GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יוסי כהן: יטפלו בזה.
יוסי כהן: גדעון עזרא: אם הוא לא יפנה, אתה לא תדע?
יוסי כהן: יוסי כהן: לא, אני לא נמצא שם, אני לא מנהל את הרשות.
גדעון עזרא: יוסי כהן: לגבי שאלת החשב המלווה.
גדעון עזרא: אתם צריכים להבין שלחשב המלווה אין סמכויות בחוק, הוא בסך הכל על תקן של יועץ.
גדעון עזרא: במסגרת חוק האכיפה שהובא לוועדת הפנים בין היתר אחד מהדברים היה לעגן את הסמכויות של החשב המלווה.
גדעון עזרא: מרגלית בוטרמן: עלו פה כמה שאלות לגבי החשב המלווה.
גדעון עזרא: זה למעשה תפקיד שלא כתוב בחוק, אין לו סמכויות וזה הליך ביניים כדי למנוע ועדה קרואה.
מרגלית בוטרמן: היו"ר דוד אזולאי: מי מבקר אותו, משרד הפנים או לא משרד הפנים?
מרגלית בוטרמן: למי הוא כפוף, לראש העיר או למשרד הפנים?
מרגלית בוטרמן: מה אתם מספרים לנו סיפורים.
מרגלית בוטרמן: גבירתי היועצת המשפטית, יש לי הצעה בשבילך ותקשיבי.
מרגלית בוטרמן: אני מציע לך שתכיני עבודה.
מרגלית בוטרמן: כל הרשויות שיש להן חשב מלווה, תראי לאיזה גרעונות הן הגיעו ואיזה אמצעים נקטתם כנגד אותן רשויות שיש להם חשבים מלווים ולא עשו כנגדם כלום.
מרגלית בוטרמן: רות יוסף: שאלתם הרבה מאוד שאלות, מגוון די גדול של שאלות ואני אנסה לענות על רובן לפחות.
מרגלית בוטרמן: כל הקטע הזה של אחריות משרד הפנים מול השלטון המקומי, זה נושא שכבר חמישים שנה מדברים בו ואין פתרון.
יוסף פרס: רות יוסף: אין פתרון אחד לסיפור הזה.
יוסף פרס: המבנה של השלטון המרכזי מול השלטון המקומי הוא כזה שהשלטון המקומי הוא שלטון סטטוטורי עצמאי, ראש עיר נבחר, יש לו את כל הסמכויות בעולם.
יוסף פרס: בקטע הזה האדם במשרד הפנים לא יכול לנהל את הרשות המקומית אפילו אם הוא נורא ירצה.
יוסף פרס: אפשר לקחת 265 רשויות ולהפוך אותן ל265- מחלקות במשרד הפנים ואז הכל יהיה בסדר.
יוסף פרס: גדעון עזרא: אהוד ברק נבחר לראש-ממשלה ויש תקן במשרד ראש-הממשלה.
יוסף פרס: ליאור קצב נבחר להיות ראש עיריית קריית-מלאכי ויש לו תקן.
רות יוסף: מרגלית בוטרמן: הסעיף קובע שראש העיר חייב למנות מספר עובדים סטטוטוריים.
רות יוסף: הוא יכול למנות עובדים נוספים במסגרת תקציב מאושר.
רות יוסף: רות יוסף: איך ראש-ממשלה מצליח לפקח על תקציב בין משרדים אחרים?
רות יוסף: הלא כל שר גם יכול להוציא כמה שמתחשק לו, אבל הוא לא יכול בפועל לעשות את זה, למה?
רות יוסף: כי חשב של משרד ממשלתי הוא בעצם נציג משרד האוצר.
רות יוסף: הגזבר של הרשות המקומית כפוף לראש העיר והוא לא כפוף לממשלה, הוא לא כפוף לאוצר, הוא לא כפוף למשרד הפנים.
רות יוסף: נוצר מצב אבסורדי, קצת בעייתי.
רות יוסף: תאמינו לי שיש הרבה רשויות שעובדות טוב, אני לא חושבת ששווה להכפיש כאן את כל השלטון המקומי כי זה לא הוגן.
רות יוסף: ראינו למי אנחנו הולכים לתת עכשיו פרסים על ניהול תקציבי תקין וזה הרבה רשויות ולכן אני לא מזלזלת בזה בכלל.
רות יוסף: ברגע שיש מערכת כזאת, מערכת סטטוטורית עצמאית שמשרד הפנים לצורך העניין מפקח בפיגור של שנה והסמכות שלו להגיד לראש רשות שיפטר עובד, או לא יפטר עובד, או תקלוט עובד, או תוריד פעולות, או תפסיק לנסוע לחו"ל, או אלף ואחד דברים אחרים היא מוגבלת, היא בלתי אפשרית.
רות יוסף: אני אומרת שאני נותנת לך עשרה מיליון שקל, אתה צריך לעבוד בתקציב מאוזן כי זה תקציבך, כי אתה כמו ראש-ממשלה, אתה כמו שר, אתה חייב לעבוד בתקציב מאוזן.
רות יוסף: הגזבר צריך לשמור לו על הקופה.
רות יוסף: אם הגזבר וראש המועצה מחליטים שהם רוצים לשמור על הקופה, ברוב המקרים, אלא אם כן יש סיבות אובייקטיביות, הם מצליחים ועובדה שיש ראשי ערים כאלה.
רות יוסף: היו"ר דוד אזולאי: את איש מקצוע בכיר במשרד, איך את יכולה להגיד דבר כללי כשאת יודעת את האמת?
רות יוסף: את יודעת שראש רשות קיבל ירושה קשה וראש הרשות הקודם קיבל גם הוא ירושה לא פחות קשה ואז זו הדרך וכתוצאה מזה במשך שנים רבות נוצר עוד גרעון על גרעון על גרעון, עד שבאיזשהו מקום העסק נשבר ואומרים זהו, עד כאן, אין משכורות לעובדים.
רות יוסף: זה לא דבר שנוצר ביום אחד.
רות יוסף: אני חושב שאם אתם ורצים להסתכל לראשי הרשויות בעיניים ורוצים אכן לפתור את הבעיה, יש רק דרך אחת ויחידה היום: לשבת ולמצוא הסדר כולל לכל הרשויות.
רות יוסף: אם זה בא ביחד חוק האכיפה, אני מודיע שצריך לשקול את זה ואני בעד זה, אבל לא יכול להיות מה שקורה היום.
רות יוסף: ישנם ראשי רשויות, ואני לא רוצה להזכיר כאן שמות, אני מקבל שישנם ראשי רשויות רבים שפועלים נכון ורוצים לעשות הכל למען אותם תושבים שבחרו בהם, אבל יחד עם זה הם מקבלים כזאת קופה שהם לא מסוגלים.
רות יוסף: שי וינר: הסכם כזה נעשה ב1997-.
רות יוסף: הממשלה מילאה את חלקה במלואו ומעבר לכך.
רות יוסף: מרכז השלטון המקומי, הרשויות המקומיות, לא מילאו את חלקם.
רות יוסף: היו"ר דוד אזולאי: אני מצטער, במקרה הייתי שותף לדיונים הללו ואתה יודע טוב מאוד מה שהיה כאן, ואתה יודע טוב מאוד שמרכז השלטון המקומי הוביל את המאבק נגד האוצר שלא ללכת בגלל שהאוצר לא העביר חלק מהתקציבים הללו.
רות יוסף: אז אנא ממך, אל תגרור אותי בלשוני כי אני הייתי שותף לחלק מהדברים האלה.
רות יוסף: אני מציע לך לרדת מהדברים האלה.
רות יוסף: אני מכיר את זה משני הצדדים ראשי הרשויות היו מוכנים ללכת לחוק האכיפה.
רות יוסף: אני אומר לך שבאותה תקופה חלק מהתקציבים משרד האוצר לא העביר למשרד הפנים כדי להגיע לחוק האכיפה ועל זה נשבר העסק.
רות יוסף: את חטאי אני מזכיר היום.
רות יוסף: אני הייתי שותף לדבר הזה.
רות יוסף: רות יוסף: לגבי קריטריונים של תוכנית ההבראה.
רות יוסף: היו שני דברים שהשתנו.
רות יוסף: דבר אחד, התחלף ראש רשות ולא בגלל שהוא ממפלגה זו או אחרת.
רות יוסף: התחלפו 76 או 74 ראשי רשויות מקומיות בבחירות האחרונות.
רות יוסף: בא משרד הפנים למשרד האוצר ואמר שראשי הרשויות החדשים לא חייבים לאכול את פרי הביאושים שהשאירו להם ראשי העיר הקודמים, אנחנו רוצים לעשות להם הסדר חדש.
רות יוסף: משרד האוצר, אחרי שיכנועים רבים, השתכנע להוסיף למשרד הפנים עוד מאתיים מיליון שקל וזאת בדיוק התוספת.
רות יוסף: אנדרי אוזן: מה המשמעות של הוספת עשרה מיליון בגרעון של 280 מיליון שקלים?
רות יוסף: אנדרי אוזן: היה לנו הסכם עם אפרתי על חמישים מיליון ועכשיו הוא גדל לשבעים מיליון כאשר אז היה הגרעון 175 מיליון והיום הוא 290.
רות יוסף: היו"ר דוד אזולאי: אני לא פותח את הוויכוח הזה מחדש.
רות יוסף: רחל כהן: אני רק רוצה לשאול שאלה.
רות יוסף: אתם ראיתם שמשנה לשנה משכורות העובדים בקריית-מלאכי תופחות, איזה מסקנה היה צריך להסיק החשב המלווה?
רות יוסף: עשיתם משהו עם זה?
רות יוסף: מה עשיתם בזה?
רות יוסף: ראיתם שעובד אחד לא פוטר, המשכתם להזרים כספים, מה עשיתם?
רות יוסף: איזה מסקנה הסקתם?
רות יוסף: אני מציעה לכם שתתייעלו בחשבים המלווים שלכם.
רות יוסף: כל פעם שראש עיר יש לו ניהול כושל, העובדים צריכים לשלם בשביל זה?
רות יוסף: אני מודיעה לכם כאן חברי הכנסת, אני מודיעה לך ראש העיר, אני מודיעה לרות יוסף, אני מודיעה לנציג האוצר, שום עובד בקריית-מלאכי לא יפוטר ושזה יהיה ברור.
רות יוסף: עובד אחד לא יפוטר כי אתם אשמים.
רות יוסף: אני חושבת שחברי הכנסת לא יתנו יד לפטר עובדים שמרוויחים 2,800 שקלים.
רות יוסף: טכנאי מחשבים הסכימו לקחת מטאטא ביד ולטאטא את הרחוב.
רות יוסף: גם את הכבוד הזה לא תתנו להם?
רות יוסף: בושה וחרפה לממשלת מדינת ישראל.
רות יוסף: אני הצבעתי בשביל הממשלה הזאת ואני הייתי בעד הממשלה הזאת, אבל בושה וחרפה.
רות יוסף: אני חברת מרכזת העבודה ואני אומרת שזאת בושה וחרפה, לפגוע בעובדים שמקבלים 2,800 שקלים בחודש שהסכימו להרים זבל ולכלוך ברחובות של 22 אלף תושבים.
רות יוסף: אתם שותפים לכל העוול הזה, אתם העלמתם עין.
רות יוסף: המלווה שהגיע, בא לאכול ארוחת צהרים וקיבל ארבעים אלף שקל?
רות יוסף: אתם רוצים לדעת איפה להתייעל?
רות יוסף: ההפגנה לא תהיה מול ראש העיר אלא תהיה מולכם, מול משרד הפנים והאוצר.
רות יוסף: אני מודיע לכם שעובד אחד לא יפוטר.
רות יוסף: אם אני צריכה לקבור את עצמי עם העובדים שלי אצלכם במשרד, אני אעשה את זה.
רות יוסף: מוטי אוחיון: אם צריך לקפוץ מהגג, אנחנו גם נקפוץ.
רחל כהן: מוטי אוחיון: נראה את אלה שמדברים חיים עם 2,800 שקלים.
רחל כהן: תתביישו לכם.
רחל כהן: רחל כהן: אתם ראיתם את העובדים, ומה עשיתם?
רחל כהן: הגיעה סיירת של משרד הפנים, שלוש שנים ישבה שם, אכלה על-חשבון המסים שלי, אכלה על-חשבון ההתייעלות של העובדים.
רחל כהן: מה עשה משרד הפנים?
רחל כהן: איפה היה משרד הפנים?
רחל כהן: עכשיו הם מתעוררים ובאים לפטר.
רחל כהן: תתלו את אותו חשב ואת אותו ראש מועצה.
רחל כהן: היו"ר דוד אזולאי: אנחנו מבינים את הכאב.
רחל כהן: האמיני לי שכל אחד מאתנו יודע מהי משכורתו של עובד עירייה, אבל יחד עם זה אני מבקש, פקידים עושים מלאכתם נאמנה ואין שום סיבה שבעולם שהאנשים שבאים לכאן למלא את תפקידם, שישתלחו בהם ויפגעו בהם.
רחל כהן: אני אגן עליך באותה מידה שמישהו יפגע בך או בעובדים שלך, אבל לא מקובל עלי שפוגעים בפקידים שנמצאים כאן כדי למלא את תפקידם.
רחל כהן: הם לא שק החבטות שלכם.
רחל כהן: יש שרים, יש חברי כנסת והם האנשים שאליהם אתם צריכים לפנות.
רחל כהן: הפקידים עושים את מלאכתם.
רחל כהן: מוטי, אני מציע לך לא בדרך הזאת, עלי זה לא מקובל.
רחל כהן: לא מקובל לפגוע בפקידים.
רחל כהן: גדעון עזרא: חשב מלווה, אני לא יודע אם הוא שלח דוח חודשי או לא.
רחל כהן: אם הוא שלח, מה קרה אתו, מי קרא אותו ומה ההמלצות.
רחל כהן: אם הוא לא כתב דוח חודשי, צריך לפטר את מי שמינה אותו.
רחל כהן: לא יכול להיות מצב ש85- עובדים פתאום מיותרים.
דוד אזולאי: (1) הוועדה קוראת לנקוט באמצעים כנגד רשויות החורגות מהתקציב ואינן פועלות על-פי ההסכמים שנחתמו עמן.
דוד אזולאי: (2) הוועדה קוראת למשרד הפנים לערוך בדיקה של כל החשבים המלווים ותפקודם ברשויות ולהגיש את הדוח לוועדה.
דוד אזולאי: אני מבקש לקבל נייר ממשרד הפנים שיאמר לנו מה תפקידו של חשב מלווה, מהי משכורתו, מי משלם את משכורתו, כמה כאלה יש לכם, איזה דוחות הם הגישו לרשויות, אילו אמצעים נקטתם אתם אנשי המשרדים כנגד אותם חשבים מלווים שפעלו או לא פעלו - והאמינו לי, אני מכיר את זה מידיעה אישית לצערי הרב.
דוד אזולאי: (3) הוועדה תשתף פעולה עם משרד הפנים לקידום תוכניות ההבראה של הרשויות המקומיות בקריית-מלאכי ובאר-שבע בפרט ובכלל בכל הרשויות המקומיות.
דוד אזולאי: (4) הוועדה קוראת למשרד הפנים והאוצר לפעול על-פי קריטריונים אחידים בתוכניות ההבראה ולא לנהוג איפה ואיפה בין הרשויות המקומיות.
דוד אזולאי: (5) אני מפנה את הבקשה שלי למשרד האוצר, לבדוק את האפשרות - ואני אומר לבדוק את האפשרות - יחד עם הנוגעים בדבר לחדש את הליכי חוקי האכיפה במרכז השלטון המקומי.
דוד אזולאי: מרגלית בוטרמן: הנושא בטיפול.
דוד אזולאי: יש סעיף בחוק ההסדרים שמסדיר את זה.
דוד אזולאי: היו"ר דוד אזולאי:
דוד אזולאי: הוקמה ועדת גבולות בין קריית-מלאכי למועצה האיזורית באר-טוביה?
מרגלית בוטרמן: היו"ר דוד אזולאי:
מרגלית בוטרמן: אני מנצל את ההזדמנות הזאת ואני פונה למשרד הפנים ומבקש בימים הקרובים להקים ועדת גבולות שתתחיל לבדוק.
מרגלית בוטרמן: מרגלית בוטרמן: אמרתי שאני לא יודעת אם יש ועדה.
רות יוסף: היו"ר דוד אזולאי: רות, אני מבקש לקבל דוח האם הוקמה ועדת גבולות, אם כן, מי הם חברי הוועדה, מה עשתה עד היום הוועדה ואיפה היא עומדת כרגע.
רות יוסף: אני יכול לבקש את זה?
רות יוסף: היו"ר דוד אזולאי: ולקבל את זה בזמן הקרוב.
רות יוסף: אם צריך, אני גם מוכן להעביר את בקשתי בכתב.
רות יוסף: מיד אחרי שאני אקבל את זה, נפעל בהתאם כדי לקבל את הנושא.
רות יוסף: תודה רבה לכולם.
רות יוסף: הישיבה נעולה.
דוד אזולאי: אדוני השר, ראשי רשויות, נציגי משרדים.
דוד אזולאי: אני רוצה בשמכם קודם כל לברך את השר מתן וילנאי, שר המדע, התרבות והספורט.
דוד אזולאי: בין יתר תפקידיו הוא גם מטפל במיגזר הערבי.
דוד אזולאי: אני רוצה לאחל לו בכלל הצלחה, אבל בקטע הזה במיוחד.
דוד אזולאי: אני מאחל לך שתעשה יותר ממה שעשו קודמיך בתפקיד הזה.
דוד אזולאי: לצערי הרב 50 שנים אחרי קום המדינה, כשאנחנו מתבוננים היום מה קרה במיגזר הערבי אי אפשר להישאר אדישים ולא לשאול היכן היו כל אלה שתפקידם היחיד היה לטפל במיגזר הערבי.
דוד אזולאי: אדוני השר, אני מסתכל על התקציב, שרק בשבוע שעבר אושר בקריאה ראשונה.
דוד אזולאי: אני מסתכל על הקיצוץ בכלל, והקיצוץ במיגזר הערבי.
דוד אזולאי: ברשויות המקומיות הערביות קיצצו קרוב ל41- מיליון ש"ח.
דוד אזולאי: אני שואל, לקראת מה אנחנו הולכים בשנת 2000?
דוד אזולאי: לשפר את המצב במיגזר הערבי או - - -
קריאה: וגם אצל הדרוזים.
דוד אזולאי: אני כרגע מדבר על המיגזר הערבי.
דוד אזולאי: אצל הדרוזים קיצצו 61 מיליון ש"ח, וזה אחרי ההפגנה והשביתה, לאחר שקיבלו הרבה הבטחות.
דוד אזולאי: אני לא יודע מי ימצא את נוסחת הפלא לעמוד בקיצוץ הזה וגם לקיים את ההסכם.
דוד אזולאי: אבל בואו, לא ניכנס כרגע לנושא המיגזר הדרוזי.
דוד אזולאי: את זה אנחנו נשאיר להזדמנות אחרת.
דוד אזולאי: אדוני השר, אני חושב שהמצב הקשה במיגזר הערבי צריך להדליק נורה אדומה אצל כל אחד מאזרחי ישראל.
דוד אזולאי: יש ישובים ערביים הנמצאים סמוך מאוד לישובים יהודיים מפותחים.
דוד אזולאי: אני לא רוצה כאן להזכיר שמות.
דוד אזולאי: אם אני אזכיר שמות אז, איך כתוב, "הזמן ייכלה והמה לא ייכלו".
דוד אזולאי: אבל איזה תשובה אני יכול לתת לילד שגר בכפר ערבי בשכנות לישוב יהודי, במרחק של עשרות מטרים ממנו, שיוצא החוצה ורואה את הפער הגדול?
דוד אזולאי: אני אומר לך את זה כאדם שמכיר את הדברים.
דוד אזולאי: לצערי הרב לא פעם אנחנו עומדים חסרי אונים ואין לנו תשובות לאותם ילדים.
דוד אזולאי: יחד עם זה, אני רוצה לנצל את הבמה הזאת ולהגיד לראשי הרשויות הערביות היושבים כאן, שלא תחשבו שהמצב אצל היהודים הוא טוב.
דוד אזולאי: גם שם המצב קשה, גם שם יש מה לתקן.
דוד אזולאי: אדוני השר, אני מקווה שתעביר את הדברים האלה לממשלה.
דוד אזולאי: אני חושב שממשלת ישראל צריכה להתפנות מכל העיסוקים שלה היום.
דוד אזולאי: אחד הנושאים החשובים שצריך לעלות על סדר יומה הוא השלטון המקומי בכלל, והמיגזר הערבי בפרט בתוך השלטון המקומי.
דוד אזולאי: מדינת ישראל היום מקצצת בשלטון המקומי.
דוד אזולאי: המדינה פועלת על מנת לשפר את המצב אבל כניראה שבסופו של דבר היא תצטרך לשלם הון עתק על מנת להעמיד את הרשויות המקומיות העומדות בפני קריסה על הרגליים.
דוד אזולאי: אחד הדברים הכואבים, שגם ועדת הפנים ואיכות הסביבה קיימה עליהם דיון, זה בעיית תוכניות המיתאר במיגזר הערבי.
דוד אזולאי: אין זה סוד שעד היום ברוב הישובים הערביים במדינת ישראל אין תוכנית מיתאר, ובמקומות שיש תוכניות מיתאר הן בוודאי לא עונות על הצרכים של שנות האלפיים.
דוד אזולאי: ברוב הישובים הערביים אין תוכניות-אב.
דוד אזולאי: אני יודע שבקדנציה הקודמת משרד הפנים הקציב תקציבים גדולים לצורך הקמת תוכניות מיתאר אך לא לתוכניות-אב.
דוד אזולאי: הבעיה המרכזית שאותה אני רואה היום היא היעדר איזורי תעשייה במיגזר הערבי, שהם בעצם מאפשרים גם גביית ארנונה, מציאת תעסוקה והבאת יזמים לישובים הערביים.
דוד אזולאי: בעיה נוספת הנוגעת למשרד התשתיות - ואולי אתה, אדוני השר, תפנה את הבקשה הזאת: בזמנו השר שרון העביר תקנה בוועדה המכובדת הזאת לחיבור חשמל לאותם בתים שאינם מחוברים.
דוד אזולאי: ההחלטה הזאת לצערי הרב אינה מיושמת עד עצם היום בהרבה בתים.
דוד אזולאי: זה כתוצאה מביורוקרטיה.
דוד אזולאי: אני מקבל עשרות פניות מאנשים שבתיהם אינם מחוברים לרשת החשמל.
דוד אזולאי: יש כיום כ20,000- בתים שניבנו בצורה בלתי חוקית.
דוד אזולאי: כל הניסיונות לקבל היתרי בניה לא צלחו בגלל שלא אושרו תוכניות המיתאר.
דוד אזולאי: אדוני השר, בואו לא נשלה את עצמנו ולא נעבוד בעיניים על אף אחד.
דוד אזולאי: מי שחושב שהוא מסוגל להעביר החלטה כלשהי להרוס את הבתים הללו, או שהוא "עובד" על כולם או שהוא אינו מכיר את המציאות.
דוד אזולאי: זאת בניה בלתי חוקית שנעשתה וצריך לתת את הפתרונות.
דוד אזולאי: הגרעון ברשויות המקומיות מגיע היום לכדי כ600- מיליון ש"ח.
קריאה: 800 מיליון ש"ח.
מתן וילנאי: אתה רואה, זה עניין של גאווה.
מתן וילנאי: זה מין תחרות כזאת.
מתן וילנאי: הייתי בשבוע שעבר אצל ראש מועצה פראייר שחי בלי גרעון, ממש אבסורד.
מתן וילנאי: הוא ממש התנצל כל הזמן איך הוא חי בלי גרעון.
דוד אזולאי: אתה אומר שזאת כבר לא נקודת זכות ....
דוד אזולאי: שלא ישמעו אותך ברשויות היהודיות.
דוד אזולאי: כיתות לימוד: מנתונים שהגיעו לידי מדובר על כ2,000- כיתות חסרות היום במיגזר הערבי.
דוד אזולאי: הביוב הזורם ברחובות: אני מאמין שאדוני השר, בתוקף תפקידו הנוכחי וגם בעברו, בוודאי ביקר בכפרים הערביים וראה את הבושה הגדולה הזאת, שבהרבה ישובים ערביים לצערי הרב הביוב זורם ועדיין לא נמצאו הפתרונות.
דוד אזולאי: אני יכול להלאות אתכם בהרבה נתונים, שאתם בוודאי מכירים.
דוד אזולאי: אני לא מחדש כאן שוב דבר.
דוד אזולאי: אם זה הבעיות בישובי הדרום, אצל הבדואים, ובוודאי חבר הכנסת טלב אלסאנע יוכל להעלות את הדברים.
דוד אזולאי: אדוני השר, אני חושב שטוב תעשה הממשלה הזאת, ואתה כממונה על המיגזר הערבי, אם תעשה הכל כדי שבשנת 2000 תינתן העדפה מתקנת לגישור על הפערים.
דוד אזולאי: לא הזכרתי כאן את נושא הדת, שגם בו הבעיה מאוד כאובה, של מחסור בתקנים של משרתי הדת.
דוד אזולאי: רשימת הדברים עוד ארוכה.
דוד אזולאי: אני מאוד מקווה שהדברים גם יבואו לידי ביטוי בתקציב הנוכחי.
תאופיק חטיב: לדבר מעט ולעשות יותר.
דוד אזולאי: לעשות כמה שיותר על מנת שנוכל להסתכל בעיניים של האזרחים הערבים במדינת ישראל ולהגיד להם: הממשלה הזאת באה עם בשורה למיגזר הערבי.
דוד אזולאי: היות וחבר הכנסת טלב אלסאנע הוא מגיש ההצעה הנוהל הוא שהוא צריך להיות הדובר הראשון.
טלב אלסאנע: כבוד היושב-ראש, כבוד השר, חברי הכנסת, ראשי הרשויות.
טלב אלסאנע: לא במקרה ראיתי לנכון להעלות את ההצעה הזאת על סדר יום הכנסת.
טלב אלסאנע: זה לדעתי הזמן לממש את ההתחייבויות אשר ניתנו על-ידי ממשלת אהוד ברק למיגזר הערבי.
טלב אלסאנע: כל הסוגייה של שוויון משמעותה תקציבים.
טלב אלסאנע: מאחר והכנסת דנה עכשיו בתקציב המדינה, לדעתי אם יש רצון אז אפשר לתרגם את ההצהרות שניתנו למיגזר הערבי לשפה של מדיניות, על-ידי הקצאת תקציבים.
טלב אלסאנע: ראש הממשלה יצחק רבין המנוח לפני הבחירות ב1992- סייר בישובים הערביים ואמר שהוא מתבייש ממראה עיניו.
טלב אלסאנע: אבל מה מייחד אותו?
טלב אלסאנע: שהוא תירגם את הבושה שלו לשפה של מדיניות.
טלב אלסאנע: אין ספק שאז החל מיפנה מסויים.
טלב אלסאנע: אי אפשר להגיד סגירת פערים, אבל גם אי אפשר להגיד שלא חל מיפנה.
טלב אלסאנע: צעד ראשון היה בכל התחומים כמעט, במשרד הפנים, במע"צ, במשרד התחבורה.
טלב אלסאנע: אבל לאחר מכן ראינו רגרסיה שממשיכה עד היום.
טלב אלסאנע: אני סבור שהבעיה איננה להקציב 10 מיליון שקל כאן או להקצות כמה אגורות שם.
טלב אלסאנע: הבעיה היא בעיה של מדיניות.
טלב אלסאנע: שמענו את הסקירה של יושב-ראש הוועדה.
טלב אלסאנע: אין תחום שבו אתה נוגע שאין בו עוול שצועק לשמיים.
טלב אלסאנע: הגיע הזמן להסיר את העוול הזה.
טלב אלסאנע: כשאתה נכנס היום לערים המעורבות, כמו לוד למשל, בה כולם אזרחי ישראל, אתה יכול להבחין מייד היכן גרים ערבים והיכן גרים יהודים.
טלב אלסאנע: זה לא גזירה משמיים וזה לא מיקרי.
טלב אלסאנע: זה תוצאה ממדיניות מעוותת.
טלב אלסאנע: לדעתי אף אחד לא מרוויח מזה.
טלב אלסאנע: לא ממשלת ישראל, לא מדינת ישראל וגם לא האזרחים הערבים.
טלב אלסאנע: דנו בתקציב המדינה לפני שבוע.
טלב אלסאנע: לא רק סגירת פערים אין - ואני מחזיק כאן את ההתחייבויות של מר אהוד ברק, שהוא מתכוון לסגור פערים ולדאוג ל300,000- מקומות תעסוקה, לתיעוש המיגזר הערבי וכל מיני הבטחות.
דוד אזולאי: 300,000 מקומות תעסוקה זה ליהודים ולערבים ביחד.
טלב אלסאנע: אנחנו נסתפק ב20%-, 60,000 מקומות עבודה.
טלב אלסאנע: אבל יש התחייבות למדיניות של סגירת פערים.
טלב אלסאנע: למשל הובטחה התמודדות אמיתית עם האבטלה.
טלב אלסאנע: אני שואל, איפה התקציבים לתיעוש המיגזר הערבי כדי להתמודד עם האבטלה?
טלב אלסאנע: איפה הקצאת שטחים של מינהל מקרקעי ישראל?
טלב אלסאנע: איפה למשל הפיתרונות לתוכניות המיתאר על מנת לאפשר מגורים לזוגות הצעירים?
טלב אלסאנע: איפה ההתמודדות האמיתית עם בעיית תקציבי הפיתוח בישובים הערבים?
טלב אלסאנע: אנחנו רואים היום שבמסגרת תקציב חומש הקצו למיגזר הדרוזי - שאנחנו תומכים במאבק הצודק שלו - על-פי המלצות ועדת מנכ"לים, תקציב של כמיליארד ש"ח במשך 5 שנים כדי להתמודד עם הגרעון ועם סגירת פערים בתקציבי הפיתוח.
טלב אלסאנע: ומצד שני במיגזר הערבי - והמיגזר הדרוזי מהווה כ10%- מהמיגזר הערבי - לא הקצו שום תקציב.
טלב אלסאנע: בשנת 1992 הוקמה ועדת מנכ"לים, שלא קיימה אף דיון, כדי לדון בצרכים של הרשויות המקומיות הערביות.
טלב אלסאנע: תיכף ידבר על זה יושב-ראש ועדת המעקב.
טלב אלסאנע: אפילו לא נערך דיון אמיתי אחד כדי לדון בצרכים: של מערכת ביוב, תשתיות וכל מיני דברים.
טלב אלסאנע: אף ועדה לא דנה בצרכים של הישוב הערבי.
טלב אלסאנע: אנחנו מוכנים לאמץ את הפרמטרים שנקבעו על-ידי ועדת המנכ"לים לגבי המיגזר הערבי-דרוזי ולהחיל את זה לגבי המיגזר הערבי בכלל.
טלב אלסאנע: הדבר השני, העניין של הישובים הלא מוכרים.
טלב אלסאנע: זה בושה וחרפה שאחרי 50 שנים יש תופעה של ישוב לא מוכר.
טלב אלסאנע: מה זאת אומרת ישוב לא מוכר?
טלב אלסאנע: האנשים קיימים, הם אזרחי המדינה, אבל הם לא זכאים לשום שירות, אפילו לא שירותים אלמנטריים, אפילו לא מים לשתות, כבישי גישה, חשמל.
טלב אלסאנע: שלא נדבר על כך שמקימים בתי-ספר במדבר, לא מחברים אותם לרשת החשמל ואין אליהם כבישי גישה.
טלב אלסאנע: בחורף תלמידים לא מגיעים לבית-הספר.
טלב אלסאנע: היום כשכבר מכירים בישוב לא מוכר שיש בו 70,000 תושבים אומרים להם שיש שם 20,000 בתים ללא היתר.
טלב אלסאנע: למה ללא היתר?
טלב אלסאנע: כי מי שמבקש היתר בנייה לא מקבל ואם הוא בונה ללא היתר מעמידים אותו לדין.
טלב אלסאנע: אז מה הוא יכול לעשות?
טלב אלסאנע: יש צורך בגיבוש מדיניות אמיתית, וזאת המשימה המוטלת על הממשלה, וזאת גם הציפיה שלנו מהשר מתן וילנאי כיושב-ראש ועדת השרים לענייני ערבים, לאמץ מדיניות אחרת, מדיניות שוויונית שתתייחס לאזרחים הערבים כאל האזרחים היהודים.
טלב אלסאנע: לדעתי צריך להתחיל על-פי סולם עדיפות.
טלב אלסאנע: דבר ראשון צריך לפתור באופן מיידי את הבעיה של הישובים הלא מוכרים על-ידי הכרה בישובים.
טלב אלסאנע: רק לפני יומיים ביקרתי באום סחאלי ליד שפרעם, 400 מטר מתחום השיפוט של עיריית שפרעם, בסמוך לישוב היהודי "עדי".
טלב אלסאנע: מדוע הפיתרון האחד והיחיד לתושבי אום סחאלי הוא רק הריסת בתים?
טלב אלסאנע: מדוע אי אפשר לפתור את זה בדרך אחרת?
טלב אלסאנע: הרי להרוס בית זה לא רק עצם ההריסה, זה להרוס את מירקם היחסים.
טלב אלסאנע: הרי כל אקט של הריסה הוא טראומטי.
טלב אלסאנע: בינתיים נמשכת המדיניות הזאת, אומרים שלא חל שום מיפנה.
מתן וילנאי: כמה בתים הרסו מאז שאני יושב-ראש הוועדה?
מתן וילנאי: האם הרסו בית אחד?
טלב אלסאנע: אין לי נתונים.
מתן וילנאי: זה מספר שמאוד קל לזכור כי הוא אפס.
אחמד טיבי: למרות שאתה לא אחראי על מזרח ירושלים, נהרסו שם שני בתים לאחרונה.
מתן וילנאי: אני אחראי על מה שאני אחראי ועל זה אני מדבר.
טלב אלסאנע: אם יש מגמה, כבוד השר ואדוני היושב-ראש, להפסיק את הריסת הבתים, לשנות את המדיניות, אנחנו מברכים על כך.
טלב אלסאנע: אנחנו מציעים לפתור את הבעיה על-ידי הכרה בישובים, הכרה בישובים בנגב; הפסקת הריסת הבתים; והספקת שירותים אלמנטריים, שירותי רווחה, חינוך, בריאות, באופן מיידי לישובים האלה.
טלב אלסאנע: לפני 6 שנים הוכרו 6 ישובים בצפון אך עד היום אין שם תוכניות מיתאר, אין כבישים ואין תשתית בסיסית.
טלב אלסאנע: והדבר האחרון נוגע לצורך במקורות תעשייה ותעסוקה.
טלב אלסאנע: האבטלה היום היא לדעתי מירשם בטוח לתיסכול, שתוצאותיו קשות.
טלב אלסאנע: ההתמודדות עם האבטלה היא על-ידי חינוך.
טלב אלסאנע: עלייה ברמת החינוך משמעותה ירידה ברמת האבטלה ועלייה ברמת התעסוקה.
טלב אלסאנע: ככל שאחוז המשכילים גבוה יותר, הסיכוי שלהם להשתלב בשוק העבודה הוא גבוה יותר.
טלב אלסאנע: צריך להפסיק עם התופעה של מתן היתרים לקבלת עובדים זרים במדינה.
דוד אזולאי: תודה רבה לחבר הכנסת טלב אלסאנע, מגיש ההצעה.
דוד אזולאי: אנחנו ניגש לדיון.
דוד אזולאי: לסדר הדיון, קודם כל ידברו חברי כנסת וראשי רשויות ולאחר מכן השר ישיב לדברים.
דוד אזולאי: חבר הכנסת מח'ול, אני מבקש להקפיד על הזמן, 3 דקות לכל חבר כנסת.
דוד אזולאי: (מציגים את הנוכחים)
עסאם מח'ול: אני רוצה, מחוץ למסגרת הזמן, לברך את ראשי המועצות המשתתפים איתנו בדיון.
עסאם מח'ול: אני רוצה לברך על עצם קיום הישיבה הזאת.
עסאם מח'ול: היא בעצם מעמידה את אחת השאלות המרכזיות, לא של האוכלוסיה הערבית אלא של החברה הישראלית בכללותה.
עסאם מח'ול: אני רוצה לזרוק כבר בהתחלה אתגר בפני הממשלה הזאת.
עסאם מח'ול: הייתי רוצה לראות כבר בימים הקרובים, בשנה הקרובה, בתקציב הראשון של הממשלה, תוכנית חירום לאומית, במובן הזה ישראלית, של כלל המדינה הזאת.
עסאם מח'ול: לחצות בשלום את הפער בין שתי האוכלוסיות.
עסאם מח'ול: תוכנית חירום לאומית שמטרתה להתגבר על בעיית האפלייה של האוכלוסיה הערבית, שהיא בעיה שלא נפתרה מאז קום המדינה ועד היום כי לדעתי לא טופלה בהיגיון הנכון.
עסאם מח'ול: אני לא חושב שלא היתה אפשרות לטפל בה.
עסאם מח'ול: אני גם לא חושב שאין אפשרות כיום לטפל בה.
עסאם מח'ול: אני חושב שזאת השאלה המרכזית.
עסאם מח'ול: זאת היא הבעיה של החברה הישראלית כולה.
עסאם מח'ול: היא קודם כל הבעיה של האוכלוסיה הערבית אבל היא בעיה רחבה יותר שמתייחסת לשאלה איזה חברה יש במדינה הזאת, בדמוקרטיה הישראלית.
עסאם מח'ול: אני חושב שאם ניגשים בצורה כזאת אז גם צורת הטיפול בבעייה יצטרך היגיון אחר.
עסאם מח'ול: ההיגיון לא יהיה בנוי על כמה היה התקציב בשנה שעברה וכמה התקציב היום.
עסאם מח'ול: גם כשמודדים את זה ככה אין מה להתפאר.
עסאם מח'ול: השאלה המרכזית היא איך אפשר ליצור שוויון, אחרי 50 שנה, פער שנמשך 50 שנים, שנה אחרי שנה.
עסאם מח'ול: המצב של אוכלוסיה, שהמייחד שלה הוא שייכות לאומית, הוא נחות, הוא מופלה לרעה בתקציבים, בפיתוח, בגישה, בכל דבר.
עסאם מח'ול: לא אתעכב על המספרים שישנם בדף שהפיץ מרכז מוסאוא, שיש בו גם ניתוח של התקציב הקיים, אבל אני חושב שצריך לגעת בשתי קטיגוריות שונות, שלא מוזכרות כאן בצורה מספקת ומפורטת.
עסאם מח'ול: הנקודה הראשונה, שנוגעת לשר ישירות, היא הנושא של התרבות.
עסאם מח'ול: אני רוצה להשוות את תקציב התרבות המיועד לאוכלוסיה הערבית, לתרבות הערבית, עם התקציבים שמוקצים לתרבות בישראל היום.
עסאם מח'ול: בסך הכל אנחנו מדברים על הקצאה של בסביבות 11 מיליון שקל מתוך 300 מיליון שקל.
עסאם מח'ול: אקח רק את העניין של ההקצאה לתיאטרונים.
עסאם מח'ול: התיאטרון הערבי הפעיל היחיד שקיים, שהוא בשלבי הקמה, ביסוס וייסוד, שמקבל ביקורות אומנותיות גם ברמה הישראלית הכללית, בתקשורת הישראלית הכללית, זוכה ב2.3- מיליון שקל.
עסאם מח'ול: אני חושב שבהשוואה לתיאטרונים אחרים, למשל "גשר", הוא מקבל אפילו פחות מ50%- מהם, והוא משרת את האוכלוסיה הערבית.
עסאם מח'ול: אני חושב שבכלל אי אפשר להתחיל להשוות את נושא התרבות והספורט, איזה תקציבים היו, איך מכוונים את התקציבים השנה, כי נקודת המוצא שלנו כאשר מדברים על נושאים כאלה בקרב האוכלוסיה הערבית היא אפס, או כמעט שואפת לאפס.
עסאם מח'ול: אני חושב שצריך לגבש מדיניות.
עסאם מח'ול: הנושא השני הוא הנושא של הכפרים הערביים הבלתי מוכרים, שהזכיר כבר חברי חבר-הכנסת טלב אלסאנע.
עסאם מח'ול: אנחנו מדברים על 9 כפרים שהוכרו כבר בצפון בשנים 96-95.
עסאם מח'ול: אני רוצה להגיד שההכרה הזאת נשארה על הנייר.
עסאם מח'ול: לא הוקצו התקציבים המינימליים כדי לתכנן את הכפרים האלה, כדי לבצע דרך גישה לכפר כמו עין-חוד.
עסאם מח'ול: 5 מיליון שקל שהוחלט עליהם ב96- עד היום לא מצאו ביטוי בתקציב.
עסאם מח'ול: איך זה יכול להיות?
עסאם מח'ול: איזה מדיניות זו?
עסאם מח'ול: זה נושא לקיצוץ?
עסאם מח'ול: כאשר עשרות כפרים בנגב בכלל לא קיבלו הכרה בינתיים.
עסאם מח'ול: אנחנו מדברים על 3 דרכים לפיתרון הבעיות, על-פי תכנון מקצועי של צוות מהטכניון, מהמרכז לתכנון, שעבד עם ועדת הארבעים(?).
עסאם מח'ול: מדובר בכפרים שצריך להכיר בהם ולבנות את התשתית שלהם.
עסאם מח'ול: אי אפשר להתעלם ולהשאיר את זה כאילו באוויר, בידי מועצה איזורית כלשהי, בעין-חוד או בערב-אל-נעים.
עסאם מח'ול: שנית, כפרים שצריך להשאיר אותם.
עסאם מח'ול: אנחנו מדברים על כפרים שנמצאים על הקרקע שנים רבות, עוד לפני קום המדינה, או עם קום המדינה, או 200 שנים לפני קום המדינה.
עסאם מח'ול: כפרים כאלה לא צריכים להיות בסימן שאלה.