GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
חנה זיכל: אז זה יגיע לאישור השר.
זבולון אורלב: מה הדין היום ברשות המקומית?
זבולון אורלב: החוק הקיים?
זבולון אורלב: נבחר ראש רשות ואשתו- - -
חנה זיכל: בעירייה יש את הוועדה של ניגוד העניינים.
נועה בן אריה: לפי הסעיף של 174.
זבולון אורלב: בואו לא נמציא את הגלגל, מה קורה בשירות המדינה?
זבולון אורלב: מה קרה בלשכת היועץ המשפטי?
משה גפני: טוען חבר הכנסת כנעאן שלא עושים כלום, הכל מושחת.
מוחמד כנעאן: אם אשתך עבדה שם כמורה.
משה גפני: לא נוגעים בה.
משה גפני: לא יתקבל אדם.
חנה זיכל: גם לא יתמנה.
זבולון אורלב: שוב אני אומר, החוק הזה הוא לא חוק תשתית, הוא העתקה.
זבולון אורלב: תגידו לי מה קורה היום ברשות המקומית.
זבולון אורלב: נבחר ראש רשות ואשתו מנהלת מחלקת החינוך, מה קורה אתה?
יחזקאל לביא: היא נשארת.
זבולון אורלב: היא רוצה להתקדם, לגשת למכרז משנה למנכ"ל, מה קורה אז?
זבולון אורלב: אני לא רוצה לחדש כלום.
מוחמד כנעאן: נבחר ראש העיר ___ ד"ר בירן, אשתו הייתה מנהלת לשכת ראש העיר, כשהוא נבחר, העבירו אותה אגף לתפקיד אחר בעירייה.
משה גפני: מה קורה היום במועצות המקומיות?
יחזקאל לביא: יש פניות לוועדה של דנה שפניץ בנושא זה, והיא עונה תשובות.
משה גפני: יש לי שאלה, אני רוצה לדעת את התשובה, למה מסבכים את העניין?
משה גפני: נבחר ראש רשות מקומית, אשתו מנהלת מחלקת החינוך כבר 60 שנה.
אביטל שטרנברג: יכול להיות שנבחר מישהו כממונה על כוח אדם, לא רק נבחרים.
משה גפני: הגברת או האיש שאשתו נבחרה לרשות העיר, רוצה להשתתף במכרז להיות מנכ"ל ולהתקדם.
יחזקאל לביא: אז יש ועדה לניגוד אינטרסים.
חנה זיכל: יש ועדה, היא בודקת את זה ומחליטה.
זבולון אורלב: מה שחל ברשויות המקומיות, חל גם פה.
זבולון אורלב: זה אותו דבר גם בשירות המדינה.
זבולון אורלב: יש פקידה או מזכירה שבעלה זכה במכרז להיות מנהל אגף, והאישה זכתה במכרז - - -
משה גפני: אני רוצה לחזור ולהדגיש, מה שכתוב בסעיף קטן (ב): "לא יתקבל אדם לעבודה בעירייה, ולא יתמנה עובד העירייה למשרה בעירייה אם הוא קרוב משפחה של ראש העירייה או של אחד מסגניו.
משה גפני: כוונת המחוקק היא שאדם לא מתקבל לעבודה בעירייה לאחר שקרוב המשפחה שלו נבחר.
משה גפני: אבל אם הוא היה מורה או מורה שקרוב המשפחה שלו נבחר עתה לעירייה, אין לזה שום קשר לעבודתו.
משה גפני: הסעיף הזה נוסח בצורה כזו בגלל הסיבה הזו.
עמיחי בן דרור: אני רוצה להסביר את הנקודה הזו.
עמיחי בן דרור: ישנו פתרון והוא עובד טוב, כאשר לא מזכירים את העובדה נמצא פתרון על ידי כך שקידומו של העובד, קביעת שכרו וכל אותן המגבלות האחרות מועברים אוטומטית לאחד העובדים האחרים כדי לא לפגוע במעמדו של אותו עובד.
מוחמד כנעאן: מהשאלה שלך הבנתי שיש כביכול ספקות לנושא הזה.
מוחמד כנעאן: לגבי המועד "שלא יתקבל אדם ולא יתמנה"- - -
משה גפני: בכוונה אמרתי את זה כי רציתי שזה ירשם בפרוטוקול, זה ברור לחלוטין.
זבולון אורלב: מבחינה משפטית יש ספקות?
משה גפני: מבחינה משפטית אין ספקות.
חנה זיכל: איפה הסעיף הזה שנשמט?
חנה זיכל: הוא פותר את כל הבעיות האלה.
משה גפני: נגיע לזה אני מדבר קודם על הניסוח.
מירי פרנקל-שור: "(ג) לא יתקבל אדם לעבודה בעירייה ולא יתמנה עובד לעירייה למשרה ביחידה מיחידות העירייה שקרוב משפחתו ממונה עליה.
אביטל שטרנברג: זה עבודה בעירייה או כעובד העירייה?
אביטל שטרנברג: יכול להיות הבדל עצום לעניין אותם קבלני כוח אדם.
אביטל שטרנברג: מפני שאז גם עובד של הקבלן הוא בעצם עובד פיזית בעירייה, הוא לא עובד של העירייה.
חנה זיכל: גם אחרי 9 חודשים כשייכנס התיקון לחוק הוא יתחיל להיות עובד עירייה בכל מקרה.
חנה זיכל: אז אנחנו נכנסים בדיוק לאותה בעיה, כי זה לא להתמנות, הוא אוטומטית הופך להיות עובד עירייה, ואז איפה מצאנו את עצמנו?
חנה זיכל: הסעיף כאילו לא חל עליו.
חנה זיכל: יכול להיות מצב שכל עובדי כוח האדם האלה, יהפכו להיות עובדי עירייה, הוא מתקבל באופן אוטומטי כי התיקון לחוק מקבל אותו.
משה גפני: הוא נכנס בהגדרה של קבלן כוח אדם.
חנה זיכל: אתם לא מבינים מה אני אומרת.
משה גפני: עורכת דין זיכל, תציגי את בעיה.
חנה זיכל: אני מנסה להגיד שממילא חבר הכנסת אורלב אמר, אני מסייג את אותה תחולה של קבלני כוח אדם למצב שבו העירייה ממכרזת איזשהו שירות ע"י קבלן חיצוני, הופכת את שירותי הניקיון לקבלן חיצוני במכרז, והעובדים האלה, עליהם לא יחול החוק הזה.
חנה זיכל: בעוד 9 חודשים, האנשים האלה הופכים באופן אוטומטי- - -
משה גפני: אותו עובד ביחידת המחשוב של קבלן מחשבים שהעירייה שכרה אותו במכרז, אותו עובד הוא עובד של הקבלן, אין לו שום קשר עם העירייה, לא חל עליו החוק של עובדי קבלן מסיבה פשוטה, אין לו שום קשר עם העירייה, הקשר היחיד לעירייה זה החברה.
משה גפני: החברה נותנת שירותי מחשוב, החברה נותנת שירותי תברואה, על מי חל חוק העובדים של קבלני כוח אדם.
משה גפני: למשל סייעות או מזכירות או לא חשוב מי, עליהם החוק חל מעכשיו.
משה גפני: אי אפשר לקבל עובד או סייעת או מזכירה או כל אחד אחר על פי החוק הזה שמציע חבר הכנסת אורלב.
משה גפני: אי אפשר לקבל את העובד הזה לא בעוד 9 חודשים שהוא יהפוך להיות עובד הרשות, אי אפשר לקבל אותו כבר עכשיו בגלל שהוא קרוב משפחה של ראש העירייה או של סגניו או של מחזיק התיק.
מוחמד כנעאן: היום ברשויות המקומיות רבים מעסיקים חברות גבייה.
מוחמד כנעאן: לפי מיטב ידיעתי ואני יודע על זה מקרוב, בדרך כלל ראש העיר שעושה את ההסכם, אומר, אתה עכשיו עובד בחברת גבייה עם עובדים של העירייה, עובדים של מחלקת הגבייה, קח אותם, שלם להם את המשכורת, הם יעשו לך את העבודה, בתום מספר שנים גומר הקבלן את העבודה, הם היו עובדי עירייה, מה דינם כעת?
משה גפני: לפי דעתי זה שיך לוועדה הזו בסעיף ה'.
משה גפני: בעצם החוק לא חל עליהם בגלל שאמרנו שאם מישהו היה עובד עירייה, עוד קודם שקרוב משפחתו נבחר, הוא ממשיך לעבוד.
משה גפני: זו שאלה נכונה.
מוחמד כנעאן: אני נבחר מחר לראש עיר, לפניי כשלושה חודשים נכנסה חברת גבייה לעירייה עם ראש העירייה הקודם.
מוחמד כנעאן: אותם עובדים שהיו עובדי עירייה, כמה מהם קרובי משפחה שלי.
מוחמד כנעאן: הם מקבלים את השכר מהעירייה.
זבולון אורלב: הם בחופשה ללא שכר מהעירייה.
זבולון אורלב: הם צריכים לקבל מהעירייה חופשה ללא שכר.
מוחמד כנעאן: בסדר.
מוחמד כנעאן: בינתיים אני מפסיק את העבודה של הקבלן אחרי שנתיים- - -
זבולון אורלב: החוק חד משמעית לא חל עליו, הוא עובד העירייה.
זבולון אורלב: כל עוד הוא בחופשה ללא שכר...
זבולון אורלב: יש כאן משפטנים שיגידו אם אני טועה.
זבולון אורלב: הקשר בין עובד למעביד...
זבולון אורלב: יש בעיה, הייתי מנהל אגף כוח אדם כמה שנים.
ישראל שפיצר: ברגע שעבר לחברת גבייה, ברוב המקרים הוא מוצא את עצמו מחוץ לעירייה.
ישראל שפיצר: מפוטר או שהוא הוצא לפנסיה או כל דרך אחרת ואז החוק כן חל עליו.
זבולון אורלב: אם הוא ממשיך להיות עובד העירייה, מה שאני מציע לו זה לקחת חופשה ללא שכר ולהיות לפרק זמן של החברה הקבלנית כעובד העירייה, ואז החוק הזה לא חל עליו.
זבולון אורלב: אבל אם הוא התפטר, קיבל פיצויים, קיבל פנסיה והוא רוצה לחזור, החוק הזה חל עליו.
זבולון אורלב: המבחן הוא אם הוא עובד חדש או לא.
זבולון אורלב: אם הוא בחופשה ללא שכר, שמים וארץ יעידו עליך 20 אינדיקציות שהוא עובד, אני צודק או לא?
משה גפני: אני מבקש רק להוסיף בסעיף קטן (ג) את הנוסח של המועצות המקומיות שגם חבר מועצה שממונה על אותה יחידה.
משה גפני: ממונה, ראש הרשות המקומית, סגניו, חבר מועצה או עובד באותה רשות מקומית והממונים על יחידה מנהלית, זה הניסוח.
משה גפני: עכשיו סעיף קטן (ד):
מירי פרנקל-שור: "(ד) לא יתמנה אדם כממונה על יחידה מיחידות העירייה שבה עובד קרוב משפחתו אלא אם המינוי אינו יוצר ביניהם יחסי כפיפות.
אביטל שטרנברג: אנחנו מדברים על עובד של העירייה כי זה יכול להיות עובד של קבלן.
זבולון אורלב: יש הגדרה בפתיח של מה זה עובד.
משה גפני: אנחנו מוסיפים עכשיו את סעיף קטן (ה)
מירי פרנקל-שור: "(ה) שר הפנים וועדת המנהל השירות שהוקמה לפי פקודת המועצות המקומיות נוסח חדש- - - "
משה גפני: זה לא מה שכתוב.
מירי פרנקל-שור: ניסחנו את זה בעקבות הדיון, זה הנוסח שבעצם עבר לקריאה ראשונה:" שר פנים, ועדת מנהל לשירות שהוקמה לפי פקודת המועצות המקומיות נוסח חדש פקודת השלטון והמשפט תש"ח 1948, מי שהוסמך לעניין זה, רשאים בנסיבות מיוחדות שיפורטו בכתב להתיר העסקת אדם כעובד העירייה, או מינויו של אדם כממונה על יחידה מנהלית בעירייה, רשאים הם להתנות בתנאים גם אם לא התקיימו הוראות סעיפים קטנים (ב) – (ד)".
זבולון אורלב: זה פתח המילוט בחוק רשות המדינה, שיש אפשרות לחרוג דרך ועדת מנהל השירות.
ישראל שפיצר: מה שקורה שלצורך זה יכול להיות שאני אוסיף חברים.
משה גפני: יש הערות לגבי סעיף קטן (ה) שהוקרא עכשיו?
מוחמד כנעאן: האם יש מקום להבחין את נושא קבלן כוח אדם כהגדרתו בחוק, מה לגבי קבלנים אחרים.
מירי פרנקל-שור: "2.
מירי פרנקל-שור: הוראות חוק זה יחולו על מועמד לעבודה או למשרה בעירייה אחרי יום פרסומו של חוק זה".
זבולון אורלב: אל תעמיסו על החוק הזה דברים שאין ברשויות המקומיות.
משה גפני: הם לא יכולים להעמיס כי אנחנו לא נאפשר.
אביטל שטרנברג: נכנס כאן ומשנה כללי משחק, צריך לקבוע תחולה, אין לך את זה בפקודת המועצות המקומיות, שם ההסדר הוא הסדר ישן.
משה גפני: אני רוצה לסכם את מה שדברנו עד עכשיו כדי שהעניין יהיה ברור.
משה גפני: לגבי הנושא של קבלן כוח אדם, אני מבקש לנסח את זה באופן ברור וחד משמעי בגלל שבאמת אנחנו יכולים ליצור מצב אבסורדי.
משה גפני: הכוונה בהצעת החוק של חבר הכנסת אורלב, בקבלן כוח אדם, למי שהוא קבלן שמעסיק עובדים של העירייה.
משה גפני: זאת אומרת שהוא נותן את העובדים לעירייה, הוא מביא אותם, הם הופכים להיות עובדי עירייה.
יחזקאל לביא: הם לא עובדי עירייה.
מירי פרנקל-שור: הם עובדים שעובדים בעירייה אבל לא עובדים שנותנים שירותים.
משה גפני: אני לא יודע איך להגדיר את זה משפטית.
משה גפני: הכוונה בחוק זה לעובדי קבלן שהקבלן מביא את העובדים.
זבולון אורלב: הנותן שירותי כוח אדם.
משה גפני: הקבלן מביא עובדים לעירייה, הוא נותן שירותי כוח אדם.
מירי פרנקל-שור: אני אלך לפי עובדים שעובדים פיזית בעירייה.
זבולון אורלב: גם העובדים האחרים עובדים פיזית בעירייה.
משה גפני: יש עובדים שהם עובדי קבלן והם עובדים פיזית בעירייה אבל הם לא קשורים בכלל לעירייה.
משה גפני: תלוש השכר לא רלוונטי בעניין הזה.
משה גפני: אמרנו יחידת מחשוב, ראש העיר הוציא מכרז, הוא רוצה חברה שתמחשב את העירייה, קבלן מתל-אביב זכה במכרז הזה והוא מעסיק עובדים.
משה גפני: העירייה בכלל לא יודעת מי העובדים שלו, הוא צריך לתת להם את התפוקה, את התוצרת וזהו.
משה גפני: העובדים לא מעניינם של העירייה.
משה גפני: בין העובדים של אותו קבלן יש את אשתו של ראש העירייה.
משה גפני: היא הייתה לפני זה או אחרי זה, זה לא חשוב, עליה לא חל החוק.
משה גפני: מכיוון שהיחסים בין הרשות המקומית לבין הקבלן הם יחסים של תפוקה, הם לא מביאים לו כוח אדם, הוא יכול לעשות את זה בכלל בלי עובדים.
עמיחי בן דרור: אין יחסי עובד ומעביד.
משה גפני: יחסי עובד ומעביד זה גם לא פשוט, זה גם לא הגדרה מדויקת.
משה גפני: עליהם לא חל החוק.
משה גפני: על מי כן חל החוק?
משה גפני: יש חברת כוח אדם, שראש הרשות פונה לחברת כוח אדם ומבקש עובדים למחשוב.
משה גפני: הם מביאים לו את העובדים מיומנים למחשוב.
משה גפני: אם הוא יביא את אשתו של ראש העירייה, עליה חל החוק.
זבולון אורלב: לכן אני חושב שהניסוח שהציעה עורכת הדין זיכל לומר "כוח אדם הנותן שירותי כוח אדם לעירייה", זה מבדיל מיתר השירותים.
אביטל שטרנברג: כי אז מדובר בתשומות ולא בתפוקות.
זבולון אורלב: קבלן כוח אדם הנותן שירותי כוח אדם.
משה גפני: לא קבלן שיש לו חברה ל- - -
זבולון אורלב: לא קבלן זבל ולא מחשוב ולא קבלן גבייה.
אביטל שטרנברג: הגעתם לסעיף 2 לעניין התחולה?
אביטל שטרנברג: השאלה היא מה קורה לגבי עובד שכבר נמצא אבל רוצים לקדם אותו.
זבולון אורלב: זה בסעיף ה', יש ועדה לזה.
זבולון אורלב: מה קורה היום ברשויות המקומיות?
אביטל שטרנברג: אין לי בעיה של סעיף קטן (ה) רק שצריך לציין את זה.
אביטל שטרנברג: ההוראה כפי שהיא היום פה בעצם לא מוסיפה לנו דבר.
אביטל שטרנברג: על עצם ההעסקה של מי שהוא כבר עובד זה לא חל אבל זה חל מכאן ואילך ועל הכל- - -
משה גפני: יש שני סוגי קידומים, יש אדם שעובד בעירייה והוא מתקדם עם הפז"ם.
משה גפני: על זה זה בוודאי לא חל .
משה גפני: יש קידומים כמו אדם שעובד 20 שנה בעירייה, מטבע הדברים, אם הוא אדם נורמלי ועושה את עבודתו כפי שצריך, יש דבר הגיוני שאדם אחרי שהוא צובר ניסיון עושה את עבודתו נאמנה ואין עליו תלונות הוא מקודם מעבר לעניין הזה של ההסכמים הקיבוציים, יש דבר כזה?
ישראל שפיצר: אין דבר כזה.
זבולון אורלב: התבקשתי על ידי אחד מהמשתתפים לשקול מחדש את עניין החותנת כי אם הוא מעסיק את החותנת מגיע לו את העונש הזה.
מוחמד כנעאן: אני יודע על מקרים עם המתנ"סים.
מוחמד כנעאן: המתנ"סים הם עמותות בתוך הישובים המקבלים תמיכה מהרשות המקומית או מהעירייה, לא משנה כרגע כמה, בכל רשות זה משתנה.
מוחמד כנעאן: מה שקורה היום, ואני יכול לתת תשובה ספציפית בעיריית טמרה, ראש העירייה מתחמק מהנושא של קרבה, הוא אמר למנהל המתנ"ס כי יש לו שם את הכוח, תמנה אחד שניים או שלוש עובדים אצלך, אני אוסיף לך את השכר שלהם על התמיכות, וכך עשה מנהל המתנ"ס.
זבולון אורלב: תהיה הצעת חוק משותפת, זה לא קשור לחוק הזה.
משה גפני: חבר הכנסת כנעאן עד היום אמרו שליהודים יש פטנטים מכל הכיוונים, אני רואה שגם לערבים יש פטנטים.
מוחמד כנעאן: הם למדו מהיהודים.
אביטל שטרנברג: המתנ"סים הם לא גוף של העירייה אז החוק הזה לא יחול עליו.
יחזקאל לביא: הדבר הזה קיים לגבי מתנ"סים לא רק ברשות הערבית.
משה גפני: מי בעד לאשר את החוק לקריאה שניה ושלישית?
מוחמד כנעאן: אני רק רוצה לרשום הסתייגות לדיבור.
משה גפני: מי בעד הצעת החוק לקריאה שניה ושלישית?
משה גפני: הצעת החוק אושרה, אני מברך אותך חבר הכנסת אורלב.
משה גפני: על סדר היום: חשש לזיהום מי מפרץ אילת, הצעות לסדר-היום שהועברו לוועדה של חברי הכנסת מוסי רז, נחמה רונן וקולט אביטל.
משה גפני: למעשה מה שירשתי מיושב-ראש הוועדה הקודם, חבר-הכנסת דוד אזולאי, שהיום הוא סגן שר הפנים, זה מפרץ מזוהם.
מוסי רז: אני חייב להגיד שזה לא באשמתו.
משה גפני: הוא דווקא ניסה לנקות את זה, אבל הוא עדיין לא הצליח והוא ביקש ממני שאני אמשיך בזה.
משה גפני: עוד לא ירדתי לסוף הסיבות מדוע זה קורה.
משה גפני: מה שקרה בינתיים זה שהגיעה לשם אוניה עם חומרי נפץ וחומרי הנפץ נפלו למימי המפרץ ובעצם הם שם, אם אני לא טועה.
משה גפני: לא כל כך הבנתי למה אם אני הולךברחוב ואני זורק סיגריה, מחייבים אותי בקנס.
משה גפני: ופה זורקים חומרי נפץ למימי המפרץ - - -
קריאה: זה נפל.
משה גפני: זה ברור, הרי אף אחד לא התכוון לזרוק את זה.
נחמה רונן: גם סיגריה נופלת.
משה גפני: אני לא כל כך מבין איך קורה דבר כזה, אבל אני לא מתכוון להרפות מהעניין ואני חושב שהתפקיד שלנו זה למצוא לעניין פתרון ולא יכול להיות שתהיה הפקרות כזאת.
משה גפני: אפשר לקבל החלטה שמפרץ אילת הוא בור השופכין של מדינת ישראל וזורקים במפרץ חומרי נפץ, כלובים לדגים, הכל, מה שרוצים.
משה גפני: אני עוד לא יודע בדיוק מה המשמעות של העניין הזה, וזאת גם החלטה.
משה גפני: אם ההחלטה היא שמפרץ אילת צריך להיות נקי, הוא צריך להיות נקי ומי שמלכלך אותו צריך להיענש או שצריך לגרום לכך שהוא לא יעשה את זה.
משה גפני: חברת-הכנסת נחמה רונן, בבקשה.
נחמה רונן: ההצעה לסדר שאני הגשתי אותה היא באמת נגעה ספציפית לנושא של נפילת, מעידת מכולות מהדוברה.
נחמה רונן: היא מבטאת בעיה הרבה יותר קריטית שקיימת במפרץ אילת, וכפי שציינת, הוועדה הזאת דנה בה כמה וכמה פעמים, לצערי הרב בלי שום החלטה.
נחמה רונן: בעצם אף גורם ממשלתי ממשלתי עדיין לא היה לו את האומץ לקחת את החלטה.
נחמה רונן: מגלגלים את זה תמיד לוועדות שונות.
נחמה רונן: בכלל מילת המפתח במדינת ישראל, כשלא רצים להחליט, זה הקמת ועדה, וכל פעם מתפללים שהוועדה תציל אותם מתהליך קבלת החלטות.
נחמה רונן: לפני שאגיע לעניין עצמו של נפילת המכולות ומה צריך לעשות, אני חושבת שיש פה בעיה הרבה יותר יסודית, שאני מקווה שלפחות הוועדה תקבל היום החלטה בעניין הזה.
נחמה רונן: אם אנחנו תמימי דעים לגבי כך שאילת היא עיר תיירות, שמקור החיים שלה ומקור הפרנסה שלה היא התיירות, והתיירות במקרה של אילת זה הים, השמש והחוף, אנחנו צריכים לשמור על המשאב הזה כעל משאב לכל דבר ועניין.
נחמה רונן: כפי שציינת, אדוני יושב-ראש הוועדה, אנחנו עדים לכך שבשנים האחרונות מפרץ אילת הפך להיות פח אשפה.
נחמה רונן: אם יש בו מערכת אקולוגית אולי מהבודדות שנשארו בעולם עם ערכי טבע כל כך יחודיים, אני פשוט לא מצליחה להבין באיזו מדינה מתוקנת היו מאפשרים לקחת לתוך המפרץ כל דבר שיש בו סממן זבלי כלשהו ופשוט לשפוך פנימה בידיעה שזה עלול להרוס מערכות אקולוגיות, אלמוגים, דגים, כל מה שבעצם תיירות באה לראות וליהנות ממנו.
נחמה רונן: כולם עומדים ומגלגלים עיניים לשמיים ומקימים עוד ועדה ועוד ועדה.
נחמה רונן: בעניין הזה אני חושבת שהגיע הזמן לעשות סוף ולשים סימן קריאה אחד גדול סביב כל הנושא של מפרץ אילת, משום שאנחנו מאבדים במו ידינו את אחד הנכסים האחרונים שנשארו לנו.
נחמה רונן: הראיה היותר טובה היא, אדוני, אם תיקח סטטיסטית ותבדוק, אולי ראש העיר יוכל לתת לנו נתונים, כמה אנשים נהגו לבוא ולצלול באילת לפני עשר שנים, אני לא מדברת על ישראלים שהיום פוחדים לנסוע לסיני ובאים לאילת, וכמה אנשים מהתיירים היום באים ופוקדים את אילת כמוקד שבאים לצלול בו, זה פחת בעשרות אחוזים.
נחמה רונן: זה רק בגלל שאנחנו הרסנו את זה.
נחמה רונן: זה לא מכת טבע וזה לא גורם משמיים, אלא זה אנחנו במו ידינו.
נחמה רונן: לכן צריך לקבל פה כמה החלטות קריטיות, כשאני רוצה לנגוע עכשיו בשתי נקודות.
נחמה רונן: 1.
נחמה רונן: למה המצב כמו שהוא עד היום ולמה לא עושים דבר?
נחמה רונן: התשובה לכך היא כי יש יותר מדי גורמים אינטרסנטיים, שרובם קשורים לממלכה.
נחמה רונן: הממלכה היא אינטרסנטית בכל מה שקשור למפרץ אילת על זרועותיה השונות.
נחמה רונן: הממלכה מרוויחה כסף מכך שהיא מאפשרת ביד אחת בעצם להרוס את המפרץ, ואולי ביד שנייה אומרת לגורמי האכיפה השונים: תעשו מה שאתם צריכים אבל לא יותר מדי.
נחמה רונן: אם אני לוקחת גורם כמו רשות הנמלים שסטטוטורית הוא הגורם המופקד על מפרץ אילת, הוא קיבל את האישור להיות מופקד על מפרץ אילת ובעצם לנתב את הפעילות הנמלית, לפקח על נושא השיוט והפעילות הנמלית במפרץ אילת.
נחמה רונן: בפועל הוא הפך להיות הריבון בשטח.
נחמה רונן: הוא קובע אילו עסקים יוכלו או לא יוכלו להיות בתוך הים.
נחמה רונן: כשגורם כמו רשות הנמלים מחכיר חלקות קרקע בתוך הים לפעילות עסקית, שלא חשוב כרגע אם זו מסעדה או כלובי דגים או כל דבר אחר, ומקבל כסף על כל קילו דגים שנמכר על ידי חוות הדגים, רשות הנמלים מקבלת את הקומיסיון שלה.
נחמה רונן: איזה אינטרס בעולם יהיה לגוף כזה לבוא ולדבר עניינית אם זה כן מזיק או לא מזיק.
נחמה רונן: זה בכלל לא מעניין אותם.
נחמה רונן: הם מקבלים כסף.
נחמה רונן: אני עוד לא הבנתי ממתי המדינה, שצריכה להיות בעלת סמכויות בתחום השיט צריכה לקבל כסף מהשכרת נדל"ן או מהחכרת נדל"ן בים.
נחמה רונן: אבל זה סיפור אחר.
נחמה רונן: אחת המסקנות של הוועדה היום, היא גם צריכה לקבוע קביעה חד-משמעית לגבי המשך הפעילות של רשות הנמלים, מה היא צריכה ומה היא יכולה ומה אסור לה לעשות במפרץ אילת.
נחמה רונן: הגורם השני שאני רוצה להתייחס אליו זה המשרד לאיכות הסביבה.
נחמה רונן: איכשהו אוהבים לזרוק לפתחי משהו שלצערי הרב הוא נכון.
נחמה רונן: בתקופה שרפול היה השר לאיכות הסביבה, על אף שעמדת המשרד היתה חד משמעית לא לאפשר לכלובי הדגים להגדיל את הכמות שלהם, רפול חשב שאפשר לתת להם להגדיל את הכמויות שלהם בצורה דרמטית ואיפשר להגדיל את כמויות המזון תוך כדי התניה ברורה, הוא חייב לשים קונוסים מתחת לכלובים ולאסוף את הפסולת, דבר שלא נעשה, אבל כעובדה נתנו גידול משמעותי לכלובי הדגים, ולפי מחקרים של המדענים, אנחנו יודעים מה קורה במפרץ מאז הגידול הדרמטי לכלובי הדגים.
משה גפני: למה נתנו להם את הרשיון הזה?
נחמה רונן: היה ויכוח בין משרד החקלאות למשרד לאיכות הסביבה וידו של השר לאיכות הסביבה בכובע משרד החקלאות גבר על השר בכובע המשרד לאיכות הסביבה.
נחמה רונן: לצערי הרב, אני כואבת את ההחלטה, אבל זאת היתה העובדה, זה מה שהיה.
משה גפני: את מתכוונת לאותו בן-אדם?
נחמה רונן: אני מתכוונת לאותו בן-אדם.
נחמה רונן: זו היתה סמכותו כשר והוא קיבל את ההחלטה הזאת.
נחמה רונן: זה היה לפני שלוש שנים.
נחמה רונן: מאז, לצערי הרב, על אף שהמצב במפרץ מתדרדר, המשרד לאיכות הסביבה, שהיום הוא לא מוגבל ויש לו שר לאיכות סביבה, הם לא קשורים בשום כובע למשרד החקלאות, לא לקח את העסק הזה בידיים ולא הפעיל את הסמכויות שלו.
נחמה רונן: אני יודעת שמנכ"ל המשרד לאיכות הסביבה שלח מכתב לאדוני וביקש להמתין להמלצות של ועדת המנכ"לים.
נחמה רונן: אני חושבת שבעניין הזה אין לנו מה לחכות לדו"חות יותר.
נחמה רונן: בנושא המכולות, אני חושבת שאין פה בכלל עניין של התפלפלות אם צריך להוציא את המכולות או לא צריך להוציא את המכולות.
נחמה רונן: זה בכלל לא חשוב אם זה נפל בטעות או בכוונה.
נחמה רונן: נפלו מכולות עם חומר נפץ לים, צריך להוציא אותן מיידית וכמה שזה יעלה, יעלה.
נחמה רונן: יש אחריות בעניין הזה על המפעל המזמין, על כלי השיט.
נחמה רונן: אני חושבת שאין פה אפשרות לבוא ולהגיד: זה עולה הרבה כסף, אין בזה סכנה מיידית.
נחמה רונן: המפרץ היום במצב כזה שעקרונית בכלל לא צריכים לדון בשאלה אם יש סכנה מיידית או אין סכנה מיידית.
נחמה רונן: נפל לשם משהו ברמת סיכון גבוהה, מי שאחראי על זה צריך לשלם את הכסף.
נחמה רונן: כשמשאית מתהפכת ליד יוקנעם וחוסמת את הכביש, לא מביאים ציוד כבד שיזיז אותה.
משה גפני: מכיוון שהזכרת את מכתבו של יצחק גורן, מנכ"ל המשרד לאיכות הסביבה, המכתב הוא לא כמו שהצגת אותו.
משה גפני: המכתב אומר: עמדת המשרד ביחס לכלובי הדגים נחרצת והיא כי יש להוציא את כלובי הדגים מהמפרץ ליבשה ובמהירות האפשרית.
משה גפני: זאת עמדת המשרד.
משה גפני: אלא במשפט אחרי זה הוא אומר:
משה גפני: צוות מומחים בין-לאומיים שמונה על ידי ועדת מנכ"לים לבדיקת השפעת כלובי הדגים על מפרץ אילת סיים עבודתו בימים אלה ויגיש המלצותיו בקרוב.
משה גפני: מסקנות צוות המומחים יילמדו על ידי המשרד לאיכות הסביבה ומשרדים נוספים הנוגעים בנושא, ואני תקווה כי יינקטו צעדים ליישום ההמלצות וכו'.
משה גפני: זה מכתבו.
משה גפני: זה רק למען הסר ספק.
מוסי רז: אני לא אחזור על הדברים שאמרה חברת-הכנסת נחמה רונן, שאני מסכים לכולם, חוץ מאחד.
מוסי רז: אני לא חושב שיש אחריות למפעל המזמין, וכשמטילים אחריות על מישהו שלא אחראי, עלולים להסיר את האחריות ממי שכן אחראי.
מוסי רז: מי שאחראי, אני חושב שזה די ברור.
מוסי רז: מי שהיה אחראי על הציוד הזה כשהוא נפל למים הוא זה שאחראי.
מוסי רז: אני חושב שמפרץ אילת ספג בשנים האחרונות נזקים ואבידות ממש כבדות שעוד שנים ישפיעו עלינו לרעה גם בנושא של ערכי טבע וגם אבידות שיגרמו לנזקים כלכליים אדירים לעיר אילת שמבוססת על המפרץ הזה.
מוסי רז: אני לא בטוח שאני יודע מה יש שם במים, ואני לא בטוח שיש מישהו מוסמך שיכול להגיד לנו שהוא יודע מה יש באמת במים.
מוסי רז: מה יש שם פחות או יותר יודעים, אני לא בטוח שיש כאן מישהו שבאמת יודע מה הנזקים של דבר כזה במים.
מוסי רז: בעוד חמש עשרה שנים פתאום יבואו אלינו עם תחקיר, כמו בקישון, על מה קרה כתוצאה מהעובדה שחומר כזה שוכב במים, ואין מה לעשות במים יש זרמים, זה זורם לחופי הרחצה, זה זורם להרבה מקומות.
מוסי רז: אני רוצה לדעת, בהמשך לדיון שערכנו בשבוע שעבר, האם נעשו בדיקות בחופי הרחצה באילת?
מוסי רז: ומאז שנפל הדבר הזה למים, האם יש השפעה על המים מבחינת הרכבי מתכות שנמצאים בחופי הרחצה, מבחינת דברים אחרים?
מוסי רז: האם בכלל מותר לשחות, עוד לפני שאנחנו מדברים על לצלול, בחופי הרחצה באילת?
מוסי רז: אחרי בדיקה מוסמכת של מומחים לגבי הנושא הזה, אדוני היושב-ראש, אני חושב שצדקת בכך שצריך להטיל עונש על מי שמפיל דברים גם ברחוב וגם בים באותה מידה.
מוסי רז: אבל יותר מכך שצריך להטיל עונש, יש דבר הרבה יותר חשוב והרבה יותר דחוף וזה למשות את החומר הזה שנמצא שם במים.
מוסי רז: עושה רושם שאף אחד לא מתכוון למשות אותו.
מוסי רז: אני בטוח, אגב, שזה קשה מאוד, אבל צריך למשות אותו משם כי הוא גורם נזק.
מוסי רז: דבר אחרון, אני חושב שמה שקורה במפרץ אילת זה אסון טבע, ואני מצטרף לקריאה של חברת-הכנסת רונן, להכריז על מצב חירום במפרץ.
משה גפני: אני מבקש לדעת אם יש מישהו בחדר שחומר הנפץ שנמצא במפרץ אילת הוא שלו.
יצחק פריד: כן.
יצחק פריד: מנכ"ל סולתם.
משה גפני: אתה יכול להגיד לנו למה אתה לא מוציא את חומר הנפץ?
יצחק פריד: אני בסך הכל מקבל שירות מנמל אילת.
משה גפני: אני אסיר לך למה אני מתכוון.
משה גפני: אני לא שואל שאלה קנטרנית מכיוון שאני רוצה להגיע לתוצאה.
משה גפני: אתה הזמנת שירות הובלה, אתה צריך למפעל שלך את חומרי הנפץ הללו וקרה שהם נפלו לתוך מי המפרץ.
משה גפני: יכול להיות שהם גורמים נזק אקולוגי או אפילו נזק בריאותי ממשי.
משה גפני: אם זה היה נופל לך בכביש הערבה, היית מביא מנוף, מעלה אותו על משאית ולוקח אותו אליך למפעל.
יצחק פריד: אם אני הייתי המוביל שלו.
משה גפני: אתה הזמנת את זה על ידי חברת הובלה שמה שמה?
יצחק פריד: אני לא זוכר את שמה כרגע.
יצחק פריד: יש גורמים שעוסקים בזה בתחום השינוע.
משה גפני: אתה הזמנת מחברת ספנות שתוביל לך את המכולות אליך למפרץ אילת ומשם למפעל.
משה גפני: איזה חוזה עשית איתה?
משה גפני: מה יקרה במידה וזה יפול במפרץ, חשבתם על אפשרות כזאת?
משה גפני: יש חוזה?
יצחק פריד: ודאי.
משה גפני: מה כתוב בחוזה?
יצחק פריד: יש חוזים ידועים בהובלה ימית שבהם אתה עושה ביטוח, גם לחברת האוניות יש ביטוח.
יהודית נאות: יש גם ביטוח צד שלישי, שמישהו אחר נפגע מזה?
יצחק פריד: אני מניח שכן.
יצחק פריד: גם ספינות שמובילות חומרים מסוכנים יש ביטוחים מסוג אחר.
יצחק פריד: יש לזה חוקים.
משה גפני: לאחר שהמכולות נפלו למפרץ, פניתם לחברת ההובלה, אני מניח.
יצחק פריד: בוודאי.
משה גפני: ומה ביקשתם שהם יעשו?
יצחק פריד: בהיבט הזה אנחנו צריכים לפעול על פי שיקול דעתם.
יצחק פריד: מבחינתנו זה עסק כלכלי כרגע.
יצחק פריד: לשמחתי או לצערי, אנחנו לא גורמים באיכות סביבה.
יצחק פריד: מבחינתנו זה עסק מסחרי, שבשורה התחתונה הוא נגמר בכסף.
יצחק פריד: מבחינתנו כל פתרון שהחברה הזו תציע, שמפצה אותנו על הנזק שנגרם לנו הוא פתרון.
משה גפני: זאת אומרת, אתם ביקשתם מהם שיקרה אחת מהשתיים, או שהם יוציאו את זה מהמפרץ ויביאו את זה אליכם, או שיפצו אתכם בכסף כדי שתוכלו לרכוש מכולות אחרות.
יצחק פריד: מוגשת נגד חברת הביטוח וחברת הספנות תביעה.
משה גפני: אין עדיין תשובה מה הם מתכוונים לעשות.
משה גפני: אתה לא יודע מי זאת חברת ההובלה.
יצחק פריד: אני גם לא זוכר את שמה כרגע, אבל זו לא בעיה להעביר את שמה לוועדה.
יצחק פריד: אגב, אני רוצה להוסיף, שאנחנו עברנו רשימה מדוייקת ומסודרת לכל גורם שרק ביקש.
יצחק פריד: אין פה שום דבר להסתיר מפני שאין פה שום דבר אקסלוסיבי.
יצחק פריד: זו תחמושת ממש פשוטה.
משה גפני: מר יוסי גולומב, אם אני אלך לצלול שם, יכולה להתפוצץ שם תחמושת ולפוצץ אותי?
יוסי גולומב: אני לא יודע, אני לא כימאי.
יוסי גולומב: אני עוסק בתובלה.
משה גפני: אתה לא, אבל יש לכם כימאי במשרד הביטחון שיכול לענות לי על השאלה הזאת?
יוסי גולומב: אפשר לצלצל אליו, לשאול אותו?
נחמה רונן: שאלתם אותו את השאלה הזאת?
יוסי גולומב: זה לא ציוד של משרד הביטחון.
יוסי גולומב: למשרד הביטחון אין נגיעה לציוד הזה.
משה גפני: לא זה מה שחברת-הכנסת רונן מתכוונת ולא זה מה שאני מתכוון.
משה גפני: מדובר על חומר נפץ.
משה גפני: יכול להיות שהוא יתפוצץ.
יוסי גולומב: אני לא יודע להשיב לך.
משה גפני: אבל יש מישהו במדינת ישראל שצריך לדעת להשיב.
יוסי גולומב: בדרך כלל גורמי התעשייה הצבאית יוכלו לתת לכם תשובה.
נחמה רונן: למשרד הביטחון אין עניין לבדוק את הסוגייה הזאת, אם חומרי נפץ נופלים לים?
נחמה רונן: אין להם עניין לדעת אם יש סכנה לציבור או לא?
יוסי גולומב: אני אסביר את זה אולי אחרת.
יוסי גולומב: משרד הביטחון מייבא ומייצא מטענים מסוכנים, כולל תחמושות למיניהם עבור מערכת הביטחון ועבור יחידות הסמך שלו.
יוסי גולומב: הוא איננו מטפל לא בהיבט, לא בהיבט הבטיחותי במטענים של חברות מסחריות, כמו סולתם, כמו חרושת חן בזכרון יעקב, תעשייה אווירית.
יוסי גולומב: התעשיות האלה בדרך כלל מקבלות את זיכיונות היבוא שלהן מהגורמים המוסמכים בממשלה, והיצוא שלהם נעשה רק מההיבט הביטחוני על ידי היחידה לסיוע ליצוא ביטחוני.