GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יהודה וילק: מצד שני, לא ניכנס עם הראש בקיר.
יהודה וילק: כלומר לא נעשה פעולת קומנדו לתוך חתונה, כי תהיה מלחמת עולם.
יהודה וילק: זאת הבעיה.
יהודה וילק: הפתרון המבצעי, גם אם הוא קיים, הוא לא תמיד הפתרון החכם.
יהודה וילק: פה צריך להיות טיפול מערכתי, הסברה, חינוך, יציאת הציבור נגד הדברים במקביל לפעילות משטרתית ממוקדת, ומבחינתנו זה יעד לפעילות.
יהודה וילק: בעניין מגרשי הכדורגל.
יהודה וילק: ברגע שאנחנו מאשרים מגרש כדורגל בנושא הבטיחות בלבד, אנחנו לוקחים על עצמנו אחריות.
יהודה וילק: מפקד מרחב עומד לדין פלילי על ארועי ערד.
יהודה וילק: קבעה הפרקליטות נורמה, שיש לנו אחריות ישירה פלילית.
יהודה וילק: אני לא יכול להעמיד בדילמה קצין משטרה, כי ברגע שהוא מאשר מבחינה בטיחותית מתקן או מגרש כדורגל, עם אופי הכדורגל במדינת ישראל, הוא לוקח אחריות.
יהודה וילק: האישור ניתן על-ידי אנשי מקצוע, מהנדסי בטיחות.
יהודה וילק: בליגת העל בשנת 2000 המשטרה לא אישרה מגרש של מכבי נתניה, כך שזה לא רק במגזר הערבי.
יהודה וילק: בעניין משמר הגבול.
יהודה וילק: שאל פה חבר-הכנסת טיבי, למה זרקו אבנים על שוטרים שבאו להפריד בריב חמולות.
יהודה וילק: זה בדיוק הצד השני.
יהודה וילק: בסופו של דבר זה חינוך.
יהודה וילק: אנחנו כרגע בתהליך, שבתחומי הקו הירוק לא תהיה משימה של משמר הגבול בלי שיהיה שם איש קבע.
יהודה וילק: אנחנו כרגע בתהליך של רה-ארגון תנועה.
יהודה וילק: לא יהיה צוות של משמר הגבול שיפעל בשטח באופן עצמאי בלי שאחד השוטרים יהיה איש קבע, כי איש קבע הוא אדם שבחרנו, הוא יותר מבוגר וזאת הפרנסה שלו, להבדיל מאיש החובה.
יהודה וילק: אנחנו מדברים על משטרה שצריכה להיות משטרה, כי זה שנלך ונחייך כל הזמן זה מאוד חשוב, אבל קודם כל אנחנו צריכים להיות שוטרים, ואם נהיה גם שוטרים מחייכים מה טוב.
יהודה וילק: אם לא נהיה שוטרים ורק נחייך, זה לא טוב.
יהודה וילק: בסופו של דבר אלה תהליכים שלוקחים זמן.
יהודה וילק: אחד הדברים שרשמתי להציג בפניכם זה את כל מערך ההדרכה שלנו לאורך שירותו של השוטר, מה אנחנו מנחילים לו כדי לרכך עד כמה שניתן את אותו מגע עם הציבור.
יהודה וילק: בנושא הריסת בתים.
יהודה וילק: משטרה לא הולכת עם ראש בקיר, מצד שני אל תתנו לנו יותר כוח וסמכויות ממה שיש לנו.
יהודה וילק: תבדילו ביני כמפכ"ל לבין השר הממונה.
יהודה וילק: ברגע שיש לי צו של שופט, אני צריך לבצע.
יהודה וילק: יש הצד המדיני, אבל זה עניין אחר.
יהודה וילק: לא המשטרה מוציאה את הצווים, אלא משרד הפנים או הרשות המקומית או בית-משפט.
יהודה וילק: לפעמים מייחסים לנו יותר כוח חוקי ממה שיש לנו באמת, וזה לא נכון.
יהודה וילק: זכויות יוצרים זאת בעיה קשה מאוד.
יהודה וילק: היום יש שתי חוליות, אחת במרכז ואחת בצפון, שעובדות בצורה ממוקדת בנושא זכויות יוצרים.
יהודה וילק: זה גם תקליטורים.
יהודה וילק: זה פוגע גם בשמה של מדינת ישראל.
יהודה וילק: שר המשפטים בנושא הזה נסע רק לפני שבועיים.
יהודה וילק: יש לנו בעיה מול הרשות הפלסטינית.
יהודה וילק: אני רוצה להגיע לעבודה מול המשטרה הפלסטינית, כמו שאני עובד מול המשטרה הירדנית ומול המשטרה המצרית ומול המשטרה האמריקנית.
יהודה וילק: זה לא קיים היום.
יהודה וילק: המשטרה הפלסטינית רחוקה בתחום הלחימה בפשיעה מהנורמות של משטרות בדמוקרטיות מערביות.
יהודה וילק: כך בנושא הרכב, בנושא זכויות שוטרים.
יהודה וילק: כשתבואו נציג לכם את הנתונים.
יהודה וילק: חלק מבעיות הפשיעה אפשר לפתור אם יש שיתוף פעולה, ואז לא יצטרכו בבית חנינא לחפור תעלה.
יהודה וילק: אם חפרנו תעלה ופגענו בתשתית, אנחנו לא בסדר.
יהודה וילק: אני אבדוק את זה.
יהודה וילק: אי אפשר להתעלם מהמציאות היום.
יהודה וילק: אלה לא יחסים בין שתי משטרות כמו בינינו לבין האנגלים, לאמריקנים, לירדנים ולמצרים.
אחמד טיבי: תוכל להתייחס ספציפית לנושא התעלות?
יהודה וילק: אני צריך לבדוק את זה.
אחמד טיבי: אתה לא מכיר את הנושא?
יהודה וילק: במקרו אני אתייחס.
יהודה וילק: יש היום מחסומים בין התחום שבאחריות צה"ל לבין התחום שבאחריות משטרת ישראל.
יהודה וילק: חייבים לעבור באותם מחסומים כדי להיכנס מעבר למחסומים האלה.
יהודה וילק: אם המצב טוב או לא טוב זה ויכוח אחר.
יהודה וילק: לנו יש בעיה שרכבים גנובים וציוד חקלאי ותרופות ודיסקים עוברים בין המחסומים.
יהודה וילק: במקומות מסוימים אנחנו עושים מכשולים, ואז אנחנו בודקים את הצד המשפטי וצריכים לזה אישורים.
יהודה וילק: אם במקום מסוים פעלנו לא נכון, בוודאי אם פגענו בתשתיות, זה סיפור אחר.
יהודה וילק: בעניין פרשת בר.
יהודה וילק: אחת הבעיות של כולם היא, שמבלי להכיר את העובדות האמיתיות אנחנו מגיעים לכותרות.
יהודה וילק: לנאשמים יש זכויות, לאזרחים יש זכויות, וגם לשוטרים יש זכויות.
יהודה וילק: אנחנו מערכת מסודרת, שהיא מערכת תחת ביקורת.
יהודה וילק: אנחנו בודקים את הדברים האלה בצורה מסודרת.
יהודה וילק: יש לנו הבדיקה המקצועית ויש לנו הבדיקה המשמעתית והמסקנה המערכתית.
יהודה וילק: כפי שאמרתי בתחילת דברי, צריך לאפשר לנו למצות את העניין.
יהודה וילק: אבל צריכים להבין שכשם שלעבריין ולאזרח יש זכויות, גם לשוטרים יש זכויות.
דוד אזולאי: כמה זמן ייקח עד שיהיו מסקנות?
יהודה וילק: עוד השבוע.
גדעון עזרא: מה עם הטיפול במובטלים?
יהודה וילק: אם יאפשרו לנו ומישהו יממן העסקת מובטלים, אם יש התאחדות מי האנשים ומה לעשות, אני תמיד אשמח אם יתנו לי מקורות כוח אדם.
יהודה וילק: משטרה, אגב, זה מקצוע.
שלמה בן-עמי: חבר-הכנסת טריף שאל כמה שאלות, אחת הראשונות היתה לגבי תדמית המשטרה בציבור.
שלמה בן-עמי: יש סקר, וסקרים שווים מה שהם שווים אבל הם נותנים אינדיקציה, ולפיו האמון של הציבור בצה"ל הוא 90%, בבתי-המשפט - 78%, במשטרה - בין 70% ל73%-, מתחת לזה הממשלה, מתחת לזה התקשורת, מתחת לזה חברי-הכנסת.
יהודה וילק: ותסכימו איתי שהסקר הזה לא משקף את תדמיתם של חברי-הכנסת.
שלמה בן-עמי: לגבי האלימות במשפחה, הממשלה הקודמת הבחינה בבעיה הקשה הזאת ומינתה ועדה בין-משרדית שעשתה עבודה יוצאת מן הכלל, בראשותו של מנכ"ל משרד העבודה והרווחה.
שלמה בן-עמי: היא הגישה את המסקנות האופרטיביות לממשלה הקודמת באפריל 1999, הן לא מומשו.
שלמה בן-עמי: הממשלה החדשה בישיבה הראשונה או השנייה שלה לקחה את ההמלצות והתחילה להקצות תקציבים כדי לממש את המסקנות האלה.
שלמה בן-עמי: אנחנו, במשטרת ישראל ובמשרד לבטחון הפנים, חושבים שהמאבק באלימות במשפחה הוא אולי ציר מרכזי במאבק על האלימות בחברה הישראלית בכלל.
שלמה בן-עמי: משטרת ישראל, עוד לפני ההחלטות של הוועדה הבין-משרדית, הקצתה 170 תקנים לחוקרים מיוחדים, שהעיסוק שלהם הוא באבחון מסוכנות ואבחון טיפול במצבים של אלימות במשפחה.
שלמה בן-עמי: כמעט 50% מהם הם נשים, בגלל אופי הטיפול, בעיקר בהכאת נשים ובאלימות כלפי נשים.
שלמה בן-עמי: מדוע העניין הזה הוא כל-כך קריטי?
שלמה בן-עמי: משום שכשם שאמרתי אתמול לשר שריד בנושא משרד החינוך, כל השקעה שנשקיע בעקירת האלימות במשפחה ובבתי-הספר, זה מקטין את עבודת המשטרה בהמשך.
שלמה בן-עמי: כי בסופו של דבר זה השורש.
שלמה בן-עמי: המאבק בתחום הזה הוא חשוב.
שלמה בן-עמי: אנחנו תקפנו את העבודות של הוועדה לאלימות במשפחה ומיזגנו אותן בוועדת השרים למאבק באלימות, שמונתה עכשיו ואני עומד בראשה.
שלמה בן-עמי: בפאזה הראשונה אנחנו מבקשים לבוא לשנת התקציב עם הצעות אמיתיות, ואני מקווה שהממשלה תבין שלא די למנות ועדות, צריך לפעמים גם לשלם את המחיר.
שלמה בן-עמי: הוא לא חייב להיות מחיר כלכלי בלבד, אבל לפעמים גם מחיר כלכלי.
שלמה בן-עמי: בסופו של דבר אני לא בטוח, שאנחנו יכולים פה להמציא את הגלגל איך נלחמים באלימות במשפחה, איך נלחמים באלימות בכלל.
שלמה בן-עמי: בתיאוריות אין לנו הרבה מה להציע, בסוף צריך ליישם.
שלמה בן-עמי: צריך חוקרים.
שלמה בן-עמי: תאר המפכ"ל בנושא הנוער איך יש צווארי בקבוק, בגלל שאין תקנים במשרד העבודה והרווחה.
שלמה בן-עמי: אנחנו לא גאוני הדור, שפתאום נמציא דרך חדשה שאיש לא שמע עליה.
שלמה בן-עמי: בסוף הדרכים קיימות, וצריך להשקיע בדבר הזה.
שלמה בן-עמי: אני פונה לממשלה להבין את הסוגיה הזאת.
שלמה בן-עמי: זה נכון שלא הכל כסף, אבל גם כסף.
שלמה בן-עמי: חבר הכנסת טריף העלה את העניין של ביטול משמר הגבול.
שלמה בן-עמי: המצב הנוכחי שבו יש משטרה כחולה ויש משמר גבול הוא חשוב שיימשך כל עוד אין שינוי מאוד משמעותי בהתייחסות של המשטרה, לפחות בגלל חוסר כוח אדם במשטרה הכחולה.
שלמה בן-עמי: זה מאפשר למפכ"ל לעשות ורסטיליות, הוא יכול להעביר אנשים ממקום אחד לאחר, כי אין לו מספיק שוטרים.
שלמה בן-עמי: הוא לא יעביר מכחול לירוק, אבל הוא כן יעביר מירוק לכחול.
שלמה בן-עמי: משום שבישראל אנחנו עומדים במשטרה כחולה על 2.5 שוטרים לאלף אזרחים.
שלמה בן-עמי: ביחד עם המשטרה הירוקה זה 3.2.
שלמה בן-עמי: זה מגדיל את הרציו, אבל גם ככה זה הרבה פחות מהממוצע העולמי.
דוד אזולאי: מה הממוצע?
שלמה בן-עמי: מגיע ל4- ול5-.
שלמה בן-עמי: אין לנו מספיק שוטרים, ולפעמים מבקשים לראות יותר שוטרים ברחוב.
שלמה בן-עמי: מאיפה?
שלמה בן-עמי: נכון שצריך ללחוץ על המערכת, והמערכת צריכה להיות הגיונית יותר ולעשות את מיטב הזזת הכוחות שהיא יכולה.
שלמה בן-עמי: אבל בסוף צריך כמות, וכמות זה כסף.
שלמה בן-עמי: לכן כל עוד אלה המשימות, אני לא הייתי מוותר כשר הממונה על זה שיש משמר גבול, ולא רק משום שיש לו תפקידים ייעודיים שלו.
שלמה בן-עמי: בעניין האסירים הבטחוניים.
שלמה בן-עמי: יש שני מישורים.
שלמה בן-עמי: השאלה של האסירים הבטחוניים הפלסטינים נמצאת כרגע במשא-ומתן.
שלמה בן-עמי: אנחנו הצגנו את העמדה של המשרד שלי, ואני לא חושב שאני צריך לדבר על העמדה של המשרד שלי, כי קיימת עמדת המשא ומתן של הממשלה.
שלמה בן-עמי: הקבינט החליט לעשות שני דברים.
שלמה בן-עמי: מצד אחד, לא לשנות את הקריטריונים, אבל מצד שני לדבר על בדיקה פרטנית.
שלמה בן-עמי: ההגיון נותן, שבבדיקה פרטנית יכול להיות שתגיע לאדם שהקריטריונים לא חלים עליו, אבל הבדיקה הפרטנית מצדיקה את שחרורו.
שלמה בן-עמי: אבל זאת החלטת הקבינט לשעה זאת ויש משא ומתן.
שלמה בן-עמי: המשרד לבטחון פנים מיוצג באמצעות מנכ"ל המשרד ואיש משירות בתי-הסוהר.
שלמה בן-עמי: ההיבט השני הוא של האסירים הבטחוניים הערביים הישראליים, אני אומר לכם כאן עמדה אישית שהבעתי אותה בפורומים הפנימיים.
שלמה בן-עמי: אני מתקשה להשלים עם המצב הזה שעל אסיר בטחוני ערבי-ישראלי לא חלים אותן זכויות, בדיוק מאותן הסיבות של התורה שהתחנכתם עליה, חברי-הכנסת ריבלין ועזרא, שדיברה על השוויון בין יהודים לערבים.
שלמה בן-עמי: אני מאוד מתקשה למה אני צריך לחתום כשר על זה שעמי פופר ייצא לחופש, או על זה שיהודה גיל ייצא לחופש.
שלמה בן-עמי: ואני לא יכול לחתום על זה שאסיר בטחוני ערבי ייצא לחופש, עם כל מה שזה אומר.
שלמה בן-עמי: לכן אני אומר שיש פה בעיה אמיתית שאנחנו צריכים לתת עליה תשובה, מעבר לאי הנוחות האישית.
ראובן ריבלין: אי הנוחות האישית היא בעייתית כשמדובר באזרח, בלי כל ספק.
ראובן ריבלין: יחד עם זה, כאשר עמי פופר יוצא לחופש, אין לו לאן לברוח, בעוד שאסיר בטחוני יכול לברוח ויש פה בעיה.
אחמד טיבי: מדברים על אסירים ישראלים.
שלמה בן-עמי: באשר לביקורים של חברי-כנסת אצל אסירים פלסטינים.
שלמה בן-עמי: היה נהוג בעבר דפוס מסוים של ביקור.
שלמה בן-עמי: הוא שונה.
שלמה בן-עמי: אם הוא מתנהל כפי שאני מקווה שהוא מתנהל, גם עכשיו חזרנו לדפוס הקודם.
שלמה בן-עמי: אם לא, נעשה את זה בהתערבות בינינו.
שלמה בן-עמי: הכל באישור שירותי הבטחון.
שלמה בן-עמי: לפי מיטב ידיעתי אינני רואה קושי.
שלמה בן-עמי: בשאלת הריסת בתים הבחין המפכ"ל בצדק בשני מישורים, המישור המבצעי שמחייב אותו למלא צו בית-משפט או החלטה של העירייה או של משרד הפנים בנושא הזה, לבין הצורך שלנו כפוליטיקאים, כאנשי ציבור, למצוא התייחסות חדשה לסוגיה הזאת.
שלמה בן-עמי: היו בעבר ועדות ציבוריות מקצועיות, שהתייחסו לסוגיה הזאת.
שלמה בן-עמי: היתה ועדת מרקוביץ א' ואחר-כך היתה ועדת מרקוביץ ב'.
שלמה בן-עמי: השר ביילין ואני יזמנו קבוצת עבודה במשרד המשפטים ובמשרד לבטחון הפנים וביקשנו גם את שר הפנים להצטרף, כדי לבדוק אם יש מקום לוועדת מרקוביץ ג' כדי לנסות לראות האם אנחנו יכולים לפתח מדיניות שתקטין את ממדי הבעיה.
שלמה בן-עמי: אז אחד האלמנטים שמרקוביץ הכניס היה אלמנט של הלבנה.
שלמה בן-עמי: אבל אלמנט של הלבנה בהתניה לתוכניות מיתאר, בהתניה לזה שאנחנו לא חוזרים למצב הזה.
גדעון עזרא: אולי כדאי לצרף לדיונים שלכם את סגן שר החוץ.
שלמה בן-עמי: יכול להיות.
שלמה בן-עמי: השר קהלני הקים יחידת בדיקה שבודקת את הנושא של בתים בטרם הם עומדים כבר עם משפחות בפנים, כדי למנוע מצב שבו אתה הורס בית כאשר כבר יש משפחה בפנים.
שלמה בן-עמי: אם הוא לא חוקי, הוא לא חוקי גם כשמקימים את היסודות, לא צריך לחכות עד שזה הופך לטרגדיה.
שלמה בן-עמי: זאת סוגיה כאובה מאוד.
שלמה בן-עמי: המשטרה אוכפת את החוק, היא איננה יוזמת את הריסת הבית.
שלמה בן-עמי: ביקשתי מהמשטרה כל אימת שיש הריסת בית שיודיעו לי מבעוד זמן, לא משום שאני יכול למנוע את זה, אלא משום שאני רוצה להיות ערוך לשיקול הדעת של הפרת סדר, שהוא קיים.
שלמה בן-עמי: אבל זה לא יפתור בטווח הארוך אפילו את בעייתו של אותו בית.
שלמה בן-עמי: יש לנו כאן בעיה משפטית.
ראובן ריבלין: בעניין יהודי שיש נגדו צו הריסה אין אפילו שיקול דעת.
שלמה בן-עמי: אתה צודק במאה אחוזים.
שלמה בן-עמי: שיקול הדעת הוא לזמן קצוב מאוד.
ראובן ריבלין: אם אין היתר בנייה, כשלא מתכננים תכנון בנייה מבחינת משרד הפנים למגזר מסוים, זה שורש הבעיה.
שלמה בן-עמי: המפכ"ל התייחס לשאלת החפירה.
שלמה בן-עמי: אני אישית לא מכיר את הסוגיה הזאת.
שלמה בן-עמי: הוא יבדוק את העניין.
שלמה בן-עמי: לגבי בעיית השמירה בבתי-הספר הערביים.
דוד אזולאי: יש בתי-ספר שיש בהם יום לימודים ארוך, ושם השמירה היא עד השעה 14:00, ואחר-כך הילדים מופקרים.
יהודה וילק: גם במתנ"סים אחר-הצהריים אין שמירה.
יעקב ליצמן: יש הבדל בין מתנ"סים לבתי-ספר.
שלמה בן-עמי: שאלת בתי-הספר הערביים היא עניין לא מוסדר.
שלמה בן-עמי: אנחנו מדברים על שאלה כספית בלבד, שמועברים אלינו תקציבים כדי לטפל בשמירה בבתי-הספר היהודיים.
שלמה בן-עמי: היתה בעבר הקצאה חד-פעמית בסדר גודל של חמישה מיליון שקלים.
שלמה בן-עמי: ההקצאה הזאת איננה קיימת עוד.
שלמה בן-עמי: אני אישית סבור, ששמירה בבתי-ספר היא חיונית לא רק בגלל הסיכון הבטחוני הפח"עי, אלא מסיבות נוספות.
שלמה בן-עמי: לכן אני בהחלט חושב שזה דבר שראוי לעלות לממשלה כדי שהיא תתן את הדעת לעניין הזה.
שלמה בן-עמי: לגבי ההצעות של חבר-הכנסת עזרא, שמובטלים יכולים למלא חלק מהתפקידים במשטרה, כולל שמירות בבתי-ספר.
שלמה בן-עמי: אתמול היתה הצעה של האוצר לקחת מקבלי הבטחת הכנסה ולהכניס אותם לעבודה.
שלמה בן-עמי: הבאתי לממשלה רשימה ממה זה מורכב.
שלמה בן-עמי: מדובר פה על מצב מאוד כואב ומאוד קשה.
שלמה בן-עמי: אבל יחד עם זה מתוך הרשימה הזאת יש כ20- אלף שראויים לעבודה, ואני לא פוסל את הרעיון הזה כרעיון לבדיקה.
שלמה בן-עמי: אני חושב שכל עוד יש כיסוי תקציבי, או כל עוד למשל חלק מכספי האבטלה מועברים לסוגיה הזאת, צריך לקבל החלטה.
דוד אזולאי: בכל מקרה הוא מקבל את המשכורת.
גדעון עזרא: רבים מהם יוותרו על דמי האבטלה ולא יבואו לעבוד שם.
שלמה בן-עמי: לגבי גמילה מסמים בבתי-הכלא.
שלמה בן-עמי: אני מפנה את תשומת לבכם שבכל כלא יש אגף נקי מסמים, ויש אגף גמילה למכורים שחפצים לצאת מן המכה הזאת.
שלמה בן-עמי: יש כלא מיוחד, כלא חדש, כלא חרמון שמיועד כולו לכלא גמילה מסמים.
שלמה בן-עמי: באשר לשאלה של עבודות שירות.
שלמה בן-עמי: זאת לא החלטה של המשטרה, זה לא בידיים של שירות בתי הסוהר, זאת שאלה של המערכת המשפטית.
גדעון עזרא: היום זה מוגבל לשישה חודשים.
ראובן ריבלין: זה שיקול דעת של השופט.
שלמה בן-עמי: זה שיקול דעת של השופט, שמגדיל את העונש בתור שכזה.
שלמה בן-עמי: אני מבקש להעיר הערה לגבי השאלות של חבר-הכנסת ליצמן.
שלמה בן-עמי: אני אבקש מהמפכ"ל לבדוק למעני את כל הסוגיה הזאת של אכיפת החוקים הדתיים, כי אני לא מכיר את הבעיה הזאת והיא בעיה חדשה מבחינתי.
שלמה בן-עמי: אבל כהתייחסות עקרונית, אני שמח על ההערה של חבר-הכנסת אזולאי לגבי ניצב יאיר יצחקי, לגבי התפקוד שלו בתוך המערכת הירושלמית.
שלמה בן-עמי: כל הסוגיה הזאת של פתרון סכסוכים באמצעות הידברות, עד כמה שניתן, בעיקר באוכלוסיה כמו האוכלוסיה החרדית, שהמוטיבציה שלה איננה מוטיבציה של פשע אלא מוטיבציה של סכסוך חברתי-אידיאולוגי, בוודאי שהדבר הזה הוא חיוני שבעתיים.
שלמה בן-עמי: לכן אני בהחלט אעשה כל מאמץ כדי להרחיב את המגעים בין המשטרה לבין הנהגת הציבור החרדי כדי למתן את הקונפליקט.
שלמה בן-עמי: באשר לסוגיות של אכיפת החוקים הדתיים אני אבדוק את הדבר הזה עם המערכת.
שלמה בן-עמי: תודה רבה לכם.
דוד אזולאי: אני רוצה להודות לשר ולמפכ"ל.
דוד אזולאי: אני חושב שלא קיבלנו מענה לכל השאלות, אבל זה דיון ראשון, ואני מקווה שיהיה לזה המשך.
דוד אזולאי: אני מבקש להביא לידיעת חברי הוועדה, שאנחנו נענים להזמנה של מפכ"ל המשטרה לבקר במתקנים של המשטרה מיד בתום הפגרה.
דוד אזולאי: לגבי השמירה בבתי-הספר הערביים ובתי-הספר החרדיים אנחנו נקיים דיון משותף עם ועדת החינוך בנושא הזה.
זבולון אורלב: אנחנו פותחים את ישיבת הוועדה המשותפת של ועדת הפנים ואיכות הסביבה וועדת החינוך והתרבות בנושא אבטחת מוסדות חינוך.
זבולון אורלב: יוזם הישיבה, חבר-הכנסת דוד אזולאי פנה והציג בעיה, שאבטחת מוסדות חינוך איננה מכסה את כל מוסדות החינוך ואיננה מכסה את כל שעות הלימודים של מוסדות החינוך שבהם מתקיימים לימודים בשעות הלא-רגילות.
זבולון אורלב: זאת מטרתה של הישיבה המשותפת.
זבולון אורלב: רשות הדיבור לאברהם צדקה.
אברהם צדקה: אני מבקש להקדים ולומר שכל נושא אבטחת מוסדות חינוך על-פי החלטת ממשלה, נכון לתשנ"ו נמצא באחריות משטרת ישראל.
אברהם צדקה: באשר לשאילתות שהעלית, אדוני היושב-ראש, כל מוסדות החינוך שלא מאובטחים – זה נכון, כי אנחנו מאבטחים באמצעות המשטרה מוסדות חינוך מסדר-גודל כללי של 100 תלמידים ויותר.
זבולון אורלב: זאת החלטת ממשלה?
אברהם צדקה: זה אילוץ של משמעות החלטת הממשלה בעקבות התקציב שהיא העמידה לטובת הפרוייקט, ומכיוון שהיום התקציב הוא ברשות המשרד לבטחון פנים ולא ברשות משרד החינוך, אז אולי המשטרה תפתח את הענין הזה בהמשך.
זבולון אורלב: אתם אומרים שבתי-ספר שמונים פחות מ-100 תלמידים לא נכללים בהסדר האבטחה.
אברהם צדקה: כן.
אברהם צדקה: כשאני אומר הסדר אבטחה, אני רוצה להזכיר שוב לוועדה שבעקבות אותה החלטת ממשלה שהאחריות הועברה למשטרת ישראל, האבטחה הושתתה על האבטחה המרחבית, על הצירים שהולכים לבתי-הספר.
אברהם צדקה: באבטחה זו בהחלט כלל מוסדות החינוך, כולל גני ילדים - - -
גדעון עזרא: אני מציע שנלך לסיבות לאבטחה של בתי-הספר.
גדעון עזרא: לפי דעתי, כשנפלה ההחלטה על אבטחת בתי-הספר, מה שהיה אז לא קיים היום, ואנחנו התרגלנו כאילו זה דבר לעולם ועד.
גדעון עזרא: האם מישהו יכול להגיד מתי נפלה ההחלטה לאבטח בתי-ספר ומדוע, ולראות אם הסיבות קיימות היום.
גדעון עזרא: אולי אין בזה צורך היום.
אברהם צדקה: אני חושב ששאלתך מאד במקום.
אברהם צדקה: רק להזכירך שההחלטה שבעקבותיה הוחלט לאבטח מוסדות חינוך זה מה שאתה מכיר "צבא שמים", או הנושא של פיגוע-מיקוח.
אברהם צדקה: החלופה הזאת, או האיום הזה ועל-פי הערכת המצב בסבירות מאד נמוכה, אם בכלל.
גדעון עזרא: נכון.
אברהם צדקה: אני מכיר את זה גם מפן אחר, ואתה ודאי מכיר את זה.
אברהם צדקה: אבל להזכירך, כשהנושא הועבר למשטרת ישראל - - -
גדעון עזרא: לא, אני שואל שאלה.
גדעון עזרא: כשהממשלה החליטה על אבטחת מוסדות חינוך, באיזו שנה זה היה ותחת איזו כותרת?
אברהם צדקה: ההחלטה לאבטח מוסדות חינוך נתקבלה בהתחלת שנות השמונים, כשהשמירה היתה מושתתת על הורים.
זבולון אורלב: בוא נקצר.
זבולון אורלב: ההחלטה האחרונה שהעבירה את האחריות ממשרד החינוך והתרבות היתה ביוני 1995.
גדעון עזרא: מר צדקה צודק.
גדעון עזרא: בהתחלה היתה אבטחת הורים ואחר-כך זה השתנה בעקבות פיגועי פח"ע.
אברהם צדקה: מכיוון שאני לא אמון על הערכת המצב הלאומי, שיבוא הגוף שעושה הערכת מצב ויחליט אם צריך לאבטח מוסדות חינוך או לא.
אברהם צדקה: אני נותן תמונת מצב עכשווית.
אברהם צדקה: על-כל-פנים, כשבמוסד חינוכי יש פחות ממאה תלמידים, אין אבטחה צמודה.
דוד אזולאי: אני מתנצל על האיחור, שלא באשמתי.
זבולון אורלב: פתחנו בסקיה של מר אברהם צדקה, מנהל אגף בטחון בטיחות ושעת חירום במשרד החינוך והתרבות.
אברהם צדקה: כפוף להחלטה מיוני 1995 שלפיה הועברה האחריות למשטרת ישראל, משטרת ישראל הציגה את שיטת האבטחה לאבטחה המרחבית, ללא אבטחה צמודה.
אברהם צדקה: להזכירכם, היה אז לחץ של ההורים, בשיתוף משרד החינוך, וכדאי לציין את זה.
יעקב ליצמן: על מה ועל מי שומר השומר?
אברהם צדקה: תיכף אחזור לשאלה הנכבדה הזאת.
אברהם צדקה: אז הוחלט ליישם את שתי שיטות האבטחה, כאשר האחת אומרת שעל האבטחה המרחבית שמושתתת על ניידות משטרה יהיו שוטרים וכן הלאה, על הצירים, ולקבל גם את הבונוס של אבטחת האזרח באותו ישוב, והקצאת שומרים/מאבטחים במוסדות החינוך על-פי אזורי האיום.
אברהם צדקה: משמע, במימון – מאבטחים, שזה בערך שליש מהסד"כ הכללי, ישובי קו העימות, קו התפר, ירושלים, קו העימות בגזרת פיקוד צפון בעיקר – העלות הכללית על המדינה, המשרד לבטחון פנים.
אברהם צדקה: כאמור, מאז ההחלטה שנתקבלה ב-1995 הכל מוטל על משרד הפנים.
אברהם צדקה: השומרים ממומנים – 65% בעלות המדינה, והיתרה בעלות הרשות המקומית, או אם תרצו, הבעלים של מוסדות החינוך.
אברהם צדקה: אבל מכיוון ש-90% מהבעלים הן הרשויות, אז אלה הרשויות המקומיות, למעט רשת "עמל", "אורט" וכן הלאה.
אברהם צדקה: אני לא רוצה לשטוח כרגע את ייעודו של השומר, אבל אם לומר בכותרות, קודםד-כל עליו להגיע לפני כניסת התלמידים למוסד החינוכי; לא לתת לתלמידים להיכנס לפני שמבוצעת סריקת בוקר לגילוי חפץ חשוד, מטען סרק, מטען כזה או אחר, ואנחנו מתרגלים את זה בשיטות שלנו.
אברהם צדקה: והיה וחצר בית-הספר נקייה, השומר פותח את שערי בית-הספר לטובת ילדינו.
אברהם צדקה: כל בית-הספר מתוחם בגדר .
אברהם צדקה: הוא מאייש את פאתי בית-הספר, קרי – בכניסה לבית-הספר.
אברהם צדקה: יש לו אינטרקום בינו לבין המזכירות.
אברהם צדקה: הוא בוחן סינון כניסת זרים לבית-הספר.
אברהם צדקה: יש לזכור, כמובן, שבתי-ספר גדולים שמאפיינים בעיקר מועצות אזוריות, שם בתי-הספר משותפים, כאשר ההסעות מביאות את התלמידים מכלל הגיזרה, ומדובר ב-1500 – 2000 תלמידים.
אברהם צדקה: ברבע לשמונה בבוקר יש צוואר בקבוק, כל התלמידים נכנסים פנימה.
אברהם צדקה: אותו מאבטח שמאייש את פאתי בית-הספר קשה לו מאד לבקר.
אברהם צדקה: אנחנו לא מקצים שם מגנומטרים וכל מיני אמצעים לגילוי אמל"ח כזה או אחר, אבל יש בהחלט עין בוחנת.
אברהם צדקה: במשך היום השומע מבצע פעם נוספת סריקת בוקר, בודק מי נכנס ומי יוצא, וכל הזמן יש עין בוחנת על בית-הספר ועל התלמידים.
אברהם צדקה: כל זה כתוב בחוזר מנכ"ל בנושא אבטחת מוסדות חינוך.
זבולון אורלב: אני מעביר את ניהול הישיבה לחבר-הכנסת דוד אזולאי, יושב-ראש ועדת הפנים ואיכות הסב יבה.
דוד אזולאי: אני שוב חוזר ומתנצל על האיחור.
דוד אזולאי: אני זימנתי את הדיון הזה, שהוא משותף לשתי הוועדות, כדי לדון בשתי נקודות שעליהן ברצוני להתמקד, ואבקש לשמוע אחר-כך את ההתיחסות שלכם.
דוד אזולאי: דבר ראשון, אבטחת מוסדות חינוך מתקיימת היום עד השעה 2.
דוד אזולאי: לאחר מכן ילדים שלומדים במוסדות חינוך עד שעות הערב, שעה 6 – 7, הם למעשה מופקרים.
דוד אזולאי: אני אומר זאת מתוך ידיעה ברורה, וכאן אני מדבר גם על החינוך החרדי וגם על בתי-ספר שיש בהם יום לימודים ארוך, שמהשעה 2 ואילך אין בהם שמירה.
שרון עזריאל: בתי-ספר שיש בהם יום לימודים ארוך מקבלים הקצאת שמירה.
דוד אזולאי: אני מציע שהנושא הזה ייבדק.
דוד אזולאי: אני הכנתי שיעורי בית ואני מודיע לך שאחרי השעה 2 מוסדות החינוך אינם מאובטחים.
דוד אזולאי: שנית, חברי הכנסת הערבים פנו אלי ואמרו שבבתי-הספר בסקטור שלהם אין בכלל אבטחה.
דוד אזולאי: הטענות שלהם צודקות.
דוד אזולאי: אחד הדברים שהם העלו בפני הוא לאו-דווקא ענייני בטחון או אבטחת התלמידים.
דוד אזולאי: הם דיברו על אלימות בתוך בתי-הספר, בעיה שגם הם מתמודדים אתה כנראה.
דוד אזולאי: נקודה שלישית היא פנימיות.
דוד אזולאי: בכל הפנימיות, ללא יוצא מן הכלל, מכל הזרמים, גם שם יש אבטחה רק בשעות לפני הצהריים ולמעשה מעבר לשש השעות הללו אין אבטחה.
דוד אזולאי: אם יש פנימיות שמקיימות אבטחה, האבטחה נעשית על-חשבונם ובאחריותם, ואני לא רוצה להיכנס לשאלה המקצועית אם האבטחה הזאת מתבצעת כפי שצריך או לא.
דוד אזולאי: אני העליתי את הבעיות הללו עוד בקדנציה הקודמת בוועדת החינוך והתרבות.
דוד אזולאי: לצערי הרב, עד היום לא קיבלתי תשובות.
דוד אזולאי: לכן אני מעלה אותן שוב היום כדי שמישהו יקח על עצמו את האחריות , כדי שאחר-כך לא יגידו: לא ידענו.
סנ"צ אליהו דפני: בענין האבטחה אני יכול להאיר את עיניכם, ואתם בוודאי יודעים שבשנת 1995, על-פי החלטת ממשלה, ניתנו משאבים והוקם מערך אבטחה, והמערך הזה עובד במישור ההיקפי.
סנ"צ אליהו דפני: כלומר, סביב מוסדות החינוך, בתחומי הצירים המובילים.
סנ"צ אליהו דפני: הדגש בעיקר על פתיחת יום הלימודים וסגירתו בשעת הצהריים.
סנ"צ אליהו דפני: מר עזריאל הזכיר את יום לימודים ארוך, שבאותם מקומות שאושרו על-ידי משרד החינוך יש פעילות.
סנ"צ אליהו דפני: צריך להבחין שיש כאן אבטחה משטרתית ויש אבטחה סטאטית של שומרים ומאבטחים.
סנ"צ אליהו דפני: כשאני אומר משטרתית הכוונה היא לניידות עם שוטרים, כשהרעיון הוא לתפוס את המפגע בטרם הגיעו אל פתח בית-הספר.
סנ"צ אליהו דפני: הניידת המשטרתית עובדת עד סיום הלימודים הפורמליים, בסביבות השעה 2 – 3, ובבתי-ספר שיש בהם יום לימודים ארוך, עד השעה ארבע – ארבע וחצי, כל אחד לפי השטח הטריטוריאלי שלו.
זבולון אורלב: מה קורה בבתי-הספר שמסיימים בשעה ארבע וחצי או בחמש אחר הצהריים?
סנ"צ אליהו דפני: בדרך כלל המקומות האלה נמצאים בקשר עם התחנות המקומיות והן גם נותנות להם אבטחה, או בעזרת אותן ניידות של המערך, או בעזרת ניידות הסיור.
זבולון אורלב: אני רוצה לשאול בצורה ברורה.
זבולון אורלב: בחינוך החרדי מקובל לקיים יום חינוך ארוך.
זבולון אורלב: יש שם מוסדות שמונים למעלה מ-100 תלמידים.
זבולון אורלב: האם המשטרה אחראית לשמור על המוסדות האלה כמו על יתר המוסדות?
סנ"צ אלינו דפני: המשטרה נותנת אבטחה בעזרת ניידות הסיור.
סנ"צ אלינו דפני: למשל בירושלים יש הנחיה של מפקד המחוז שהאבטחה ההיקפית אכן תינתן כל הזמן.
סנ"צ אלינו דפני: דרך אגב, אותה החלטת ממשלה גם גיבתה את זה בזה שהרי יש חופשות, יש ימים אחרים, ולכן אותן ניידות נשארות לרשות המשטרה לתועלת האזרח.
גדעון עזרא: אף אחד לא מדבר כאן על המטרה שבהעסקת המאבטחים.
גדעון עזרא: אני מבין שהמטרה היא מניעת פח"ע, נכון?
סנ"צ אליהו דפני: נכון .
גדעון עזרא: וכאן כולם מדברים על דברים אחרים.
גדעון עזרא: למשל, כשהערבים רוצים אבטחה, זה לא רלבנטי.
שרון עזריאל: הנושא של המגזר הערבי עולה כמעט בכל דיון, מדי חודש או חודשיים.
גדעון עזרא: אבל לערבים אין סכנה.
גדעון עזרא: צריך להגיד להם את זה בקול רם.
גדעון עזרא: או שהמטרה שונה.
שרון עזריאל: משטרת ישראל אומרת זאת בכל הזדמנות, שאין סכנה לערבים, ובשל העובדה הזאת הם לא מתקצבים את המגזר הערבי.
שרון עזריאל: אנחנו כמרכז השלטון המקומי רואים את עצם היות השומר במוסדות החינוך לא למטרת מניעת פח"ע אלא בעיקר למניעת אלימות, ובתקופה האחרונה אנחנו רואים שהאלימות גואה.
גדעון עזרא: שינו את החלטת הממשלה?
שרון עזריאל: נכון.
שרון עזריאל: משטרת ישראל אומרת שלא זו החלטת הממשלה, ובשל העובדה הזאת לא מתקצבים את המגזר הערבי.
שרון עזריאל: אבל בשנה שעברה הוקצו כארבעה מיליון שקל ממשרד ראש הממשלה למגזר הערבי.
שרון עזריאל: הכסף הזה עבר למוסדות חינוך שסיפקו שמירה.
שרון עזריאל: אנחנו בעקרון ממשיכים להילחם על הנושא הזה.
שרון עזריאל: אנחנו נערכים גם לכיוון של בג"צ, כי אנחנו רואים את המגזר הערבי כשווה זכויות.
שרון עזריאל: אם יהיה צורך, המשטרה תבוא לבג"צ, תשטח את טענותיה על כך שהחלטת הממשלה מדברת על פח"ע ובג"צ יחליט מה שהוא ימצא לנכון.
יהושע קרני: אני מלווה את הוועדה שמינה שר המשטרה בזמנו, משה שחל.
יהושע קרני: על-לפי החלטת ממשלה מונתה ועדה מיוחדת שמלווה את נושא האבטחה, בעיקר כאשר היה שינוי באחריות של משרד החינוך.
יהושע קרני: לפני-כן משרד החינוך היה אחראי לכל נושא.
יהושע קרני: לאחר החלטת הממשלה, בעיקר החלטה של ראש הממשלה, מצאו את השיטה שנותנת תשובה, לפיה המשטרה נותנת את האבטחה ההיקפית והרשויות יחד עם משרד החינוך מכסים את האבטחה הנקודתית בכל מוסד.
יהושע קרני: ההדגשה היא: בכל מוסד.
יהושע קרני: אני לא רוצה להתחיל מהנושא של המגזר הערבי, כי על זה יש הרבה מה להגיד.