GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עסאם מח'ול: אני חושב שהגיע הזמן שועדת הפנים תגיד את דברה הברור, לקבל את ההצעות הקונקרטיות הצנועות שהובאו על ידי ועדת ראשי הרשויות המקומיות, שהביא אותן ראש המועצה המקומית יפיע, שאוקי חאטיב, לקבל אותן, לאמץ אותן, לבוא אתן למשרד הפנים.
עסאם מח'ול: אני חושב שיש כמה טעויות בהעמדת הדברים כאן, גם בהתחלה.
עבד-אלמאלכ דהאמשה: הטעיות.
עסאם מח'ול: הטעיות.
עסאם מח'ול: אני רוצה להגיד גם טעויות.
עסאם מח'ול: אני רוצה לתת קרדיט גם ליושב ראש.
דוד אזולאי: לא, יש לי פה מסמך.
דוד אזולאי: אני לא טעיתי בשום דבר.
דוד אזולאי: כל מה שאמרתי אמרתי מהמסמך הזה.
עסאם מח'ול: על מה אתה עונה לי?
עסאם מח'ול: אני לא מדבר על המסמך.
עסאם מח'ול: שמעת חדשות?
עסאם מח'ול: היום דיברו גם על עוד נתון.
עסאם מח'ול: דיברו על 135 אלף רעבים במדינה.
עסאם מח'ול: מה אחוז התושבים הערביים מזה?
עסאם מח'ול: אתה בא ושואל את השאלה לגבי גביית ארנונה.
עסאם מח'ול: תשיב על השאלה הזאת קודם.
עסאם מח'ול: האם אתה יכול להעמיד את השאלה של הארנונה כאן כאילו היא נפרדת?
עסאם מח'ול: זה עוד פעם, ההגיון הזה של להאשים את הקורבן במקום את מי שהופך את הקורבן לקורבן.
עסאם מח'ול: במקום להאשים את המדיניות הפושעת שמנציחה את המצב של הקורבן.
עסאם מח'ול: זאת הבעיה.
עסאם מח'ול: אני חושב שהגיע הזמן שאנחנו נעשה "סוויץ'" בחשיבה שלנו, גם בועדת הפנים.
עסאם מח'ול: גם אלה שאומרים שהם תומכים במאבק הזה.
עסאם מח'ול: אי אפשר להמשיך לחפש את הבעיה בעניין של הגבייה, הארנונה וכולי.
עסאם מח'ול: השאלה המרכזית היא לא רק של גבייה.
עסאם מח'ול: ממה אפשר לגבות?
עסאם מח'ול: השאלה של הגבייה של הארנונה מעמידה את השאלה של התיעוש.
עסאם מח'ול: איזה איזור תעשיה, איזה אתר תעשיה רציני בארץ נמצא בשטח של רשות מקומית ערבית?
עסאם מח'ול: עכשיו מדברים על כביש חוצה ישראל.
עסאם מח'ול: מקימים מספר רב של אתרי תעשייה לצידי הכביש כאילו שזה הפיתוי, זו הפריווילגיה של הישובים שעל ידם זה עובר.
עסאם מח'ול: אף לא אתר תעשייה או תיירות אחד שייך לישוב ערבי.
עסאם מח'ול: אף לא ישוב ערבי אחד יקבל אגורה אחת שחוקה מהארנונה.
עסאם מח'ול: תראו את איזור תפן, שהקרקעות שם הם של קיסרא, ינוח, מקומות אחרים.
עסאם מח'ול: למי זה שייך?
עסאם מח'ול: לאיזה שטח שיפוט זה שייך?
עסאם מח'ול: הרי כאן, מאחורי זה, יש מדיניות גזענית ואת זה צריך להגיד, ואת זה צריך לפרוץ ונגד זה צריך להיאבק וטועה מי שחושב שהאוכלוסייה הערבית תמשיך, אחרי חמישים שנה, לקבל את הטיפול הזה נקודתית.
גדעון עזרא: אל תעשה את זה.
גדעון עזרא: אל תאיים.
גדעון עזרא: על מי אתה מאיים פה?
עסאם מח'ול: על ראש הממשלה ועל כל אנשי השב"כ לשעבר ועכשיו.
עסאם מח'ול: אני אומר: המצב הזה, המדיניות הזאת לא תמשיך הלאה.
עסאם מח'ול: לא ניתן.
גדעון עזרא: השפה שלך הורסת את הכל.
עסאם מח'ול: לא, השפה שלך הורסת.
עסאם מח'ול: הגיע הזמן שאתה תשמע את זה.
עסאם מח'ול: הגיע הזמן שאתה תפנים את זה שמדיניות של גזענות לא תהיה מקובלת על האוכלוסייה הערבית.
עסאם מח'ול: היא תאבק נגדה, יחד עם כוחות דמוקרטיים שרוצים דמוקרטיה במדינה הזאת, יהודים וערבים.
עסאם מח'ול: אתה לא תוביל את הויכוח כאן למסלולים של הסתה נגד האוכלוסייה הערבית.
עסאם מח'ול: אנחנו, כאזרחי המדינה לא ניתן שמדיניות אפליה גזענית תמשך.
דוד אזולאי: תודה רבה לחבר הכנסת עסאם מח'ול.
איוב קרא: ראשית כל אני מוחה על כך ששר האוצר לא התפנה לבוא לכבד את הועדה בדיון כל כך חשוב.
איוב קרא: אני מצטרף לחבר הכנסת עבד אלמלכ-דהאמשה בדרישה להפסיק את הישיבה.
איוב קרא: לא קיבלנו תשובה עניינית מהאוצר, למרות שאני ידעתי על הפגישה של אתמול במשרד הפנים וחשבתי שיצא משהו מזה.
איוב קרא: אבל לדעתי האוצר פה הציג את האינטרסים של המשרד לא נכון ולא טוב ואפילו זילזל באינטליגנציה של אנשים שיושבים פה.
איוב קרא: אני חושב שיש בעיה קשה בשילטון המקומי בכלל ובמגזר הערבי בפרט ועל מנת לגשר על פערים צריך לאזן את המגזר הערבי.
דוד אזולאי: סליחה, תרשה לי דקה.
דוד אזולאי: שי ויינר, אני רוצה שתדע את הנהלים.
דוד אזולאי: אולי אתה לא יודע, כדאי שתדע.
דוד אזולאי: אצלנו, כועדה, מנהלת הועד פונה ללשכת השר.
דוד אזולאי: היא לא פונה לאף אחד אחר.
איוב קרא: הבעיה היא שלא קיבלנו גם משם תשובות ענייניות.
שי ויינר: השר לא ידע על קיום הישיבה.
דוד אזולאי: לא, אני חייב להסביר פה משהו.
דוד אזולאי: אנחנו פנינו ללשכת השר.
דוד אזולאי: אם השר רואה לנכון שהנושא חשוב, הוא צריך לבוא.
דוד אזולאי: ברגע שהוא החליט לשלוח אותך, עם כל הכבוד ובלי לפגוע באף אחד, הוא החליט שהנושא לא חשוב בשבילו.
דוד אזולאי: יש לו דברים יותר חשובים.
דוד אזולאי: לכן הוא לא מופיע פה.
שי ויינר: השר לא ידע על קיום הישיבה הזאת.
דוד אזולאי: אני מבין אותך.
דוד אזולאי: אתה רוצה להגן על השר שלך.
דוד אזולאי: ניתן לו קרדיט לבוא ולהופיע בפני הועדה ולהסביר את הדברים האלה.
איוב קרא: שר האוצר קיבל ממני כמה פעמים פנייה שכדאי לו לטפל במגזר הערבי, כי בסופו של דבר זה מה שהוא עשה עם כל מי שהפגין פה או הלך למהלך נגד הקיפוח ודברים מהסוג הזה.
איוב קרא: אני חושב שגם שר האוצר בסופו של דבר יתקפל.
איוב קרא: לא יעזור לו שום דבר.
איוב קרא: בתוך מדינת ישראל צריך שכולם יחיו טוב וצריך לגשר על פערים.
איוב קרא: על זה יש קונצנזוס בבית הזה וככה צריך לפעול.
איוב קרא: אין לי ספק שראש הממשלה הוא ראש ממשלה של כולם, במיוחד אחרי שקיבל תמיכה מסיבית כזו של 98% מהמגזר הערבי.
איוב קרא: אז האינטרס שלו צריך להיות עוד יותר לתת פוש.
איוב קרא: לא רק לגשר על פערים.
דוד אזולאי: חמישים שנה המגזר הערבי תומך בצורה עיוורת והם ממשיכים באותה מדיניות.
דוד אזולאי: יש להם בעיה.
דוד אזולאי: אולי תשנו כיוון פעם.
דוד אזולאי: תראו, אולי.
איוב קרא: בנושא ארנונה, חברי שכחו להזכיר פה, שבמגזר הערבי אין משאבים עסקיים ולכן הארנונה היא מזערית לעומת המגזר היהודי.
איוב קרא: על זה אתם לא מדברים.
איוב קרא: זה קיים גם אצל הדרוזים וגם במגזר הערבי בכלל.
איוב קרא: לכן צריך לראות את זה בפרופורציה הנכונה.
איוב קרא: לא יכול להיות, שתסתכלו על האיזונים של התקציבים של הרשויות הערביות בפרופורציה לעומת המגזר היהודי.
איוב קרא: לכן, אני חושב ששני דברים עמיתי חברי הכנסת הערבים ואני צריכים לעשות.
איוב קרא: קודם כל בנושא התקציב שבפתח אני אתכם במאבק הזה, לנסות לעשות לובי, לא להעביר את התקציב עד שלא יאשרו תוכנית ארוכת טווח לטיפול במגזר הזה.
איוב קרא: לפי דעתי את זה ניתן לעשות.
איוב קרא: דבר שני, אם לא ילך במסגרת התקציב, לעשות חקיקה, ממש, אנחנו נחתום עליה כולנו ונריץ אותה, לתוכנית רב שנתית שתביא למצב של גישור פערים באוכלוסייה.
מוחמד כנעאן: בראשית דברי אני רוצה להזכיר ליושב ראש ולחברים שלנציגת משרד הפנים רות יוסף אין אפילו תשובות.
דוד אזולאי: איך יהיו לה תשובות אם יש קיצוץ?
מוחמד כנעאן: מה שהיא אמרה, היא פשוט חיזקה את הדברים של ראש מועצת יפיע.
מוחמד כנעאן: אני מדבר על זה שאפילו למשרד ממשלתי שאמור לטפל בנושא של הרשויות המקומיות אין תשובה והוא פשוט בא ואומר: מה שאתם אומרים זה נכון.
מוחמד כנעאן: דיבר גיורא רוזנטל על תוכנית לאומית.
מוחמד כנעאן: זה, אדוני היושב ראש, מה שצריך היום לבצע ומה שאמר נציג האוצר, זה כמו לזרוק חול בעיניים.
מוחמד כנעאן: כי אין הבדל בינו לבין אברהם-בייגה שוחט.
מוחמד כנעאן: אותן מילים אנחנו שומעים גם משר האוצר.
מוחמד כנעאן: צריכים לפנות לראש הממשלה, כי ראש הממשלה הוא שבא לכפר מנדא והוא שהבטיח.
מוחמד כנעאן: הוא זה שאמור לקיים.
מוחמד כנעאן: לגבי ההצעות שלך לגבי התמיכות בראש הממשלה…
דוד אזולאי: אתה לא חייב להתייחס.
דוד אזולאי: זו היתה הערת אגב.
מוחמד כנעאן: אנחנו כל יום מזכירים את זה, אבל לצערי הרב לא היתה אלטרנטיבה אחרת.
מוחמד כנעאן: אנחנו כל הזמן טענו וטוענים שאנחנו רוצים להשתלב.
מוחמד כנעאן: אבל מדינת ישראל לא רוצה שהמועצה הערבית תשתלב בצורה טובה ומכובדת בכל השירותים במדינת ישראל.
מוחמד כנעאן: לכן ההשוואה זועקת לשמיים.
מוחמד כנעאן: חמישים ואחת שנים מדברים על זה ומאז שהוקמה הרשות המקומית הראשונה לא חל שינוי בהתייחסות מדינת ישראל לאוכלוסייה הערבית.
מוחמד כנעאן: יחס מזלזל, יחס של קיפוח, יחס של אכזריות כלפי הרשויות המקומיות, כלפי התושבים הערביים, כלפי העובדים.
מוחמד כנעאן: מה שהוזכר כאן בדו"ח זה ממש לעג לשמיים.
מוחמד כנעאן: זה צחוק.
דוד אזולאי: מה, אתה מציע להתעלם ממה שאני אמרתי?
מוחמד כנעאן: לא, רק שניה.
דוד אזולאי: לא, אני רק שואל.
מוחמד כנעאן: תן לי להמשיך.
מוחמד כנעאן: תשמע אותי עד הסוף.
מוחמד כנעאן: זה צחוק מהעבודה כשבאים לדבר על בעיה כללית, בעיה לאומית, בעיה של 20% מהאוכלוסייה הערבית ומדברים על עובד אחד בכפר מנדא ועל עובד שני בישוב אחר.
מוחמד כנעאן: בנושא הזה אני רוצה להגיד לגבי טייבה בשנים הקודמות.
מוחמד כנעאן: זה הגיע לבג"ץ, אדוני יו"ר הועדה, כששר הפנים היה שלך, אלי סוויסה.
מוחמד כנעאן: לבג"ץ הגיעו.
מוחמד כנעאן: התריעו על המצב החמור בעיריית טייבה.
מוחמד כנעאן: על הגירעון, על השחיתות.
מוחמד כנעאן: איפה היה משרד הפנים?
מוחמד כנעאן: איפה היה משרד האוצר?
מוחמד כנעאן: איפה היתה הממשלה?
מוחמד כנעאן: אף אחד לא שמע, כי היה אינטרס מובהק שהרשויות המקומיות הערביות יכנסו לגירעון.
מוחמד כנעאן: שתהיה שחיתות בטייבה על מנת שיבוא מי שיכין דו"ח כזה או אחר.
מוחמד כנעאן: את זה שמענו גם מהנציגים האחרים במשרדי הממשלה.
מוחמד כנעאן: איפה הם?
מוחמד כנעאן: איפה משרד הפנים?
מוחמד כנעאן: איפה קציני המחוז?
מוחמד כנעאן: איפה המחוזות השונים?
מוחמד כנעאן: איפה העובדים?
מוחמד כנעאן: אם רוצים להיות הגונים עד הסוף צריכים להביא את הנתונים במקביל, אצל הערבים ואצל היהודים.
מוחמד כנעאן: מה שמוכיח שמה שאמר שאוקי חאטיב לגבי הנושא של העובדים הוא נכון.
מוחמד כנעאן: האחוז אצל היהודים ואצל הערבים, 16.15 לעומת 4.8, שכר מוניציפלי 112.7 לעומת 90, מראה שנושא של שכר כאן ושם, עובד כאן ושם זו לא הבעיה.
מוחמד כנעאן: אני בטוח שכל ראש רשות, שיודע שיש לו בעיה מסוימת יפתור אותה, לאלתר.
מוחמד כנעאן: מצד שני לבוא ולטעון על נושא של ארנונה, על דברים חריגים, על אנרכיה, על שכר גבוה, זה מצחיק כשמדברים על גירעון של 820 מיליון שקל.
מוחמד כנעאן: כל מה שאמרת אדוני היושב ראש כאן לא מהווה 5% מהבעיה של הרשויות המקומיות הערביות.
מוחמד כנעאן: אפשר לטפל בה ויטפלו בה.
מוחמד ברכה: הגירעון הוא עד דצמבר 1998.
דוד אזולאי: חבר הכנסת כנעאן, לסיים בבקשה.
מוחמד כנעאן: לכן, אדוני היושב ראש אני חושב שמה שדרוש היום זה שהועדה תקרא לממשלת ישראל א', לא לקצץ - לאו דווקא במשרד הפנים.
מוחמד כנעאן: בכל משרדי הממשלה אנחנו רואים שספר התקציב מראה על קיצוץ משמעותי, גם במגזר הערבי – אז א' לא לקצץ ולקחת בחשבון כיסוי מיידי של הגירעון המצטבר של הרשויות המקומיות הערביות, ב' מתן הסכום שנדרש על ידי הרשויות – 500 מיליון שקל – כמקדמה לתקציבי פיתוח.
מוחמד כנעאן: כי היום, אדוני היושב ראש, אין אף איזור תעשיה ראוי לשמו במגזר הערבי שיכול להכניס אגורה אחת לרשויות המקומיות הערביות, כמו שאמר שאוקי חאטיב, ראש מועצת יפיע, שעל ידו נמצאת מגדל העמק.
מוחמד כנעאן: או כמו שאתה דיברת על ישובים שרואים את כרמיאל על ידם.
מוחמד כנעאן: המחשבה שלהם היא שאנחנו בעוד חמישים שנה אולי נגיע למצב של כרמיאל.
מוחמד כנעאן: מאיפה אנשים כאלה ישלמו כשמתוך 26 ישובים פגועי אבטלה 16 הם ערביים, מעבר לכפרים הלא מוכרים שמצבם מתחת לאדמה.
מוחמד כנעאן: המצב של הערבים בערים המעורבות אותו דבר, מבחינה כלכלית.
מוחמד כנעאן: לבוא לדבר על נושא של ארנונה?
מוחמד כנעאן: הרי אנשים משלמים בהתאם למצב שלהם, בהתאם להנחיות משרד הפנים.
מוחמד כנעאן: זו לא הבעיה, הארנונה.
מוחמד כנעאן: זו לא הבעיה.
מוחמד כנעאן: הבעיה היא שהם צריכים לקבל החלטה אמיצה, חד משמעית, ברורה, לפנות לראש הממשלה, למשרד האוצר, לשלם באופן מיידי על מנת שראשי הרשויות יחזרו לישובים שלהם ויוכלו לתפקד, לפתור את הבעיות הפנימיות ולשלם את הגירעון המצטבר באופן מיידי, כמו שעשו עם יתר המגזרים.
דוד אזולאי: חבר הכנסת מוחמד ברכה.
מוחמד ברכה: לא ארחיב את הדיבור.
מוחמד ברכה: אני חושב שהאפליה כלפי הציבור הערבי בכלל והרשויות הערביות המקומיות בפרט זועקת לשמיים.
מוחמד ברכה: אפשר לגלגל מספרים עד אין סוף על השולחן הזה.
מוחמד ברכה: אני אומר שהטיפול בנושא הזה ובנושאים דומים מערער, אדוני היושב ראש, את האמון של האזרחים – כלשהם, אזרחים ערביים בפרט – במערכת השילטון הדמוקרטי.
מוחמד ברכה: אני אומר דברים מסוכנים, אני יודע.
מוחמד ברכה: אם הציבור ונבחרי הציבור באים לחלונות הגבוהים ביותר בשלטון, שום דבר לא מתקדם והם נתקלים תמיד באוזניים חרשות ובעיניים עצומות, אי אפשר להמנע מהמסקנה שכנראה זו לא השיטה.
מוחמד ברכה: אנחנו יושבים פה על השולחן הזה, במעין תהליך של ריפוי בעיסוק.
מוחמד ברכה: זה לא ריפוי וזה לא עיסוק.
פייסל עזאיזה: ריפוי בדיבור.
מוחמד ברכה: אני מאד מעריך את כוונות היושב ראש ואת עמדתו בנושא של השוויון ואני, גם בגלל זה לא מאבד את האמון במערכת הדמוקרטית ולא מאבד את האמון בהחלטות שיצאו מהועדה.
מוחמד ברכה: לכן אני עדיין יושב פה.
מוחמד ברכה: אבל יש לי – לצד המערכה עם המדיניות של הממשלה בכל מה שנוגע לנושא של תקציבים ואפליה וסדר עדיפויות – ביקורת קשה, אדוני מוחמד זיידאן, על ראשי המועצות הערביות.
מוחמד ברכה: יש לי ביקורת קשה.
מוחמד ברכה: לא בגלל ניהול כזה או אחר, אלא בגלל שאתם מנומסים מידי.
מוחמד ברכה: אתם מתורבתים מידי.
מוחמד ברכה: אתם שובתים ובאים ודופקים על הדלתות פה ושם.
מוחמד ברכה: אני חושב שהדבר הזה לא יכול להמשך.
מוחמד ברכה: כנראה שבמדינה ובממשלה הזו, וגם כנראה בזו שהיתה לפניה, לא מבינים את השפה של שתדלנות, של לדפוק בדלתות ולהתבכיין.
מוחמד ברכה: לכן אני חושב שההפגנה שתהיה עוד מעט, עוד פחות משעה, צריכה להיות צעד ראשון בקמפיין ארוך של מחאה ציבורית של כלל האוכלוסייה הערבית ואז אני מאד מקוה שמישהו יתעשת בממשלה ויבוא לדבר עם ראשי המועצות.
מוחמד ברכה: אני מבין שיש היום ישיבה עם ועדת המנכ"לים.
מוחמד ברכה: ניתן את הקרדיט לישיבה הזו ואם תהיה עוד ישיבה מחר, ניתן לה את הקרדיט.
מוחמד ברכה: אבל אני חושב ואני מציע לכם, חברי ראשי המועצות הערביות, לא ללכת לאף ישיבה אחרי יום חמישי.
מוחמד ברכה: רק להיות ברחוב.
מוחמד ברכה: אם לא נותנים לציבור לחיות ולראשי המועצות לעבוד, אז כנראה שגם לאנשים אחרים במדינה הזו לא צריך לאפשר לעבוד.
דוד אזולאי: חברת הכנסת חוסנייה ג'בארה.
חוסניה ג'בארה: אני לא רוצה להאריך.
חוסניה ג'בארה: אני אגיד רק שני משפטים, כי אני מסכימה עם כל מה שדיברו החברים שלי.
חוסניה ג'בארה: אני, עם כל הכוונות הטובות של יושב ראש הועדה, דורשת וקוראת ליושב ראש הועדה להפסיק את הישיבה הזאת מיד ועכשיו.
חוסניה ג'בארה: אני חושבת שזה לא מכובד לקיים ישיבה מהסוג הזה.
חוסניה ג'בארה: אנחנו עשרים אחוז מכלל האוכלוסייה בישראל, אז לפחות ששני השרים הרלוונטים לדבר יורידו קצת מהכבוד שלהם, ישבו מול ראשי הרשויות המקומיות וישמעו מהם את הצרות שלהם.
חוסניה ג'בארה: עם כל הכבוד לנציגי המשרדים, הם לא יכולים לתת שום פתרון משום תקציב של המשרדים.
דוד אזולאי: יש לי תוכנית מ 09:00 עד 11:00.
דוד אזולאי: אם אני אפסיק את הישיבה עכשיו, מה אני אעשה עד 11?
חוסניה ג'בארה: אתה תעשה הרבה כי זה יהיה כבוד בשבילך אם אתה תפסיק את הועדה, כי זאת תהיה מחאה עם הציבור הערבי כולו ולא רק עם כמה נציגים שנמצאים כאן אתנו.
חוסניה ג'בארה: מדובר בכל האוכלוסייה הערבית.
חוסניה ג'בארה: אם אברהם – בייגה שוחט וראש הממשלה - ואני רוצה ורציתי שהבעיה של הנכים תיפתר - ישבו עם הנכים והלכו לקראת הנכים, אני רוצה שילכו גם לקראתנו, האוכלוסייה הערבית, שכל הזמן נותנות את האמון בממשלת ישראל ומדינת ישראל ונתנה גם את הקרדיט הגבוה ביותר.
חוסניה ג'בארה: אני לא רוצה שישארו נחמדים וטובים וישמעו לכל מיני הבטחות.
חוסניה ג'בארה: הבטחות כבר נמאס לנו לקבל.
חוסניה ג'בארה: אני רוצה שהמשפט שנציגת משרד הפנים אמרה, שזה מה שיש, אני רוצה שנשמע משר הפנים.
חוסניה ג'בארה: אם אנחנו שומעים את זה משר הפנים, יש לנו צעדים משלנו לעשות.
דוד אזולאי: שר הפנים אמר את זה והוא אומר שזה מה שיש לו.
חוסניה ג'בארה: זה מה שיש לכפרים הערביים ולישובים ולאוכלוסייה הערבית, אבל זה לא מה שיש לישובים היהודים.
חוסניה ג'בארה: עם כל הכבוד ועם כל הכוונות הטובות, אני חושבת שזה דבר מצער ולא מכובד מצד ממשלת ישראל והנציגים בממשלה לעשות כלפי המגזר הערבי את הצעד הזה.
דוד אזולאי: אני מוכן לקבל את ההצעה שלך, בתנאי אחד.
דוד אזולאי: שחברי הכנסת טלב אלסאנע ומקסים לוי יוותרו על רשות הדיבור.
מקסים לוי: לא.
טלב אלסאנע: בהקשר הזה יש לי מה להוסיף.
טלב אלסאנע: אני משפר את ההצעה שלה, על מנת שאחרי שאומר את הדברים שלי תהיה לך יותר סיבה להפסיק את הדיון.
דוד אזולאי: חבר הכנסת טלב אלסאנע.
טלב אלסאנע: אני רוצה לומר, אדוני היושב ראש.
טלב אלסאנע: מתברר שהממשלה הזו לא מזלזלת רק במגזר הערבי.
טלב אלסאנע: היא מזלזלת גם בכנסת – היה דיון בכנסת, לא ראינו אותם - היא מזלזלת גם בועדה שלך.
טלב אלסאנע: ואתה לא צריך לזלזל בועדה שלך.
טלב אלסאנע: זו אחת הועדות החשובות מאד בכנסת.
טלב אלסאנע: זו לא אחת הועדות האימפוטנטיות, ככה, ששולחים מישהו, לא באים וזה עובר בשתיקה.
טלב אלסאנע: זה הכבוד של הכנסת, זה הכבוד של הועדה ואתה צריך להודיע לשרים: מי שלא מגיע אחרי הזמנה של הועדה הזו, הועדה לא תעביר שום חוק - אם זה נוגע למשרד הפנים או נוגע למשרד אחר - שום תקנה ולא תקיים שום דיון בנושאים שמשרדי הממשלה מבקשים מהועדה, אם הם לא משתפים פעולה ומכבדים את הועדה על ידי הנוכחות שלהם.
טלב אלסאנע: הדבר הזה הופך את הועדה לכותל: באים, שופכים את לבם ויוצאים ולא קיבלנו כלום.
טלב אלסאנע: לכן, אני מזהיר אותך, זה לטובתך, לטובת הועדה ולדעתי לטובת השילטון כאן.
טלב אלסאנע: הדבר השני, אנחנו מגיעים לכאן, מעלים בעיה מאד אמיתית, מאד כנה ולחווג'ה גדעון עזרא יש בעיה של מנטליות.
טלב אלסאנע: הבעיה לדעתו היא לא של העדר תקציבים ומדיניות – כמו שאמר חברי חבר הכנסת עסאם מח'ול – גזענית, שזו ההגדרה היחידה למדיניות הזו, הבעיה של הרשויות המקומיות הערביות לדעתו היא שהן מאוחדות.
טלב אלסאנע: אם הם מתפצלים אז נגמר הגרעון בתקציב.
גדעון עזרא: זה לא מה שאמרתי ואתה תפסיק לסלף.
טלב אלסאנע: זה מה שאמרת.
גדעון עזרא: אתה מסלף.
גדעון עזרא: אתה מסית.
גדעון עזרא: אתה כמו הש"סניקים בבית שמש.
דוד אזולאי: הש"סניקים והרוסים הם באותה נשימה אצל חברי הליכוד.
דוד אזולאי: אנחנו בחברה טובה, זה בסדר, חבר הכנסת טלב אלסאנע.
דוד אזולאי: אנחנו נמנים על הדפוקים במדינת ישראל.
טלב אלסאנע: אנחנו גם עם הש"סניקים לא מסתדרים.
טלב אלסאנע: אתם אחר כך מיישמים עלינו מה שלמדתם מהאשכנזים.
דוד אזולאי: כל הצרות של המדינה הזאת זה ש"ס.
טלב אלסאנע: איך שקיפחו אתכם אתם מנסים לקפח אותנו.
טלב אלסאנע: לכן, יש צורך להשתחרר מהמנטליות הזו, מהתפיסה של השחצנות, ו"אנחנו יודעים מה טוב בשבילכם".
טלב אלסאנע: המאבק הוא מאבק למען הדו קיום.
טלב אלסאנע: למען השיוויון.
טלב אלסאנע: לדעתי, אתה לא צריך לישון בשקט כשאתה יודע שיש ילדים ערבים ישנים ברעב ושיש עוני ואבטלה.
טלב אלסאנע: צריך להפסיק את המנטליות הזו של כשרע לערבים טוב ליהודים.
טלב אלסאנע: כשרע לערבים רע ליהודים.
טלב אלסאנע: אם לא היום, אז אני אומר לך: אם המצב הזה ימשיך להיות אז יהיה רע ליהודים ולערבים כאחד.
גדעון עזרא: תאיים.
גדעון עזרא: שעם ישראל ישמע אותך מאיים.
גדעון עזרא: כל הזמן מאיים.
טלב אלסאנע: זו תוצאה ישירה.
טלב אלסאנע: ואני רוצה לומר: לא צריך להציג את הרשויות הערביות כמקבצי נדבות.
טלב אלסאנע: הם מבקשים זכויות ובצדק.
טלב אלסאנע: לכן, אם האטימות הזו תמשיך, חוסר הערנות, הזלזול, אני חושב ובצדק, את מה שאמרו חברי בצורה מאד מרומזת: צריך להסלים את המאבק של הרשויות הערביות וצריך להסלים את המאבק של המגזר הערבי אחרי 51 שנים.
טלב אלסאנע: מה שעשו הנכים כאן, לדעתי אנחנו צריכים ללמוד מהם.
טלב אלסאנע: חסמו כבישים, סגרו את משרד האוצר, סגרו את הכניסה לכנסת.
טלב אלסאנע: זו השפה האחת והיחידה שהממשלות כאן מבינות ואין שפה אחרת.
טלב אלסאנע: אחרת נבוא לכאן, יכבדו אותנו בקפה ובתה ונצא בידיים ריקות.
מקסים לוי: אנחנו צריכים להבין את המצב בסקטור או ברשויות המגזר הערבי.
מקסים לוי: צריך לצאת מתוך העובדה, שרות יוסף יודעת, על נוסחת סוארי.
מקסים לוי: מאיזה גבול מגיעים לנוסחה מסוימת?
מקסים לוי: אם כולם שווים בני שווים, אז נוסחת סוארי בסדר.
מקסים לוי: אבל אם כולם לא שווים בני שווים, נוסחת סוארי לא שווה.
מקסים לוי: כי נוסחת סוארי אמרה שברשויות שיש מצוקה, יתנו נניח 80% וברשויות שאין מצוקה, יתנו 50%.
מקסים לוי: היום מגיעים לנוסחה מסוימת שכולם מקבלים אותו דבר.
מקסים לוי: לכן, הנוסחה בכלל לא תואמת לצרכים האמיתיים במגזר הערבי.
מקסים לוי: אם נוצרו פערים במשך ארבעים או חמישים שנה, הפערים האלה נשארו משום שרמת הפעילות שלהם לא היתה כמו כלל הרשויות במדינת ישראל.
מקסים לוי: ניתן דוגמא: שיקום שכונות, למשל.
מקסים לוי: שיקום שכונות לא היה במגזר הערבי.
מקסים לוי: מתנ"סים לא הוקמו על ידי יהדות בחוץ לארץ.
מקסים לוי: כך לאט לאט הפעילות הזאת מנעה מהם התרחבות של נושאים של חברה, תרבות, חינוך.
מקסים לוי: אנחנו מדברים על ההכנסות העצמיות.
מקסים לוי: מי בכלל מדבר על ההכנסות העצמיות כשיש 0 למעשה?
מקסים לוי: יש כאן תקנון לאפשר למשפחות ברוכות ילדים לשלם פחות מיסים, ומצד שני יש העדר ההכנסות מהארנונה לתעשייה, שזה הדבר העיקרי בכל הרשויות המקומיות.
מקסים לוי: אני אתן דוגמא: מתוך 100% הכנסות של ערים, 70% - 80% זה מתעשייה ו 20% ממגורים.
מקסים לוי: באשר למגורים, אני לא מניח שמישהו יכול לבוא למשפחה של עשרה ושנים עשר ילדים ואבטלה עמוקה – כאשר אתה מדבר על אבטלה, הרשויות הערביות הן מוקדי אבטלה במדינת ישראל היום – ולבקש שישלמו.
מקסים לוי: מי יכול לשלם?
מקסים לוי: אז באים לרשויות המקומיות ואני שומע בבוקר שהאוצר משתלח בהם כאילו הם אשמים.
מקסים לוי: מדובר בכלל הרשויות במדינת ישראל.
מקסים לוי: כשמדברים על לשכות הרווחה, כולן מרוסקות, כי אין עובדים סוציאליים, אין עובדים קהילתיים ואין מה לתת.
מקסים לוי: אני לא הייתי הולך להגדרה של רעב.
מקסים לוי: הייתי מגדיר: פצצה חברתית כן יש היום במדינת ישראל.
מקסים לוי: לכן נדמה לי, שאם פעם ולתמיד צריך לנסות להביא לפתרון בעיית המצוקה במגזר הערבי, צריך להוציא להם נוסחה אחרת לגמרי.
מקסים לוי: צריך להדביק את השוויון אם מדברים על שוויון בין ערי הפיתוח לבין הישובים הערבים ושאף אחד לא יתפלא שהיום ילד ערבי לא מקבל את אותם תנאים כמו ילד בעיירת פיתוח על ידו.
מקסים לוי: מדינת ישראל יוצרת שנאה של ילדים כלפי המגזרים האחרים.
מקסים לוי: לכן כל הזמן נאמר וכל הזמן אומרים וזה נכון, שעד שלא מפגינים נגד ממשלות לא מקבלים.
מקסים לוי: הבעיה של ראשי הרשויות המקומיות הערביות, זה שהם היו מקבלים גרושים והולכים הביתה.
מקסים לוי: אף פעם לא פתרו את הבעיה.
פייסל עזאיזה: אתה צודק.
דוד אזולאי: או שכל אחד קיבל באופן עצמאי והיה מבסוט.
דוד אזולאי: פעם נשארתי פה באוהל לבד, כי הם הלכו.
מקסים לוי: אני חושב, שהמצוקה האמיתית צריכה לבוא לפתרון פעם אחת ולתמיד ואחר כך לחייב את הרשויות המקומיות הערביות לבוא בדין וחשבון על כל זה.
מקסים לוי: אני מעריך מאד את רות יוסף, היא אחת המקצועניות שהכרתי, מתוך היכרותי את המערכת במשרד הפנים שלושים שנה.
מקסים לוי: אני הרי מכיר את ההתחשבנות המקצועית שהיתה בין זה לזה.
מקסים לוי: אבל, ודאי שרות יוסף תסכים אתי להגדרה שנוסחת סוארי איננה תואמת במגזר הערבי.
מקסים לוי: זה שאין תקציבים למשרד הפנים זו בעיה.
מקסים לוי: לכן, הממשלה – לדעתי לא משרד הפנים ולא אף אחד – הממשלה צריכה לדון בבעיה ובמצוקה של ראשי הרשויות במגזר הערבי.
מקסים לוי: למה?
מקסים לוי: כי כל חודש וכל שנה נמצא אותם כאן בבעיה אמיתית.
דוד אזולאי: אדוני הדובר, בקשת להשיב בקצרה על דברי חברי הכנסת.
פייסל עזאיזה: כן.
פייסל עזאיזה: אני רוצה להגיד כמה דברים, גם לגבי ההאשמות כנגד הניהול המקצועי של ראשי הרשויות הערביות.
פייסל עזאיזה: אני ניהלתי מערכות מקצועיות לפני שבאתי – נבחרתי רק לפני עשרה חודשים לראש המועצה המקומית דבוריה – ואני באתי לדבוריה לנהל מקצועית.
פייסל עזאיזה: יש היום הרבה ראשי רשויות שרוצים לנהל מקצועית את הרשות.
פייסל עזאיזה: אבל, ואני אומר כאן אבל – ובאמת אני רוצה לומר, כי היו כאן כמה התקפות על נציגות משרד הפנים, שהן מלוות מקצועית בצורה נהדרת את ראשי הרשויות – אבל, וכאן האבל הגדול, בתוך תנאי המשחק האלה אי אפשר לנהל מקצועית.
פייסל עזאיזה: למה אני מתכוון?
פייסל עזאיזה: אי אפשר שאוכלוסייה שלמה, 20% מאוכלוסיית מדינת ישראל, תמשיך אחרי קיום חמישים שנות מדינה להיות בשולי החברה הישראלית.
פייסל עזאיזה: כאן אני מפנה את הדברים לחבר הכנסת גדעון עזרא.
פייסל עזאיזה: בשנת 1977, כאשר כל עיירות הפיתוח ושכונות המצוקה היו בשולי החברה הישראלית, קם ראש ממשלה אמיץ, מנחם בגין ז"ל והחליט שהוא רוצה לשנות את המשחק הזה.
פייסל עזאיזה: היתה תוכנית לאומית של שיקום שכונות.
פייסל עזאיזה: אפשר להתווכח עליה.
פייסל עזאיזה: אולי לא בסדר, אולי לא הכל נוהל כמו שצריך, אבל היתה תוכנית לאומית לשנות את תנאי המשחק.
פייסל עזאיזה: אני חושב, שמבלי שתהיה תוכנית לאומית שאכן משנה את כללי המשחק והקונספציה, אי אפשר לעזור לנציגות משרד הפנים ואי אפשר לעזור לי כאדם מקצועי לנהל רשות בצורה מקצועית.
פייסל עזאיזה: מינהל מקרקעי ישראל נותן מגרשים לבנות בתים לזוגות צעירים ולך אין שביל שהילדים ילכו בו לבית הספר.
פייסל עזאיזה: על מה הם ישלמו ארנונה?
פייסל עזאיזה: על מה?
פייסל עזאיזה: בסדר, הוא עובר על החוק.
פייסל עזאיזה: כשהמים לא מגיעים אליו הביתה, על מה הוא ישלם ארנונה?
פייסל עזאיזה: כשאתה לא אוסף אצלו את הזבל, על מה הוא ישלם ארנונה?
פייסל עזאיזה: כשאין תאורה ברחובות, על מה הוא ישלים ארנונה?
פייסל עזאיזה: אני מתווכח אתו למרות זאת, אני, כראש מועצה שרוצה לנהל מקצועית, אוכף את החוק.
פייסל עזאיזה: אבל רבותי, זה לא עוזר לי.
פייסל עזאיזה: בתנאים שאנחנו מנהלים את הרשויות, אי אפשר – אני אומר לכם כאדם מקצועי – אי אפשר לנהל.
פייסל עזאיזה: כאן ממשיכים לדבר, אבל הבת שלי, שהיא דור שלישי במדינה, משווה את המצב שלה לחברה שלה בכפר תבור.
פייסל עזאיזה: למה שלא תשווה אותו לחברה שלה בכפר תבור?
פייסל עזאיזה: למה לא? הן הולכות ולומדות באותו חוג.
פייסל עזאיזה: למה שלא תשווה?
פייסל עזאיזה: לא הגיע הזמן שתשווה?
פייסל עזאיזה: אנחנו מדברים על חיים ביחד, על דו קיום ועל כל הדברים האלה ואחרי זה מתפלאים.
פייסל עזאיזה: הגיע הזמן שיהיה שיוויון הזדמנויות.
פייסל עזאיזה: תנו שיוויון הזדמנויות, יהיה ניהול מקצועי בתוך הישובים הערבים, תהיה נקודת פתיחה שווה.
פייסל עזאיזה: כשיש נקודת פתיחה שווה, יש מקום לבוא ולשלוף נתונים על מנהל מחלקת גבייה או מנהל כזה או אחר.
פייסל עזאיזה: אז יש צדק.
פייסל עזאיזה: כל עוד לא נותנים שיוויון הזדמנויות, אפילו מוסרית – ואני אומר, מוסרית – אי אפשר להצביע על מקרים בודדים.
דוד אזולאי: אנחנו שמענו כאן את כל החברים ואני חושב ששמענו כאן דברים קשים.
דוד אזולאי: אנחנו לא יכולים להתעלם מהדברים הללו, שבאמת צריכים טיפול ייחודי ושורשי בכל הקשור לרשויות הערביות.
דוד אזולאי: יחד עם זה אנחנו גם לא יכולים להתעלם ממה שנקרא מינהל תקין בשילטון המקומי.
דוד אזולאי: אני חושב שאנחנו כחברי כנסת גם חייבים לעשות את זה.
דוד אזולאי: אני, ברשותכם, רוצה לגשת לסיכום הדברים: 1.
דוד אזולאי: הועדה שמעה היום בצער ובכאב את נציגי משרדי האוצר והפנים שלא היתה שום בשורה בפיהם לרשויות הערביות.
דוד אזולאי: הועדה דורשת מהממשלה לקיים דיון רציני וענייני ולהיכנס לעובי הקורה בכל הקשור למגזר הערבי, לפני שהבעיה הערבית תתפוצץ ברעש אדיר והממשלה תהיה אחראית לכל התוצאות על כל המשתמע מכך.
דוד אזולאי: הועדה שמעה בצער את דבריה של הגברת רות יוסף, מנהלת התקציבים במשרד הפנים, שאמרה: אי אפשר לומר שאין אפליה כלפי הציבור הערבי.
דוד אזולאי: לכן הועדה דורשת מהשר להופיע בועדת הפנים ולהסביר את דברי פקידיו.
דוד אזולאי: 4.
דוד אזולאי: למרות הקיצוץ של 11% בתקציב הרגיל, אמר פה נציג האוצר שתהיה אפליה מתקנת לתקציב 2000.
דוד אזולאי: היינו מאד מבקשים ששר האוצר יופיע כאן ויסביר לנו איך עושים את זה.
רות יוסף: מותר גם להעיר על הסיכום הזה?
איוב קרא: צריך לציין שיש מחאה בוועדה על כך ששר האוצר לא הופיע פה.
גדעון עזרא: אני חייב להסתייג מהסיכום הזה.
גדעון עזרא: מה זה שהבעיה הערבית תתפוצץ ברעש אדיר והממשלה תהיה אחראית?
דוד אזולאי: גבירתי הקצרנית, לפרוטוקול, תכתבי שחבר הכנסת גדעון עזרא מסתייג.