GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עו"ד מיכל פינצ'וק: באופן כללי, ההליך מקובל ונהוג, הבעיה היחידה היא לגבי משך הזמן.
עו"ד מיכל פינצ'וק: לא ברור לנו למה צריכות לעבור 24 שעות עד שאותו אדם מועבר למעשה לממונה לביקורת הגבולות.
עו"ד מיכל פינצ'וק: במקרה הזה האנלוגיה היא לעיכוב.
עו"ד מני מזוז: האנלוגיה היא ל-24 שעות עד שמביאים לשופט בהליך פלילי.
עו"ד מני מזוז: ה-24 שעות זה מקסימום.
עו"ד מיכל פינצ'וק: ממתי הממונה על ביקורת הגבולות הוא אנלוגי לשופט?
עו"ד מיכל פינצ'וק: אני חשבתי שבית הדין הוא אנלוגי לשופט.
עו"ד מני מזוז: במעצר רגיל בעל הסמכות לעצור זה בית המשפט.
עו"ד מני מזוז: לפי החוק כאן, בעל הסמכות לעצור זה שר הפנים וממונה ביקורת גבולות ששר הסמיך אותם.
עו"ד מני מזוז: אנחנו מדברים כאן על סמכות של שוטר שקיבל הסמכה לתקופה של 24 שעות.
עו"ד מני מזוז: ה-24 שעות זה תקופה מקסימלית.
עו"ד מני מזוז: האילוץ של 24 שעות יכול לנבוע לפעמים משבת באמצע או ממצב שהוא לא נקי.
עו"ד מני מזוז: זה לא באמת אדם שנכנס בלי אשרה ומייד בשעה שעתיים עושים בירור טלפוני עם הגברת כרמון במשרד הפנים ומקבלים תשובה תוך שעה או שעתיים, אלא האיש בא קודם כחוקי והוא עבד במקום מסוים כחוקי, אבל אחרי איזשהו זמן הוא עזב באופן בלתי חוקי.
עו"ד מני מזוז: אלו דברים שצריך לבדוק אותם.
עו"ד מני מזוז: זה מתחיל במשרד הפנים, אחר כך במשרד העבודה ואחר כך עם המעסיק ועם חברת כוח האדם שהביאה אותו.
עו"ד מני מזוז: אלה דברים שלוקחים זמן.
עו"ד מני מזוז: אנחנו בכל מקרה קצבנו 24 שעות גג לבצע את כל הבירורים האלה.
עו"ד מני מזוז: אנחנו יוצאים מהנחה שברוב המקרים זה יושלם בהרבה פחות זמן.
עו"ד מני מזוז: ההנחה שלנו שב -%80-70% מהמקרים זה עניין של שעות ספורות.
עו"ד מני מזוז: אבל יש מקרים שזה ייקח יותר זמן לכן קבענו 24 שעות.
משה גפני: מה קורה עם מישהו נתפס בנמל התעופה כאשר הוא מגיע לארץ?
עו"ד מני מזוז: בעניין נמל התעופה אין שום בעיה.
עו"ד מני מזוז: יש סעיף מיוחד, שאנחנו לא עוסקים, שקיים כבר בחוק, נדמה לי סעיף 10- הרחקה.
עו"ד מני מזוז: "מי שבא לישראל ונמצא שאינו רשאי להיכנס אליה, רשאי שר הפנים להרחיקו מישראל".
עו"ד מני מזוז: זאת אומרת, בשעה שהוא מגיע לביקורת הגבולות לבדיקה לאחר הירידה מהמטוס, ומוצאים שהוא לא רשאי להיות פה.
עו"ד מני מזוז: מביאים אותו לאולם בו מחזיקים עד לטיסה הבאה ואז הוא עולה למטוס.
עו"ד מני מזוז: אנחנו בכלל לא נכנסים לחוק שלנו.
עו"ד מיכל פינצ'וק: האנלוגיה היא מוטעית.
עו"ד מיכל פינצ'וק: אני עושה פה אנלוגיה לעיכוב.
עו"ד מיכל פינצ'וק: שוטר רשאי לעכב אדם ולהחזיק אותו לכל היותר שש שעות עד שהוא מעביר אותו לקצין בתחנה.
עו"ד מיכל פינצ'וק: אותו קצין אמור לקבוע אם יש עילת מעצר.
עו"ד מיכל פינצ'וק: מבחינתי, אותו קצין הוא האנלוגי לשוטר שמופיע פה בסעיף (ב).
עו"ד מני מזוז: יש שני שוטרים כאן.
עו"ד מני מזוז: יש בסעיף(א) שוטר או פקח שהוא האנלוגיה למעכב בדוגמא שלך.
עו"ד מני מזוז: בסעיף (ב) יש שוטר שיש לו הסמכה מיוחדת מהמפכ"ל לנושא הזה.
עו"ד מני מזוז: זה אומר שתחום המומחיות והעיסוק שלו הוא עובדים זרים.
עו"ד מני מזוז: הוא המקביל לקצין שמוסמך לתת מעצר של 24 שעות.
עו"ד מני מזוז: השוטר הרגיל זה כל שוטר שמסתובב ורואה מישהו זר.
עו"ד מני מזוז: נניח ויש תקרה בבר כלשהו ומזמינים שוטר.
עו"ד מני מזוז: הוא רואה שם מישהו שלא נראה כל כך מזרח תיכוני.
עו"ד מני מזוז: הוא מבקש לראות דרכון ואשרה.
עו"ד מני מזוז: כאשר הוא רואה שאין אשרה, הוא לוקח אותו לתחנה.
עו"ד מני מזוז: הוא לא מתעסק בעובדים זרים.
עו"ד מני מזוז: בתחנה צריך להיות אותו אחד שאמור לבדוק את המעמד שלו והוא עושה לו את השימוע ואת הבדיקות.
עו"ד מני מזוז: צריך שתוך 24 שעות, לכל היותר, יושלמו כל הבדיקות מול כל הגורמים לגבי קביעת מעמדו.
עו"ד מני מזוז: אם הוא נתן הסבר משכנע, יחזור כלעומת שבא לביתו.
עו"ד מני מזוז: אם מסתבר שהוא שוהה שלא כדין, אז משרד הפנים בתוך אותם 24 שעות צריך להחליט אם הוא מוציא לו צו גירוש או לא.
שלמה מורד: נניח ושוטר חשד במישהו בשהייה לא חוקית בצוהרי יום ששי, ואז פשוט אי אפשר לבדוק את העניין הזה.
עו"ד מני מזוז: אנחנו מודעים לבעיה, ודווקא מתוך גישה שרצינו לצמצם את התקופה הזו, אנחנו אמרנו שאנחנו לוקחים את הסיכון שבמקרים שזה יהיה באחת בצהרים, יצרכו לעשות מאמץ עליון להשלים את הבדיקה לפני כניסת השבת.
עו"ד מני מזוז: אם לא, אז משלמים מחיר מסוים כדי שלא כל ה-100% של האנשים במעמד הזה, נאריך להם את התקופה נניח ל- 48 שעות.
עו"ד מני מזוז: זה חלק מהאיזונים שמדובר עליהם כל הזמן בין מצד אחד זכויות אדם, לבין הצרכים של המערכת.
עו"ד מני מזוז: אנחנו באמת הכנסנו את עצמנו בסד די גדול כאן מבחינת לוח הזמנים.
משה גפני: אנחנו נשלב בזמן הזה.
משה גפני: כולם רוצים להשלים את החוק.
משה גפני: את הנושאים העקרוניים אנחנו כבר ליבנו ואנחנו יודעים על מה אנחנו מדברים.
משה גפני: אם אפשר, אני מבקש לתמצת את ההערות לגופם של הסעיפים.
משה גפני: אני רוצה שנגיע ברוב הדברים להסכמה.
משה גפני: זאת אומרת, שתהיה הסכמה גם מצד הממשלה וגם מצד הגופים שמייצגים את האינטרס של כבוד האדם בעניין הזה.
משה גפני: אני חושב שבלי חוק אנחנו במצב יותר קשה.
משה גפני: אנחנו ראינו את התופעות בשטח.
משה גפני: אני מקווה שאנחנו נשלים את החוק מהר.
משה גפני: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הפנים ואיכות הסביבה.
משה גפני: על סדר היום הצעתו של חבר-הכנסת איתן כבל לדיון מהיר בנושא שינוי יעודה של כיכר רבין.
משה גפני: שינוי שנעשה בתקנון בחודשים האחרונים מאפשר לחבר הכנסת, אם יושב-ראש הכנסת מאשר לו, לקיים דיון מהיר בנושא שחבר הכנסת מוצא לנכון שהדיון הוא דחוף ולא לחכות בתור לדיונים שמתקיימים בוועדה, ואנחנו נמצאים בהליך הזה של דיון מהיר.
משה גפני: אני שמח שזה קיבל את הדחיפות הזאת.
משה גפני: אני גם יעצתי לידידי איתן כבל ללכת בהליך הזה, ואני מקווה שהדיון הזה אכן ימצא פתרון לבעיה שאיתן העלה.
משה גפני: חבר-הכנסת איתן כבל, אני מבקש ממך להציג את הנושא.
איתן כבל: בוקר טוב לכם, חברי הכנסת וכל המכובדים.
איתן כבל: מצאתי לנכון להעלות את הנושא לדיון דחוף בוועדת הפנים של הכנסת כיוון שהגיעו אלי פניות גם של תושבים וגם של אנשי ציבור מתל-אביב על תכנית של עיריית תל-אביב ההולכת ומתגבשת, כך זה הוצג, לשינוי הייעוד של כיכר רבין והפיכתה למרכז מסחרי מסוג כלשהו.
איתן כבל: מבדיקות שגם אני ערכתי אמרתי למהנדס העיר, בפגישה שהיתה לי אתו לא מזמן, כמי שעבד הרבה שנים במערכת הציבורית סיגלתי לעצמי להיות מאוד מאוד זהיר כשאני מקבל תשובות מרשויות של המדינה.
איתן כבל: גם כשאומרים לי: כבר אושר התקציב, התכנית היא כזאת והכל בסדר, אני עדיין חושש והולך לחפש מה לא בסדר.
איתן כבל: אפשר לומר שזו גישה לא נכונה, אבל המציאות מחייבת אותי להתנהג באופן הזה.
איתן כבל: הדיון הוא גם דחוף מבחינתי כיוון שאני מכיר הליכי תכנון והליכי קבלת החלטות, ובשלב מסויים יש קושי רב להחזיר את הגלגל אחורה.
איתן כבל: אני מאוד מאוד מקווה שבסוף הדיון הזה, הדבר המרכזי שיצא ממנו הוא שאין תכנית כזאת, ואולי אף לא היתה תכנית כזאת ואין בכוונתה של עיריית תל-אביב לשנות את פני הכיכר.
איתן כבל: כיכר רבין, לפי תפיסתי, היא כיכר שמזמן הופקעה מידי עיריית תל-אביב למרות שבטאבו חלקה הגדול לא שייך למינהל מקרקעי ישראל אלא לעיריית תל-אביב.
איתן כבל: הכיכר הזאת היא היום סמל.
איתן כבל: סמל, לצערנו, בראש ובראשונה בגלל ששם נרצח ראש ממשלה במדינת ישראל.
איתן כבל: אבל מעבר לעניין הזה, המקום הזה הפך להיות מקום התכנסות, לצערנו בימי אבל וכן ירבו שמחות במדינת ישראל.
איתן כבל: אני לא חושב שעיר גדולה כמו תל-אביב, שהיא בעצם, כפי שאוהבים להגדיר אותה, עיר ללא הפסקה, שהיא אולי העיר היחידה במדינת ישראל שהיא של כולם למרות שהיא אמורה להיות העיר רק של תושביה, במצב הזה לא יתכן שתהיה עיר כל כך גדולה כמו תל-אביב, שלא יהיה בה מקום פתוח להתכנסות מכל סוג שהוא.
איתן כבל: המקום לא שייך לא לימין ולא לשמאל, הוא מקום של כולם.
איתן כבל: כשישנם אירועים מגיעים לשם מדן ועד אילת.
איתן כבל: כאשר עשיתי בדיקות באופן שמצאתי לנכון, וכשהתחלתי לקבל תשובות: כן, היתה תכנית לבית קפה אבל היא לא תהיה, ואני מדבר על, כפי שאנחנו אוהבים להגיד: דרגים בכירים בעירייה, אז אני שואל: יש או אין תכנית כזאת?
איתן כבל: תהיה או לא תהיה תכנית כזאת?
איתן כבל: אני עושה עוד מספר בירורים ואני לא מצליח לקבל תשובות.
איתן כבל: הרי החכמה הקטנה היא לפנות למהנדס העיר.
איתן כבל: מי כמוך, כאיש שיודע להפעיל מערכות, יודע שכדי לדעת את האמת אתה צריך לפנות לאותם אנשים שעוסקים ביום יום בעניין הזה.
איתן כבל: אני מצרף לזה את חוסר היכולת שלי לקבל מהמערכות את הדברים כ"ראה וקדש".
איתן כבל: הייתי רוצה לראות, אדוני היושב-ראש, שעיריית תל-אביב תבוא ותניח כאן את התכנית של הכיכר, מה הוחלט בוועדה המקומית, מה היא מתכוונת להעביר לוועדה המחוזית או כבר העבירה תכנית לאישור הוועדה המחוזית.
איתן כבל: הייתי רוצה לדעת האם היתה תכנית לשינוי פני הכיכר?
איתן כבל: אני אומר לכם, אני איתן כבל, בכל מקרה מתכוון להגיש הצעת חוק שתקבע את הכיכר הזאת ככיכר לאומית עם כל מה שמשתמע מכך.
איתן כבל: אינני יודע, אולי בקדנציה הזאת הדברים יהיו בסדר, אבל החיים נמשכים ויבואו ראשי עיר אחרים עם מחשבות אחרות.
איתן כבל: אדוני היושב-ראש, בשלב הזה אני מסיים את דבריי על מנת שנוכל לשמוע את האנשים שהוזמנו לדיון.
משה גפני: אני מודה לך, חבר-הכנסת איתן כבל.
משה גפני: אני במקום אנשי עיריית תל-אביב הייתי מרגיש מאוד לא נוח עכשיו.
משה גפני: זאת אומרת, מה הכנסת בכלל רוצה מאתנו?
משה גפני: מה, אנחנו אנשים לא רציניים?
משה גפני: אנחנו מודעים לעניין הזה.
משה גפני: למה מתערבים בעבודה שלנו?
משה גפני: אנחנו מופקדים גם על נושא התכנון וגם על השינויים ואנחנו לוקחים את הנושא מאוד ברצינות.
משה גפני: המצב הוא לא כזה.
משה גפני: יש רבים בארץ הזאת שהכיכר הזאת הפכה בעיניהם לסמל, מבלי להביע עמדה לכאן או לכאן, וחבר-הכנסת איתן כבל אמר נכון, יש בימין ויש בשמאל, והכיכר, מטבע הדברים, כתוצאה מנסיבות רעות הפכה להיות סמל.
משה גפני: גם לפני כן הכיכר היתה מין אתר לאומי.
משה גפני: הפגנת 400 אלף שהיתה שם הפכה להיות מושג שהתברר מהר מאוד שהכיכר בכלל לא יכולה להכיל מספר כזה של אנשים.
משה גפני: לכן, חשוב מאוד שהנושא הזה עולה גם כאן.
משה גפני: יכול להיות שנשמע את ההסברים שלכם ונגיד: בסדר גמור.
משה גפני: יכול להיות שנשמע את ההסברים שלכם ונגיד שזה לא בסדר.
משה גפני: ואז עומדות בפנינו שתי אפשרויות.
משה גפני: האפשרות שהצביע עליה חבר-הכנסת איתן כבל, שינוי חקיקה, ולהפוך את המקום הזה למקום עם סטטוס חוקי שונה, או לנסות להגיע להידברות אתכם שתעשו שינויים בהתאם למה שגם אנחנו מבקשים.
משה גפני: לכן חשוב לנו לדעת מה אתם הולכים לעשות שם.
משה גפני: דני קייזר, מהנדס העיר תל-אביב, בבקשה.
דני קייזר: מכיוון שנאמר כאן שנעשו דברים בעבר ויש החלטות עבר של העירייה, הייתי רוצה להציג את הדברים כפי שהם קורים וכפי שנעשו בעיריית תל-אביב ובוועדה המקומית.
דני קייזר: בנובמבר 1999 אישרה הוועדה המקומית תכנית שהיוזם שלה היה מהנדס העיר באותה תקופה, הוא היה המתכנן והוא הגיש תכנית.
דני קייזר: אני קורא מהחלטת הוועדה.
דני קייזר: "עקרונות התכנית להתיר בהוראות התכנון חניון תת-קרקעי עד ארבע קומות – מדובר על כיכר רבין – עם חניה לכ-2000 מקומות חניה, לשקם את פני הכיכר, להרחיב את גבולות הכיכר סטטוטורית, זכויות בנייה של עד 20 אלף מ"ר לשטחים עיקריים מתחת לקרקע.
דני קייזר: בנוסף לזה שטחי שירות, מדרגות, מבואות מעל הקרקע ששטחם ייקבע במועד אחר".
דני קייזר: הוועדה אימצה את ההחלטה הזאת.
דני קייזר: היא הציעה אפילו שישתתף בתכנון מתכנן נוף וכן הלאה, כי באותו שלב לא היה צוות שלם שאמור לתכנן את זה.
יהודית נאות: אתה יכול להגיד לנו את מספר התכנית?
דני קייזר: 2791 זה מספר התב"ע.
דני קייזר: אני לא יודע אם אז כבר קראו לה בשם הזה.
משה גפני: מי תיכנן את התכנית הזאת?
דני קייזר: מהנדס העיר שהיה אז בתפקיד, ישראל גודוביץ.
יהודית נאות: והיא קיבלה אישור של הוועדה המקומית.
דני קייזר: היא אושרה בוועדה המקומית.
דני קייזר: לא נאמר שם שום דבר על תחרות.
דני קייזר: למיטב ידיעתי, מדיונים שהיו, אפילו היתה התנגדות מאוד חריפה ללכת למהלך של תחרות.
דני קייזר: חודשיים לאחר מכן, ב-5 בינואר 2000, 25 יום לפני שאני נכנסתי לתפקיד, אני נכנסתי לתפקיד ב-1 בפברואר 2000, שוב באו לוועדה המקומית.
דני קייזר: הפעם מבקשים אישור תכנית להקמת ביתן למודל העיר ברחבת בניין העירייה והוספת קומה לבניין העירייה, בסמכות הוועדה המקומית, אפילו ללא צורך בוועדה המחוזית.
דני קייזר: הלכו כאן בהליך של סמכות ועדה מקומית.
דני קייזר: מוצע להרחיב את קומת הלובי של בניין העירייה בתחום רחבת הגישה העילית מכיכר רבין, מה שכולנו קוראים היום המרפסת, על ידי הקמת ביתן אשר יכיל את מודל העיר, וקומה נוספת לבניין הגדול, תוספת קומה 13 לבניין.
דני קייזר: זכויות הבנייה לביתן המוצע, מדובר על 45 על 25 מטר מבנה בשטח של 1,200 מ"ר, והקומה העליונה למעלה 1,500 מ"ר נוספים.
דני קייזר: בסך הכל 2,700 מ"ר נוספים.
דני קייזר: גובה הבניין למודל העיר בגובה קומת הלובי כ-6 מטר מבנה שיעמוד על המרפסת של בניין העירייה.
דני קייזר: נדמה לי שכבר לא צריך להרוס אותה, זה הורס אותה.
דני קייזר: התכנית אושרה.
דני קייזר: מכל העניין כולו, הדבר הנכון לעשות מתחת לכיכר רבין הוא חניון.
דני קייזר: הסיבה למה לעשות חניון מתחת לכיכר רבין היא, בין היתר, מצוקת החניה בתל-אביב.
דני קייזר: זה סיפור ידוע לכל.
דני קייזר: צרכי החניה הלא מסופקים באזור הזה הם כ-15 אלף מקומות חניה ברדיוס של 500 מטר סביב הכיכר.
דני קייזר: אם סופרים חניה לאורך הרחובות, בחניונים ומה שנותר בחצרות, אנחנו מדברים על כ-7,000 מקומות חניה במקום.
דני קייזר: הצורך שלנו לחניה באזור הוא ל-7,000 עד 8,000 מקומות חניה.
דני קייזר: מה תעשה חניה כזאת אם נספק מקומות חניה.
דני קייזר: ראשית כל היא תגרום לזה שכל האנשים שבאים וחונים בכל הרחובות האלה, כשאנחנו רוצים לבוא לאבן-גבירול, כשאנחנו רוצים לבוא לעיריית תל-אביב, לא מעט שהולכים להיכל התרבות חונים כאן ועולים בשדרות חן – כל מי שרוצה לחנות כאן בסביבה אין לו מקום לעשות את זה.
דני קייזר: הדבר הזה יספק ויאפשר לעיריית תל-אביב לבוא לאכוף ביתר שאת את מדיניות החניה שלה ולהביא לכך שאנשים יעזבו את הרחובות שישנם כאן ויחנו בכיכר.
דני קייזר: חוץ מזה, יאפשר לעיריית תל-אביב לתת את שטח החניה הזה בשעות הערב לתושבי המקום בחינם לחנות כאן.
דני קייזר: מה שיביא בעצם לאנשים צעירים סוף סוף לבוא ולגור בתל-אביב אבל לא לעזוב אותה אחרי שנולד הילד הראשון והשני וכבר יש מכונית ואולי גם מכונית שנייה ואין איפה להחנות אותה, אלא יבואו לחנות כאן.
דני קייזר: לכן חניון תת-קרקעי במקום הזה הוא פעולה של שיקום עירוני.
דני קייזר: חניון במקום הזה לא יביא בשום צורה שהיא להריסתה של הכיכר, להיפך.
דני קייזר: מה שהחניון הזה יעשה בסך הכל ייצר כניסה ויציאה על חשבון רחוב אבן גבירול, לא על חשבון סנטימטר אחד של הכיכר, ועוד זוג כניסות ויציאות בהמשך שדרות חן כאשר כאן ייגרעו 6 מטר על 25 מטר רמפה של ירידה לחניון.
דני קייזר: בכיכר, כיוון שצריכים מרחקי בטיחות של מילוט ממבנה כזה של חניון תת-קרקעי, יהיו במרחקים הדרושים על פי חוק וכפי שנאמר בהחלטות הוועדות, שישה מבנים למעלית וחדר מדרגות ופינוי אוויר, שימושים טכניים בכיכר.
דני קייזר: לבד מזה הכיכר פנויה לחלוטין, תישאר פתוחה ותהיה פתוחה לתמיד כמקום הכינוסים הגדול של מדינת ישראל.
דני קייזר: כשבניין העירייה הוקם, המרפסת לא הוגדרה כשטח בנייה.
דני קייזר: אני לא אכנס למה ואיך.
דני קייזר: בשנות ה-60 לא עשו תב"ע, בנו את הבניין על פי אישור בוועדה המחוזית.
דני קייזר: כשבניין עיריית תל-אביב הוקם, שיטת חישוב השטחים אז לא כללה שטחי שירות, ומבנה הפלטה הגדולה לא נחשב אז כשטח.
דני קייזר: הוא היה מחוץ לאחוזי הבנייה.
דני קייזר: היום כשאנחנו באים לעשות תב"ע לכל המיתחם הזה, חייבים לעגן את זה חוקית נכון.
דני קייזר: לכן הבאנו לאישור הוועדה 4,500 מ"ר שהם הפלטה הזאת.
משה גפני: אני מבין מדבריך שלא יהיו שינויים דרמטיים.
משה גפני: מה שהולך להיות זה חניון מתחת לכיכר.
משה גפני: השינויים הם לא ברחבה עצמה של הכיכר אלא בשוליים שלה, ששם יהיו מבנים של מעליות, כניסות ויציאות וכו'.
משה גפני: מה עוד יכול לקרות?
דני קייזר: מתחת לרמפה הזאת, למי שמכיר את המקום, יש המשך הרחוב והחניה שנמצאת צמודה.
דני קייזר: אנחנו לא זקוקים יותר לחניה הלא סימפטית והלא יפה.
דני קייזר: במקום הזה נעשה לובי עירוני שבו יוצגו פרוייקטים עירוניים לציבור, מודיעין עירוני, לשכת תיירות ודברים ציבוריים.
דני קייזר: על מנת להגיע ללובי הכניסה של העירייה, שבו מוצגים לציבור פרוייקטים עירוניים או משלמים מסים או רוצים לשאול שאלה, הבן-אדם שרוצה להגיע לשם צריך לעלות 24 מדרגות, לטפס מעל מפלס הרחוב, להגיע ולקבל אינפורמציה שצריכה להיות נגישה וטובה לכל.
דני קייזר: אם הוא נכה, הוא צריך להיכנס בפשפש תחתון, ללכת במסדרון ולעלות במעלית כי הבניין לא תוכנן לו.
משה גפני: מר קייזר, הצגת הדברים היתה מרשימה מאוד ואני מאוד מודה לך.
משה גפני: מר גודוביץ, לפי מה שמר קייזר הציג, הוא הפך אותך למהנדס לא רגיל.
משה גפני: זאת אומרת, עשית פה תכנית מאוד מצויינת, יפה.
משה גפני: אתה עשית את התכנית הזאת, נכון?
ישראל גודוביץ: זה מה שהוא אמר.
דני קייזר: הוועדה המקומית אמרה, לא אני.
משה גפני: מר גודוביץ, לפי מה שהבנתי אתה עשית את התכנית הזאת.
משה גפני: קודם כל אני רוצה לדעת אם זה נכון.
ישראל גודוביץ: לא.
ישראל גודוביץ: אני חושב שצריך כאן להסביר.
ישראל גודוביץ: קודם כל, ראש העיר לא הגיע וזה חבל.
ישראל גודוביץ: אולי לא בחינם הוא לא בא למרות שהנושא הוא די חשוב.
ישראל גודוביץ: אני חושב שזה היה נאום כמעט לא הגון.
ישראל גודוביץ: אני התפטרתי מהתפקיד שלי הרבה קודם לכן, האנשים יודעים את זה, והסיבות להתפטרות אני לא רוצה כרגע להעלות.
ישראל גודוביץ: חלקן ידועות חלקן לא ידועות.
ישראל גודוביץ: כיכר רבין הוא החלק הבלתי ידוע ואני לא מתכוון לחשוף אותו כאן.
ישראל גודוביץ: זה קצת ציני להגיד: מהנדס העיר תיכנן, כשם שמהנדס העיר הנוכחי לא מתכנן אלא יש מי שמתכנן.
ישראל גודוביץ: זה לא מהנדס העיר מתכנן למרות שכך כתוב.
ישראל גודוביץ: זה שימוש ציני בכיתובים.
ישראל גודוביץ: אני חושב שזה לא ראוי, בייחוד כשאני יושב כאן.
ישראל גודוביץ: אני גם לא באתי כאן להתכתש, דרך אגב.
ישראל גודוביץ: סך הכל שמעתי את מה שהוא אמר.
ישראל גודוביץ: זה היה מיותר לחלוטין.
ישראל גודוביץ: אם הוא היה בודק או מדבר אתי לפני כן הוא היה מקבל את התשובות שכאן אני לא אגיד אותן.
מיכאל רועה: זו החלטת ועדה.
ישראל גודוביץ: כשכתוב: חוות דעת מהנדס העיר או מהנדס העיר זה עניין פרוצדורלי.
ישראל גודוביץ: זה לא שמהנדס העיר אכן עושה את זה.
ישראל גודוביץ: יכולים להגיד מה שרוצים, הסיבות הן אחרות ולא משנה כרגע.
ישראל גודוביץ: להגיד שיש צורך בחנייה שם, וזה אחד הדברים שאני התרעמתי עליו, אני יודע שאין צורך בחנייה שם.
ישראל גודוביץ: אם יש צורך בחנייה זה בהיכל התרבות, ואכן עושים שם חניון.
ישראל גודוביץ: אבל בכיכר רבין אין צורך בחנייה.
ישראל גודוביץ: דבר נוסף, עניין הביתן למודל העיר היה סך הכל הרחבת לובי העירייה על גבי הבמה הקיימת.
ישראל גודוביץ: לגבי החנייה אני רוצה להגיד עוד מילה אחת.
ישראל גודוביץ: אחד הדברים שאני לפחות הייתי נגד, ואת זה ראש העיר יודע לכן אולי הוא לא פה, היתה הסיבה שכשמתחילים לחפור חנייה - תנסו לדמיין את זה, מי שיגיד אחרת הוא פשוט מטעה - זה בין שלוש במקרה האידיאלי לחמש שנים של טרטור מערכות והכיכר לא קיימת.
ישראל גודוביץ: טבעו של האדם הוא שהוא מוצא אלטרנטיבות.
ישראל גודוביץ: שנה, שנתיים לא תהיה רחבה.
ישראל גודוביץ: אז אולי באמת תימצא אלטרנטיבה.
ישראל גודוביץ: תודה.
משה גפני: נתן זך, אתה גר באזור ואני מבין שלא נבחרת על ידי התושבים לייצג אותם, אבל אנחנו נסמוך על שיקול דעתך לצורך הדיון הזה.
נתן זך: אני גם גר באזור, אבל אני מדבר לא רק בשם תושבי האזור.
נתן זך: אם זה באמת היה רצונם של תושבי האזור לזכות במקום החנייה הזה, הם לא היו חותמים במאותיהם על העצומה כנגד התכנית הזאת.
נתן זך: חוץ מזה, מה שמציגים לכם זה פשוט, אני לא אוהב להשתמש במילה שקר, לכן אני אומר: לא אמת כיוון שהכל חלקי.
נתן זך: אם באמת 7,000 אנשים זקוקים שם לחנייה, מה יפתרו ה-2000?
נתן זך: בתחילה חשבנו: מי יכול להתנגד לרעיון של חניון, עד שהבנו מה ההשלכות של חניון בכיכר רבין.
נתן זך: והנה, למזלה הרע של העירייה יצאה ההכרזה של ראש ארגון העובדים.
נתן זך: אגב, זאת העירייה היחידה בארץ שחצי מעובדיה אינם תל-אביביים והג'נטלמנים האלה לא מוכנים לנסוע באוטובוס כמו שאני נוסע לאוניברסיטה שאני מלמד בה.
נתן זך: הם גם לא מוכנים להחנות, למשל, את מכוניותיהם בצפון תל-אביב, בתחנת הרכבת ולבוא באוטובוס מרחק שבע דקות נסיעה למקום עבודתם.
נתן זך: אומר ראש העירייה: אם אתם לא תיתנו לנו את מקומות החנייה, אנחנו רוצים את 2,000 מקומות החנייה בכיכר עצמה.
נתן זך: זאת אומרת, זה לא לתושבי האזור.
נתן זך: מה גם, שיש שם שני חניונים.
נתן זך: מהנדס העיר שכח להזכיר שכבר קיימים שם שני חניונים: חניון גן העיר וחניון מתחת למרפסת שלא רשומה על שם העירייה.
נתן זך: לכן אמרתי לו: אתה הולך להרוס את המרפסת שבה נשא רבין את הנאום האחרון שלו?
נתן זך: הוא אמר:
נתן זך: אנחנו הורסים את זה רק כדי לבנות את זה מחדש.
נתן זך: אם נהרוס אז אנחנו יכולים לקבל רשיון בנייה.
נתן זך: כרגע אין לנו רשיון בנייה.
נתן זך: שאלתי: מה תעשו שם?
נתן זך: הרי בעיתונים כתבו, והם לא לגמרי הכחישו את זה.
נתן זך: כותב כאן ראש ועד העובדים: אנחנו נהרוס את הכיכר, אנחנו נהרוס את העירייה אם לא תיתנו לנו את 2,000 מקומות החנייה האלה.
נתן זך: במקרה ידוע לי, מבירור שעשיתי בצרפת, שהחברה, שהיא המועמדת הרצינית לעשות את זה, קיבלה הבטחה של שלושים שנה, 2,000 מקומות חנייה לעובדי העירייה.
נתן זך: זה לא לתושבי האזור שכולם מתנגדים לזה, הם גם לא זקוקים לזה.
נתן זך: זה המקום היחידי בתל-אביב שיש בו צפיפות?
נתן זך: היום מלאו ארבעים שנה ליום בו ועדה מקומית דנה בדיוק בעניין הזה: מה תהיה דמותה של כיכר רבין והם כמעט קיבלו החלטה.
נתן זך: חוץ מהחניון כמובן שיזהם את הסביבה, עם פתחי יציאה, שיחייב לבטל את המקדש מעט שיש לנו, השדרה הקטנה של מלכי ישראל, שהיא המשך של שדרות ח"ן, כמובן תבוטל.
נתן זך: בתכניות הם לא רצו להראות את זה, אבל אם תבדקו יפה בתכניות, לפני ארבעים שנה, כאשר הוועדה עמדה לקבל החלטה כזאת, הם קיבלו מכתב מאורי צבי גרינברג.
נתן זך: אורי צבי גרינברג לא שייך למפלגה שלי.
נתן זך: בניגוד לחלק מן האדונים המכובדים שיושבים כאן, אני לא חבר מפלגה אבל אני תומך במפלגה הזאת.
משה גפני: אני לא יודע לאיזו מפלגה הם שייכים, לכן אני גם לא יודע במי אתה תומך.
נתן זך: לכן לא ציינתי את שם המפלגה.
נתן זך: הכיכר הזאת, שהיא היחידה שנותרה בתל-אביב, כיכר המושבות בילדותי עוד היתה כיכר, היום זה צומת רחובות מאובק ומלוכלך.
נתן זך: כיכר מגן דוד זה שוק הכרמל.
נתן זך: כיכר המדינה, שלפני ארבעים שנה הובטח שתהיה שם הריאה הירוקה של תל-אביב, איפה הריאה ואיפה הירוקה.
נתן זך: אז אומרים פארק הירקון, אבל פארק הירקון לא בתל-אביב, הוא בעיבורה של העיר לא בעיר.
נתן זך: אורי צבי גרינברג כותב: זו הכיכר של עם ישראל.
נתן זך: עם ישראל יוצא להפגין בעד, נגד, לשמוח, לבכות, הוא יבוא לכאן.
נתן זך: אין לו מקום אחר.
נתן זך: לאן הוא ילך?
נתן זך: עכשיו אתם תבנו.
נתן זך: קודם כל יהיה בור שחור של שלוש-ארבע שנים.
נתן זך: אני לא אופטימי, ארבע שנים זה אופטימיות.
נתן זך: הם אומרים לי שנה.
נתן זך: הם מבטלים גם את שדרות ח"ן והם מקרבים את הכיכר עד לבתים ממש בלי שלבתים יהיה כביש שמוליך אל הבתים.
נתן זך: אמרתי: בבית שעל ידי גרים שלושה נכים, איך הנכים האלה יגיעו לבתיהם?
נתן זך: הם יסעו על הכיכר, אומר לי מהנדס העיר.
נתן זך: נראה שהוא יכחיש את זה.
נתן זך: יסעו על הכיכר?
נתן זך: אמבולנס יבוא לקחת אותי, אני כבר לא בן 60 ולא בן 65, או את שכניי שחלקם אנשים זקנים, הוא יסע על הכיכר?
נתן זך: המונית שאחזור איתה מחוץ לארץ תיסע על הכיכר?
נתן זך: אתם תקבלו אריחים הכי יפים שאפשר, זו התשובה שהוא נתן לי.
נתן זך: האריחים יגיעו עד מתחת לקומה הראשונה של הבית.
נתן זך: שם לא תהיה מדרכה.
נתן זך: בתחילה הם באים אליכם רק בעניין החניון, תאשרו לנו את החניון.
נתן זך: אחר-כך המשטרה תגיד: איפה תהיינה היציאות?
נתן זך: הם יגידו: יש חניון, מוכרחות להיות יציאות.
נתן זך: הורסים את הכיכר.
נתן זך: את המרפסת ממילא הורסים.
נתן זך: מה הם יבנו שם?
נתן זך: בתחילה הם דיברו על בתי קפה.
נתן זך: אחר-כך ראו את הרעש הציבורי אז הם אמרו גלריה לתכניות העירייה.
נתן זך: אני שואל אתכם: מישהו ראה את התכנית הזאת שהועברה חאפ=
נתן זך: לאפ בישיבה אחת בלי נוכחות תושבי העיר?
נתן זך: בפעם אחת העבירו ואישרו את החניון.
נתן זך: היתר הרי ישתלשל מזה.
נתן זך: אנחנו יודעים מה ייצא מהחניון הזה.
נתן זך: אם אתם צריכים מקום כזה, למה לא הראיתם לנו את התכניות היפות שהוא הביא עכשיו?
נתן זך: אמרו: הם שלחו את זה למשרד הפנים.
נתן זך: אני צילצלתי, לא התעצלתי, למשרד הפנים.
נתן זך: סגן ראש העיר, מר מיכאל רועה.
משה גפני: מר רועה, אתה אמרת לו שזה במשרד הפנים?
מיכאל רועה: יש פרוצדורה בהליכי תכנון ובניה, כשמאשרים תב"ע התב"ע עוברת לוועדה המחוזית, כי אנחנו בסך הכל ועדה ממליצה.
משה גפני: אתה אמרת למר זך שזה עבר לוועדה המחוזית?
מיכאל רועה: עוד לא עבר אפילו לוועדה המחוזית.
נתן זך: אתה מעז להגיד בפניי שלא אמרת לי שזה במשרד הפנים?
נתן זך: על סמך מה אני פונה למשרד הפנים?
נתן זך: מניין אני, אזרח רגיל, יודע שצריך לפנות למשרד הפנים?
נתן זך: משרד הפנים כותב: זה עוד לא הגיע לידינו.
משה גפני: האמת היא שלא איכפת לי מי משקר, אבל מעניין אותי מי אומר את האמת.
מיכאל רועה: זה לא עניין של מי משקר.
נתן זך: אני שולח לראש העירייה מכתב אישי, לא הולך לעיתונות, לא מפרסם את זה, לא פונה לחבר-הכנסת כבל, אין בינינו בכלל שיתוף בעניין הזה, אני לא יודע מה הוא אישר ומה הוא לא אישר, אני פונה אליו ואומר לו: אני בא אליך בתחינה, לא בבקשה, כי אם בתחינה כי גם אם אינך אחראי לכל מעשי הברבריות שבוצעו בעירך-עירנו בעבר, הפעם תצטרך אתה לשאת באחריות.
נתן זך: אני לא מקבל תשובה 12 ימים.
נתן זך: אז אני הולך לעיתונים.
נתן זך: אחרי שהלכתי לעיתונים, אני מקבל באלו הימים, חודש וחצי יותר מאוחר מכתב של ראש העיר: חבל שלא שקלת לפנות אלי ישירות.
נתן זך: אני יקה, שמרתי את הקבלה של המכתב הרשום עם התאריך ששלחתי לראש העיר.
נתן זך: אחרי חודש וחצי הוא כותב לי: למה לא פנית אלי ישירות.
נתן זך: אחרי שבוע אני מקבל מכתב עם תאריך מזויף, עם תאריך של יום אחרי כתיבת מכתבי, כלומר 23 באפריל, ומה כתוב שם?
נתן זך: עוזר בכיר לראש העיר כותב: פנייתך לראש עיריית תל אביב מר חולדאי מתאריך 13 באפריל התקבלה בלשכתנו ונמצאת בבדיקה.
נתן זך: היו"ר משה גפני: תודה רבה.
נתן זך: נעמי אנג'ל, בבקשה.
נעמי אנג'ל: התכנית המפורטת לכיכר עדיין לא הגיעה אלינו.
נעמי אנג'ל: אני אסביר לגבי כיכר רבין בתכנית המיתאר המחוזית, תמ"ם 5 ואחר-כך ההשלכות שלה לכשתבוא תכנית מפורטת.
נעמי אנג'ל: תכנית המיתאר המחוזית, תמ"ם 5, משמשת כבר כמדיניות לוועדה המחוזית היות ואנחנו המלצנו עליה למועצה הארצית והיא נמצאת בדיונים להפקדה במועצה הארצית.
נעמי אנג'ל: היא מסמנת את כיכר רבין יחד עם מספר אתרים נוספים כמוסד ציבורי מטרופוליני ובין-עירוני.
נעמי אנג'ל: זאת אומרת, לכשתגיע תכנית לכיכר או לבניין העירייה נתייחס אליה בהקשר הזה: הכיכר כשטח פתוח, שכמובן משמש גם ביום יום כשטח פתוח, כיכר עירונית מאוד חשובה לתושבי המקום, אבל בעיקר ברמת המחוז אזור של התכנסות המונים וברור, גם לאור ההיסטוריה הייחודית שלה, שכזאת היא תהיה והתמ"ם מכוונת לזה.
נעמי אנג'ל: בסך הכל מצויינים מעט מאוד שטחים בסדר גודל כל כך מצומצם כיחידת שטח בסימון נקודתי כזה, והכיכר היא אחת ממעט שטחים כאלה בתשריט של התכנית.
נעמי אנג'ל: העירייה ומהנדס הוועדה המקומית הביאו לידיעתי שהתכנית בהכנה ונערכו תיאומי תכנון ראשונים לעניין החניון התת-קרקעי.
נעמי אנג'ל: תכנית המיתאר המחוזית מכוונת לשני נושאים: להתחדשות עירונית של אזורי המגורים הקיימים והמתיישנים, במקרה הזה דני קייזר הראה באזור של הצפון הישן, ובהקשר הזה באמת יש חשיבות למתן פתרונות חנייה נוספים ולהחזרת המדרכות לאזרח ולתושב.
נעמי אנג'ל: ההקשר השני, אנחנו רוצים ליצור מקומות חנייה במיקום ובכמויות שיעזרו וישתלבו בתכנית הסעת המונים וקווי הרכבת הקלה וקווי הרכבת העירונית שיעברו גם בכיכר רבין.