את הבעיות של ג'סר.
יעקב אדרי: אנחנו לא מבקשים שתפתרו את בעיות החינוך ולא הרווחה---
עמאש עז אלדין: זו בעיה לאומית, הבעיה של ג'סר.
בילי סגיב: אבל ברגע שלא משלמים לנו על המים, אז ההכנסות ממים של התושבים הולכות למקום אחר.
חנין זועבי: גם אם תנתקו הם לא ישלמו, כי אין להם.
חנין זועבי: אתם אומרים שהדרך האחרונה היא לנתק את המים על מנת לגבות את החוב, אבל במקרים כמו ג'סר א-זרקא, גם אם תנתקו, אין למועצה דרך להבטיח עכשיו את החוב, לכן מוטב, מבחינת יעילות, אפילו מבחינת החישובים שלכם, אתם צריכים דרך יעילה לגבות את החובות, אבל ניתוק המים הוא לא דרך יעילה, כי גם אם תלחצו, אין כסף, לכן יותר טוב לחשוב על הסדרים אחרים, הסדרים של משא ומתן עם ראש המועצה.
חנין זועבי: הוא פה הציג תכנית אחרת של איך הוא יחזיר את החוב, איך הוא ישלם את החוב, אז אם צריכים... גם המשוואה הזאת לא יעילה, הרי אתם מדברים על יעילות, נכון?
חנין זועבי: השיקולים שלכם הם שיקולים של יעילות, אולי זה יעיל במקרה של ראשון לציון, אולי זה כן יעיל במקרים של יישובים וערים שיש ביכולתם, אם תלחצו עליהם קצת, לשלם.
חנין זועבי: במקרה של ג'סר א-זרקא גם אם תלחצו אין כסף.
חנין זועבי: לכן יותר טוב, גם מבחינת מקורות וגם מבחינת התושבים להסדיר את זה בדרכים אחרות, לחשוב על דרכים אחרות, זה יהיה רק דרך משא ומתן.
יעקב אדרי: אני רוצה להציע הצעה.
יעקב אדרי: אני מציע, על דעתו של היושב ראש, דיברנו על העניין הזה, שוב, אני חושב שכל חברי הכנסת שיושבים כאן צריכים להתלבש על הנושא של ג'סר בכל ההיבטים שלו, זה לא רק מים.
יעקב אדרי: יש שם בעיות מכל הכיוונים.
יעקב אדרי: באשר לנושא המים, אני מציע שתיכנסו למשא ומתן איתו, הוא יעלה קצת את הסכום שהוא משלם לכם, הוא משלם היום 190,000, הוא יעלה בהתאם ליכולות שלו---
אורי מקלב: כשהוא יכול הוא ישלם יותר.
יעקב אדרי: תנו לי לסיים את ההצעה שלי.
יעקב אדרי: במקביל אמר ראש המועצה שהוא במשא ומתן מתקדם עם משרד הפנים בשביל תכנית ההבראה.
יעקב אדרי: לפני שנכנסתי לפה דיברתי עם הממונה על המחוז, מר מישלב, שאני מכיר, הוא יעשה הכל בעניין הזה, תכנית ההבראה תקודם במהרה, בתוך חודשיים היא תאושר.
יעקב אדרי: היו"ר אורי מקלב: ואנחנו פה בעזרת ה' נעשה עוד דיון.
יעקב אדרי: ובתוך שלושה חודשים אנחנו נעשה עוד דיון בנושא.
אורי מקלב: ואנחנו רוצים לראות את תכנית ההבראה---
יעקב אדרי: תן לי לסיים את ההצעה.
יעקב אדרי: מה שאנחנו מבקשים, אתם, עד אז לא לנתק.
יעקב אדרי: תגיעו איתו ל...
יעקב אדרי: הוא יעלה את הסכום במידת האפשרויות שלו.
יעקב אדרי: במקביל תכנית ההבראה תאושר תוך חודשיים---
עפו אגבאריה: ---עד אישור תכנית ההבראה, כי---
יעקב אדרי: תכנית ההבראה תאושר תוך חודשיים, ואז תוך שלושה חודשים אנחנו נבוא לפה---
בילי סגיב: שלוש שנים ש---
יעקב אדרי: בילי, אני מציע לכם, יש פה שישה חברי כנסת, שמבקשים ממקורות.
יעקב אדרי: .. אני לא מציע לכם להגיד שזה בעבר היה.
יעקב אדרי: ואת צודקת, והיישוב הזה עם בעיות לא פשוטות, ואני שוב מציע למקורות להתעלות בעניין הזה לגבי היישוב שיש לו הרבה מאוד בעיות חוץ מהבעיה של המים.
יעקב אדרי: חודשיים ביקשנו---
קריאה: הצעה נכונה, נבונה.
יעקב אדרי: ביקשנו חודשיים, בילי, אל תנתקו.
יעקב אדרי: בינתיים הוא ישלם 200, 210, כמה שהוא יכול.
בילי סגיב: כפול.
יעקב אדרי: לא צריך.
יעקב אדרי: אתם לא רוצים?
יעקב אדרי: בלי טובות.
יעקב אדרי: תמשיכו לנתק ואנחנו גם נעשה כל מאמץ לנתק אתכם ולתקוע...
יעקב אדרי: אני מצטער שאני אגיד את זה, אם את מנתקת את הראש, אתם---
עפו אגבאריה: לשלול מהם את האפשרות מבחינה משפטית---
אורי מקלב: אנחנו דורשים ממשרד הפנים בתקופה הזאת לגמור את תכנית ההבראה.
אורי מקלב: אם יש תכנית הבראה, צריך ליישם אותה וצריך לגמור אותה.
אורי מקלב: אנחנו מקבלים על עצמנו עוד שלושה חודשים לעשות ישיבת מעקב.
אורי מקלב: אני רק מבקש מרשות המים, אתם לא תהיו פטורים בלא כלום.
אורי מקלב: אני חושב שחלק מהתפקיד שלכם זה באמת להעמיד לרשות המועצה, כמוהם, שעדיין לא יודעים את כל... הם לא תאגיד, הם לא מומחים בכל הנושא הזה, זו לא ההתמחות שלו, הוא גם לא יכול להזכיר את הכל.
אורי מקלב: אין לי ספק שהרבה כסף שהוא משלם הוא לא צריך לשלם על זה, קודם כל לבדוק למה הוא משלם את המחיר הזה, לפי המדרג הזה, בי"ת, לנסות לראות איך אנחנו מביאים למצב בשיתוף פעולה שלכם, בנכונות וגם בשיתוף הפעולה עם התושבים, שאנשים יירשמו בתוך המועצה---
יעקב אדרי: ---הקנס שהוא לא מחובר, גם זה---
תהל ברנדס: רשות המועצה, ברגע שהיא תהיה בתאגיד, את השיקום הזה---
יעקב אדרי: אנחנו פונים למשרד התשתיות ולרשות המים, ואני מדבר על דעת כל חברי הכנסת, אנחנו מבקשים מכם, פונים אליכם, אחרת אני אומר לכם, יהיו דיונים נוספים ואנחנו לא נהסס לנקוט בצעדים.
יעקב אדרי: פה יש מקרה מאוד חריג שאנחנו מבקשים בסך הכל חודשיים, עד שנגמור את תכנית ההבראה, ואז---
אורי מקלב: עד שלושה חודשים.
יעקב אדרי: הרי תוכלי בעוד שלושה חודשים לנתק כמה שאת רוצה.
בילי סגיב: אנחנו מבקשים שבחודשיים האלה ההכנסות ממים יגיעו למקורות.
בילי סגיב: יש הכנסות, במקום שיילכו למקומות אחרים---
יעקב אדרי: מספרים אפשר לבדוק.
בילי סגיב: הוא בעצמו אומר שהוא מפנה את זה למקומות אחרים.
אורי מקלב: הוא אומר שהוא לא יכול לקחת מכספים אחרים, לא של מים, להעביר את הכל אליכם בגלל שיש לו מחויבות אחרת.
אורי מקלב: אנחנו מסכמים ככה, כל הכסף שיגיע לו ממים הוא מעביר אליכם, ולא יפחת מהתשלום של 190 וההשתדלות שלו צריכה להיות כמה שיותר.
אורי מקלב: שלושה חודשים אנחנו עושים הפסקה בניתוק המים וחודשיים, אנחנו מבקשים ממשרד הפנים, כדי לבנות את תכנית ההבראה, ואנחנו בעוד שלושה חודשים נשב פה.
אורי מקלב: אני נותן דקה אחת לאיה בן עמוס מיוזמות קרן אברהם.
איה בן עמוס: תודה, אדוני יושב הראש.
איה בן עמוס: אני אקצר.
איה בן עמוס: רצינו לתת את הקונטקסט של התמונה הכללית שלצערנו הבעיה של ניתוקי מים וענישה קולקטיבית היא לא רק של ג'סר א-זרקא, זה קורה בעוד מקומות.
איה בן עמוס: נראה לנו שחשוב למצוא פתרונות אחרים, להוציא את הנושא של ענישה קולקטיבית כפתרון בכלל ולעזור לרשויות החלשות, הרוב רשויות ערביות אבל לא רק, לייצר מקורות הכנסה, גם על ידי גבייה מהתושבים, אבל צריך לזכור שהרבה מאוד מהתושבים הם עניים ולא יכולים לשלם, גם על ידי מקורות הכנסה אחרים, מאזורי תעשייה, מאזורי מסחר, לחזק את הרשויות באופן כזה שיפתור את הבעיה וגם להוציא את האפשרות של ענישה קולקטיבית בכלל מהלקסיקון.
אורי מקלב: אני מסכים איתכם.
סמי ג'רבאן: אני אומר שהמודל של ג'סר א-זרקא שהוא מודל ממש חזק לעניין של מצוקת המים ביישובים הערביים זה צריך להיות רעיון למחשבה לחברת מקורות שאולי הגיע הזמן שתשכיל ותלמד מהחברות האחרות, כמו חברת החשמל, ותשנה את המדיניות שלה לגבי העונש הקולקטיבי.
סמי ג'רבאן: אפשר להטיל עונשים נקודתיים, לדעתי גם זו לא בעיה של התושבים, הגיע הזמן שחוק המים והתקנה והסעיף שמקנה לחברת מקורות לנתק מים באופן קולקטיבי ולסגור את השיבר, אפשר לשנות את זה.
סמי ג'רבאן: הגיע הזמן, נראה לי, וזה בצד הדרך שנתחיל בג'סר.
סמי ג'רבאן: דבר אחר, לדעתי גם הרשות המקומית וראש המועצה צריכים לנצל את כל אמצעי הגבייה שיש להם, לייעל את אמצעי הגבייה וגם כל שיטת הגבייה ברשות המקומית, כי זה לדעתי חלק בלתי נפרד מכל הבעיה.
אורי מקלב: אתם יושבים לפעמים?
סמי ג'רבאן: אנחנו יושבים ויש לנו שיתופי פעולה---
עמאש עז אלדין: ראיתי אנשים שלפי הפנים שלהם חייבים למועצה מיליון שקל, כולל חבר מועצה לשעבר, שחייב 700,000 שקל.
עמאש עז אלדין: איזה בושה.
סמי ג'רבאן: נקודה אחרונה.
סמי ג'רבאן: לדעתי עד עכשיו הצלחנו מחודש פברואר, השנה, לשרוד בלי מים לשעות ארוכות במהלך היום, אז ג'סר יכולה להמשיך לשרוד, יש לנו מעיינות על יד החוף ויש לנו את המים המינרליים ונמשיך לשרוד, אז יהיה לנו גם אחריות חברתית וגם זה נגד מקורות ואפשר להחרים את מקורות וממש תשימו קץ לכל התופעה הזו.
אורי מקלב: זה לא נראה לנו.
אורי מקלב: אנחנו לא נסכים, זאת לא מחאה חברתית על חשבון התושבים.
אורי מקלב: על חשבון ילדים חולים ועל חשבון מחלות אתה מציע הצעות כאלה?
סמי ג'רבאן: אני לא מציע הצעות, אני אומר שעד עכשיו לא נפל להם האסימון, הם צריכים להעניש את התושבים...
סמי ג'רבאן: מחודש פברואר אתם סוגרים.
סמי ג'רבאן: אם אני טועה, קליק קטן בגוגל ואני מוציא לכם את הפרסום הראשון ב-YNET ובהארץ מתי התחילו הניתוקים ואני עוקב.
סמי ג'רבאן: אני עם רקע עיתונאי, אני גם עקבתי, מחודש פברואר התחילו ניתוקי המים.
אורי מקלב: ראש המועצה אמר שיש יותר גניבות מים בתקופה האחרונה.
יעקב אדרי: לדעתי גם את התופעה הזו צריך לבדוק.
סמי ג'רבאן: גניבות מים, האנשים נאלצים עקב אילוצים ומצוקות.
סמי ג'רבאן: וכל החברים שאמרו שהם מכירים את ג'סר, אין אדם כמו תושב ג'סר שמכיר את ג'סר יותר טוב את המצוקות ואיך לפתור אותן.
סמי ג'רבאן: ואני מוסיף עוד הערה, כחוקר חברתי אני חוקר כבר שלוש-ארבע שנים את ג'סר, אז אתם יכולים לפנות ואני בברכה אני אתן לכם את כל---
אורי מקלב: נשמח שתעביר משהו בכתב בעניין הזה, נשמח לקרוא את זה, נשכיל בעניין הזה.
תהל ברנדס: אני הופתעתי לגלות שג'סר, על אף שקיבלה מאיתנו מכתבים ספציפית, לא דיווחה את הנתונים על הכמות המותרת, מספר נפשות.
תהל ברנדס: זה לא הוצאות, זה להעביר טופס דיווח, הטופס נשלח לכם, קיים גם באתר שלנו, היום הוא היום האחרון לדיווח לקראת השנה הבאה, ואתם כבר---
עמאש עז אלדין: למי את מעבירה אותו?
עמאש עז אלדין: למהנדס בעירייה?
תהל ברנדס: יש באתר וגם במכתב---
אורי מקלב: הוא שואל למי אתם העברתם את המכתב.
תהל ברנדס: אנחנו שלחנו אותו לעירייה, אני לא יודעת---
עמאש עז אלדין: שאנחנו נפטר אותו עכשיו, בחזרה---
תהל ברנדס: אל תפטר אותו, תעביר אליי אישית---
עמאש עז אלדין: למה?
עמאש עז אלדין: אבל את נשמעת בוטה.
תהל ברנדס: תעביר אליי אישית את הדיווח לשנה הבאה, שלא נעמוד פה.
עמאש עז אלדין: אני זוכר שלפני שנתיים לפחות אני התעסקתי בזה.
תהל ברנדס: הם צריכים להעביר את מספר הנפשות.
אורי מקלב: אומרים כאן רשות המים שעל כל נפש שמדווחת המועצה אתה מקבל 44 שקל.
אורי מקלב: אתה יכול במאות אלפי שקלים להוזיל את מחיר המים שאתה משלם למקורות.
עמאש עז אלדין: בסוף מקורות חייבת לנו כסף.
תהל ברנדס: אני מבקשת מראש המועצה, אנא שוחח אתי אחרי הישיבה ואם משהו לא ברור, אני אתן לך את השם לאן להעביר את הדיווח, בואו, לפחות את הסיפור הזה אפשר לעשות.
אורי מקלב: אני חושב שיצאנו מהעניין הזה.
עמאש עז אלדין: העניין שבאנו זה לא לנתק את המים, זו הבעיה.
אורי מקלב: זה לפי מספר הנפשות המדווחות למועצה ואם 70% לא מדווחים, זו גם בעיה.
אמנון כהן: בוקר טוב, שבוע טוב.
אמנון כהן: על שולחן הוועדה נמצאת הצעת חוק המשטרה (דין משמעתי, בירור קבילות שוטרים והוראות שונות) (תיקון מס' 6) (עובדים אזרחיים).
אמנון כהן: הצעת החוק למעשה הונחה על שולחנה של הוועדה עוד בדיונים כאשר כיהן וניהל יושב-ראש הוועדה הקודם, חבר הכנסת אזולאי.
אמנון כהן: הבנו שהצעת החוק לא נותנת מענים לגבי אותם עובדים שהם אזרחים אבל נותנים שירותים למשטרה - אזרחים עובדי משטרה, זאת ההגדרה שלהם.
אמנון כהן: בדיון האחרון הוועדה ביקשה שמשרד האוצר, יחד עם מנכ"ל המשרד לביטחון הפנים, יחד עם מפכ"ל המשטרה, ימצאו את הנוסחה המתאימה איך אפשר לקלוט אותם בשורות המשטרה.
אמנון כהן: אני מתכבד לברך את מנכ"ל המשרד לביטחון הפנים, ידידי יעקב גנות שנמצא אתנו – יש לו הרבה עיסוקים אך הוא מצא זמן לנושא חשוב; נמצא אתנו גם מכובדנו מר לוין, שעסוק מאוד מאוד בפתרון סוגיית הרופאים והמתמחים, יום-יום, לילה-לילה.
אמנון כהן: אנחנו מחזקים את ידיך שתמצא פתרונות גם לסוגיה ההיא וגם לסוגיה שנמצאת על שולחננו.
אילן גילאון: ולזו יותר במהירות.
אמנון כהן: אני, גם כיושב-ראש ועדה, קיימתי כמה דיונים בחדרי, ללא הוועדה.
אמנון כהן: זימנתי את נציגי האוצר, נציגי המשרד לביטחון הפנים, מפכ"ל המשטרה – גם איתו דיברתי כמה פעמים – על מנת למצוא את הפתרונות ושסוף-סוף העובדים – אזרחים שנתנו ממיטב שנותיהם לטובת הפעילות הזאת – ייקלטו ויהיה להם מעמד.
אמנון כהן: הבנתי שחלק מהאנשים כבר פרשו, חיו תקופה ארוכה באי-ודאות, אבל מה שנשאר אנחנו צריכים להציל.
אמנון כהן: מדובר באנשים איכותיים, אנשים טובים שנתנו המון שנים לטובת השירות שלהם, וסוף-סוף נקבע את המעמד שלהם.
אמנון כהן: כרגע אנחנו מתלבטים מה לעשות עם החקיקה הזאת כי החקיקה למעשה מסדירה נושא מסוים.
אמנון כהן: אני מברך על הטיפול לגבי אותם אזרחים שנקלטו בשירות בתי הסוהר.
אמנון כהן: היו כמה אזרחים שעבדו, נתנו שירותים כאזרחים והם נקלטו לשורות השב"ס.
אמנון כהן: אנחנו מברכים על כך, אבל גם כאן הגיעה העת, כבר זמן רב הנושא נדון, אני מקבל הרבה טלפונים מהציבור הזה, ובצדק, הם מחפשים מזור, איזשהו אור בקצה המנהרה.
אמנון כהן: תוך כדי הדיונים גם עדכנתם אותי טלפונית על התקדמות הנושא, ועכשיו הבנתי, כשכבר מגיעים לאיזשהו פתרון, גם ההסתדרות רוצה להתערב ולשמוע, ודאי הם רוצים לעזור, אבל לפעמים אולי לא צריך לעזור כי דברים נעשים בדרגים המתאימים.
אמנון כהן: לכן, אני רוצה לפתור את הבעיה הזאת.
אמנון כהן: תגידו לי איפה זה עומד כדי שנדע בוועדה איך להתקדם, איך לסייע על מנת להגיע לפתרון הסופי, וכמה שיותר מהר – אם אפשר עכשיו, אנחנו נשמח מאוד.
אמנון כהן: בשלב זה אתן את רשות הדיבור למנכ"ל או לממונה על השכר, תחליטו ביניכם.
אמנון כהן: תעדכנו את הוועדה איפה זה עומד ומה מונע לסגור את הנושא.
יעקב גנות: רבותי, מכובדיי.
יעקב גנות: משרד האוצר, המשרד לביטחון הפנים עם משטרת ישראל, סיכמו שמוכנים לעזור במימון ולשטר את כל האזרחים, בעצם להפוך אותם לשוטרים –במגבלות של ותק וכל יתר הדברים.
יעקב גנות: זאת היתה ההחלטה.
יעקב גנות: לפני שבוע התבקשתי להיפגש עם יושב-ראש ההסתדרות, שהעלה סוגיות שונות שהן באמת על הפרק, ומכיוון שהמפכ"ל היה בחוץ-לארץ וחזר הבוקר, ביקש מאתנו לפני שמשלימים את המהלך, לאפשר לו לשוחח עם המפכ"ל.
יעקב גנות: אני חושב שזו בקשה לגיטימית, הבטחתי לו שאנחנו נמתין עד שהמפכ"ל חוזר ועד שהם משוחחים.
יעקב גנות: אני אומנם דיברתי הבוקר עם המפכ"ל.
יעקב גנות: עמדת משטרת ישראל לא השתנתה, העמדה נשארה כפי שהיתה.
אמנון כהן: לקלוט את כולם לשורות.
יעקב גנות: לקלוט את העובדים האזרחים לשורות משטרת ישראל כשוטרים, אבל - - -
אמנון כהן: את כולם, נכון?
יעקב גנות: אני אומר - ברמה העקרונית את כולם.
יעקב גנות: ברמה העקרונית.
אמנון כהן: אני שואל, לדעת איפה אני עומד.
יעקב גנות: אי-אפשר להגיד את כולם מפני שכל אחד יצטרך לעבור את הבדיקות המתאימות.
יעקב גנות: לא כל אחד שיכול להיות אזרח, יכול להיות גם שוטר.
יעקב גנות: לא כל אזרח יכול להיות גם שוטר.
יעקב גנות: לכן, שמת לב שאמרתי: במגבלות.
אילן גילאון: בימינו גם לא כל אחד יכול להיות אזרח.
יעקב גנות: אתן דוגמה אחת.
אמנון כהן: אני מבין מה אתה אומר, ודאי יש קריטריונים.
יעקב גנות: אני מבין שאדוני מבין ולוחץ עלי, ואני אענה לך.
אמנון כהן: לא, אדוני.
אמנון כהן: קודם כול, המהלך שאתה מדבר עליו, המדיניות לקלוט אותם בשורות המשטרה, זה מבורך.
אמנון כהן: ייתכן שכמות מסוימת – אני לא יודע כרגע מהי – לא מתאימה, כפי שאתה אומר, לפי הקריטריונים שאתה מגדיר כקליטה לשוטר.
אמנון כהן: מה יהיה דינו מבחינת כל המערכת?
אמנון כהן: במשך 12-10 שנים הוא נתן שירות, היה טוב כשהיה אזרח.
אמנון כהן: בגלל קריטריון כזה או אחר, הוא לא יכול להתקבל כשוטר.
אמנון כהן: מה דינו לפי הסיכום ביניכם?
יעקב גנות: אתן לך דוגמה.
יעקב גנות: אזרח שיש לו ר"פ יכול לעבוד בכל עבודה כמעט.
יעקב גנות: כמעט.
יעקב גנות: הוא לא יכול להיות שוטר.
אריה ביבי: אז איך נתתם לו לעבוד בתור אזרח במשטרה?
אריה ביבי: מר גנות, אין דבר כזה.
אריה ביבי: מי שיש לו ר"פ, גם כאזרח הוא לא יכול לעבוד במשטרה - אני הייתי ראש אכ"א – הוא לא יכול לעבוד בתור אזרח במשטרה.
אמנון כהן: הוא נתן דוגמה.
יעקב גנות: נתתי את זה כדוגמה.
אריה ביבי: לא, זאת דוגמה לא טובה.
אריה ביבי: לכן אני אומר, חפש דוגמה אחרת.
אריה ביבי: אני אוהב אותך, אבל חפש דוגמה אחרת.
אמנון כהן: לא ר"פ, משהו אחר.
אמנון כהן: מה יהיה דינו?
יעקב גנות: הרי כל מה שאני אגיד, עצם העובדה שהוא עבד – יש בדיקות רפואיות, יכול להיות שמדובר בגיל כזה שאי-אפשר או שכן אפשר, או שהוא לא ירצה.
יעקב גנות: זה לא פשוט, לכן אנחנו נשב עם ההסתדרות ועם משרד האוצר, אנחנו נסכם איך נוכל את המקסימום לקלוט לשורות משטרת ישראל.
יעקב גנות: יכול להיות שיהיו כמה שלא, אז נצטרך לחפש פתרון.
יעקב גנות: הרי יש שאלה פשוטה.
יעקב גנות: מההסתדרות, אני אומר את זה רק לאחרונה, יש לו ותק של 15 שנה כאזרח עובד לשעבר במשטרה.
אילן גילאון: מר גנות, ומי יישאר בחוץ?
אילן גילאון: אלה בני ה-55-50?
אילן גילאון: כל אלה שהם "מתים" מבחינת שוק העבודה?
יעקב גנות: אדוני, ברור לך שלא אחד כמוני יגיד דבר כזה.
אילן גילאון: לא יודע.
אילן גילאון: אני שואל.
אילן גילאון: אתה אומר: כאלה וכאלה.
אמנון כהן: או ר"פ או גיל, אתה אומר.
יעקב גנות: אני מדבר גם על בריאות.
אילן גילאון: גיל זה יותר חמור מר"פ, תדע לך.
אילן גילאון: היום להיות בן 55 זה יותר חמור מאשר שיהיה לך רישום פלילי.
אילן גילאון: זאת הדאגה המרכזית לגבי האנשים האלה.
יעקב גנות: השירות במשטרה, נכון להיום, גיל 57.
יעקב גנות: יכול להיות – יכול להיות, אני חוזר שוב - שהקבוצה הזאת שלא הגיעו ל-70% פנסיה - אני רק נותן דוגמאות מבלי להתחייב על שום דבר כרגע – אמרתי, אנחנו יושבים כרגע ורוצים לקבוע קריטריונים.
אילן גילאון: אז בעצם במה אנחנו דנים היום?
אילן גילאון: בשום דבר.
אמנון כהן: דנים.
אמנון כהן: זה טוב.
יעקב גנות: סליחה, במה אנחנו דנים?
יעקב גנות: בדבר פשוט.
יעקב גנות: משטרת ישראל, עם משרד האוצר, החליטו לשטר את אותם האזרחים.
יעקב גנות: אדוני שואל אותי לגבי קריטריונים.
יעקב גנות: אמרתי מהתחלה – לא, זה עוד לא נקבע.
אמנון כהן: אילן, אני מבקש לדעת אם יש לכם איזשהו מתווה - ברגע שנדע, אלה שלא יתקבלו למשטרה, בגלל קריטריון כזה או אחר - איזה תהליך הם עוברים לגבי תנאי פרישה מכובדים, תקופת הסתגלות מסוימת.
אמנון כהן: בכל מקרה, אנשים נתנו ממיטב שנותיהם, אבל בגלל איזשהו קריטריון לא הצליחו להתקבל, מה דינם, איך זה מקובל אצלנו?
אילן לוין: קיימנו דיון עם יושב-ראש האגף לאיגוד מקצועי בהסתדרות ועם נציגי אזרחים עובדי משטרה, כמובן עם ראשי המשרד לביטחון הפנים והמשטרה, הצענו להסתדרות להגיע לסיכום לגבי תנאי סיום ההעסקה, היה וייקבע שבאמת אנשים מסיימים את ההעסקה, ואני חושב שזה לא היה בשל.
אילן לוין: יש גם הרבה מאוד רגשות טעונים, מטבעו של דבר, של העובדים, וההסתדרות לא רצתה להתקדם למגרש הזה לפני שהם מקבלים את האמירה שהמערך הזה יעבור שיטור.
אילן לוין: אנחנו בהחלט נכונים להגיע להסכמות עם ההסתדרות על תנאי סיום העסקה למי שייקבע סיום העסקה.
יעקב גנות: העברה או פרישה?
אילן לוין: ואני מאוד אשמח אם כולם יצליחו להיקלט בשורות המשטרה.
אילן לוין: אין לנו שום כוונה לנצל את המהלך הזה כדי לפטר את האנשים כאמצעי על-ידי ההעברה הזאת.
אמנון כהן: זאת אומרת, גם המדיניות שלכם – מי שיכול להיקלט, העדיפות הראשונה היא - - -
יעקב גנות: להיקלט.
אילן לוין: כן, וגם אם יצטרכו לבצע התאמות, ככל שהן יהיו על דעת המשרד לביטחון הפנים והמשטרה, אנחנו לא פוסלים את זה.
אמנון כהן: הכשרה כזו, הכשרה אחרת – במידה שצריך.
אילן לוין: כן, או אם אתה רוצה לבוא ולומר – אומנם גיל סיום ההעסקה הוא גיל 57, אבל אני רוצה שהוא יצבור מינימום מסוים, ואם הוא יוכל לעמוד מבחינה רפואית, הוא יפרוש אחרי גיל 57 כדי ליצור לו איזשהו רובד מינימלי.
אילן לוין: צריך עוד לשבת על הפרטים, בסוף זה עסק של הרבה מאוד פרטים שצריך להגיע להסכמה לגביהם.
אמנון כהן: דיברת על כך שיושבים עם ההסתדרות.
אמנון כהן: מה לוח הזמנים, תן לנו לדעת פחות או יותר מתי שמים נקודה.
יעקב גנות: אני חוזר על זה עוד פעם.
יעקב גנות: ברגע שאנחנו נסכם עם ההסתדרות – ברגע שהמפכ"ל ויושב-ראש ההסתדרות ישוחחו – ויובהר לו, כאשר זאת הכוונה, שהולכים לשטר את כולם, אנחנו ניכנס למהלך מואץ.
אילן גילאון: בכמה אנשים מדובר?
יעקב גנות: סך הכול, יש כ-640 תקנים של אזרחים עובדי משטרה.
אילן גילאון: בכל הרמות.
יעקב גנות: ברגע שהנושא יסוכם, אנחנו ניכנס למהלך מואץ של הסיכומים.
אמנון כהן: ירון קרילה, בבקשה, אדוני.
אמנון כהן: בסך הכול, אני שומע ממנכ"ל המשרד לביטחון הפנים, גם מנציג האוצר הבכיר, שפחות או יותר יש מדיניות לקלוט את כל העובדים, אלא אם כן חלקם לא יעמדו בתנאי כזה או אחר של שיטור, כי קולטים אותם כשוטרים.
אמנון כהן: מבחינתנו כחברי כנסת, אנחנו רואים בכך בשורה, אלא אם כן יש לכם משהו להגיד.
אמנון כהן: בבקשה, ירון.
ירון קרילה: אדוני, אנחנו שלוש שנים מנהלים משא-ומתן במגמה לחתום על הסכם שכר קיבוצי לקלוט את כל העובדים שהיו בזמנו עובדי קבלן, כאזרחים עובדי המשטרה.
ירון קרילה: שלוש שנים מתנהלים על ההסכם, כאשר כמעט רוב ההסכם גובש.
ירון קרילה: בחצי שנה האחרונה הגיעה תפיסה חדשה במשטרה, שלא רוצים אזרחים עובדי משטרה, כל מי שעבד 15 ו-10 שנים במשטרה, מהיום הולך לכיוון של גיוס.
ירון קרילה: עד היום, אגב, לא שמעתי שהכוונה של המשטרה לגייס את כולם, כי עולה השאלה מה עושים עם גילאי 50 ו-57, כאשר גיל הפרישה במשטרה הוא 57.
ירון קרילה: באיזה גיל הם יצאו לפנסיה?
ירון קרילה: גיל 57?
ירון קרילה: אם כן, באיזו קצבה?
ירון קרילה: קצבה של 2,000 שקלים?
ירון קרילה: אי-אפשר לבוא ולבטל במחי כף יד את כל הוותק שהעובדים האלה עבדו כאזרחים, ולהגיד – מהיום הם שוטרים.
ירון קרילה: אי-אפשר לבוא ולשנות את אורח-החיים של כל העובדים, כאשר 15 שנה הם עבדו כאזרחים עובדי משטרה.
ירון קרילה: הם בנו להם אורח-חיים, הם בנו להם את סביבת העבודה שלהם, הם בנו הכול סביב העובדה שהם אזרחים עובדי משטרה, ביום בהיר אחד לעשות "סוויץ'" ולהיות שוטרים.
ירון קרילה: אני לשעבר איש צבא קבע, 20 שנה בצבא קבע – אני רגיל לחיות על מדים, אני רגיל לחיות במשטר היררכי כמו במשטרה.
ירון קרילה: אני שבע שנים משוחרר – קח אותי היום ותגיד לי: ירון, לך תתגייס, קשה לי לעשות את הסוויץ' הזה בחזרה, שלא לדבר על עובדים שהם בגיל ובוותק הרבה יותר ממני במשטרה, כאזרחים, ובגיל הרבה יותר מבוגר ממני.
ירון קרילה: קח את האזרחים כולם, או מרבית האזרחים במשטרה – אם נקביל אותם לדרגת השוטרים, אחרי ותק של 10 ו-15 שנה, הם בדרגת שוטרים ממש מתחילים.
אמנון כהן: שוטר מתחיל היום מקבל 7,000 שקלים.
ירון קרילה: לא 7,000 שקלים.
אמנון כהן: עכשיו תיקנו את זה.
ירון קרילה: לא, לא.
ירון קרילה: שכר של שוטר מתחיל, למיטב ידיעתי, במגזר המינהלי הוא לא 7,000 שקלים.
ירון קרילה: מדובר על מגזר של הסיורים.
ירון קרילה: שום אזרח שאמור להתגייס, לא הולך למגזר הסיורים.
ירון קרילה: כולם מינהלי.
ירון קרילה: אגב, האזרחים הם בתפקידי מנהלה – הם לא בתפקידי סיור.
ירון קרילה: מה שאני מציע זה להשאיר את המצב כמות שהוא, להתקדם.
ירון קרילה: אפשר להחליט שזה דור ביניים – אנחנו את דור הביניים הזה נמשיך ונעסיק כאזרחים עובדי משטרה, כאשר מהיום ואילך אפשר להחליט שהם לא יהיו יותר אזרחים, הולכים לכיוון של שיטור.
ירון קרילה: גם זה בסדר, חייבים להיות הוגנים כלפי האוכלוסייה שמשרתת נאמנה.
אמנון כהן: שלוש שנים אתה מתדיין, זה לא מתקדם.
אמנון כהן: עוד שלוש שנים?
ירון קרילה: לא, אנחנו לקראת הסוף.
ירון קרילה: מה שעצר כרגע את כל התהליך זה ההחלטה של המשטרה לגייס את האזרחים.
ירון קרילה: זה מה שעצר את התהליך.
ירון קרילה: אנחנו, מבחינת גיבוש ההסכם, נמצאים כמעט בסוף.
אמנון כהן: מול מי?
ירון קרילה: גם מול האוצר, גם מול ביטחון הפנים.
אמנון כהן: מר לוין, מה אתה אומר?
אילן לוין: אני אומר שצריך קודם כול לקבל את ההחלטה העקרונית, והלוואי והמערך הזה ייקלט במשטרה, כמובן בשום שכל ובעדינות, ותוך התחשבות בכל הדברים שעלו כאן, ונייצר פתרונות.
אילן לוין: לא קובעים עקרונית האם מערך הוא אזרחי או משוטר, כפועל יוצא של נקודת הזמן העכשווית.
אילן לוין: אנחנו מדברים על מערך שהתחיל כעובדי כוח-אדם, עברו תהליך לכיוון התמסדות – בין אם כאזרחים עובדי משטרה ובין אם כשוטרים.
אילן לוין: אני חושב שאם הם יהיו חלק מהמשטרה, זה יבורך, הם יהיו חלק מהארגון הגדול יותר.
אילן לוין: אני בטוח שגם לעתיד, האנשים שייקלטו, החדשים, תהיה להם פירמידת קידום ותוחלת קידום הרבה יותר גבוהה מאשר אזרח עובד משטרה.
אילן לוין: נכון שיש כרגע בעיה עם ההיררכיה של השכר – זה ניתן לפתרון לגבי דור המעבר.
אילן לוין: אני מוכן לפעול גם באופן יצירתי ולא באופן מקובע כדי לנסות לייצר פתרונות.
אילן לוין: זה נכון שיש פה דור מעבר שנצטרך לטפל בו בשום שכל, ואין לנו רצון לפגוע באף אחד.
אמנון כהן: לגבי הדור הזה, אלה שכרגע נמצאים, אפשר ללכת באותו כיוון שהתחלתם בו לפני קבלת ההחלטה לשטר אותם, כאזרחים עובדי משטרה, ובהמשך, כשאלה פורשים ועדיין יהיה צורך בכוח-אדם, לקלוט אותם כשוטרים, או כל נושא אחר, כמנהלה של שוטרים.
אמנון כהן: ואז, כל אחד מלכתחילה ידע – הוא נכנס במעמד א', מי שהיה שם נמצא במעמד ב'.
אילן לוין: אני לא חושב שזה נכון לעשות הסכם קיבוצי על אוכלוסייה הולכת ומתמעטת.