GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מתן וילנאי: לא אהיה מופתע אם זה אותו מרקוביץ גם בוועדה הזאת.
מתן וילנאי: אני אפילו עוד לא בקיא בה.
מתן וילנאי: האם יש כאן מישהו ממשרד הפנים?
ג'עפר פרח: כדאי שהוועדה הזאת תקבל גם את עמדת האוכלוסיה הערבית.
מתן וילנאי: אז לא צריך ועדה.
ג'עפר פרח: באמת לא צריך ועדה.
מתן וילנאי: אנחנו נעסוק בעניין הזה ויהיה ברור לחלוטין שמצד אחד אי אפשר להיות דבר שהוא בניגוד לחוק, מצד שני החוק צריך לאפשר לאנשים לחיות, ומצד שלישי צריך לעבוד עם שכל, שזה הדבר העיקרי ואת זה אנחנו נעשה.
מתן וילנאי: החינוך: התחילה פעולה.
מתן וילנאי: היא לא מספקת.
מתן וילנאי: אבל מי שאומר שלא קרה שום דבר בתחום החינוך, מטעה.
מתן וילנאי: שלושת הדוחות האלה היו מונחים על המדפים כאבן שאין לה הופכין, מישהו ניער מהם את האבק והתחיל לטפל בזה.
מתן וילנאי: זה כבר הישג בפני עצמו.
מתן וילנאי: ברור שכל אחד היה רוצה יותר.
מתן וילנאי: השר שריד עידכן אותי שאת כל המתנ"סים שהוא בונה השנה הוא בונה במיגזר הערבי, למשל.
מתן וילנאי: רבע מהכיתות שהוא בונה הוא בונה במיגזר הערבי.
מתן וילנאי: ברור שזה ייקח זמן אבל זה מצביע על הכיוון.
מתן וילנאי: זה מצביע על סעיף הכוונות, שציינתי אותו קודם.
מתן וילנאי: העסקת עובדים ערבים בחברות ממשלתיות ובמיגזר הממשלתי: אני כבר מקבל על זה דיווחים.
מתן וילנאי: לא נכפיל את זה באחוזים.
מתן וילנאי: אנחנו נגדיל את זה נומינלית כי באחוזים הכי קל להכפיל את זה.
מתן וילנאי: דרך אגב, היתה פעולה כזאת, שהתחילה בתקופתו של ראש הממשלה רבין, כאשר בנציבות שירות המדינה הכפילו את מספר העובדים הערבים.
מתן וילנאי: אני דורש מהם להגיע למספרים כאלה שיהיו סבירים מבחינת גודל האוכלוסיה הערבית.
מתן וילנאי: מישהו צריך להביא את הנתונים ועל זה אנחנו נעבוד.
מתן וילנאי: זה לא דורש כסף.
מתן וילנאי: זאת עבודה שתשפיע.
מתן וילנאי: כולל הדירקטורים.
מתן וילנאי: לא הייתי צריך את חבר הכנסת עזמי בשארה, לא הייתי צריך את שר המשפטים ביילין.
מתן וילנאי: ביקשתי מייד בישיבה הראשונה לעסוק בדירקטורים הערבים ואנחנו נתקדם גם בעניין הזה.
מתן וילנאי: החריגות הבולטות, גם אלה שחבר הכנסת חטיב העלה וגם 2 חריגות שחבר הכנסת אלסאנע רשם לי על פתק, אני מבקש לקבל את זה בצורה מסודרת.
מתן וילנאי: אתה הזכרת איזה כפר שממתין 10 שנים.
מתן וילנאי: תעבירו לי את זה.
מתן וילנאי: דברים מהסוג הזה שצועקים לשמיים, לא 100 מיקרים, אבל מיקרים קשים במיוחד הם נושא לטיפול נקודתי.
מתן וילנאי: נדמה לי שבכמאל(?) יש לנו איזה סיפור כזה, אני אקח אותו ואעשה לו טיפול נקודתי.
מתן וילנאי: או השכונה הזאת ליד שפרעם, אום סחאלה, שנראה לי לא סביר, אלא אם יש שם איזה סוד שאני לא מכיר (וקשה לי להאמין שיש שם סודות כי את הסודות בדרך כלל אני כן מכיר).
מתן וילנאי: אז תביאו ונטפל בזה טיפול נקודתי.
מתן וילנאי: אני מתכוון גם להתרכז בהחלטות שהתקבלו ולא התבצעו.
מתן וילנאי: הבנתי שיש סט של החלטות כאלה, כולל החלטה על חיבור לחשמל, שיושב-ראש הוועדה הזכיר.
דוד אזולאי: גם תקציבים שהוקצבו להכנת תוכניות מיתאר.
מתן וילנאי: תוכניות מיתאר זה נושא בפני עצמו.
ראמז ג'ראיסי: אני העליתי נושא, לגבי נציגות של המיגזר הערבי בוועדות שדנות בנושאים ומתוות תוכניות.
מתן וילנאי: תהיה נציגות של המיגזר הערבי בכל הוועדות האלה, של ראשי מועצות, של נציגי ציבור שאתם תקבעו.
מתן וילנאי: אני לא מוכן לקבוע לערבים בלי הערבים.
מתן וילנאי: הייתי יושב-ראש ועדה שבדקה את האלימות בבתי-הספר ודרשתי שיהיו תלמידים בוועדה.
מתן וילנאי: בעקבות זה כמעט אמרו לי לבטל את הוועדה הזאת אך התלמידים עשו את העבודה הכי טובה.
מתן וילנאי: יש להם שכל לקטנים האלה, יותר מאשר לנו.
מתן וילנאי: הם עשו עבודה מצויינת.
מוחמד אבו פול: אדוני השר, מה בקשר לכביש חוצה ישראל?
מוחמד אבו פול: במשולש במיוחד.
מוחמד אבו פול: הגבול למזרח וכביש חוצה ישראל למערב.
מתן וילנאי: יש גוף שמטפל בכביש חוצה ישראל.
מתן וילנאי: אני לא הולך להכניס את הראש שלי לשם.
מתן וילנאי: יש מי שעוסק בזה.
מתן וילנאי: קראתי הבוקר את ההערות שלכם ואת התשובות.
מתן וילנאי: אתה מחזיק את אותו עיתון ואני מניח שראית את זה.
מתן וילנאי: אני מציע להיות מעשיים.
מתן וילנאי: אני טיפוס מעשי.
מתן וילנאי: זאת מגבלה, בהחלט.
מתן וילנאי: אני לא שייך לאלה שאוהבים לדבר.
מתן וילנאי: אני שייך לאלה שעושים.
מתן וילנאי: אם אני יכול לעזור בנקודה כזאת או אחרת, אני אעזור.
מתן וילנאי: להגיד: בואו נתכנן את כביש חוצה ישראל מחדש?
מתן וילנאי: לא בבית-ספרי.
מתן וילנאי: לכו למקום אחר.
מתן וילנאי: לתכנן את כביש חוצה ישראל מחדש נראה לי כרגע לא סביר.
מתן וילנאי: ראיתי שכבר עובדים שם.
מתן וילנאי: אבל אם יש נקודות תורפה שצועקות לשמיים אני מוכן כמובן להיכנס ולעזור.
מתן וילנאי: שמעתי שחלק מהן באמת קיימות במשולש.
ראמז ג'ראיסי: מה עם מפת העדיפות הלאומית החדשה?
מתן וילנאי: קודם כל, כלל הנושאים והאווירה שבה הם עלו יעלו על-ידי בממשלת ישראל, כולל מפת עדיפות לאומית.
מתן וילנאי: אני אהיה מחוייב מבחינת
מתן וילנאי: כם להעלות את הדברים בפני שרי הממשלה.
מתן וילנאי: את זה אני אעשה.
טלב אלסאנע: שיידונו בממשלה בעניין הזה כהמלצה מטעם הוועדה.
מתן וילנאי: הוועדה לא ממליצה.
מתן וילנאי: הוועדה מחליטה.
מתן וילנאי: זה הבדל גדול.
טלב אלסאנע: מצויין.
טלב אלסאנע: עוד יותר טוב.
מתן וילנאי: כשהוועדה תגיע לכל נושא ונושא אז נדון ונישמע את כולם.
מתן וילנאי: אני כרגע לא רוצה סתם להגיד לכם דברים על נושאים שלא דנתי בהם בכלל.
מתן וילנאי: אני אומר לכם ככלל, את תפקידי אני רואה כתיאום בין-משרדי, זה המקום שלי, ולשמש לכם פה בממשלת ישראל.
מתן וילנאי: את זה אני אעשה, כולל העניין של מפת עדיפות לאומית.
ג'עפר פרח: אנחנו פנינו לוועדה שמטפלת בנושא איזורי עדיפות לאומית במשרד ראש הממשלה ולא היה להם זמן להיפגש איתנו, עם הארגונים, עם נציגים של סקטורים.
מתן וילנאי: אני יכול לנחש שאם הם יתחילו להיפגש עם כולם אז הם יפגשו כל הזמן.
ג'עפר פרח: אפילו חבר הכנסת ליברמן נפגש איתנו בזמנו, בעת שפעל כמנכ"ל משרד ראש הממשלה.
מתן וילנאי: אז תצביעו בפעם הבאה אחרת וחבר הכנסת ליברמן יהיה מנכ"ל משרד ראש הממשלה.
מתן וילנאי: כמובן שאני סתם התלוצצתי.
מתן וילנאי: חייבים לדבר עם כל אחד.
ראמז ג'ראיסי: שההמלצה בנושא איזורי עדיפות לאומית תצא מהוועדה הזאת.
מתן וילנאי: היא תצא גם ממני בכל מקרה.
מתן וילנאי: אני סיימתי.
מתן וילנאי: אני מציע שניפגש ב1.11.2000- ונדבר עוד פעם.
מתן וילנאי: אם המצב יהיה כמו עכשיו, המרירות וחוסר הצדק - אני כבר אומר לכם, הרי השמיים הם הגבול, אין לזה קצה, אם לא זה אז בתחומים אחרים.
מתן וילנאי: אני ממש לא בא אליכם בטענה.
מתן וילנאי: זה קיים בכל תחום שבו אני עוסק.
מתן וילנאי: אבל אז אני אשאל נתונים אמיתיים.
מתן וילנאי: אם יתברר שבנתונים יש שינוי אני ארגיש שאת שלי אני עשיתי.
מתן וילנאי: זה שתמיד ירצו עוד, אני יודע.
מתן וילנאי: זה חלק מהחיים.
מתן וילנאי: אבל אם אני ארגיש שבנתונים לא השתנה שום דבר אז אנחנו נכשלנו.
דוד אזולאי: ברשותכם, אני מבקש לגשת לסיכום הדיון.
דוד אזולאי: א) הוועדה מחזקת את ידי השר מתן וילנאי בתפקידו כיושב-ראש ועדת השרים לענייני ערבים.
דוד אזולאי: הוועדה תשתף פעולה עם השר בכל נושא שייביא לפתרון המצוקה של המיגזר הערבי.
דוד אזולאי: ב) הוועדה קוראת לשר המדע, התרבות והספורט, מר מתן וילנאי, לפעול בממשלה ולהעלות לדיון את המצוקות בשלטון המקומי בכלל ובמיגזר הערבי בפרט, כולל שילוב ישובים ערביים במפת העדיפות הלאומית.
דוד אזולאי: ג) הוועדה פונה לכבוד השר מתן וילנאי ליזום פגישה עם נציגות של ראשי הרשויות הערביות, לפני שייתחילו שביתות והפגנות, על מנת להציג את מצוקותיהם בפני ראש הממשלה.
דוד אזולאי: ד) הוועדה קוראת לממשלה לבדוק אפשרות להכנת תוכנית חומש למיגזר הערבי.
דוד אזולאי: ה) הוועדה פונה ליוזמי הרשות לתכנון לאומי לשלב נציגות של המיגזר הערבי ברשות.
דוד אזולאי: ו) הוועדה קוראת לשר הפנים לקיים דיון עם ראשי הרשויות שלא שילמו משכורות לעובדיהן על מנת לאפשר להם תשלום משכורות בהקדם, וזאת במסגרת הסדרי ההבראה.
מוחמד ברכה: יש לי הערה אחת, ברשותך, אדוני היושב-ראש.
מוחמד ברכה: המונח "תוכנית חומש" הוא מונח שאינו רלוונטי.
מוחמד ברכה: הקדנציה של הכנסת נמשכת 4 שנים.
מוחמד ברכה: לכן אני חושב שעלינו להטיל על הממשלה להכין תוכנית שתסתיים בתום 4 שנים ולא תוכנית של 5 שנים.
מוחמד ברכה: שהממשלה לא תגלגל את זה על הממשלה הבאה אחריה.
דוד אזולאי: חבר הכנסת ברכה, אני לא יודע כמה זמן הממשלה הזאת תחזיק.
דוד אזולאי: בשבוע שעבר נחרדנו כולנו לשמוע על האסון הקשה של אם ובתה שנשרפו למוות בשריפה קשה בתל-אביב.
דוד אזולאי: מן העיתונות עולה רושם קשה מאוד על שירותי הכבאות באזור, כאשר הכבאים הגיעו באיחור.
דוד אזולאי: גם כשהם הגיעו למקום מתברר שהם עסקו בפינוי אנשים שהיו מחוץ לבניין.
דוד אזולאי: הכבאיות לא הצליחו להגיע לקו הבניין, ואני מבין שזה בגלל בעיה טכנית במקום.
דוד אזולאי: הסולם ההידראולי לא עבד באותו זמן או שלא הגיע למקום.
דוד אזולאי: הדבר המעניין, שגם עליו הייתי מבקש לקבל הסבר, איך יתכן שהצליחו להגיע לקומה הרביעית ולקומה השנייה, ולקומה שהיו לכודות בה שתי הנשים בעצם לא הצליחו להגיע.
דוד אזולאי: הייתי מבקש לשמוע איך דבר כזה קרה ומדוע לא הצליחו להציל את אותן נשים.
דוד אזולאי: באותה הזדמנות אני חייב לציין שהיו מקרים בהם שירותי הכבאות בארץ עשו עבודה ברוכה הראויים לשבח, אבל במסגרת תפקידנו בוועדת הפנים, כשיש דברים כאלה עלינו לקיים דיון, לשמוע , להסיק את המסקנות ולהפיק את הלקחים הדרושים.
דוד אזולאי: אני רוצה לציין שמדי פעם, כשיש בעיות בענייני כבאות, יש טענה על מועד הזמן שהיו צריכים להגיע.
דוד אזולאי: תמיד אומרים שההמתנה הזאת נראית ארוכה.
דוד אזולאי: זה בעצם אחד הטיעונים שחוזרים על עצמם ואני לא כל כך מסכים עם זה.
דוד אזולאי: להיפך, אני חושב שהאנשים שממתינים יודעים גם לשים לב לשעון ולראות למה זה מתעכב.
דוד אזולאי: יחד עם זה, אולי זאת ההזדמנות לשמוע ממך, מר ורדי, מהו זמן הקריאה הסביר ותוך כמה זמן צריכים להיענות?
דוד אזולאי: איך בכלל הולכת כל הפרוצדורה הזאת?
דוד אזולאי: מעניין פעם אחת לשמוע כדי שנדע להבא.
דוד אזולאי: מר ורדי, בבקשה.
משה ורדי: ראשית, אני רוצה להגיד שהשריפה היתה בדירה בקומה שנייה בבניין של ארבע קומות, שלמעשה זה מין רכבת של דירות מהבנייה הישנה במעוז אביב, רחוב בני-אפרים בתל-אביב.
משה ורדי: השריפה פרצה בקומה השנייה.
משה ורדי: בעל הדירה של אותה קומה שנייה למעשה נכווה בשריפה בכל חלקי גופו, הוא ניסה להימלט, עזרו לו להיחלץ והוא עדיין שוכב בבית חולים.
משה ורדי: שתי נשים בקומה השלישית ניספו לא מהאש אלא משאיפת גזים רעילים שעלו מקומה שנייה לקומה שלישית, ואילו הדיירים בקומה רביעית מעליהם פונו.
משה ורדי: גם שני כבאים נפצעו קל.
משה ורדי: אחד נפגע בגלל שהוא נתן את מכשיר הנשימה שלו לאחד הדיירים מקומה רביעית וכך חילץ אותו.
משה ורדי: השני החליק, אבל שניהם למעשה קיבלו טיפול ונמצאים כבר בעבודה.
משה ורדי: היו מספר צירופים, אבל שניים מהם עיקריים שגרמו לטרגדיה הנוראה הזאת.
משה ורדי: הדירה שבה פרצה השריפה בקומה השנייה שימשה למעשה כמחסן ובית מלאכה למחשבים וטלוויזיות והכילה מטען אש שהוא ברמה תעשייתית, כולל חומרים שמהם עשויים הטלוויזיות והקופסאות של המחשבים שבתהליך בעירה הם מתפרקים וכל העשן שלהם זה גזים רעילים.
משה ורדי: איחסון כזה, שהוא למעשה בית מלאכה ומחסן, אסור.
דוד אזולאי: זאת מעבדה?
משה ורדי: כן.
משה ורדי: זה אסור בדירת מגורים.
משה ורדי: לכן, אנחנו מתפלאים שהדיירים שגרים שם הרבה שנים, רואים פעילות כזאת של מעבדה בתוך הדירה, מחסן אדיר שנמצא בתוך הדירה ואף אחד מהם לא הסב את תשומת לב שירותי הכבאות לדבר כזה, כי אז צריך היה להעביר אותו למרכז עסקים ושם יש כיבוי אוטומטי, אין אנשים שישנים וכל הנושאים האלה.
משה ורדי: הנושא השני וזו הסיבה בגללה הנשים בקומה השלישית ניספו, אלה הסוככים שהותקנו מעל הדירה.
משה ורדי: הבאתי פה תמונה של הדבר הזה.
משה ורדי: מעניין שרק הם התקינו את הסוככים מעל הדירה שלהם.
משה ורדי: היות והיו להם סוככים, העשן הכבד והחם שיצא מקומה שנייה נלכד בתוך הסוככים וחדר דרך החלונות הפתוחים לתוך חדר השינה שלהם.
משה ורדי: אם לא היו סוככים העשן עולה למעלה.
משה ורדי: עשן חם תמיד עולה למעלה .
משה ורדי: ואז כשהעשן חדר לתוך חדר השינה שלהם, באו לפתוח את הדלת לחדר המדרגות ואז גם עשן מחדר המדרגות נכנס אליהם לדירה.
משה ורדי: ברגע שאדם נושם קצת מהעשן הרעיל הזה בעצם הוא מאבד את ההכרה ומאבד את הרציונליזם, הוא כבר לא מתנהג כמו אדם רגיל, כי זה משפיע על מערכת העצבים שלו.
משה ורדי: לכן, העשן הזה, שהגיע לתוך הדירה בקומה השלישית מתוך החלונות דרך הסוככים למעשה גרם למותם.
משה ורדי: כמות הגזים הרעילים היא שגרמה למותם המהיר של שתי הנשים בקומה השלישית בתוך פרק זמן קצר.
משה ורדי: מדובר באותו פרק זמן קצר עד ששירותי הכבאות מגיעים ויכולים להתארגן לפינוי.
משה ורדי: שר הפנים, לפי המלצתי, מינה ועדת בירור בראשותו של תת-אלוף במילואים אבי בכר, מפקד שירותי כבאות גבעתיים, שיש לו נסיון רב בנושא של חקירות, הסגן שלי, שגם הוא איש מקצוע ואיש נוסף ממשרד הפנים.
משה ורדי: זו ועדה אובייקטיבית לחלוטין.
משה ורדי: גם מפקד שירותי כבאות, בגלל נושא החקירה, צריך להיות בעל מקצוע שיוכל להגיד בעצם מה סיבת הפטירה ולמה התפשטה השריפה.
משה ורדי: מביקור במקום שלי ןשל סגני, התרשמנו שהכבאים פעלו לחילוץ אנשים בחירוף נפש.
משה ורדי: עובדה היא שאחד מהם נפצע בגלל שהוא נתן את מכשיר הנשימה שלו לדייר שחולץ.
דוד אזולאי: אין לי ספק שהכבאים עבדו בחירוף נפש.
דוד אזולאי: חס וחלילה אני לא מעלה חשד בכבאי שלא ימלא את תפקידו נאמנה.
דוד אזולאי: כאדם שהיה חבר באיגוד ערים לכבאות אני מכיר את הדברים מקרוב, אני יודע את משמעות העניין.
דוד אזולאי: היו פה למעשה שני דברים, שעליהם עוד לא שמעתי ממך.
דוד אזולאי: אחד, זמן ההגעה למקום האירוע.
דוד אזולאי: הדבר השני, זה שבעצם לא היו הכלים הנכונים כדי להגיע למקום השריפה.
משה ורדי: לגבי הזמן אני אשאיר לאנשי תל-אביב להשיב כי יש להם החלטות, גם ועדה, והדברים ברורים.
משה ורדי: לגבי נושא הכלים, חוק התכנון והבנייה מחייב שיהיה ליד כל בניין רחבה כדי להציב רכב כיבוי וסולם כיבוי רק בבניינים רבי-קמות, מעל תשע קומות.
משה ורדי: בבניינים רגילים, ויש כאלה אלפי בניינים בארץ, הרכב לא חייב להגיע עד לבניין.
משה ורדי: יוצאים מנקודת הנחה שצריך לפרוס 40 מטר זרנוק, 50 מטר 60 מטר, אין בעיה.
משה ורדי: יש בכל רכב כיבוי קווי מים והכבאים חודרים.
משה ורדי: בדירה כזאת של ארבע קומות, כל החדירה נעשית מתוך חדר המדרגות, לא צריכים סולמות בחוץ.
משה ורדי: כך שלא היה צריך מבחינת חוק התכנון והבנייה להתקין מיתקן כזה.
משה ורדי: הסולם הגיע.
משה ורדי: יש להם סולם 42 מטר שעלה להם 3 מיליון שקל, הנציבות השתתפה ב50%- , והוא נכנס לשימוש רק בשנה האחרונה.
משה ורדי: הוא הגיע מיד לשם.
משה ורדי: הסולם היה ועמד בצד.
משה ורדי: לא צריך היה להפעיל אותו ולא ניתן היה להפעיל אותו, כי הכבאים חדרו דרך חדר המדרגות.
משה ורדי: גם אם היום היו בונים בניין כזה, היו יכולים לבנות אותו מרוחק מהכביש.
משה ורדי: אתה יכול לראות את זה בחיפה במורדות הכרמל, בירושלים במורדות ההר.
משה ורדי: לא לכל בית מגיע רכב כיבוי עם כל האמצעים.
משה ורדי: מכל מקום, אני מציע שנשמע את אנשי תל-אביב, שוודאי יש להם תשובות לחלק מהשאלות.
משה ורדי: היו"ר דוד אזולאי: כמה המרחק מהכביש לבניין?
משה ורדי: 40 מטר, וזו רמפה.
דוד אזולאי: ואז אפשר היה להגיע אליו באמצעות הצינורות בלבד.
משה ורדי: נכון.
צ'רלס מלכה: אין אפשרות בכלל למקם שם סולם הידראולי.
משה ורדי: ואלה עוד הדירות הראשונות במרחק 40 מטר.
משה ורדי: הדירות האחרונות במרחק 60 מטר.
משה ורדי: זה סביר לבניינים מסוג זה.
משה ורדי: היו"ר דוד אזולאי: אלה בניינים של שלוש-ארבע קומות?
צרלס מלכה: ארבע קומות ובניין משנת 1962 שאין בו אפילו פתחי אש, שחרור עשן וחום, כל הדברים המקובלים היום.
צרלס מלכה: קודם אני רוצה לציין שכבאי תל-אביב הם בין הכבאים הטובים במדינת ישראל.
צרלס מלכה: הם עושים את עבודתם בצורה נאמנה ומאוד מקצועית.
צרלס מלכה: יש לנו כ6,000- אירועים בשנה.
צרלס מלכה: כמובן שבמקרה הטראגי הזה היה צירוף מקרים על ידי אנשים שנכנסו ללחץ, לצערנו, והשאירו דלת פתוחה, חלון פתוח והסוכך שעזר לקלוט ולהחדיר את כל העשן פנימה, כאשר הכבאים הגיעו בזמן סביר, תוך שמונה דקות.
צרלס מלכה: הוצאנו מיד כוחות מכל תחנות
צרלס מלכה: המשנה.
צרלס מלכה: יש לנו הקלטה, יש לנו רישום ביומן.
דוד אזולאי: אני רוצה פעם אחת להבין את העניין הזה.
דוד אזולאי: אזרח מתקשר למוקד, מקבלים את ההודעה, מוודאים ומיד יוצאים?
דוד אזולאי: יש לכם רישום?
צ'רלס מלכה: יש לנו פק"לים.
צ'רלס מלכה: בשריפה בדירה אנחנו חייבים להוציא מיד שני צוותי כיבוי וסולם הידראולי.
צ'רלס מלכה: הוצאנו מיד שני צוותי כיבוי, סולם הידראולי ורכב הצלה עם כל ציוד החילוץ והפריצה שקיים במדינת ישראל.
צ'רלס מלכה: הם הגיעו תוך שמונה דקות.
צ'רלס מלכה: זה לא פרייבט, זו משאית עם כמה טונות.
דוד אזולאי: בשעת לילה שאין בה הרבה תנועה.
צ'רלס מלכה: כן, זה המרחק.
צ'רלס מלכה: אין תחנה בכל רובע.
דוד אזולאי: ברור.
דוד אזולאי: השאלה שלי היא, אותו מוקדן שיושב במוקד ומקבל את ההודעה הוא מיד מנהל רישום או שיש רישום אוטומטי, אלקטרוני?
צ'רלס מלכה: יש רישום ידני ויש הקלטה אוטומטית.
צ'רלס מלכה: ההקלטה עובדת 24 שעות.
צ'רלס מלכה: כל דבר מוקלט.
צ'רלס מלכה: אתה מדבר במכשיר קשר זה מוקלט.
צ'רלס מלכה: אזרח שמתקשר ל102- זה מוקלט עם השעה.
צ'רלס מלכה: יש לנו פה רישום של יומן שההודעה התקבלה בשעה 23:41.
צ'רלס מלכה: הרכבים הראשונים הגיעו בשעה 23:49.
צ'רלס מלכה: תוך שמונה דקות כבר היה כוח.
צ'רלס מלכה: מבחינת הפק"ל הוצאנו מעל ומעבר בגלל ריבוי הטלפונים.
צ'רלס מלכה: יש לנו גם קצת חוש וקצת ניסיון בדברים האלה.
צ'רלס מלכה: המוקדן שקיבל כל כך הרבה טלפונים כבר התחיל להוציא כוח מתחנות המשנה.
צ'רלס מלכה: באופן רגיל אני צריך להוציא שני רכבים, רכב הצלה ומנוף.
צ'רלס מלכה: כאן הוצאנו שישה רכבים.
דוד אזולאי: כמה קריאות קיבלתם?
צ'רלס מלכה: אי-אפשר להגיד כמה קריאות.
דוד אזולאי: אתה אומר שיש רישום.
צ'רלס מלכה: יש רישום, אבל לא ספרנו את מספר הקריאות.
דוד אזולאי: אי-אפשר לבדוק את זה?
צ'רלס מלכה: אפשר לבדוק את זה, לפחות בהתחלה, כי אחר-כך זה בסל.
דוד אזולאי: בשבילי זו אינדיקציה.
דוד אזולאי: אם אתה טוען שתוך שמונה דקות הגעתם ואחרי תשע דקות עדיין היו קריאות זה אומר שלא הגיעו לשטח.
צ'רלס מלכה: לא היו קריאות אחרי תשע דקות.
צ'רלס מלכה: הקריאות היו בדקה הראשונה והן נקלטות.
צ'רלס מלכה: המוקדן הוציא מיד צוות שהיה בחוץ, עוד צוות שהיה בתחנה, רכב הצלה וסולם הידראולי, על פי פק"ל.
צ'רלס מלכה: זה לא משנה מה בוער.
צ'רלס מלכה: ברגע שאתה שומע דירה, אתה מוציא את הפק"ל כדי לא להשאיר שיקול דעת למוקדן ולא לאף אחד.
דוד אזולאי: הפק"ל קבוע יוצא עם הסולם ההידראולי?
דוד אזולאי: צ'רלס מלכה כן.
דוד אזולאי: יש לנו פק"ל של הנציבות שאסור לנו לזוז ממנו.
דוד אזולאי: אלה דרגות הסיכון.
דוד אזולאי: דרגת סיכון 3 זו דרגה של שריפה בדירה.
דוד אזולאי: יש לנו פה רישומים של היומן, שעת יציאת הרכבים וההגעה.
דוד אזולאי: ריכזנו שם כוח גדול מאוד יחסית לשריפת דירה שלצערי נגמרה עם אנשים שנחנקו, אבל הכל לא שיחק לטובתם במקרה הזה.
דוד אזולאי: הטענה בעניין המים - אנחנו באים עם 3,000 ליטר מים.
דוד אזולאי: במקום היו 18,000 ליטר מים.
דוד אזולאי: אנחנו מתורגלים להתחבר עם הרשת העירונית, דבר שעשינו מיד בהתחלה.
דוד אזולאי: לכן היתה לנו אספקת מים סדירה בכמויות עצומות.
דוד אזולאי: אין לנו בעיה של מים בתל-אביב.
דוד אזולאי: אנחנו לא נמצאים באזור של חורשות או יער שאין שם אספקת מים.
דוד אזולאי: בתל-אביב אנחנו מתחברים לרשת העירונית ומקבלים את כמות המים שאנחנו צריכים.
דוד אזולאי: בשעות היום אנחנו נעזרים עם המוקד העירוני.
דוד אזולאי: על ידי מחשב סוגרים את כל המגופים ומקבלים את כל המים לרשותנו לצורך כיבוי אש.
דוד אזולאי: הצוות שהגיע למקום שמע צעקות.
דוד אזולאי: הצעקות הגיעו מקומה רביעית.
דוד אזולאי: הם עלו לקומה רביעית והורידו את האנשים.
דוד אזולאי: כל דלת שהיתה סגורה, פרצו אותה.
דוד אזולאי: לצערי, הדלת של הנספים היתה פתוחה.
דוד אזולאי: אי-אפשר היה לראות סנטימטר אחד.
דוד אזולאי: הלכו על ידי מישוש וכשהגיעו לדלת הרלוונטית היא היתה סגורה ואי-אפשר היה לפתוח אותה.
דוד אזולאי: נעזרנו בכלים כדי לעקור את הצירים ולהוציא את הדלת כדי לחדור פנימה אבל זה כבר היה מאוחר.
דוד אזולאי: זאת היתה הדירה האחרונה שסרקתם?
צ'רלס מלכה: לא, זו היתה הדירה השנייה שסרקנו.
צ'רלס מלכה: הדירה הראשונה שסרקנו היתה בקומה הרביעית שבה צעקו אנשים.
צ'רלס מלכה: אותם הורידו.
צ'רלס מלכה: היתה עוד דלת סגורה, פרצו אותה וירדו.
צ'רלס מלכה: מהקומה הזאת לא שמעו שום דבר, היה שקט גמור.
דוד אזולאי: אדוני נציג עיריית תל-אביב, אני רוצה לשאול.
דוד אזולאי: הרי פה היה מעשה שלא ייעשה מבחינת אותו דייר שהפך בית מגורים למעבדה.
דוד אזולאי: מה בדעתכם לעשות כדי למנוע להבא דברים כאלה ומי יודע אם לא קיימים היום דברים כאלה בעיר?
משה טיומקין: דבר ראשון, יש חקירת משטרה.
צ'רלס מלכה: הציוד בדירה הגיע עד התקרה.
צ'רלס מלכה: לא ראיתי מקרה כזה שלושים וארבע שנים.
משה ורדי: זאת אומרת, אם הציוד הזה היה בתעשייה, בית המלאכה הזה היה צריך להשתרע על 100-150 מ"ר.
צ'רלס מלכה: כל זה מרוכז בדירה של 40 מ"ר.
משה טיומקין: יותר מזה, שם לא היתה מיטת שינה.
משה טיומקין: מסתבר שהדירה בכלל לא שימשה לדירת מגורים.
משה טיומקין: איש לא ידע מזה.
משה טיומקין: ברור שזה אסור וצריך לעשות הכל על מנת שזה לא יקרה.
משה טיומקין: אבל גם עיריית תל-אביב איננה סורקת כל בית ובית, כל דירה ודירה.
דוד אזולאי: הייתי מצפה מעיריית תל-אביב שאחרי אירוע קשה כזה תפנה דרך אמצעי התקשורת לכל דיירי הבניינים בעיר ותביא לידיעתם שבתים כאלה שמשמשים כמחסנים יכולים להוות סיכון, ושהעירייה תנקוט באמצעים כנגד אותם אנשים.
דוד אזולאי: עובדה שהיה פה אסון קשה.
משה טיומקין: ברגע שתיגמר החקירה בעוד מספר ימים נקבל את הלקחים ואת המסקנות לגבי כל האירוע הזה.
משה טיומקין: יכול להיות שצריך לעשות עוד דברים שאינני יודע ברגע זה, למרות שיש לנו הערכה מה קרה פה, ואני מניח באחוז ודאות די גבוה שאלה הסיבות המרכזיות.
משה טיומקין: אבל אין ספק שאנחנו נצטרך לנקוט פעולה גם בתחום הפירסום לגבי כל הנושא של הפיכת דירות למחסנים ובתי מלאכה.
דוד אזולאי: גם תנקוט באמצעים כנגד אותם אנשים.
דוד אזולאי: אינני יודע מה יעשו כרגע עם האיש הזה.
דוד אזולאי: זה מקרה חריג.
משה טיומקין: הוא בעצמו פצוע.
דוד אזולאי: אני מניח שיהיו גורמים שיטפלו בזה.
דוד אזולאי: אנחנו לא ניכנס כרגע לטיפול באיש, אבל תפקידנו בראש ובראשונה זה למנוע הישנות אסונות כאלה.
משה טיומקין: אנחנו נעשה את זה.
משה טיומקין: יחד עם זה, הרי אנחנו מכירים את המציאות.
משה טיומקין: זו דירת מגורים מבחינת העירייה לכל דבר ועניין.
משה טיומקין: זה שמישהו הופך את דירת המגורים שלו - - -
משה ורדי: אבל אתם יכולים לעורר את התושבים להגיש תלונות.
משה טיומקין: את זה בוודאי נעשה.
דוד אזולאי: אנחנו נפנה לעיריית תל-אביב ונדרוש להביא למודעות הציבור שדירה בבניין מגורים לא יכולה לשמש כמחסן או בית מלאכה.
דוד אזולאי: הרי אתם בעצמכם אמרתם כאן שאם התכולה היתה של דירה רגילה לא היינו מגיעים לאן שהגענו.
צ'רלס מלכה: גזים רעילים כאלה שהם תוצאת לוואי של שריפת פלסטיקים של מחשבים בכמויות גדולות אין בדירה רגילה.
דוד אזולאי: תוך כמה זמן הוועדה אמורה לסיים את תפקידה?
דוד אזולאי: היא מוגבלת בזמן?
משה ורדי: ב10- לחודש היא תגיש את מסקנותיה לשר, והיא עובדת יום יום.
דוד אזולאי: אני מאוד מבקש שגם הוועדה תקבל את המסקנות הללו.
דוד אזולאי: אנחנו רוצים לעיין בהן ולאחר מכן נחליט אם יש צורך לקיים דיון נוסף.
משה טיומקין: עוד הערה, אדוני.
משה טיומקין: הם הגיעו תוך שמונה דקות.
משה טיומקין: אנחנו מדברים על שעות לילה.
משה טיומקין: זה מצב אופטימלי.
דוד אזולאי: ביום זה היה יכול להיות הרבה יותר חמור.
משה טיומקין: צריך לקחת בחשבון שאנחנו מדברים על שלוש תחנות שפזורות בעיר ומכסות את העיר תל-אביב.
משה טיומקין: אחת ליד הסינרמה, אחת ביפו ואחת בצפון העיר.
משה טיומקין: בשעות היום העסק היה יכול להיות הרבה יותר חמור עם התנועה, עם הפקקים ועם כל הרצון של כל הגורמים.
משה טיומקין: זאת אומרת, קיימת בעיה של טווחי זמן תגובה.
משה טיומקין: צריך לקחת בחשבון שזו לא רק שאלה של קילומטרז', זו שאלה של יכולת הגעה בתנאים של עיר, וזו אחת הבעיות.
משה ורדי: הלא שירותי כבאות, בתל-אביב לפחות, הם עירוניים.
משה ורדי: אף אחד לא מונע מכם להקים עוד שתי תחנות.
משה טיומקין: אתה הלא יודע שאנחנו מחפשים נקודה נוספת כדי לפתוח תחנה.
דוד אזולאי: כמה תחנות משנה יש היום?
צ'רלס מלכה: יש תחנה ראשית ועוד שתי תחנות משנה.
צ'רלס מלכה: בסך הכל שלוש.
דוד אזולאי: מבחינה גיאוגרפית, יש איזושהי חלוקה שעונה פחות או יותר על צרכי העיר?
צ'רלס מלכה: כן, כדי שזמן התגובה יהיה קצר עד כמה שניתן.
מקסים לוי: לא רחוק מהמקום יש תחנה.
מקסים לוי: מאחר והייתי הרבה מאוד שנים בשלטון המקומי, אני מכיר את נושא הכבאות.
מקסים לוי: אחד הדברים החשובים שלא הבנתי בכתבה זה שהמבנה היווה בעיה.
מקסים לוי: אני לא מקבל את זה, מר ורדי, משום שאתם צריכים לעשות תרחישים על מבנים עוד בטרם קורית שריפה.
מקסים לוי: ואם יש לך מחר מבנה שאתה לא יכול להגיע אליו עם סולם?
דוד אזולאי: שמעתי פה דבר אחד שלא שמעת אותו וכדאי שתשמע אותו.
דוד אזולאי: מתברר שהבית הזה עוד במצב טוב.
דוד אזולאי: יש בתים יותר פנימיים, שנמצאים לא 40 מטר מהכביש אלא 60 מטר מהכביש.
מקסים לוי: אחד הדברים החשובים, לא רק באיגוד כיבוי אש, בכל האיגודים, הוא שאם אדם ממונה על משהו הוא צריך לראות את הסביבה שהוא מטפל בה והוא צריך ליצור תרחישים באם תקרה שריפה בבית כזה או אחר.
מקסים לוי: צריך לעשות תירגולים, ומי שלא עושה תירגולים לא יכול להגיע למקום בזמן אמת.
צ'רלס מלכה: אתה מדבר על דברים מקצועיים.
מקסים לוי: לא יכול להיות שהכתבה תאמר דבר כזה.
מקסים לוי: ואם זה נכון , זה חמור מאוד מבחינת כיבוי אש.
מקסים לוי: יש מבנים שנבנו בשנות ה50- , כשעוד לא היה תיכנון בנייה.
מקסים לוי: מה אם תקרה שריפה במבנים כאלה ולא יהיו לך כלים כדי לטפל בה, אז ימותו אנשים?
מקסים לוי: אני לא רוצה להיכנס לגופה של ועדת החקירה.
מקסים לוי: אני מניח שוועדת החקירה תצטרך בעצם לטפל בכל הסוגיות האלה.
מקסים לוי: אבל עליך מוטלת החובה, אדוני, להתחיל בתירגולים האלה כדי לנסות לעשות מיפוי בכל תחנת כיבוי אש של הסביבה שהיא מטפלת בה כדי שהיא תלמד את השטח.
מקסים לוי: אני אומר לך את זה לא רק בגלל המקרה הזה אלא בגלל הרבה מקרים שאני מכיר ואני לא רוצה לגעת בהם.
מקסים לוי: אני חושב שעם המיכשור הקיים אפשר להגיע לכל מקום.
מקסים לוי: אני מכיר את האזור הזה ואני מכיר את הנפטרת.
מקסים לוי: לא רחוק מהאזור הזה יש תחנה.
מקסים לוי: לגבי פקקים, יש לכם את הסירנה.
מקסים לוי: אתם יכולים להגיע לכל מקום.
מקסים לוי: זה לא רכב שצריך להגיע בלי סירנה.
מקסים לוי: יש לכם כלים להגיע למקום כזה ואחר.
מקסים לוי: אני לא בא כמאשים, אבל אם היינו אשמים במקרה מסויים, עלינו ללמוד את הלקחים למקרים הבאים.
מקסים לוי: אני מסכים עם היושב-ראש שלאחר קבלת דו"ח הוועדה נצטרך לדון בו ולראות איך אנחנו לומדים את הלקחים.
משה ורדי: אני מקבל את המלים שלך אחת אחת.
משה ורדי: שלמה חבר בוועדת הבירור והוא גם יעלה את הנושאים האלה לדיון בוועדת הבירור כדי שתהיה להם התייחסות במסגרת הוועדה.
צ'רלס מלכה: הנקודה הזאת חשובה ואדוני מכיר אותה היטב, מה שנקרא אצלנו תיקי שטח.
צ'רלס מלכה: לגבי אובייקט רציני, בניינים גבוהים, גורדי שחקים, בתי חולים, בתי מלון יש לנו תיקים כאלה.
צ'רלס מלכה: אני מקבל את ההמלצה, אבל קשה לנו להגיע לכל בית בודד באזור שנבנה בשנות ה50- המאוחרות.
משה ורדי: חבר-הכנסת מקסים לוי צודק.
משה ורדי: אתה לא צריך להגיע לכל בניין, אבל להגיע לתרחיש הכולל קבוצת בניינים.
דוד אזולאי: הבניינים האלה קיימים בכל עיר ועיר.
דוד אזולאי: הרי המדינה לא נבנתה לפני חמש שנים.
משה ורדי: הנושא מוכר וצריך להיערך בהתאם.
דוד אזולאי: במיוחד שאני שומע היום ממך שבמקרה זה המצב היה פחות או יותר נורמלי.
דוד אזולאי: אם זה היה קורה קורה בבית יותר פנימי, של 60 מטר מהכביש, אני לא רוצה לחשוב מה היה חלילה יכול לקרות שם.
מקסים לוי: המזל שלהם הוא שביישובים הערבים המבנים הם חד-קומתיים.
דוד אזולאי: רבותי, ברשותכם אני מבקש לסכם את דיון הוועדה.