GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שרון מישר: אני לא רוצה שיעשו את זה בלי אישור כנגד החוק, כי לפעמים המציאות היא יותר חזקה, ואני מעדיפה שכן נהיה כפופים לחוק, שכן נוכל להגיע להסדר משותף, כדי שאותם עובדים שכן יעשו את זה בסופו של דבר, יהיו כפופים להדרכות, שיהיה להם ציוד מגן.
אמנון כהן: הוועדה מקבלת החלטה: שנתיים – תתחילו להיכנס לעניינים.
לובה פושנוי: לגבי תקנה 6(א), (ב) ו-(ג), בתקנות האלה מוגדרים העובדים המשרתים בצבא- - -
אמנון כהן: המשרד מביא תקנות.
אמנון כהן: אתם צריכים להיות מתואמים.
אמנון כהן: אני לא מבין, לא הערת את ההערות שלך שם, אצלם בדיונים?
לובה פושנוי: לא.
אמנון כהן: למה לא במשרד?
אמנון כהן: למה אני צריך לעשות את זה בוועדה?
לובה פושנוי: הערנו את ההערה הזאת, ולא התקבל.
לובה פושנוי: אני רוצה שהוועדה תיתן את דעתה.
לובה פושנוי: אנחנו כאגף פיקוח על עבודה לא מפקח על המשרתים בצה"ל, על החיילים בשירות סדיר, ולכן אנחנו לא מגדירים אותם כ"עובדים".
לובה פושנוי: כאן בתקנה הגדרת העובדים גם חלה על שירות סדיר, ובתקנות שלנו, שאנחנו עובדים על התקנות האלה, אנחנו מגדירים אנשים שעוסקים באסבסט כעובדים.
לובה פושנוי: פה מדובר על הגדרת חייל כ"עובד".
לובה פושנוי: בחוקים שלנו, בתקנות שלנו יש הגדרת עובד, ובתקנות שלנו, משרד התמ"ת, התקנות האלה לא חלות על חיילים.
לובה פושנוי: בשתי תקנות יש הגדרת עובד, ואין הקבלה בין דברי חקיקה שונים, שמתייחסים לאותו עניין, של אסבסט.
נטע דרורי: קיבלנו את ההערה הזאת אתמול אחר הצהריים, וניסינו להשיב במהלך הבוקר.
אמנון כהן: לא הפצתם את התקנות האלה?
נטע דרורי: הפצנו את התקנות האלה לפני חודשיים.
אמנון כהן: והסעיף שהיא מדברת זה בתיקונים שעבר אצלנו או זה שלכם, ישן?
נטע דרורי: ישן.
אמנון כהן: זה משנה לי, איך הממשלה עובדת.
אמנון כהן: היא רוצה לייעל את כל המערכות, רק את עצמה היא לא מייעלת.
אמנון כהן: וד"לים – רוצים לשנות את כל המערכות, ואת עצמם הם לא משנים.
אמנון כהן: הם מקובעים, הצבא נשאר מקובע בדרך שלו, מכרז שנתי – צריך להתייעל.
עודד הגלילי: חוק חובת המכרזים עבר אצלכם.
אמנון כהן: בסדר, אבל לא צריך שנתיים.
נטע דרורי: אנחנו הסכמנו מלכתחילה לצבא, לבצע את העבודות האלה באמצעות חיילים, רק כי הצבא הודיע לנו שההוראות המהותיות של הבטיחות בעבודה וההגנה על בריאות העובדים יהיו לפי הסטנדרטים של התמ"ת לגבי עובדים, וזה, מבחינתנו, התנאי לכל העניין, כי אחרת החיילים לא יהיו מוגנים.
נטע דרורי: לגבי ההערה שלה, פורמלית, התמ"ת לא מפקח על חיילים – זה בסדר.
נטע דרורי: מבחינת ההוראות המהותיות, הצבא לקח על עצמו, והוא מחויב להם, וזו תהיה אחריות של הצבא ליישם את הוראות הבטיחות גם לגבי החיילים.
אמנון כהן: הבנת?
לובה פושנוי: אני מבינה.
אמנון כהן: הצבא לקח אחריות על עצמו?
יזהר יצחקי: יש הוראת קרפ"ר משנת 91', שמיישמת אחד לאחד את תקנות הבטיחות בעבודה, יש הוראת קרפ"ר חדשה שמפורסמת – אני ציינתי את זה בפתח דבריי.
יזהר יצחקי: אנחנו מיישמים את התקנות כלשונן.
יזהר יצחקי: יש פיקוח של רופאים יחידתיים, יש פיקוח של רופאים פיקודיים, של המטה כללי.
יזהר יצחקי: הדברים תחת פיקוח.
יזהר יצחקי: אנחנו חברים בוועדות הרלוונטיות של אבק מזיק.
יזהר יצחקי: הסטנדרטים הם אותם סטנדרטים.
לובה פושנוי: כל זה ידוע לנו.
לובה פושנוי: אני רוצה לחדד, ששתי ההגדרות בתקנות, שעוסקות באותו דבר, ההגדרה של "עובד" – אני מציעה שבמקום "עובד" יבוא "משרתים בצה"ל או עובדים בו".
יזהר יצחקי: אני יכול להציע הצעה: בחוק מוגדר "עוסק באסבסט".
יזהר יצחקי: אפשר לכתוב "עוסק".
תומר רוזנר: אם הנושא הזה כבר עלה, אין מנוס מלהציג אותו.
תומר רוזנר: החוק מאפשר פטור מאישורים ומהיתרים לעבודות שמבוצעות אך ורק על-ידי אדם עצמו או על-ידי עובדו.
תומר רוזנר: יש ספק גדול בשאלה, אם אפשר בכלל לתת פטור לעבודה שמתבצעת על-ידי מי שאינו עובד, כי החוק לא מאפשר זאת.
תומר רוזנר: הועלתה אפשרות, לראות בחיילים עובדים לצורך העניין הזה.
תומר רוזנר: למרות הספק שהיה לנו בעניין, סברנו שאפשר לחיות עם זה, אבל הספק הזה אכן עדיין קיים, הוא מרחף מעל הפטורים האלה, ואז יש שאלה, אם אפשר לבצע את זה באמצעות חיילים.
יזהר יצחקי: אני שוב מציע פתרון פרשני פשוט – לכתוב "עוסק" ולא "עובד".
תומר רוזנר: החוק נוקט במילה הזאת.
יזהר יצחקי: החוק נוקט ב"עוסק באסבסט".
תומר רוזנר: סעיפי הפטור מתייחסים רק לעובדים.
אמנון כהן: אפשר לחיות עם זה?
נטע דרורי: מבחינת ההצעה של לובה, הסעיף בחוק מאפשר לנו לכתוב לגבי עובדים, והוא גם מאפשר לנו להגיד, שלעניין זה, ולעניין זה בלבד, שהחיילים הם עובדים של הצבא בהקשר המסוים הזה, ושוב – מכיוון שהשתכנענו שמדובר בטעמים של ביטחון המדינה, נאלצנו להסכים.
מיכל גולדברג: רק בנקודה הזו, נמצאת אתנו נציגת התמ"ת, ואני רוצה להפנות את תשומת לבה – התקנות שהיא הזכירה, תקנות הבטיחות בעבודה, גיהות תעסוקתית ובריאות הציבור והעובדים באבק מזיק, תשמ"ד-1984, יש לאור כניסת חוק האסבסט לתוקף, יש מקום לתקן את התקנות האלה בהקדם האפשרי המיידי, ולהתאים אותן להוראות חוק האסבסט.
מיכל גולדברג: מתי בכוונת
מיכל גולדברג: כם לעשות זאת, להביא לאישור הוועדה את התקנות המתוקנות?
לובה פושנוי: נוסח התקנות כבר קיים.
לובה פושנוי: זה אמור להיבדק בלשכה המשפטית שלנו, ולצאת להערות ציבור.
לובה פושנוי: התקנות נוסחו.
אמנון כהן: תוך שבועיים ייגמר?
לובה פושנוי: שבועיים זה מספיק.
אמנון כהן: אם שבועיים לא מספיק, תבדקי איפה זה עומד, מה ההערות של המחלקה המשפטית, כי זה אחר כך עובר להערות של אחרים, ותדווחי למנהלת הוועדה, לייעוץ המשפטי של הוועדה, אם אנחנו צריכים להתערב מול השר, כי הנושא הזה מאוד חשוב – זה משלים לחקיקות אחרות.
לובה פושנוי: נשתדל לעשות את זה כמה שיותר מהר.
אמנון כהן: למרות שאנחנו יוצאים לפגרה, אנחנו ממשיכים לעבוד – לא רק הממשלה.
מיכל גולדברג: בעקבות חילופי הדברים עם המשרד הגענו לסיכום – בתקנה 2(1) לא תיתוסף התוספת, אלא תישאר כפי שהוקראה על-ידי נציגת המשרד, עו"ד דרורי, אך בהגדרת "פינוי מוצר אסבסט" - בהגדרה של "עבודה מצומצמת" יתוסף "פינוי והובלה לשם הטמנה", ובהגדרה של "פינוי מוצר אסבסט", אחרי "שלם ותקין" יתוסף "שלא פורק או הוסר במסגרת עבודת אסבסט".
רוני בר-און: לא, זה לא בסדר בהגדרה; כל הרעיון של פינוי מוצר אסבסט זה גם – ואנחנו מכירים את זה, והמשקים החקלאיים, למשל, אדם פירק לפני כמה שנים לוחות, והם עומדים בחצר, ועכשיו הוא מבין את הסכנות, ורוצה לפנות אותם.
רוני בר-און: הוא רוצה לפעול כחוק - אני רוצה לסייע לו בזה.
רוני בר-און: אני לא רוצה להטיל עליו מגבלות של קבלן ומפקח והכול.
רוני בר-און: אם זה עומד בכמות שאותה הגבלנו, אני מעוניינת שהאדם הזה יפנה את זה בצורה הכי פשוטה.
אמנון כהן: אז התיקון הראשון, ב"עבודה מצומצמת", מקובל, והתיקון ב"פינוי מוצר אסבסט" לא מקובל?
מיכל גולדברג: שני התיקונים שלובים זה בזה.
אמנון כהן: משרד הבריאות, נחה דעתכם?
אמנון כהן: אני מזדהה עם המאבק של הרופאים, גם המתמחים.
אמנון כהן: אנחנו עושים פעולות מאחורי הקלעים, יחד עם סגן שר הבריאות, כדי לפתור את הסכסוך הזה.
אמנון כהן: אני חושב שהאנשים שנמצאים בחזית, לתת פתרונות רפואיים לאזרחים, הם צריכים לקבל תגמול ראוי, גם המתמחים, שמשקיעים שעות רבות בנושא הזה.
אמנון כהן: מיכל, איך יהיה כתוב?
מיכל גולדברג: להגדרה של "עבודה מצומצמת" יתוסף "פינוי והובלה לשם הטמנה", ובהגדרה של "פינוי מוצר אסבסט" יתוסף "ושלא פורק או הוסר במסגרת עבודת אסבסט".
אמנון כהן: אני לא מקשה יותר מדי על החקלאי?
נטע דרורי: נסביר שוב: בהגדרה של "עבודה מצומצמת" זה יהיה: "עבודת פירוק והסרה של לוחות אסבסט צמנט (להלן - הלוחות) או צינור אסבסט צמנט (להלן - הצינור), וכן פינויים והובלתם לשם הטמנה, שמתקיימים בה כל אלה", ואז הפירוט; וב"פינוי מוצר אסבסט" – "הוצאה מנכס של מוצר אסבסט שלם ותקין, שמשקלו אינו עולה על 700 קילוגרם, ואשר לא פורק ממבנה ואשר אינו מקובע לקרקע, למבנה או לרכב, והובלתו לשם הטמנתו".
נטע דרורי: כך יהיה ברור שאת הפינוי אפשר לעשות במגבלה של 700 ק"ג ללא המגבלה של שנתיים, רק שזה לא יהיה במסגרת של איזה עבודות פירוק מתמשכות, שכל פעם אני מפרק ומפנה, מפרק ומפנה, אבל אם אני מפרק, אני יכול לפנות.
אמנון כהן: משרד הבריאות, בסדר?
איזבלה קרקיס: אם הוועדה מסכימה, ודאי שמשרד הבריאות מצטרף.
אמנון כהן: קודם כל, אנחנו מחזקים את השר, שהביא את התקנות לוועדה במהירות המרבית, איך שהחוק נכנס לתוקף, התקנות גם נכנסות לתוקף.
אמנון כהן: אני מודה למנהלת הוועדה, שהאירה את תשומת לבי - למרות שיש המון נושאים על שולחן הוועדה, ויש הרבה חקיקות שרצינו לסיימן היום, אבל היא אמרה שזה נושא חשוב, ולכן שמנו אותו על סדר-היום.
אמנון כהן: אני שוב רוצה להודות לייעוץ המשפטי של הוועדה - למרות שצוות של הגנת הסביבה היו בהשתלמות חשובה ללמידה, ועבדו באינטרנט, לגמור את כל אי-ההבנות ביניהם, והגענו למוצר מוגמר.
אמנון כהן: יישר כוח, מיכל ותומר.
אמנון כהן: עם השינוי שסיכמנו, והתחשבנו בעבודת צה"ל, שיעשה את עבודתו נאמנה.
אמנון כהן: לגבי כל שאר הדברים, אנו סומכים עליכם.
אמנון כהן: ביטחון המדינה הוא חוד החנית שלנו, אנחנו צריכים לתת לכם את כל הכלים הנדרשים; אנחנו מאשרים את התקנות למניעת מפגעי אסבסט ואבק מזיק, עם השינויים שהצענו ותוספות שהכנסנו.
אמנון כהן: אם עדיין יהיו ניסוחים – אנחנו מסמיכים את הייעוץ המשפטי של הוועדה והמשרד להגנת הסביבה, המשפטים, אם אתם צריכים להחליף מילה או מינוח, אתם רשאים גם לעשות את זה.
אמנון כהן: אנחנו מאשרים את התקנות לאחר כל השינויים.
אמנון כהן: מי בעד אישור התקנות?
אמנון כהן: הצבעה בעד – פה אחד אושר.
אמנון כהן: פה אחד.
אמנון כהן: יישר כוח למשרד להגנת הסביבה.
אמנון כהן: יש לכם פה שותף – אתם מביאים דברים חשובים לסביבה, לאזרחים, לבריאות, ובזה תמיד נתמוך בכם.
אמנון כהן: אני פותח את הדיון של ועדת הפנים והגנת הסביבה.
אמנון כהן: הנושא הוא יום ירושלים - קידום תהליכי התחדשות עירונית בירושלים.
אמנון כהן: אנחנו מקדמים בברכה את ראש עיריית ירושלים, מר ניר ברקת.
אמנון כהן: אני חושב, אדוני ראש-העיר, שיש לך את הזכות לכהן כראש העיר של בירת העם היהודי.
אמנון כהן: שנים רבות - אלפי שנים - עם ישראל השתוקק להגיע לירושלים.
אמנון כהן: ביום הזה אני רוצה להתחיל בנבואה תנ"כית.
אמנון כהן: בשנת 1267, לאחר מסע ארוך ומסוכן, הגיע הרמבן" לנמל עכו.
אמנון כהן: לאחר שהות קצרה הוא נסע לירושלים.
אמנון כהן: שם נדהם למראה שיממונה, המבנים היו נטושים.
אמנון כהן: היו שם יהודים מעטים כל כך שהוא אפילו לא הצליח למצוא 10 למניין.
אמנון כהן: במכתב לבנו הוא כתב: "ומה אגיד לך בעניין הארץ, כי רבה העזובה וגדול השיממון וכללו של דבר, כל המקודש מחברו חרב יותר מחברו.
אמנון כהן: ירושלים יותר חרבה מן הכל".
אמנון כהן: יחד עם זאת הרמב"ן עדיין גילה תקווה, הוא ציטט פסוקים מויקרא שבהם מתאר הקב"ה את ארץ ישראל בגלות: "והשמתי אני את הארץ ושממו עליה אויבכם היושבים בה... והייתה ארצכם שממה ועריכם יהיו חרבה".
אמנון כהן: הרמב"ן כתב על הפסוק הזה כך: "ושממו עליה אויבכם היא בשורה טובה מבשרת בכל הגלויות שאין ארצנו מקבלת את אויבנו, וגם זו ראיה גדולה והבטחה לנו, כי לא תמצא בכל היישוב ארץ אשר היא טובה ורחבה ואשר הייתה נושבת מעולם והיא חרבה כמוה, כי מאז יצאנו ממנה לא קיבלה אומה ולשון, וכולם משתדלים להושיבה ואין לאל ידם".
אמנון כהן: כולם רצו ליישב אותה ואף אחד לא הצליח.
אמנון כהן: במשך מאות שנות הגלות הארוכות מהארץ לא הצליח אף כובש ליישב אותה בקביעות או להפריח את שממונה.
אמנון כהן: ברחובות ירושלים מצא הרמב"ן את התגשמות ההבטחה האלוהית שהארץ תמתין לשיבת עם ישראל, לכן בכ"ח אייר תשכ"ז-1967 אוחדה ירושלים והוכרזה כיום חג לאומי שהוא יום ירושלים.
אמנון כהן: אדוני ראש העיר, אני בן לעולים ואני עצמי עליתי מאוזבקיסטן.
אמנון כהן: העלייה שלי התחילה בפתיחת שערי הברזל ב-1971,1972.
אמנון כהן: אני עליתי ב-1973 כי היה תהליך של אישורים.
אמנון כהן: אני זוכר את עצמי כילד.
אמנון כהן: כל סעודה כשישבתי עם המשפחה היה נהוג לשתות לפני כל סעודה ולומר: "לחיים לחיים בשמחת ירושלים".
אמנון כהן: אנחנו מדברים על אוזבקיסטן 1970.
אמנון כהן: איפה הייתה אז ירושלים ואיפה אוזבקיסטן?
אמנון כהן: לא היה אינטרנט, לא היה דואר, הכל היה סגור ומסוגר.
אמנון כהן: זאת הייתה רפובליקה כזאת שכולם היו כקבוצה אחת ואין יוצא ואין בא.
אמנון כהן: כל השערים היו נעולים.
אמנון כהן: הכמיהה הייתה כל כך גבוהה עד כדי כך שהסבא סיפר לנו שאנחנו יהודים - למרות שהיינו במדינה מוסלמית - ושאנחנו צריכים לשמור על כשרות.
אמנון כהן: הוא החדיר בנו את אהבת ירושלים.
אמנון כהן: הראיה היא שכשבאנו לארץ ישראל אמרו לכל אחד לאן ללכת.
אמנון כהן: אבא שלי אמר רק לירושלים.
אמנון כהן: אמרו לנו שאין מקומות בירושלים.
אמנון כהן: אמרו לנו שבעד 3,4 חודשים יהיה מקום בנווה יעקב.
אמנון כהן: אמרנו שנחכה 3,4 חודשים.
אמנון כהן: הלכנו לסבא שבא לפנינו.
אמנון כהן: היינו 12 משפחות ב-3 חדרים ברוממה בירושלים.
אמנון כהן: זאת מסירות הנפש שהחדירו בנו.
אמנון כהן: זאת זכות להיות ראש עיר בירושלים.
אמנון כהן: זה לא דבר פעוט.
אמנון כהן: אנחנו כקהילה בוכרית עלינו ב-1870.
אמנון כהן: ב-1887 נבנו שכונות הבוכרים, רחובות הבוכרים.
אמנון כהן: הייתה שכונה לתפארת מוקפת ב-5 כפרים ערביים.
אמנון כהן: הסטנדרט היה כל כך גבוה כי הביאו אדריכל מלונדון שייעצב, יבנה את הדברים האלה ברמה הכי גבוהה לתפארת עם ישראל, מדינת ישראל וירושלים.
אמנון כהן: כמובן שנבנו שם גם בתי תמחוי, ישיבות, בתי אבות.
אמנון כהן: החזיקו שם את כל הספרדים, לא רק את הקהילה הבוכרית.
אמנון כהן: הם היו עשירים מאוד.
אמנון כהן: מספרים עליהם שהם הגיעו ברגל עם 40 גמלים ועם זהב וכסף ובנו את ירושלים.
אמנון כהן: יש משמעות רבה מבחינתי אני, כאמנון כהן, כיושב ראש ועדה.
אמנון כהן: יש התרגשות רבה מירושלים עיר הקודש, מאוחדת בלתי ניתנת לחלוקה לדורי דורות.
אמנון כהן: זאת ההבטחה של הקב"ה לעם ישראל.
אמנון כהן: אדוני ראש העיר.
אמנון כהן: אנחנו רואים יד ביד את הפיתוח ואת השגשוג של העיר ירושלים.
אמנון כהן: אנחנו היינו רוצים לשמוע על חידוש האזורים העירוניים, על משיכת צעירים למרכז העיר.
אמנון כהן: זה מה שאנחנו חושבים לעשות בכל עיר ועיר, כמובן בעיר הבירה, ירושלים.
אמנון כהן: היינו רוצים לשמוע על שיפור פיזי של בניינים, שיפור של תכנים, שיפוץ רחובות, פיתוח תחבורה ציבורית, פיתוח גורמי משיכה לצעירים, דיור, תרבות וכו'.
אמנון כהן: כשעשיתי סיור בחוץ התפעמתי מהפרויקטים הרבים שאתה, אדוני ראש-העיר, מוביל לתפארת העם והמדינה.
אמנון כהן: אנחנו רוצים לראות איך כבודו מטפל באזורים מסחריים עירוניים שימשיכו לפעול ויתנו מענה לאוכלוסייה.
אמנון כהן: אתמול היה פה דיון מהיר בנושא של הריבונות מחוץ לגדר ההפרדה.
אמנון כהן: דיברו כאן על הזנחה קשה ביותר ועל רשויות אכיפה שלא נותנות לכם את הכוח או את היכולת לתת ביטחון לאזרחים.
אמנון כהן: דיברו על כך שמבחינת תשתיות הם פונים עשרות פעמים ולא מקבלים מענים, כשבסופו של דבר הרשות הפלסטינית נכנסת וסוללת את הכבישים.
אמנון כהן: דיברו על הביטחון האישי, על כך שהמשטרה לא נכנסת לשם ומחכים 3,4 שעות.
אמנון כהן: סיפרו כאן שלא מגיעים על כל קריאה.
אמנון כהן: ברשות הפלסטינית המשטרה שלהם מגיעה תוך 5 דקות.
אמנון כהן: אנחנו צריכים לדעת כמדינה, כעיר איפה אנחנו עומדים, מה המדיניות שלנו, אולי זה יד מכוונת.
אמנון כהן: אמנם היום הוא יום חג, אבל הייתי רוצה לדעת את הדברים.
אמנון כהן: הבטחתי לאלה שהציעו את ההצעה לסדר שאני אשאל מה התכניות שלך, אדוני ראש העיר, גם באזורים האלה כי מבחינתנו זה ירושלים הבנויה, השלמה והמאחדת.
אמנון כהן: מבחינתנו כל עוד אין החלטה אחרת צריך לתת את הפתרון לאותם אנשים שגרים שם בתשתיות, בחינוך, ברווחה ובכל מה שקשור לדברים האלה.
אמנון כהן: אדוני ראש העיר, הבמה שלך.
ניר ברקת: תודה רבה על העלאת ירושלים על סדר יומה של הוועדה.
ניר ברקת: כבוד היושב-ראש, חברי כנסת, ממלא מקומי, חברי מועצת העיר.
ניר ברקת: יש כאן לא מעט אנשים שאיכפת להם.
ניר ברקת: יש כאן עוד סגנית לראש העיר.
ניר ברקת: נמצאים פה הרבה מהאנשים שאיכפת להם מהעיר ירושלים.
ניר ברקת: אני רוצה קודם כל לתת קצת פרספקטיבה לדיון.
ניר ברקת: סבא של אבא שלי עלה מרוסיה.
ניר ברקת: הוא קבור בהר הזיתים.
ניר ברקת: גם סבו וסב סבו.
ניר ברקת: אם היינו פעם שואלים אותם אם הם יכלו לדמיין את ירושלים בתשע"א, אין שום סיכוי בעולם שהם היו מפנטזים על מצבה של ירושלים במצבה של היום.
ניר ברקת: בואו נחשוב על זה רגע בפרספקטיבה.
ניר ברקת: 44 שנה העיר מאוחדת, ריבונית, מתפתחת.
ניר ברקת: יש לנו הרבה מאוד אתגרים.
ניר ברקת: מי שהיה מסתכל על המצב נכון להיום היה צריך לצבוט את עצמו בשביל לנסות להבין את מצבה של ירושלים.
ניר ברקת: שלשום הייתה ישיבת ממשלה שבה ממשלת ישראל נתנה רוח גבית חזקה לחזון העירוני, להתפתחות העירונית ולמימוש הפוטנציאל של העיר ירושלים.
ניר ברקת: כשאנחנו מדברים על התחדשות עירונית חשוב לנו מאוד לזכור שאנחנו צריכים חזון, אנחנו צריכים יעד אליו לשאוף וממנו לגזור איך אנחנו מנהלים ומתכננים בצורה יעילה וטובה יותר את העיר ירושלים.
ניר ברקת: נכון להיום ירושלים לא מממשת את הפוטנציאל שלה.
ניר ברקת: לתפישתי, ירושלים חייבת לחזור להיות מוקד עלייה לרגל, מרכז תרבותי, רוחני, דתי שבו למעלה מ-3 וחצי מיליארד אנשים בעולם רוצים לבקר.
ניר ברקת: ירושלים משרתת את תושביה - היום כ-800 אלף.
ניר ברקת: בעוד 20 שנה נהיה מיליון נפש.
ניר ברקת: יש את המטרופולין סביב ירושלים, שהיום הוא כבר למעלה ממיליון נפש.
ניר ברקת: לירושלים יש תפקיד כבירת מדינת ישראל, העם היהודי.
ניר ברקת: היא צריכה לשרת את מוסדות השילטון ואת מוסדות העם היהודי, אבל מעבר לכך ירושלים פתוחה עם חופש דת.
ניר ברקת: אנחנו מאוד מאוד מקפידים על חופש הדת בירושלים כמרכז עולמי למיליארדי אנשים.
ניר ברקת: כאשר אנחנו מדברים על התחדשות אנחנו צריכים לראות איך אנחנו משנים את היחסים שהיום הם מעוותים, כמו למשל בין מסחר למגורים.
ניר ברקת: יש לנו יחס רע מאוד של היקפי מסחר למגורים.
ניר ברקת: ירושלים הפכה ברבות השנים לקונטיינר למגורים.
ניר ברקת: אנחנו חייבים לשנות את היחס, לייצר מאסה קריטית של מקומות שבהם נוכל לבצע תעסוקה, תעשייה, מסחר , מלונאות.
ניר ברקת: אנחנו צריכים לשנות את כמות המלונאות בעיר ירושלים, את כמות כיתות הלימוד, את מבני הציבור.
ניר ברקת: היום בירושלים יש פערים גדולים מאוד בין היקפי האוכלוסייה ליכולת שלנו לשרת אותה בכיתות לימוד, בבתי כנסת, במתנ"סים, , במוסדות תרבות, בשטחים ירוקים יעילים.
ניר ברקת: כשאנחנו מדברים על התחדשות עירונית צריך לראות איך אנחנו משנים את התכנון על מנת לשדרג את הקיים לצד תוספות והרחבות בנייה.
ניר ברקת: אני בכוונה מתחיל עם לשדרג את הקיים, כי זאת המשמעות של התחדשות עירונית.
ניר ברקת: לא מדובר רק בהוספת שכונות, אלא מדובר על לקחת את המערכת הקיימת ולבחון כיצד בצורה חכמה נותנים מענה חכם יותר כנגזרת של החזון העירוני של להפוך את ירושלים אטרקטיבית יותר לצעירים, למשקיעים ולתיירים.
ניר ברקת: אנחנו מסתכלים כרגע על תכנון עירוני ב-3 מגזרים עיקריים של העיר ירושלים.
ניר ברקת: אני רוצה להתחיל במזרח העיר.
ניר ברקת: במזרח העיר, שהיא יותר אטרקטיבית לתושבים הערבים מאשר השטחים, מגיע שנשדרג בצורה משמעותית את איכות חייהם של התושבים.
ניר ברקת: אנחנו, עקב לצד אגודל, עושים תכנון מחודש של שכונה אחרי שכונה.
ניר ברקת: סיימנו את התכנון המחודש של סילוואן ושל גן המלך.
ניר ברקת: להפתעת רבים סילוואן עברה ללא התנגדות בוועדה המקומית.
ניר ברקת: אנחנו עכשיו מכינים אותה לתנאי סף לוועדה המחוזית.
ניר ברקת: מדובר על ניהול ותכנון של מבני ציבור, של מתנ"ס, של כבישים, של שטחים ירוקים, של כיתות לימוד נוספות, לצד יצירת אלף יחידות דיור עתודה בשכונת סילוואן.
ניר ברקת: אנחנו עובדים עכשיו בשיתוף פעולה עם תושבים ערבים בסדר גודל של כ-7 שכונות במזרחה של העיר על-מנת לתכנן שכונה אחר שכונה ולהדביק את הפערים הבלתי סבירים.
ניר ברקת: יש לנו היום סדר גודל של 30 אלף מבנים בלתי חוקיים, או לחליפין לא רשומים בdata base של העירייה.
ניר ברקת: הדבר הזה מקרין על איכות חיים נמוכה.
ניר ברקת: זאת הזדמנות מצוינת כשמתכננים מחדש להניע ולשדרג התחדשות עירונית בשכונה.
ניר ברקת: במגזר החרדי יש פערים גדולים מאוד במבני ציבור.
ניר ברקת: אתה נכנס לשכונות שלצערי תכננו מגורים, מגורים, מגורים.
ניר ברקת: קונטיינר למגורים.
ניר ברקת: אולי בטווח קצר הדבר הזה סייע ליותר תושבים מהמגזר החרדי לגור בשכונות, אבל אנחנו עכשיו צריכים לחזור אחורה, לייצר עתודות בנייה, לייצר יש מאין כיתות לימוד.
ניר ברקת: זה אחד האתגרים הגדולים ביותר שיש לנו בשכונות במגזר החרדי.
ניר ברקת: יש פער אדיר בין היקפי בנייה למגורים לחוסר גדול מאוד במבנים ציבוריים.
ניר ברקת: יש בעיה אמיתית עם האינטרס של המדינה.
ניר ברקת: אנחנו מוצאים שלעיתים מינהל מקרקעי ישראל שאמון על השטחים הציבוריים או על השטחים של המדינה רוצה למקסם רווחים.
ניר ברקת: למקסם רווחים זה לבנות למגורים.
ניר ברקת: מזה המדינה מרוויחה את הקופה הכי גדולה.
ניר ברקת: על האתגר לקחת שטחים לצרכי ציבור המדינה "מפסידה" פעמיים כסף.
ניר ברקת: פעם ראשונה לא רק שהיא לא מקבלת כסף מהבנייה, היא גם צריכה לשים כסף בשביל לתכנן מבני ציבור.
ניר ברקת: יש לנו כאן אינטרס שאנחנו צריכים יחד איתכם, יחד עם הממשלה לחשוב איך משנים את היעדים למינהל מקרקעי ישראל, או לטובת העניין, את יעדי המדינה, לסנכרן אותם עם הפערים הגדולים שיש לנו גם בשכונות החרדיות וגם לחליפין בשכונות במגזר הכללי.
ניר ברקת: מכאן אני קופץ למגזר הכללי שמחייב לצד הציפוף גם ראיה המערכתית של יצירת עוגנים ושדרוג איכות החיים של המגזר הכללי יחסית לערים אחרות.
ניר ברקת: יש לנו אתגרים אדירים של ייעול הקרקע, של תוספות יחידות דיור שבהחלט אפשר לצופף במגזר הכללי ובמגזר הערבי והחרדי.
ניר ברקת: הציפוף הזה מייצר הגדלת כדאיות כלכלית, כי חנות המכולת מוכרת ליותר אנשים, גני הילדים מתמלאים יותר.
ניר ברקת: ללא ספק התחדשות עירונית מחייבת אותנו להסתכל בראייה מערכתית על השכונות ולראות איך אנחנו הופכים את השכונות לאטרקטיביות יותר למגורים.
ניר ברקת: לא מדובר רק על בינו פיזי, מדובר גם על תהליכים חברתיים, על קהילות צעירים שנכנסות לשכונות.
ניר ברקת: לקחת את הצעירים שבעבר היו הבעיה של העיר ולהפוך אותם לחלק מהפתרון, לאתגר אותם לקחת אחריות.
ניר ברקת: יש לנו פרויקט - אנחנו הכרזנו עליו עכשיו - של עושים שכונה.
ניר ברקת: יש לנו היום למעלה מ-15 גרעינים.
ניר ברקת: מוכרים להם קהילות של תושבים - ממלכתי, ממלכתי דתי.
ניר ברקת: הם נכנסים לשכונות כמו קריית יובל, קטמון, ארמון הנציב, מוסררה ואחרות, במטרה לסייע ולשדרג את השכונה כתושבים, לא כסטודנטים.
ניר ברקת: הם מגיעים בסוף לימודיהם.
ניר ברקת: הם מגיעים לשכונה על מנת להחיות אותה בפן החברתי.
ניר ברקת: חשוב, לתפישתנו, להסתכל בראייה מערכתית ולהקשיב למה שאומרים הצעירים על מנת שנוכל לשרת אותם, להצליח להחיות שכונות, לחדש שכונות.
ניר ברקת: אין ספק שכאשר מגיעה קבוצה חדשה של צעירים לשכונה ומייצרת דינאמיקה חיובית, כאשר אנחנו קשובים להם לצרכי גני הילדים שלהם, גני המשחקים שהם מבקשים או תוספת של היצע דירות, אנחנו משיגים הישגים.
ניר ברקת: יש לנו, לשמחתי הרבה, הצלחות מאוד יפות שמוכיחות את תפישת העולם של התחדשות עירונית בראייה מערכתית.
ניר ברקת: יש לנו אתגרים מאוד גדולים בנושא של דיור בר השגה לצעירים.
ניר ברקת: אנחנו עדיין לא הצלחנו לחלוטין לייצר מודלים שממריאים במספרים גדולים.
ניר ברקת: יש כל מיני מודלים של פינוי-בינוי, תמ"א 35 ומודלים אחרים שיושבים עלם המדף, אבל בפועל, בשטח אנחנו לא רואים תוצאות.
ניר ברקת: האתגר הוא לייצר דינאמיקה לא רק של רעיונות שעוברים בחקיקה בכנסת או שעוברים איזה מיזם ברמה העירונית, אלא להיות קשובים היטב לקבלנים ולצעירים ולראות שאנחנו מצליחים לייצר דינאמיקה שמביאה פתרון במספרים גדולים.
ניר ברקת: ניתן לכם כמה דוגמאות למה שהגענו ומקובל על הקבלנים, מקובל על הצעירים, מקובל על העירייה.
אמנון כהן: על מי לא מקובל?
ניר ברקת: על המערכת המשפטית, על המערכת החקיקתית במשרד הפנים, ברשויות השונות.
ניר ברקת: עדיין אנחנו תקועים בכל מיני בירוקרטיות למיניהן על מודלים שאנחנו יודעים שיכולים להמריא ולהצליח.
ניר ברקת: דיור בר השגה עבר במקומית ולא עבר במחוזית.
ניר ברקת: כולם רוצים, אבל זה עדיין תקוע בכל מיני בירוקרטיות.
ניר ברקת: כולנו באותו צד.
ניר ברקת: אין פה צד אחד וצד שני.
ניר ברקת: כולנו נחושים לקדם תכנון במזרחה של העיר, במקומות ובשכונות שיש פערים גדולים, לקדם ולהניע תהליכים של יצירת יש מאין במקומות מאוד צפופים בשכונות החרדיות, ולהתעקש שלא להסב שטחים חומים, שטחים כתומים או שטחים ירוקים למגורים.
ניר ברקת: ההיפך הוא, אנחנו צריכים להתעקש על כל מטר של שטח ציבורי, לייצר עוד שטחים ציבוריים מעל ומעבר, למרות שלעירייה ולמדינה זה עולה כסף.
ניר ברקת: אין לנו חלופה אחרת.
ניר ברקת: לצד זה להסתכל בראייה מערכתית, כי היום העוזבים במגזר הממלכתי והממלכתי-דתי עוזבים בגלל שירושלים לא מספיק תחרותית מול ערים אחרות.
ניר ברקת: במגזר הערבי היא אומנם יותר תחרותית מאשר חלופות אחרות, אבל גם שם אנחנו רוצים להסדיר בצורה מערכתית ולחדש את השכונות.
ניר ברקת: זה יום של אתגרים.
ניר ברקת: לי היה חשוב להגיע לכאן, לשבת איתכם ולספר לכם טיפה על החזון העירוני והנגזרות ממנו.
ניר ברקת: אני מאוד אופטימי.
ניר ברקת: השנה הזאת יצרנו קפיצת מדרגה, בוודאי בתחום הכלכלי.
ניר ברקת: ב-2010 יש עלייה של 24% בתפוסה בבתי המלון.
ניר ברקת: יש לנו הקיץ הזה פי 3 יותר אירועי תרבות מאשר בקיץ 2008 ולפני.
ניר ברקת: שברנו את כל השיאים מבחינת ההאצה של תהליכים בשנת 2010.
ניר ברקת: נוצר תיאבון.
ניר ברקת: משהו טוב קורה בעיר מבחינת האווירה.
ניר ברקת: מרגישים את זה כלל התושבים.
ניר ברקת: אנחנו צריכים לנצל את האווירה הזאת להשיג הישגים.
ניר ברקת: אני מזמין אתכם לראות את המאסה של הפרויקטים בתהליכים.
ניר ברקת: הם רובם ככולם פרויקטים ציבוריים, בעלי אימפקט כל אחד בנפרד וכולם ביחד על איכות החיים של כלל תושבי העיר ירושלים.
ניר ברקת: אנחנו השבוע נסיים בתחום החינוך, שהוא הכי קרוב לליבי.
ניר ברקת: זאת הפעם השלישית שאנחנו עושים שבוע חינוך בשבוע ירושלים.
ניר ברקת: הייתם צריכים להגיע למוזיאון ישראל בירושלים ולראות את המגזר החרדי, את המגזר הערבי ואת המגזר הכללי מגיעים, מקבלים פרסים ביחד , מבינים את שותפות הגורל בעיר ירושלים, מבינים עד כמה חשוב להסתכל ולחנך את דור העתיד.
ניר ברקת: כבר למעלה מ-10 שנים שכלל המגזרים בירושלים בבתי הספר במגמת עלייה.
ניר ברקת: בקדנציה הקודמת, לצערנו, הזרם הממלכתי הצטמק 12%, הממלכתי דתי הצטמק 7%, החרדי והערבי צמחו.
ניר ברקת: השנה, אחרי שנתיים של אי קיטון בממלכתי, יש גידול בממלכתי, יש גידול בממלכתי דתי לצד גידול במגזר החרדי ובמגזר הערבי.
ניר ברקת: אני חושב שזאת בשורה שאומרת שבירושלים, שלא חולקה לשבטים ולא חולקה, יש מקום לכולם.
ניר ברקת: יש מקום לכלל המגזרים בירושלים.
ניר ברקת: הבשורה של גידול בממלכתי ובממלכתי דתי לצד הגידולים הנוספים מראה איזו שהיא מגמה שאני מאמין שבסופו של דבר משרתת את כלל הציבור בירושלים.
ניר ברקת: אני רוצה לברך את כולנו ביום חגה של ירושלים, שיהיה לנו חג שמח והמשך דיון פורה.
אריה ביבי: אדוני היושב, חבריי חברי הכנסת, ראש העיר, מועצת העיר.
אריה ביבי: אני, כמו האחרים, גרתי בירושלים בשתי פעימות.
אריה ביבי: פעימה אחת כשהייתי קצין צעיר ב-1968 בצנחנים.
אריה ביבי: הפעימה השנייה הייתה שהייתי מפקד ירושלים.
אריה ביבי: גרתי בירושלים 8 שנים.
אריה ביבי: יש לי את היקר מכל בירושלים, את הבן שלי עם הנכדים.
אריה ביבי: אני רוצה לספר לכם אנקדוטה אחת.
אריה ביבי: הייתי בביקור בסין יחד עם חבר כנסת דוד רותם.
אריה ביבי: ישבנו והייתי צריך לתת הרצאה על המשטרה, שאני מומחה, ועל משמר הגבול.
אריה ביבי: כשהייתי בדרך לבמה אמרתי שאני אעשה משהו אחר.
אריה ביבי: בדרך כלל את ההרצאות שלי אני לא כותב אלא עולה אולי עם נייר קטן ומגלגל שעה.
אריה ביבי: כשאני עולה לבמה אני מחליט לתת לסינים הרגשה של מה זה יום בחיי מפקד בירושלים.
אריה ביבי: תאמינו לי, אני הייתי מפקד בירושלים בתקופה של האינתיפאדה הראשונה.
אריה ביבי: היה לי קל מאוד למלא שעה.
אריה ביבי: שעה הבאתי אותם, את הסינים הנחמדים - ישבו איזה 400 איש בעולם - דרך 3 הרגלים והעלייה לירושלים.
אריה ביבי: הבאתי אותם דרך כנסיית הקבר, דרך כיפת הסלע והר הבית, כמובן דרך קבר דוד וכל המקומות הקדושים לכל הדתות.
אריה ביבי: אני חושב שלהיות ראש עיר בירושלים זאת זכות גדולה.
אריה ביבי: אני מברך את המועצה ואותך על הזכות הזאת.
אריה ביבי: אני חושב שאתם עושים עבודה נפלאה.