GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אמנון כהן: אני אתן לראשון מחברי הכנסת, שהוא גם הבנתי יושב ראש השדולה של השוטרים והסוהרים וגם יש לו תפקידים שהוא עשה בעבר, מכיר את הארגונים האלה מלפנים ולפני.
אמנון כהן: אריה ביבי, בבקשה, מספר דקות.
אריה ביבי: אדוני יושב הראש, כבוד השר, חברי חברי הכנסת, אני שמח שיש שר שהוא גדל במשטרה והוא יודע מה זה משטרה והוא יודע מה זה עבודת משטרה.
אריה ביבי: זאת פעם ראשונה בהיסטוריה של מדינת ישראל שיש שר כזה ואנחנו רואים איך שהוא דיבר.
אריה ביבי: אני גם מודה ליושב הראש, שהוא מכיר את מצוקת השוטרים.
אריה ביבי: אנחנו דיברנו פה לפני שנה.
אריה ביבי: ישבנו באולם למטה של ועדת הפנים לפני שנה.
אריה ביבי: יושב הראש היה חבר הכנסת וכולנו גם דיברנו מקירות ליבנו.
אריה ביבי: הקריאות היו קריאות זעקה, קריאות של הצילו, אותן קריאות.
אריה ביבי: אני חושב, שמה שקורה, אני יכול רק להגיד, יש איזה פתגם ברומנית שאומר – שהבית נשרף והסבתא מסתרקת.
אריה ביבי: זה מה שקורה בדיוק – הבית נשרף והסבתא מסתרקת.
אריה ביבי: כולם זועקים, כולם רואים מה שקורה לשוטרים, כולם רואים איך שעבריין אחד, כמה שוטרים אתה צריך בשביל עבריין אחד?
אריה ביבי: כולם רואים מה שוטר צריך לעשות בשביל להיות שוטר.
אריה ביבי: אדוני, עם כל הכבוד לשר ולמנכ"ל ולכולם, היום, אם אתה מביא לו שוטר רובאי 2 הוא לא יקבל אותו.
אריה ביבי: בכדי שהרמה תישאר רמה.
אריה ביבי: אם אתה מביא לו שוטר עם השכלה של 10 שנות לימוד – לא יקבלו אותו – כי הם רוצים היום תיכון.
אריה ביבי: אם אתה מביא לו שוטר עם מצב בריאותי לא טוב - לא יקבלו אותו.
אריה ביבי: אם הוא לא עובר גיבוש – לא יקבלו אותו.
אריה ביבי: זאת אומרת, בשביל להיות שוטר אתה גם צריך להיות איני (IN) בחברה.
אריה ביבי: מה אתה מקבל?
אריה ביבי: שכר המינימום היום עומד על 4,100 ₪.
אריה ביבי: השוטר מקבל 5,000 ₪.
אריה ביבי: 5,000 ₪ - מדובר בשוטר שהוא אחרי צבא, שרק התחתן, הקים משפחה, יש לו ילד, הילד בגן, אני יודע מה, כי יש לי נכד כזה - 3,000 ₪.
אריה ביבי: תוסיף על זה משכנתא, אין היום זוג צעיר שאין לו משכנתא.
אריה ביבי: אם אין לו משכנתא אז יש לו שכר דירה.
אריה ביבי: תוסיף על זה שכר דירה, שכר דירה זה 3,500-4,000 ₪, או משכנתא לחילופין, זה 2,700 ₪.
אריה ביבי: לאחר מכן – ארנונה, חשמל, מים ---
קריאה: וצריך גם לקנות קוטג'.
קריאה: לא כל יום, אבל---
אריה ביבי: אתה מגיע עם הכלכלה – בין 8,000 ל-9,000 ₪.
אריה ביבי: אם גם הוא ואשתו ובדרך כלל הם מכירים במשטרה, אז הוא ואשתו מגיעים ל-10,000 ₪.
אריה ביבי: אם הם מרוויחים 10,000 ₪ והם צריכים לשלם 9,000 ויש לו איזו חתונה של חבר באמצע ---
קריאה: ואם אשתו לא עובדת?
אריה ביבי: אני מדבר על 'אשתו עובדת' והכל טוב ויפה ואז אדוני ---
חמד עמאר: אני אעלה את הנושא ש-'אשתו לא עובדת', זה מה שקורה אצלנו.
אריה ביבי: זה בדיוק.
אריה ביבי: ' אשתו לא עובדת' זה קורה בכפרים הדרוזים.
אריה ביבי: אדוני, אני לא רוצה להגיד לך בנוסף, שוטר הוא בעצם ברחוב הכל ואני במקרה יצא לי להיות במשטרה.
אריה ביבי: שוטר צריך להיות עובד סוציאלי, שוטר צריך להיות פסיכולוג, צריך להיות חובש, כי הוא מגיע לתאונה, הוא הראשון שמגיע, הוא צריך להיות חובש.
אריה ביבי: הוא צריך להבין בהכל, בקיצור, על מנת לא להלעיט אתכם.
אריה ביבי: מה הוא מקבל?
אריה ביבי: הוא מקבל נאדה, שום דבר.
אריה ביבי: 5,000 ₪.
אריה ביבי: אדוני, אתה יודע כמה שוטרים עוזבים בשנה?
אריה ביבי: שהמנכ"ל ידבר הוא יגיד לך ששוטרים עוזבים כל שנה.
אריה ביבי: שוטר, לאחר שאתה משקיע בו ואתה אמרת את זה ואני מברך אותך, כי אתה גם מבין את מצוקת השוטרים ויודע גם מה עושים.
אריה ביבי: שוטר כזה מביא 5,000 ₪.
אריה ביבי: עכשיו, יותר גרוע, פנסיונר במשטרה.
אריה ביבי: אדוני, יש פנסיונרים עם 1,500 ₪ בחודש.
אריה ביבי: איפה נשמע דבר כזה?
אריה ביבי: אני כיושב ראש השדולה, בפסח, חילקנו כ-400 מנות לשוטרים, שלא היה להם כסף לעשות פסח.
אריה ביבי: אתה יודע כמה שוטרים מגישים בקשות לאיגוד הגמלאים?
אריה ביבי: אין חודש שאין 100 שוטרים שמגישים סעד, גמלאים שמגישים סעד.
אריה ביבי: עכשיו, אני באמת אוהב את החברה' האלה מהאוצר.
אריה ביבי: אני אוהב אותם.
אריה ביבי: הם חברים שעושים עבודה, למה?
אריה ביבי: כי הם נושאים על גבם את השר והם נושאים על גבם את סגן השר.
אריה ביבי: אבל בישיבה הזאת, בלי לפגוע בהם, הם חברה' על הכיפאק, אבל הייתי רוצה שמשרד האוצר ישלח לפה מישהו שיכול לקבוע מדיניות, שיכול לשבת פה ולהגיד – אוקי, אני אשב.
אריה ביבי: מה הוא יכול להגיד?
אריה ביבי: הוא יכול להגיד ואני באמת לא, חס וחלילה, בלי לפגוע בכם, אתם עושים את העבודה על הכיפאק ואתם חברה' נהדרים, אבל, אדוני יושב הראש – מה שהם יכולים להגיד לנו – בסדר, אני אעביר את זה לממונה והממונה יעביר את זה לשר.
אמנון כהן: לא, יש תשובות.
אריה ביבי: יש תשובות?
אריה ביבי: כן?
אריה ביבי: כולל הגמלאים?
אריה ביבי: יאללה, על הכיפאק, אני אשמח מאד.
קריאה: אולי נשמע?
אמנון כהן: מה שתחליטו.
אמנון כהן: רציתי פשוט לשמוע אתכם.
אמנון כהן: אתם רוצים תשובות עכשיו?
אמנון כהן: ניתן, בבקשה.
אריה ביבי: אני אסיים.
אריה ביבי: אני אשמח מאד אם הם יבואו עם תשובות.
אמנון כהן: יש תשובות.
אריה ביבי: אני באמת אשמח, אבל שיבואו גם עם תשובות לגבי הגמלאים.
אריה ביבי: אני גם רוצה לדבר בקצרה, כי אני יודע שזמננו קצר, יש 2,000 ₪ שהובטחו.
אריה ביבי: זה עדיין לא מומש.
אמנון כהן: אני הבנתי, אני שאלתי אותם על זה כבר.
אריה ביבי: לא, גם ה-2,000 ₪, גם על זה צריכים לתת את הדעת.
חמד עמאר: אדוני יושב הראש, קודם כל אני רוצה לברך את השר על העמדה שלו, על התמיכה שלו במשטרה.
חמד עמאר: זה לא פעם ראשונה שאני שומע אותו בנושא של שכר השוטרים וטוב שיש שר המודע למצוקות של השוטרים ורצה לפתור את הבעיה הזאת, כי אתה רואה את זה, אדוני יושב הראש.
חמד עמאר: אנחנו קיימנו דיון לפני שנה בדיוק, אמרת – 3.7.
חמד עמאר: היום אנחנו ב-4.7, אנחנו לפני שנה בדיוק קיימנו דיון ואני לא רואה שום דבר שהשתנה והשר, גם אז ---
אמנון כהן: 13.7, שנהייה מדויקים כתוב, 13.7.
חמד עמאר: לא, אתה אמרת 3.
חמד עמאר: אז זה 13?
חמד עמאר: אז כמעט שנה.
חמד עמאר: השר גם דיבר אותו דבר, מהלב, מהרגש שלו לשוטרים, כשוטר לשעבר וכקצין בכיר במשטרה.
חמד עמאר: ולכן, אדוני יושב הראש, אני מודה לך על קיום הדיון הזה, עוד פעם.
חמד עמאר: אולי נצליח להגיע בסופו של דבר לתוצאה שאנחנו רוצים להגיע אליה.
חמד עמאר: אני באתי עכשיו מדיון בוועדת הכלכלה על העלייה במחירי המזון ואתה שומע שם איזה עלויות יש ומה המצב שלנו לעומת העולם ואתה רואה שלא באחוז ושניים עולה המזון בשנים האחרונות, אפילו בעשרות אחוזים ואתה כאן בא ויושב ושומע על המצוקה של השוטרים ואתה מסתכל על הטבלה של השכר ואתה רואה 4,600 ₪ נטו, לא 5,000 ₪, של שוטר עד 5 שנים.
חמד עמאר: אני מנסה לחשב איך אדם כזה, אם הוא מפרנס יחיד ואני אגיד לך – במגזר הדרוזי כמעט מפרנס יחיד – לא בגלל שהנשים לא רוצות לעבוד או לא לומדות.
חמד עמאר: הן לומדות ועושות תואר, אבל ביישובים הדרוזים, בבית ג'אן, אישה שרוצה ללכת לעבוד בתל אביב, היא צריכה לצאת בשתים עשרה בלילה, אולי היא תגיע בשש בבוקר לתל אביב.
חמד עמאר: אין תחבורה ציבורית, אין כלום.
חמד עמאר: היא רוצה, יש לה תואר, אבל היא לא יכולה לעבוד כי אין מקומות עבודה והיא לא יכולה לעבוד.
חמד עמאר: אדם כזה, עם 4,600 ₪, אדוני יושב הראש, אדוני השר, רוצה לגמור את החודש ובאים ואומרים במגזר הדרוזי לא משלמים ארנונה.
חמד עמאר: איך הוא יכול לשלם ארנונה?
חמד עמאר: שישלם עבור החלב שהוא רוצה לקנות, הקוטג', שישלח את הילדים שלו לבית הספר, שיקנה להם ספרים, שיקנה להם בגדים, שיקנה להם אוכל.
חמד עמאר: אני לא רוצה להגיע למצב שאנחנו הולכים ומסתכלים במקרר של שוטר ולא מוציאים בו מזון וזה מה שקורה היום.
חמד עמאר: שוטרים היום לא יכולים להרשות לעצמם לקנות דברי מזון ואני לא רוצה להגיד דברי מזון בסיסיים.
חמד עמאר: עם המשכורת הזאת – אני לא י ודע איך הם גומרים את החודש – ואני לא חושב שהם יכולים לגמור את החודש.
חמד עמאר: אדוני יושב הראש, חשובה מאד האיכות של האנשים שיגיעו למשטרה.
חמד עמאר: אנחנו לא רוצים להגיע למצב שלא המוצלחים ואלה שלא יכולים למצוא עבודה בחוץ, אלא רק הולכים למשטרה ומתגייסים למשטרה.
חמד עמאר: אנחנו רוצים איכות של שוטרים שיגיעו, שיטפלו באזרח הפשוט שרוצה את העזרה של המשטרה.
חמד עמאר: אנחנו רוצים את האנשים האלה שיגיעו, אנחנו לא רוצים להגיע למצב שהמשטרה סגורה היום בפני האנשים המוכשרים שיכולים להגיע למשטרה.
אמנון כהן: אנחנו נשמע כרגע את המנכ"ל ואחר כך נחזור עוד פעם.
אמנון כהן: בבקשה, כבוד המנכ"ל.
יעקב גנות: אחרי הדברים האלה זה קצת קשה לי, אבל אני רוצה לתת קצת נתונים.
יעקב גנות: תראו, בניגוד למקומות אחרים בעולם, השוטרים והסוהרים שלנו ואני לא רוצה לחזור על זה, מפני שאין כמו השר, ישנו פה גם חבר הכנסת אריה ביבי, הם גדלו יחד איתנו.
יעקב גנות: אבל, תדמיינו לעצמכם ובתפקידי הקודם כנציב שב"ס, אגף עם 120 אסירים ביטחוניים, 2 סוהרים לא חמושים, מפני שאלה הנהלים, סוהרים חדשים עם 5,144 ₪.
יעקב גנות: זה מה שהם מקבלים.
חמד עמאר: נטו או ברוטו:
יעקב גנות: ברוטו.
יעקב גנות: זה אותו דבר, אין שם מס הכנסה כמעט.
יעקב גנות: בשוויץ, השוטרים מקבלים את המשכורות הגבוהות ביותר במשק, כדי לא להעמיד מכשול בפני עיוור.
יעקב גנות: מי שנתן פה את הדוגמא, זה רק מוועדות הכנסת, זה לא 47 שעות.
יעקב גנות: אין מגבלה לגבי השעות.
יעקב גנות: אין מגבלה.
יעקב גנות: 47 זה הפקידים, זה אנחנו.
יעקב גנות: אנחנו מדברים על השוטרים החדשים, הדיון הוא קודם כל על המתגייסים החדשים, על הסיירים, בלשים וחוקרים, אנשי המודיעין.
יעקב גנות: על זה אנחנו מדברים.
יעקב גנות: אנחנו לא מדברים על גנרלים ולא על ראשי מחלקות ולא על ראשי המטות.
יעקב גנות: אנחנו מדברים על כאלה, זה הדיון שאני מקיים אותו בעצם עם משרד האוצר ויש אוזן קשבת.
יעקב גנות: מצד שני, אנחנו רוצים תוצאות.
יעקב גנות: רבותי, באילת הקמנו את השיטור העירוני.
יעקב גנות: ניתנו תקנים, העירייה צריכה להקצות פקחים, אין בעיה של פקחים, יש בעיה של שוטרים ולמה?
יעקב גנות: 5 שוטרים, רק בחודש האחרון ואני קשה לי, כשוטר מגיל 17 שוטר, קשה לי לבוא ולהגיד ואני לא רוצה וזה לא נעים לי – שהופכים אותנו למסכנים – אנחנו לא מסכנים.
יעקב גנות: השוטרים הם לא מסכנים ואסור לנו להפוך את זה למסכנים, כי אז בטח ובטח לא יבואו אלינו.
ניצן הורוביץ: אז מה, חמישה שוטרים מה?
ניצן הורוביץ: התחלת משפט.
יעקב גנות: עזבו את התחנה והלכו לעבוד במעבר רבין.
יעקב גנות: למה?
יעקב גנות: שם משלמים יותר.
אריה ביבי: זה מגיע ל-10,000 שח.
יעקב גנות: אני אומר, במחוז הדרומי עזבו רק לאחרונה 16 שוטרים.
יעקב גנות: עכשיו, כדי שתבינו את הנתונים ואלה נתונים שאני בתור פקיד ממשלתי, תפקידי לעקוב אחרי הנתונים האלה.
יעקב גנות: עלות הכשרת שוטר, העלות הבסיסית, שוטר שמסיים קורס טירונים, עולה למדינת ישראל 51,000 ₪ פר נפש.
יעקב גנות: 51,000 ₪ פר הכשרת שוטר.
יעקב גנות: 51,000 כפול כמה מאות חדשים שבאים לשנה, שנתיים, שלוש, עוזבים.
יעקב גנות: אני לא מדבר עכשיו על דבר מה נוסף, על הניסיון, על ההיכרות, על ההתמקצעות, על התרומה.
יעקב גנות: אני מדבר נטו, כפקיד.
יעקב גנות: 51,000 ₪, הוא בא, היום זה לא התקופה של ---
אמנון כהן: שנייה אחת, הם לא מחתימים אותם שפר הכשרה הוא צריך להישאר תקופה מסוימת?
יעקב גנות: אדוני, אז מה, תחזיק אותו 10 שנים?
חמד עמאר: אתה יכול להחזיק שוטר בכוח?
אמנון כהן: שאלתי שאלה.
יעקב גנות: אני עונה – תחזיק אותו כמה שנים כדי שהוא יוכל להחזיר את ה-51,000 ₪.
יעקב גנות: מאיפה הוא יחזיר את ה-51,000 ₪?
אמנון כהן: לא, אני שואל, יש מקומות גם בעולם, שמממנים שכר לימוד ובתמורה מבקשים מספר שנים.
יעקב גנות: לא, לא, לא, זה לא שכר לימוד.
אמנון כהן: למשל, למשל, אני מבין.
אמנון כהן: אבל המדינה ---
אריה ביבי: אז לקחת אותו שוטר והפכת אותו לעבריין.
אריה ביבי: מאיפה הוא יביא 51,000 ₪?
אריה ביבי: הוא יתחיל לגנוב.
אמנון כהן: לא, אני אומר, אם תיתן לו 10,000 ₪ בחודש ואז תגיד לו – אני אממן לך את הקורס – ואתה נשאר לפחות שנתיים לעבוד.
אמנון כהן: זה מה שאני אומר.
אמנון כהן: 10,000 ₪ כדאי לו, כי אם הוא אומר אני נכנס לקורס, לומד, אני משקיע בו כמדינה 51,000 ₪, גמר את הקורס, הלך לחברת אבטחה, הפך להיות מפקד שם.
אמנון כהן: אתה מבין?
אמנון כהן: אז אני אומר לא.
אמנון כהן: תן לו אתה, במקום שיברח.
אמנון כהן: עלה לך 51,000 ₪, אז תן לו את זה, זה מה שאני אומר.
אמנון כהן: 5,000 ₪ אתה נותן, תוסיף לו עוד כל 3,000 ₪ כל חודש, זה כבר שנה שנתיים, אתה אומר שנתיים אתה עובד אצלי לפחות.
חמד עמאר: תוסיף לו 3,000 ₪, אני מבטיח לך, אף אחד לא יברח להם משם.
אמנון כהן: אז אני אומר, תתנה את זה לפחות בהשקעה, זה אותו דבר, חשבון.
אמנון כהן: אם הוא בורח, עלה 50,000 ₪.
יעקב גנות: בסדר, אני רוצה להמשיך.
יעקב גנות: תראו, אני י חד עם אנשי המשטרה והשב"ס, ישבנו בשבועיים האחרונים עם משרד האוצר.
יעקב גנות: יש נכונות, אבל הנכונות היא ברמה שאנחנו, אני איך אומרים, אני לא יכול לחזור הביתה ולהגיד – הבאתי את הבשורה.
יעקב גנות: זו לא בשורה.
יעקב גנות: אם אנחנו לא נגיע למצב של קפיצת מדרגה לשוטר מתחיל, אני מדגיש – שוטר סיור, חקירות, בילוש מתחילים, אנשי מג"ב - לחזור עם כמה מאות שקלים, אני מרים ידיים.
יעקב גנות: אנחנו מדברים על כמה מאות שקלים, רוצים להגיע ל-6,000.
יעקב גנות: הציעו לנו את המענקים פלוס להגיע.
יעקב גנות: לדעתי, לא זה המצב שאנחנו יכולים.
יעקב גנות: אני אומר, לפחות לגבי השוטרים והסוהרים החדשים.
יעקב גנות: לגבי כל המשטרה – זו אופרה אחרת – צריכים לשבת, לבדוק את כל בעיות השכר של משטרת ישראל.
אמנון כהן: הנקודה ברורה, תודה.
אמנון כהן: אנחנו עוד נחזור אליך.
אמנון כהן: תן לנו לשמוע את חברי הכנסת.
אמנון כהן: רק אני אומר לאנשי האוצר, עולים פה כל מיני דברים ואני גם רואה שהמדינה מפסידה פה הרבה כסף בהכשרה.
אמנון כהן: אז אני אומר, במקום שתלמד אותו והוא יברח, תגדיל את הסכום ל-8,000 ₪.
אמנון כהן: אם תגיד שלפחות שנתיים הוא ייתן שירות, בשנתיים, אם אתה מוסיף לו 3,000 ₪, מבחינת חשבון, אז זה בערך 50-60,000 ₪.
אמנון כהן: זאת אומרת אתה אומר – לפחות שנתיים אני יודע, הוא ישקיע, ייתן לי במדינה.
ניצן הורוביץ: הוא מחזיר את ההשקעה.
אמנון כהן: מחזיר את ההשקעה ואז אתה אומר, אם הוא מרוויח כבר טוב, הוא כבר יישאר בשורות המשטרה.
אמנון כהן: זאת אומרת, אתה פה כמו חלמאות.
אמנון כהן: אתה נותן לו, מכשיר אותו, המדינה משקיעה בו – והוא הולך – ואתה אומר, תשמע, זה מה יש.
אמנון כהן: אבל כלכלית אנחנו מסתכלים עליהם, על המעגל הזה.
אמנון כהן: תן לו את השכר הגבוה, תכניס אותו למעגל, תקבל אנשים איכותיים, תגיד לו אתה מקבל 8,000 ₪, אני מכשיר אותך, אבל אתה שנתיים חייב להישאר במערכת, זה מקובל ואז אתה אומר, אם רצית אותו אתה במערכת והוא טוב והוא ראוי – הוא ממשיך – אם לא, תחליטו אתם, גם אתה תחליט אם הוא רוצה להמשיך.
חמד עמאר: אדוני יושב הראש, רק אם נוכל לקבל את הנתון – כמה אנשים שאחרי שקיבלו את ההכשרה – עזבו את המשטרה.
אמנון כהן: כן, אוקי, תיכף.
אמנון כהן: אם יש לכם את הנתון הזה – תכינו אותו.
אמנון כהן: חבר הכנסת הורוביץ, תורך הגיע.
ניצן הורוביץ: כן, תודה אדוני.
ניצן הורוביץ: בקיצור נמרץ, כולנו פה סביב השולחן העגול הזה, רוצים משטרה טובה.
ניצן הורוביץ: משטרה ממורמרת זה דבר רע מאד למדינה.
ניצן הורוביץ: זה רע לשוטרים, רע לאזרחים, רע לשלטון, רק לדמוקרטיה, רק לכולם.
ניצן הורוביץ: אף אחד לא מרוויח ממשטרה ממורמרת והמשטרה היא ממורמרת.
ניצן הורוביץ: אני יכול לספר, אני נתקל הרבה בשוטרים, אנחנו עושים הרבה פעילויות, בין אם בשטח, בין אם במקומות אחרים ואני רואה את החברה' האלה, עומדים בשמש, עכשיו קיץ ואני יושב ומדבר איתם ובאמת – נשבר לי.
ניצן הורוביץ: הם מספרים לי, הם רואים חבר כנסת, פותחים, מראים לי, אפילו הם מסתובבים עם התשלומים בכיס כי הם כל כך עצבניים, מראים – בוא תראה כמה אני מקבל.
ניצן הורוביץ: במקום להתעסק בדברים, הם מתעסקים על החשבון שלהם ואני מבין אותם לגמרי.
ניצן הורוביץ: לגמרי אני מבין אותם.
ניצן הורוביץ: זו עבודה עם סיכון, עבודה קשה.
ניצן הורוביץ: חברה', עוזר פרלמנטארי מרוויח פה 8,000 ₪, אז שוטר סיור, שקורע את התחת, סליחה על הביטוי וגם מסכן את החיים שלו והרי שוטרים נפצעים ונהרגים, זה מה שהוא מביא הביתה?
ניצן הורוביץ: חברה' זה דבר מעליב, נו באמת.
ניצן הורוביץ: אני לא חושב שיש פה מישהו שיחלוק עלי.
ניצן הורוביץ: אני רוצה להגיד לכם כמה דברים.
ניצן הורוביץ: בחו"ל, שוטרים מאוגדים.
ניצן הורוביץ: בחו"ל שוטרים מאוגדים.
ניצן הורוביץ: תדעו לכם את זה.
ניצן הורוביץ: בצרפת, בגרמניה, באנגליה, איגודי שוטרים, בחו"ל שוטרים מאוגדים.
ניצן הורוביץ: לא ראיתי שזה פוגע בתפקוד המשטרה.
ניצן הורוביץ: אז לתשומת לב האנשים שחושבים שאיגוד שוטרים יפגע.
ניצן הורוביץ: אם תמשיכו עם המדיניות הזאת כלפיהם, הם בחוסר ברירה, הם יתאגדו ואגב - אני לא יודע אם זה יזיק – אולי זה גם יועיל.
ניצן הורוביץ: דבר שני, ההבדל פה מצה"ל שנפתח, אין לו שום הצדקה.
ניצן הורוביץ: אני לא חושב ששוטר שטח עובד פחות קשה מחייל או מקצין בצבא.
ניצן הורוביץ: אני לא חושב שזה נכון.
ניצן הורוביץ: לדעתי, רוב השוטרים עובדים יותר קשה.
ניצן הורוביץ: רב השוטרים.
ניצן הורוביץ: כך אני חושב.
ניצן הורוביץ: אני לא חושב שגם בעניין הזה מישהו יחלוק עלי.
ניצן הורוביץ: אני חושב שיש פה זלזול.
ניצן הורוביץ: השר אמר את זה בצורה הכי חריפה.
ניצן הורוביץ: השר הוא שוטר בעצמו, אני לא יכול להגיד את זה בצורה יותר חריפה ממנו.
ניצן הורוביץ: בעניין הזה תדעו לכם, כולנו פה בכנסת, מהצד הזה של המפה, מהצד השני – כולנו בעניין הזה ביחד – באמת כולנו.
ניצן הורוביץ: על הצעת החוק של כולנו חתמנו, כי בעניין הזה, בין אם אתה מסתכל מהביטחון האישי של האזרח, בין אם אתה מסתכל על רווחת השוטר, בין אם אתה מסתכל מהדמוקרטיה, בין אם אתה מסתכל מחופש זכויות היסוד שאנחנו רוצים שהמשטרה תבטיח, מכל כיוון שהוא – אני רוצה כאן משטרה טובה – וזה אינטרס של כולנו.
ניצן הורוביץ: אני חושב שאולי חוץ מאחות סיעודית שמטפלת בקשישים סיעודיים, זו אולי העבודה הכי קשה שיש במשק.
ניצן הורוביץ: אני אומר לכם את זה, לפעמים אתם יודעים, אני אסיים בזה, אנחנו באים בדרישות.
ניצן הורוביץ: אני אמרתי את זה למפקד מחוז תל אביב, היה אירוע גדול בתל אביב לא מזמן, אירוע ענק והשוטרים עבדו מהבוקר, עמדו שם בשמש והיו לנו כל מיני טענות וככה.
ניצן הורוביץ: כשראיתי את החברה האלה אמרתי: אתה יודע מפקד המחוז, אני היו לי כל מיני בקשות, אבל שאני רואה את החברה שלך, בסדר, אין לי מה להגיד ואני גם יודע כמה הם מקבלים על זה.
ניצן הורוביץ: זה היה יום שישי, לא מקבלים על זה שום תוספת.
ניצן הורוביץ: אז אמרתי בסדר.
ניצן הורוביץ: אבל חברה, זה לא יכול להימשך ככה.
ניצן הורוביץ: באמת, אי אפשר להימשך ככה.
ניצן הורוביץ: זו תעודת עניות לחברה הישראלית.
אמנון כהן: אנחנו נשמע את ארגון נשות השוטרים והסוהרים, המנכ"לית אביגיל, את רוצה כמה משפטים?
אביגיל שררה: קודם כל אני רוצה לברך אותך על ההירתמות שלך למען ארגון נשות השוטרים והסוהרים, למען השוטרים והסוהרים במדינת ישראל.
אביגיל שררה: זה מאד חשוב.
אביגיל שררה: אנחנו רוצים גם ששוטרים יגיעו לעבודה שלהם מתוך שליחות, לא מתוך עבודה.
אביגיל שררה: השר דיבר וגם אריה דיבר על השוטרים ועל הסוהרים.
אביגיל שררה: לנו כאן יש תלושי משכורת של שוטרים וסוהרים, שבעצם מס ההכנסה שלהם הוא 79 ₪.
אביגיל שררה: זה אומר בעצם המון על שכר השוטרים והסוהרים.
אמנון כהן: מס הכנסה שלילי.
אביגיל שררה: כן, יש לנו תלוש משכורת, אני מוכנה להראות לך את זה.
אמנון כהן: לא, אם נכנסים בהגדרה של מס הכנסה שלילי, עוד מס הכנסה מחזיר להם כסף, כי הם אל מגיעים לרף.
אביגיל שררה: יש כאן 79 ₪, השני 138 ₪ וזה אנשים עם שלושה ילדים, לא ילד אחד.
אביגיל שררה: הם צריכים שלושה גנים, שזה לא פשוט.
אביגיל שררה: קודם כל, אנחנו פה גם לתת רוח גבית לשר שלנו, שאנחנו יודעים שעושה את מלאכתו נאמנה ולא מפסיק לפעול למען משפחות השוטרים והסוהרים.
אביגיל שררה: נמצאים פה האוצר, ניר חזר עכשיו מדיון בנושא של הפקדים שאנחנו בעצם הגשנו תביעה לבית דין לעבודה על נושא שכר השוטרים וגם ב-18 ביולי, דיברתם על הנושא של אי ביטחון תעסוקתי, ב-18 ביולי אנחנו הגשנו תביעה יחד עם כל הארגונים, איפ"ה, איגוד הגמלאים, קרנות סוהרים, בגין הנושא הזה.
אביגיל שררה: יש החלטת ממשלה בעצם ש' 33 והיא לא ממומשת כי האוצר מחליט שפה לא מגיע לנו.
אביגיל שררה: אנחנו מרגישים, המעמד של השוטרים מאד נחות, מאד נחות, כולם יודעים.
אביגיל שררה: כששומעים צה"ל אז באמת, וואו.
אביגיל שררה: שומעים משטרה, שבעצם זה הביטחון הפנימי שלנו, פה אנחנו חיים, אז אין לנו מעמד ואין לנו שכר ועוד הרבה דברים.
אביגיל שררה: אין לנו גם את זכות השביתה.
אביגיל שררה: הנה, עכשיו המורים משביתים את כל בתי הספר, זה בסדר, אז נותנים להם מה שהם רוצים.
אביגיל שררה: הרופאים – אוטוטו יקבלו.
אביגיל שררה: הפרקליטים – השביתו – קיבלו.
אביגיל שררה: אנחנו לא יכולים להשבית את השוטרים.
אביגיל שררה: אין מצב כזה.
אביגיל שררה: הנשים מתות לצאת לשביתה, אבל יש כאלה מה יעשו עם הילדים, מה יעשו?
אביגיל שררה: אנחנו רוצים לעשות איזן שהיא הפגנת מחאה, אבל זה מאד קשה.
אביגיל שררה: אישה לא יכולה, איפה היא תשים את הילדים והכל.
אביגיל שררה: יש לנו הרבה בעיות בתחום הזה, אנחנו שנפגשים עם המון משפחות של שוטרים וסוהרים.
אביגיל שררה: אפרופו שאמר אריה ביבי על הגמלאים שמקבלים מנת מזון לעשות את החג.
אביגיל שררה: אני רוצה להגיד לכם, אנחנו כארגון נשות השוטרים והסוהרים, נותנים המון תקציבים לנשות שוטרים שבאמת אין להן מה לאכול.
אביגיל שררה: זה לא גמלאים, זה ילדים קטנים שאין להם אפילו ציוד לפעמים לבית הספר.
אביגיל שררה: אז אלה דברים שברמה זו, אני מאד מברכת את השר ואת כולכם, שבאמת, כמו שאתה אומרת, תיתן תאריך יעד לנושא הזה, כי אנחנו דנים בזה כבר הרבה זמן.
אביגיל שררה: אנחנו יודעים שאנחנו במאבקים---
אמנון כהן: בעזרת ה', זה נראה לקראת הסוף, בעזרת ה'.
אמנון כהן: ככה אני מרגיש, יש לי תחושה.
אמנון כהן: תחושה של כהן.
אמנון כהן: אני מקווה שאני ---
אביגיל שררה: אני מקווה שהתחושות האלה יהיו עד כדי כך.
יצחק אהרונוביץ': אני מרגיש כמוהו כבר שנתיים.
אמנון כהן: אני חדש.
אמנון כהן: אחרי שנתיים מגיע הסוף.
אמנון כהן: תודה אביגיל, תודה בשלב הזה.
אמנון כהן: חבר הכנסת דב חנין, רצית גם לדבר, בבקשה אדוני.
אריה ביבי: אתה אומר ככהן, ואני מרגיש ששום דבר לא זז.
אמנון כהן: לאט לאט.
אמנון כהן: תחשוב חיובי – יהיה חיובי – בעזרת ה'.
דב חנין: אני מצטער, אבל אני לא יכול להיות שותף לאופטימיות, כי אני מלווה את הסיפור הזה בעצם לאורך כל הקדנציה הנוכחית ומה שנאמר פה על ידי כל חברי הכנסת וכמובן על ידי השר, אלה הם דברים חשובים ונכונים, אבל משום מה אנחנו אומרים את זה כאן ולא מצליחים לשנות.
דב חנין: יש בעיה.
דב חנין: יש בעיה עם השקפת עולם שחושבת שהשירות הציבורי לא ראוי להיות מתוגמל.
דב חנין: זה נכון לגבי אחיות, זה נכון לגבי מורים, זה נכון לגבי פסיכולוגים וזה בוודאי ובוודאי נכון לגבי שוטרים.
דב חנין: לגבי שוטרים, כמו שאמרו קודמי, על השוטרים יש גם אחריות מיוחדת וגם נטל מיוחד וכמו שנאמר קודם, אנחנו גם מעוניינים שבתחום הזה יהיו אנשים טובים ולכן אנחנו רוצים לתמרץ אנשים להגיע למשטרה, אבל העמדה שאנחנו נתקלים בה היא פשוט עמדה בלתי אפשרית.
דב חנין: אדוני השר, אני רוצה לברך אותך על הדברים הגלויים והחשובים שאתה אמרת כאן וגם לומר שהצעתו, עמדתו של המשרד, היא באמת עמדת מינימום, אדוני יושב הראש.
דב חנין: העמדה של 7,000 ₪ כשכר בסיסי לשוטר, זו עמדת מינימום שאי אפשר יהיה לרדת ממנה למקום יותר נמוך.
דב חנין: אדוני יושב הראש, אני לא אופטימי, מכיוון שאני זוכר שבעוד בשנה שעברה, אנחנו ניהלנו בנושא הזה הידברות והתכתבות עם מנכ"ל משרד ראש הממשלה ומבחינה זו אני חושב שהכדור איננו נמצא רק במגרשם של אנשי האוצר ושל פקידי האוצר.
דב חנין: אני חושב שהסוגיה הזאת נמצאת וחייבת להימצא – על שולחנו של ראש הממשלה.
דב חנין: ולכן, אדוני יושב הראש, אני מציע, מול ראש הממשלה, לעשות שני מהלכים: אחד, בסיום הישיבה הזו להוציא מכתב של סיכום עמדת הוועדה ---
אמנון כהן: הוציאו כבר.
דב חנין: לראש הממשלה, לא למנכ"ל משרדו.
אמנון כהן: לראש הממשלה הוציאו.
דב חנין: אני מציע, אדוני יושב הראש, שאתה גם תזמין את ראש הממשלה לישיבה כאן, כדי שהוא ישמע את הדברים ויחליט אם הוא רוצה להתגייס לעניין או לא להתגייס לעניין.
דב חנין: אני חושב שלוח הזמנים שלנו חייב להיות קשור ללוח הזמנים הכללי של הכנסת.
דב חנין: כנס הקיץ של הכנסת עומדת להסתיים.
דב חנין: אני מציע שהוועדה תפעל לקדם את הצעת החוק של , עוד במהלך כנס הקיץ.
דב חנין: כשהצעת החוק הזאת תקודם, נראה אז מה אומרים במשרד האוצר ונראה אז מה אומרים במשרד ראש הממשלה.
אמנון כהן: נציג האוצר, תחליטו מי קודם?
אמנון כהן: קודם כל הממונה על השכר, הנציג שלו, או של האוצר קודם?
קריאה: שניהם האוצר.
אמנון כהן: כן, אני יודע, אחד אגף השכר, אחד אגף התקציבים.
אמנון כהן: זה אגף אחר, זה אגף אחר.
אמנון כהן: ניר, בבקשה.
ניר רייס: כן, צהריים טובים.
דב חנין: אתה יכול לקצר ולהגיד – אני מסכים.
ניר רייס: קודם כל, ברמת העיקרון – אנחנו מסכימים.
ניר רייס: אני חושב שאין ויכוח על זה שצריך לעשות טיפול בשכר השוטרים.
ניר רייס: עכשיו אנחנו מנסים ---
דב חנין: כל העניין הוא לתרגם את העקרונות לביצוע.
ניר רייס: עכשיו אנחנו מנסים להגיע לשם ובשביל שיהיה קל, אני רוצה להתחיל מהסוף.
ניר רייס: הרי יש פתרונות שאנחנו יודעים מה הם, בשביל להעלות את שכר השוטרים, גם מתחילים וגם שכר שוטרים אחרים.
ניר רייס: אנחנו אמרנו שצריכים ללכת בדבר הזה בשני שלבים.
ניר רייס: שלב ראשון הוא שלב מיידי והשלב השני, שגם בו אנחנו יודעים מה לעשות, כי יש מודל שכר נגדים, שיודעים מה הכיוונים בו וגם רוצים להשקיע בו מאות מיליוני שקלים.
ניר רייס: הוא מותנה בפתרון הנושא של הצמדת הגמלאים למדד.
ניר רייס: עכשיו, בואו נדבר על האבסורד, כי נוהגים להתרגז שאנחנו מקשרים בין נושא הגמלאים לנושא הפעילים.
ניר רייס: אז בואו נדבר על האבסורד.
ניר רייס: הרי דיברו פה על הנושא של הצעות החוק שתומכות בהתאגדות השוטרים ויש לזה הרבה השלכות, שאני לא אדבר על כולן פה ולכן אני לא חושב שהדבר הזה אפשרי, אבל לצורך העניין ---
אמנון כהן: אבל אתם תביאו את זה לזה.
ניר רייס: שנייה, אבל לצורך העניין, הרי לגבי כל הגופים שמאוגדים על ידי ההסתדרות הכללית ואיגודי עובדים אחרים, הוצמדו כבר הגמלאים למדד.
ניר רייס: אם אנחנו אומרים שהצמדת הגמלאים של המשטרה והשב"ס למדד, תוכל לאפשר פתרונות מערכתיים לשכר השוטרים, אז למה אנחנו צריכים להגיע להתאגדות, במקום לקבל את ההחלטות?
ניר רייס: אפשר לקבל את ההחלטות במערכת.
ניר רייס: עכשיו ידוע, ואני מניח שגם אתם מכירים את זה וחבר הכנסת ביבי וודאי מכיר את זה, שכתבו גם ארגוני נשות השוטרים, גם ארגוני הגמלאים, שהם תומכים במהלך.
ניר רייס: החליטה המערכת שהיא ---
אביגיל שררה: אנחנו לא כתבנו דבר כזה, אל תגיד דברים בשמנו.
ניר רייס: בסדר, אבל אני יודע שהבעתם אי התנגדות לדבר הזה, עד כמה שאני יודע.
ניר רייס: לפחות אנשים בשמכם, אבל בסדר, אני לא מייצג אתכם.
אריה ביבי: לא, לא, היו דיונים, עזוב.
אריה ביבי: היו דיונים.
ניצן הורוביץ: מה העניין עם ההצמדה למדד?
ניר רייס: אני אסביר את הנושא הזה.
ניר רייס: אבל המערכת אומרת, אנחנו מחכים לצבא.
ניר רייס: הצבא רוצה לנהל דיונים, להתווכח מה יהיה גובה הפיצוי, מתי זה יקרה, כמה כסף הוא יקבל רטרו.
ניר רייס: כל הזמן הזה שמתבזבז, אנשים מפסידים כסף שהם יכלו לקבל.
ניר רייס: אנחנו אמרנו להם מזמן, אפשר ליישם את ההצמדה למדד, לקבל מה שההסתדרות סגרה ובעתיד, אם הצבא יסגור משהו אחר, אז נקבל מה שיקבלו.
ניר רייס: הם רוצים להמתין.
ניר רייס: עכשיו אני אסביר את הנושא הזה לאור שאלתו של חבר הכנסת הורוביץ.
ניר רייס: כל עובדי המגזר הציבורי בפנסיה תקציבית, בעקבות הסכם שעם ההסתדרות הכללית החדשה, שהוא חל גם על המורים, על הרופאים ואחרים, גמלתם הוצמדה למדד.
ניר רייס: במסגרת המעבר הזה, הם גם קיבלו פיצוי שמגיע למי שפרש לפני שנת 2000, למעל 20%.
ניר רייס: זה נותן מענה טוב, גם למי שגמלתו היא 1,500 ₪.
ניר רייס: כי 20 ומשהו אחוז והצמדה מדי שנה למדד, היא ערובה לשמירת גם הגמלאות הנמוכות, כי האנשים האלה במצב הקיים, עם ההצמדה לפעילים, לא כל כך התקדמה הגמלה שלהם.
ניר רייס: ולכן, זה נותן את המענה.
ניר רייס: עכשיו, הדבר הזה מצד אחד יאפשר לתת מענה לגמלאים, מצד שני יאפשר לעשות שינוי בשכר הפעילים.
ניר רייס: מה זה שינוי בשכר הפעילים?