GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מוחמד כנעאן: מי בוועדה?
אליהו בן דהן: אני לא זוכר את כל השמות.
מוחמד כנעאן: ועדה שמטפלת בנושא בתי הדין השרעיים, שהם לא מהמוסלמים?
מוחמד כנעאן: באמת.
אליהו בן דהן: להפך.
אליהו בן דהן: כל חברי הוועדה הם עורכי-דין שמופיעים.
מוחמד כנעאן: זה הדבר שהרג אותנו.
שרון צ'רקסקי: אני רואה שכולם כאן מסכימים על שיתוף הפעולה שצריך לבוא - גם הרבנים וגם חברי הכנסת, גם ארגוני הנשים והגורמים הסוציאליים - כולם מסכימים.
שרון צ'רקסקי: איפה הקריאה?
שרון צ'רקסקי: אני לא שומעת אותה.
שרון צ'רקסקי: אני מכבדת את הקריאה של הרבנים למנוע אלימות, ואני חילונית, ואני פשוט לא שומעת אותה, אני לא רואה שיש איזשהו הד.
שרון צ'רקסקי: אני מצפה לקריאה משמעותית להפסיק את האלימות הזאת כנגד נשים, ואני לא שומעת את זה.
דוד אזולאי: עצם הדיון בהשתתפות הרבנים הראשיים, היוזמה של הקמת התכנית והדיון בבית הרבנות הראשית - יש קריאה יותר גדולה וחשובה מזו?
יצחק כהן: זה מעבר לקריאה, זה כבר אחרי הקריאה.
יצחק כהן: זה השלב המעשי של הקריאה.
שרון צ'רקסקי: קודם כל, דיברנו על כך שנקבל את התכנית.
שרון צ'רקסקי: אני מבינה שכאן מדברים וזה מאד חשוב, אבל אני חושבת שכדי שלא נגיע למצב שנלך לניחום אבלים ואז נתמודד עם זה, קודם כל צריך לקרוא.
דוד אזולאי: מקריאה לא יצא דבר, אנחנו צריכים לגשת לשפת המעשה.
בקשי דורון: אני יכול לומר דבר אחד - ואנחנו תמיד קוראים - היה כנס של כל רבני הארץ: גם הרב לאו שליט"א וגם אני, ושם הקריאה היתה נגד אלימות.
בקשי דורון: גם אני וגם הרב לאו דיברנו בראש השנה, נדבר ביום כיפור, נדמה לי שאין רב שהיום לא מדבר נגד האלימות, אבל העניין הוא שבכלי התקשורת שומעים על האלימים ועל פרטי הפרטים איך זה קרה, אבל את הקריאות שלנו שומעים פחות.
בקשי דורון: על כל פנים, עצם הישיבה הזאת שאנחנו יושבים כאן וקוראים נגד אלימות, זה ודאי דבר שהוא מובן מאליו, אבל באמת אנחנו לא רק קוראים אלא באמת ברוך אומר ועושה.
בקשי דורון: אומר - עשינו הרבה, אבל עכשיו צריך להיות ברוך אומר ועושה.
בקשי דורון: השאלה היא איך משתפים את כל הכוחות כדי לעשות את הדברים.
דוד אזולאי: נציגת המשרד לבטחון פנים.
רפ"ק שרון ולדניגר: הייתי רוצה להתייחס לשני נושאים שעלו כאן - קודם כל הנושא של היערכות המשטרה לטיפול בנושא של אלימות במשפחה, ודבר שני - לנושא של שיתוף הפעולה בין הגורמים שכבוד השר העלה אותה בתחילת הישיבה.
רפ"ק שרון ולדניגר: לנושא של היערכות המשטרה - הדברים פורסמו בעיתון, בתקשורת, די בהרחבה, כאשר מפכ"ל המשטרה, מתוך המערך המצומצם של החקירות של המשטרה, החליט על הקמת מערך חוקרים ייחודי לנושא של אלימות בין בני זוג.
רפ"ק שרון ולדניגר: 170 חוקרים במספר, כל החוקרים האלה עברו הכשרות אינטנסיביות והוצבו בכל תחנות המשטרה באופן כזה שבכל תחנת משטרה יש היום לפחות שני חוקרים שעברו את ההכשרה הבסיסית הזאת כיצד לטפל בנושא של אלימות בין בני זוג, עם דגשים על נושא של מסוכנות, על נושא של קשר עם גורמי רווחה, נושא של סמכויות, תפיסת נשק, וכמובן כל הנושא של התופעה של אלימות בין בני זוג.
רפ"ק שרון ולדניגר: אני רוצה להדגיש שבין 170 החוקרים האלה מונו או גוייסו לאחרונה תשע חוקרות ערביות לתחנות שמשרתות אוכלוסיה ערבית, וגם הן קיבלו את ההכשרה - חלקן, כי חלקן עדיין חדשות ועדיין לא הספיקו לקבל את ההכשרה.
דוד אזולאי: איפה הן יושבות?
רפ"ק שרון ולדניגר: בנגב, בתחנת עיירות, בטייבה, בלוד, ברמלה.
חוסניה ג'בארה: חוקרת ערביה בטייבה?
רפ"ק שרון ולדניגר: כן, אני יכולה אפילו לתת לך את השם שלה.
דוד אזולאי: אני מציע שתבדקי זאת אחר כך.
רפ"ק שרון ולדניגר: החוקרת נמצאת עכשיו בקורס.
רפ"ק שרון ולדניגר: את רוצה שהיא תדע מה לעשות, אני מניחה, כשהיא באה לחקור או לטפל.
רפ"ק שרון ולדניגר: אותן חוקרות ערביות, היה קשה מאד למצוא אותן.
רפ"ק שרון ולדניגר: מתוך הפניה שהיתה פנייה רחבה מאד ובצורה די מסיבית, היה קשה מאד לאתר מועמדות מתאימות שתסכמנה ושהמשפחה שלהן, קודם כל, תסכים שהן יהיו במשטרה ותסכים שהן יילכו לקורסים ביחד עם גברים, וכו'.
רפ"ק שרון ולדניגר: אני בטוחה שאת מודעת למגבלות האלה, אבל יחד עם זה, הצלחנו לאתר.
רפ"ק שרון ולדניגר: רק הבוקר, בוועדת מנכ"לים הוגשה דרישה לתגבר את המערך הייחודי ולתגבר את המערך של החוקרים למגזר הערבי בעוד חמש חוקרות לתחנות שמשרתות אוכלוסיה יהודית וערבית במשותף.
רפ"ק שרון ולדניגר: זה לא "הוקוס פוקוס", הם לא יפתרו את כל הבעיות מהיום למחר.
רפ"ק שרון ולדניגר: זה ברור, אני חושבת שאף אחד לא מצפה, אבל חשוב להדגיש שהמשטרה נערכה לנושא והמשטרה עדיין ממשיכה ופועלת להכשיר את האנשים האלה, גם להכשיר אותם בנושא של טיפול בעבירות מין, במיוחד לגבי המגזר הערבי, ולכן גוייסו לשם רק נשים.
חוסניה ג'בארה: טוב שזה הגיע אחרי 50 שנה.
רפ"ק שרון ולדניגר: זה כבר די הרבה זמן.
רפ"ק שרון ולדניגר: זה נושא אחד שרציתי להדגיש.
רפ"ק שרון ולדניגר: נושא שני הוא נושא של שיתוף הפעולה.
רפ"ק שרון ולדניגר: עלה כאן רעיון שהמשטרה תשתף את הרבנים, תעביר להם מידע.
רפ"ק שרון ולדניגר: אנחנו יודעים, ואני חושבת שכולם יודעים, שהתופעה היא הרבה הרבה יותר רחבה ממה שהמשטרה יודעת.
רפ"ק שרון ולדניגר: למשטרה יש משהו כמו 22 אלף תלונות בשנה - זה היה בשנה האחרונה, ב- 1998, כאשר מדברים על משהו כמו 200 אלף נשים מוכות, כך שבעצם למשטרה יש יחסית מידע מועט.
רפ"ק שרון ולדניגר: מה שאנחנו היינו מצפים זה שהרבנים וכל אנשי הדת, החברות המסורתיות שידוע שהן נוטות לשמור את הדברים האלה, לא להוציא אותם ולא לשתף גורמים ברשויות, לא משטרה ולא גורמי רווחה - כן ישתפו וכן יוציאו את הדברים החוצה.
יצחק כהן: אני שומע שמהתזכירים שמוגשים על ידי העובדים הסוציאליים בבתי הדין בנושא אלימות, אליכם לא מועבר העתק אפילו.
רפ"ק שרון ולדניגר: כשדיברתי על חוק, לא דיברתי בעלמא.
רפ"ק שרון ולדניגר: יש בעיה חוקית להעביר את הדברים האלה.
יצחק כהן: יש בעיה חוקית לרבנים להעביר לכם מידע?
רפ"ק שרון ולדניגר: אין חובת דיווח, אלא לגבי קטינים, חסרי ישע, קשישים.
יצחק כהן: זה אחד הנושאים שעלה בדיונים.
רפ"ק שרון ולדניגר: אשה היא לא חסרת ישע, ולכן אין חובת דיווח, ויש כאן בעיה בפגיעה בפרטיות.
ציפי נחשון גליק: יש חיסיון.
רפ"ק שרון ולדניגר: יש חיסיון, יש גם קושי חוקי שצריך למצוא דרך להתגבר עליו.
יצחק כהן: זה גם יהיה נושא הדיונים.
יצחק כהן: אני שמח מאד שהעלית את זה.
דוד אזולאי: כבוד הרב הראשי, הרב לאו.
מאיר לאו: אני רק אעיר משפט או שניים.
מאיר לאו: קודם כל, אני חששתי קצת מההרכב וההיקף של המפגש הזה, שאנחנו נחפש את המטבע לא במקום שבו הוא אבד, אלא במקום המואר יותר.
מאיר לאו: קל יותר לחפש מטבע מתחת לפנס, קשה יותר למצוא אותו ולחפש אותו במקום אפל.
מאיר לאו: כשמשהו כבר מגיע לבתי הדין למשל, שזה היה המוקד כמעט המרכזי של הדיון היום בנושא אלימות במשפחה, אז יש פחות או יותר שירותי רווחה, עובדים סוציאליים, פחות או יותר קשורים לבית הדין הרבני.
מאיר לאו: אני חייב להזכיר לטובה את חברת הכנסת יעל דיין שהיא דחפה לאותו נושא של מתן כח לבתי הדין הרבניים ליתן צווי הרחקה כדי להקטין את האלימות.
מאיר לאו: מאז שאני החלפתי את עמיתי, כבוד הרב בקשי דורון, כנשיא בית הדין הגדול, זה בדיוק שנה וחצי.
מאיר לאו: לקחתי על עצמי, עם עצמי, משימה - לעקוב אחרי כל אלימות במשפחה, במיוחד כשזה מגיע לתקשורת בצורה של רצח או ניסיון רצח.
מאיר לאו: האם ידינו גם כן במעל הזה?
מאיר לאו: אולי ביורוקרטיה שלנו, אולי סחבת, אולי איזו אטימות, אולי לא התייחסנו ברצינות?
מאיר לאו: אני חייב לומר לכם שתדעו את האמת.
מאיר לאו: בכל המקרים, לפחות שנה וחצי האחרונות - והיו לפי הסטטיסטיקה של יושב-ראש הוועדה כמה וכמה מקרים של רצח - אף אחד לא היה קשור לבית דין רבני.
מאיר לאו: אני לא יודע בדיוק את המצב בבית הדין השרעי, לא בדקתי.
מאיר לאו: לגבי חבר עם חברה, או מקרים אפילו אחרי גירושין - טבעוני בבית ויצו בתל-אביב.
מאיר לאו: הם התגרשו מזמן בבית הדין.
מאיר לאו: שני המקרים שאני הזכרתי בשמותיהם ואני עוקב אחריהם - האמינו לי, אני מכיר אישית - ז'קלין בקרית-שמונה ומירי ברחובות, לא היה בכלל תיק בבית הדין הרבני.
מאיר לאו: לא פנו אפילו לבית הדין הרבני.
מאיר לאו: הרבנים יצאו בקריאה, צריך תמיד לקרוא, ואין יום, כפי שאמר הרב בקשי דורון, שאנחנו לא מנסים את ההזדמנות לפנות בקריאה, אבל אל תחפשו איפה שהפנס מאיר.
מאיר לאו: אני אגיד לכם איפה,למשל.
מאיר לאו: חבר הכנסת קרא, אמרת שייתנו בתקשורת חמש דקות לרבנים לדבר נגד אלימות, על קדושת החיים.
מאיר לאו: יש לי הרבה מה לספר לך על הצעות כאלה שלא מומשו.
מאיר לאו: הרבנים לא סירבו, לידיעתך.
מאיר לאו: לעומת זאת, אני מוכן לפני עשה טוב, שייתנו לרבנים לדבר על קדושת החיים ולהפנות קריאה נגד אלימות.
מאיר לאו: לפני "עשה טוב" יש בפסוק "סור מרע".
מאיר לאו: כמה אלימות יש בתקשורת היום, בטלוויזיה למשל, זה נכנס לבית, בקולנוע.
מאיר לאו: אתה יכול להגיד: אז אל תקנה כרטיס, אל תלך, אבל טלוויזיה נכנסת הביתה כמעט בכל בית.
מאיר לאו: רואים את זה ילדים בגיל רך, שהאישיות שלהם עוד לא עוצבה.
מאיר לאו: כמה רציחות רואים בשבוע אחד על המסך בחדר בסלון או בחדר שינה?
מאיר לאו: יש לפעמים שכבר לילד יש טלוויזיה משלו בחדר הילדים.
מאיר לאו: ואיזה רציחות, באיזו ברוטליות, אחרת זה לא מושך, לא מעניין.
מאיר לאו: כשאנחנו היינו נערים, היה קאובוי אחד שהוא היה קוצר במכונת יריה 50 אינדיאנים.
מאיר לאו: היום זה לא מעניין, זה לא רייטינגי.
מאיר לאו: היום זה בכל מיני דרכים אכזריות, מיתות קשות ומשונות, ואני מעיד מה זה עושה לילד כשהוא רואה דברים כאלה.
מאיר לאו: איש לא מחפש את המטבע איפה שהפנס האפל נמצא, רק תחת הפנס.
מאיר לאו: לכמה מכם יש את האומץ לבוא ולהגיד לרשות השידור: תפסיקו, די כבר עם הרצח הזה.
מאיר לאו: הכל מאצ''ו, הכל רמבו, הכל רוקי והכל רוצחים ומרטשים פרצופים ומרסקים, והכל אלימות, סרטי אימה עם מפלצות, עם כל מיני דמויות דמוניות, וילד בגיל ארבע-חמש-שש-שבע-שמונה, עם החלב של אמא הוא יונק את זה.
מאיר לאו: אתם מדברים אתי על מקרה שהיה בבית דין - כן הודיעו, לא הודיעו, היתה יותר עובדת סוציאלית, פחות עובדת - בסדר, צריך לטפל בכל אלה, אבל תגעו בשורש.
מאיר לאו: תיפגשו עם רשות השידור - ערוץ ראשון, ערוץ שני, ערוץ 30, שאלו אותם: תגידו, אין גבול לזה?
מאיר לאו: מפלצות, רציחות, מה לומד הילד?
מאיר לאו: שככה מחסלים חשבונות, שכך פותרים בעיות, שכל דאלים גבר - ג'ונגל.
מאיר לאו: הכל צריך להיות כאן אמריקה?
מאיר לאו: איפה "כי מציון תצא תורה"?
מאיר לאו: אומרים: "חושך שבטו שונא בנו" - מישהו נרצח בגלל הפסוק הזה?
מאיר לאו: הרי הפסוק הזה הוא בן 3,000 מימי שלמה, כמה רציחות היו ברחוב היהודי, בגטו היהודי, בווילנה או בקזבלנקה - אבא רצח את שני ילדיו ושרף אותם למוות עם הפסוק הזה?
מאיר לאו: היה הפסוק ולא היו רציחות.
מאיר לאו: היום לא יודעים את הפסוק, אבל רציחות בשפע.
מאיר לאו: עוד זה מדבר וזה בא.
מאיר לאו: תפתחו את המסך.
מאיר לאו: אז למה שלא יהיה לנו את האומץ?
מאיר לאו: - כבוד השר, אני פונה אליך, כבוד יושב-ראש ועדת הפנים.
מאיר לאו: אני מקבל את ההערה הזאת שצריך ועדת משנה של ועדת הפנים רק לנושא אלימות, אותנו תשתפו, אף פעם לא קרה שאמרנו לא להצעה - אם זה לקריאה, אם זה להשתתף בהפגנה של נשים, של ארגוני נשים, לא היה מקרה שאני לא הלכתי.
מאיר לאו: לפעמים אפילו אני לא מחכה שיזמינו אותי, כבוד הרב שפירא.
מאיר לאו: מישהו הזמין אותי להלווייה בכרמיאל או ללכת לביקור של ניחום אבלים אצל האבא של מירי דיפני ברחובות?
מאיר לאו: חיפשתי דרך העיתון מה הכתובת שם, אם יש מישהו שיושב שבעה.
מאיר לאו: יש שם אבא בן 84 עם מספר של אושוויץ על היד.
מאיר לאו: היא היתה בתו היחידה, וחתנו רצח לו את הבת הזאת.
מאיר לאו: כמה אלימות שאנחנו רואים ושומעים וקולטים - זה הדבר העיקרי, ובזה אנחנו לא מספיק מטפלים.
מאיר לאו: הוועדה הזאת צריכה לשבת עם רשות השידור, עם הכבלים, ולומר להם: חצי שנה תעשו פסק זמן, תנו סרטים, משהו אחר - אני לא צריך לתת להם הצעות מה כן, אבל אלימות?
מאיר לאו: להוריד את רף האלימות.
מאיר לאו: ייתכן שזה יביא איזשהו שינוי, בחצי שנה לא פותרים בעיות, אבל בצורה מצטברת תהיה לזה השפעה.
מאיר לאו: סליחה שאני קצת התפרצתי, אבל לפעמים היה נדמה לי - ישבתי כאן שעתיים - שאני על פלנטה אחרת.
מאיר לאו: אתם מדברים בכלל לא לנושא המרכזי.
מאיר לאו: על מה כל הדיונים האלה?
מאיר לאו: הבעיה היא מי יישב בוועדה?
מאיר לאו: תסתכלו מה הילדים קונים, מה הם אוכלים, מה הם יונקים.
מאיר לאו: והגברים- כשאשתו אומרת: בוא תעביר את הכפתור, אני רוצה לראות משהו אחר - זבנג וגמרנו, כי הוא ראה זאת רק עכשיו, שעם מרפק, עם סטירה ועם אגרוף, פותרים בעיה.
רונית לב ארי: הוא ראה את זה אצל אבא שלו, סליחה.
מאיר לאו: אני מבקש למקד את תשומת הלב בנושא המרכזי.
גדליה שרייבר: אני בא לכאן מפורום מנכ"לים, בראשות מנכ"ל משרד ראש הממשלה ומזכיר הממשלה.
גדליה שרייבר: הפורום הזה דן היום אך ורק בנושא אלימות במשך שעתיים וחצי.
גדליה שרייבר: היו שם נציגים, כל המנכ"לים של כל המשרדים.
גדליה שרייבר: רק דבר אחד אני רוצה להגיד - דיווחו שם על כך שלמעלה מ- 50% בבתי הספר ילדים באים עם כלי נשק - גם חם, גם סכינים, גם אולרים.
דוד אזולאי: רבותי, ברשותכם, אני מבקש לסכם את הדיון.
דוד אזולאי: הוועדה מודה לרבנים הראשיים ולשר הדתות על היענותם לקיים את הדיון.
דוד אזולאי: הוועדה מבקשת מכבוד שר הדתות ליישם את התכנית לאלתר ולשתף את כל הנוגעים בדבר.
דוד אזולאי: הוועדה קוראת לאמצעי התקשורת, בעקבות קריאת הרב "סור מרע ועשה טוב", למנוע פרסום רחב של מעשי האלימות וסרטי האלימות, ובכך יתרמו את חלקם למניעת אלימות ולשדר תכניות חינוכיות למניעת אלימות במשפחה.
הרב בקשי דורון: אולי כדאי גם לציין סרטי מין.
הרב בקשי דורון: האלימות הזו היא מאד קשה.
דוד אזולאי: אמרתי כאן לשדר תכניות חינוכיות, כך שזה על דרך החיוב.
דוד אזולאי: ועדת הפנים מקימה היום ועדת משנה לטיפול במניעת אלימות במשפחה.
דוד אזולאי: חברי הוועדה יהיו: חבר הכנסת הרב דרוקמן, חבר הכנסת איוב קרא, חבר הכנסת הרב סבן, חברת הכנסת חוסניה ג'בארה.
דוד אזולאי: הוועדה קוראת לבתי המשפט לתת קדימות לתיקים המוגשים בענייני אלימות במשפחה.
דוד אזולאי: קריאה אחרונה לשר הדתות לשלב בתכניתו גם את ההנהגה של המגזר הערבי, גם שם יש בעיות.
יצחק כהן: היא משולבת.
דוד אזולאי: בשם חברי הוועדה, אני רוצה לאחל לכולם - תכלה שנה וקללותיה, תחל שנה וברכותיה.
מאיר לאו: שלא יהיה בית דין שקול וזוגי ושלך לא יהיו בעיות קואליציוניות עם ישראל אחת, תוסיף עוד חבר לוועדת המשנה מישראל אחת.
דוד אזולאי: קיבלתי את ההצעה של הרב.
דוד אזולאי: אני פותח את הישיבה.
דוד אזולאי: אני קודם כל מקדם בברכה את כל השיח'ים ואת כל המכובדים, ובראשם את השיח' מואפק טריף וראשי הרשויות.
דוד אזולאי: הישיבה הזאת היתה אמורה להתקיים עוד בתקופת החגים, אבל לצערי הרב, בגלל אי הבנה, היא נדחתה.
דוד אזולאי: התפללתי שאולי אחרי החגים לא נצטרך לקיים את הישיבה הזאת.
דוד אזולאי: כנראה שלא התפללתי מספיק טוב ושהתפילה שלי לא נתקבלה.
דוד אזולאי: לצערנו הרב, אנחנו נמצאים כאן ומקיימים דיון על המצב הקשה ברשויות הדרוזיות.
דוד אזולאי: אני יכול להגיד לראשי המועצות שהיו פניות - כמעט ללא יוצא מן הכלל - מכל סיעות הבית לקיים את הדיון הזה.
דוד אזולאי: אני שמח שאני מקיים את הדיון הזה, רק חבל מאד שנבצר ממנכ"ל משרד הפנים להשתתף איתנו היום בדיון בגלל מחלה.
דוד אזולאי: אבל אני מבטיחכם נאמנה שלא נוותר בעניין הזה, גם המנכ"ל יבוא, ואם צריך, נזמין גם את השר, כי אני חושב שהנושא מאד חשוב.
דוד אזולאי: מדובר על הסכם עם ראשי הרשויות הדרוזיות, הסכם שעומד להסתיים עוד בשנה זו.
דוד אזולאי: חלקו הנכבד, לצערי הרב, לא מומש, וכתוצאה מכך ישנה התמרמרות רבה בקרב העדה הדרוזית.
דוד אזולאי: כתוצאה מכך יש רשויות שצברו גירעונות ורשויות שטרם שילמו אותם.
דוד אזולאי: אני לא בא לנחם כאן אף אחד, אבל שתדעו שישנן היום רשויות אחרות, מלבד הרשויות הדרוזיות, שגם אצלהן המצב קשה, שגם אצלהן הגירעונות גדולים וגם שם עדיין לא שילמו משכורות.
דוד אזולאי: לכן, בואו ניקח את הדברים בפרופורציות הנכונות.
סאלח טריף: אני קודם כל מודה ליושב ראש ועדת הפנים, חבר הכנסת דוד אזולאי, שכננו הטוב מעכו וחבר בוועדת הפנים ואיכות הסביבה גם בקדנציה הקודמת, על שיזם וקיים את הדיון הזה.
סאלח טריף: אני מצר על כך שלא נמצאים כאן שר הפנים, נציג בכיר של משרד האוצר ואחרים שצריכים להיות עמנו בדיון החשוב הזה.
סאלח טריף: אני חושב שמן הראוי היה שדיון שנערך בוועדת הפנים ואיכות הסביבה, אמנם בתחילת המושב - יש היום דיון מדיני בכנסת - אבל בנושא כל כך חשוב, כשראשי רשויות שובתים קרוב לחודש ימים ומקיימים הפגנה רצופה באוהל מחאה מול משרד ראש הממשלה, שההתייחסות תהיה שונה, שההתייחסות תהיה אחרת ויותר רצינית.
סאלח טריף: אני מבין שיש בעיות ברשויות המקומיות.
סאלח טריף: הן לא חדשות, הן היו כל הזמן, אבל היה צעד היסטורי שהוחל בזמנו של יצחק רבין של תכנית רב שנתית, חמש שנתית, והיה הסכם חשוב מאד, שאנחנו קיווינו - ואנחנו עדיין מקווים - שכל ממשלות ישראל תעמודנה בו.
סאלח טריף: ההסכם הזה קבע שבמשך חמש שנים יהיה פרוייקט של פיתוח וגישור על פערים במגזר הדרוזי ובמגזר הצ'רקסי.
סאלח טריף: לשם כך היה תקציב, והתקציב הוגדר.
סאלח טריף: קיווינו ששום משרד ממשלתי ושום פקיד ממשלתי לא ינסה לא לתכמן ולא לגרוע באגורה אחת או בשקל אחד מכל תקציב שהיה צריך להיות מועבר לרשויות הדרוזיות.
סאלח טריף: לדאבוננו, זה לא היה כך.
סאלח טריף: ראשי הרשויות יידעו להסביר את זה יותר טוב ממני, אבל זה ידוע לכל שמתוך סכום של מיליארד ו70- מיליון שקל שהיה בזמנו בסיס לתכנית הזאת, ניתן רק חלק.
סאלח טריף: היום הפער של קרוב ל120- מיליון שקל חובות של משרדי הממשלה השונים כלפי הרשויות, כשמדובר בערך על 13 רשויות, הוא בהחלט סכום מכובד מאד, שיכול לסייע לרשויות לצאת מהמצוקה שבה הן נמצאות.
סאלח טריף: אני מדבר על פער של השנים הקודמות של 120 מיליון שקל, כשאני יודע שמשרד האוצר מכיר בחלק גדול מהסכום הזה.
דוד אזולאי: אם הוא מכיר, למה הוא לא מעביר?
סאלח טריף: זאת שאלה נכבדה, והשאלה הזאת נזרקת לחלל האוויר, משום שאתה מכיר את נציגי משרד האוצר.
סאלח טריף: הם אינם ממהרים להעביר כספים, גם בפינתך היפה בחינוך התורני וכן הלאה.
סאלח טריף: דיברנו על תקציבים מוגדלים.
סאלח טריף: אנחנו תובעים שהתקציבים המוגדלים האלה יועברו.
סאלח טריף: אנחנו מדברים על כך שכל עיכוב שהיה השנה בהעברת תקציבים או בהעברת הרשאות - שהן למעשה תקציבים לרשויות - פשוט נעשה בזדון, כדי להעביר תקציבים משנה הזאת לשנה הבאה, כדי ש"ירוויחו" עוד שנה; ואולי מישהו נהנה מזה שיש שנת מעבר של בחירות באמצע ושיש חילופי שלטון, אבל למעשה הרשויות "שקועות".
סאלח טריף: אי אפשר להפסיק עבודה, שהחלה בפרוייקט מסויים בשנת 1999 ולהגיד לקבלן: תפסיק לעבוד ובשנה הבאה תמשיך, כי התקציב יועבר בשנת 2000.
סאלח טריף: לא אטפל בשום בקשה של הממשלה - אני משוכנע שכולכם תסייעו לי - אם זה בוועדת הכנסת או בוועדות אחרות - והן יומיות, לא רק שבועיות - אם לא יעמדו בהתחייבויות כלפי הרשויות הדרוזיות והצ'רקסיות.
סאלח טריף: אני מודיע לכם שאני עומד לפנות היום לשר האוצר, שיהיה לו ברור חד משמעית שאני תובע שקודם כל יישב עם ראשי הרשויות, היום ולא מחר.
סאלח טריף: אני מבקש מחבריי ראשי הרשויות שבימים הקרובים בשבוע הזה נעשה מאמץ אדיר ביחד כדי להבהיר לשר האוצר, לשר הפנים, לממשלה כולה וגם לראש הממשלה שתביעותינו קודם כל צודקות, אנחנו לא מבקשים דברים נוספים.
סאלח טריף: כל הגירעון של הרשויות האלה, שעיקרו נובע מפיגור בהעברת תשלומים לפיתוח - ולא יעזרו אמתלות הממשלה - לא מגיע לגירעון של עירייה אחת שאני מכיר, קטנה ולא גדולה או בינונית.
סאלח טריף: לכן, הפתרון הוא לא בשמיים.
סאלח טריף: אנחנו מאד מבקשים שבימים הקרובים בשבוע הזה כל משרדי הממשלה יעבירו את התקציבים, ואני מאד מקווה היום שיושב ראש הוועדה וגם חברי ועדת הפנים ואיכות הסביבה ייצאו בהחלטות חשובות לממשלה, כדי שיונחו גם על שולחנו של שר האוצר.
סאלח טריף: כך יידע שיש כאן חזית אחת גדולה שתומכת במאבקם של ראשי הרשויות, ושהפתרון צריך להינתן לפני ההפגנה המתוכננת.
סאלח טריף: אני מאד חושש מההפגנה הבאה, ואני לא אומר את זה בנימת איום, אלא בנימה של הכרת העובדות בשטח.
סאלח טריף: ההפגנה שיכולה להתקיים בשבוע הבא ביום ראשון, יכולה להיות הפגנה קשה מאד לכולנו, ואני מאד מבקש למנוע אותה.
סאלח טריף: אני מאד מודה לך, אדוני היושב ראש.
איוב קרא: ראשית כל, אני רוצה לברך את השיח'ים שהגיעו מכל הכפרים הדרוזיים לוועדה שאני חבר בה, ושיחד איתם הבאנו לקיום דיון כזה.
איוב קרא: אני מברך את ראשי הרשויות הדרוזיות.
איוב קרא: אני מברך את חברת הכנסת הראשונה במגזרנו, הגברת חוסניה ג'בארה, שהצטרפה לדיון.
איוב קרא: ראשית כל, אני רוצה לומר שהשביתה עד היום הזה עברה בשקט יחסי, ואני מודאג מהשקט הזה.
איוב קרא: אם חלילה ב10- בחודש תתקיים הפגנה ולא יפתרו עד אז את הבעיות, זה יביא למצב של קונפליקט שיהיה קשה לאחות אותו במשך שנים רבות.
איוב קרא: הכסף הזה שמגיע לרשויות המקומיות הוא כסף שמגיע להן.
איוב קרא: לא עושים להן טובה, זה דבר שנקבע במשך שנים.
איוב קרא: נשארו הכספים הנותרים בתכנית החומש, כפי שסוכם בזמנו.
איוב קרא: התכנית הזאת אמורה היתה להתחדש.
איוב קרא: ראש הממשלה הקודם כבר הכריז בירכא על חידוש תכנית חומש נוספת, ולא ציפינו שנבוא לבקש מה שנותר לנו בתכנית הקודמת שאושרה בכל המוסדות.
איוב קרא: לכן, קיים זלזול פראי באנשים מיוחדים, שאי אפשר לבוא אליהם באף טענה במדינה הזאת.
איוב קרא: ראשי הרשויות הדרוזיות הם היחידים שאי אפשר לבוא אליהם בטענות באף תחום ובאף כיוון.
איוב קרא: אי אפשר לתקוע אותם פה במשך חודש ימים מרחק עשר מטר ממרכז קבלת ההחלטות, ולא לבוא לאוהל ולשאול: מה שלומכם?
איוב קרא: זה דבר מדהים, והזלזול הפראי עוד יותר הוא שלא משתתף בישיבה הזאת שר, אפילו שר זוטר.
איוב קרא: ריבונו של עולם, אם היה קורה פה הדבר הקטן ביותר באזור, הרי היו רצים לשם עשרה שרים.
איוב קרא: עדה שלמה, 120,000 איש עומדים מאחורי הבחורים האלה שיושבים פה, ואף אחד לא שואל עליהם, זה לא מעניין אף אחד.
איוב קרא: זה דבר שלא יעבור לסדר היום.
איוב קרא: אני חושב שיש קונסנסוס מקיר לקיר מבחינה פוליטית, גם בעדה הדרוזית, גם במגזר הערבי וגם בעם ישראל בעניין הזה.
איוב קרא: אני קודם כל מבקש מחברי חבר הכנסת סאלח טריף להצטרף יחד איתי לשובתים ברגע זה.
איוב קרא: נצטרף לאוהל ונשבות יחד איתם.
סאלח טריף: אנחנו שובתים מההתחלה.
איוב קרא: לא, גם נשב איתם באוהל, לא רק נשבות איתם מורלית מרחוק.
איוב קרא: אני חושב שעלינו להצטרף אליהם ולשבות יחד איתם.
איוב קרא: אני חושב שעם ישראל צריך לבוא כל יום לבקר את האנשים האלה ולהזדהות איתם.
איוב קרא: עד היום לא ראיתי הזדהות משמעותית.
איוב קרא: זה היום הראשון שיש הזדהות ראויה לשמה, שבאו כמה חברי כנסת מכל הסיעות, ואני מברך על זה.
איוב קרא: אני מקווה, אדוני, שתקיים מהר מאד ישיבה נוספת, תוך יום-יומיים, ושתזמן אליה את שר הפנים, ואם יש צורך, את שר האוצר, אם לא יפתרו את הבעיה.
איוב קרא: חשוב מאד שלא נגיע להפגנה, כי ההפגנה שתתקיים תהיה הפגנה על דרך, לא רק על נושאים פוליטיים, וזה מדאיג אותי מאד.
איוב קרא: תעבירו ללשכת ראש הממשלה את המסר הזה.
איוב קרא: זאת מלחמה על דרך.
מופיד עמאר: חבר הכנסת אזולאי, אני מעריך אותך מאד.
מופיד עמאר: באת אלינו גם ביום הראשון של ההפגנה, ואחר כך שוב באת.
מופיד עמאר: אני מקווה שמה שנעשה כאן הגיע לאוזני אותם האנשים שמחליטים, ושהם יקבלו את ההחלטות הנכונות בזמן הנכון.
מופיד עמאר: אני לא רוצה לאיים כאן.
מופיד עמאר: חשוב מאד להבהיר את המצב הקיים.
מופיד עמאר: אנחנו לא רוצים ליצור בעיות, אנחנו רוצים לפתור בעיות.
מופיד עמאר: בשם כל החבר'ה אני רוצה למחות על היחס ועל הזלזול כלפינו.
מופיד עמאר: אני חושב שיחס הזלזול כלפינו ממשיך גם היום בישיבה הזאת, בכך שלא הגיע מנכ"ל של משרד הפנים או של משרד האוצר או שר כלשהו.
מופיד עמאר: לדעתי, זה בזיון שממשיך וזלזול בנו.
מופיד עמאר: אני רוצה לומר דבר אחד שעל כולם לדעת, אצל הדרוזים הכבוד הוא הדבר החשוב ביותר.
מופיד עמאר: הכבוד שלנו נרמס בחודש הזה.
מופיד עמאר: אנחנו לא נרשה שזה יקרה.
מופיד עמאר: אני מתריע ואומר: עדיף וכדאי להתחיל להתייחס לדברים ברצינות, כדי שייפתרו הבעיות.
מופיד עמאר: לא באנו לכאן כדי להעביר זמן.
מופיד עמאר: אם לא היה צריך, לא היינו באים לכאן.
מופיד עמאר: באנו לקבל את מה שמגיע לנו, לא באנו לבקש נדבות.
מופיד עמאר: הזלזול בנו ממשיך ויהיה פה פיצוץ.
מופיד עמאר: אנחנו לא רוצים להגיע לזה.
מופיד עמאר: בשם כל החברים, אני מבקש שזה יגיע לראש הממשלה ולשרים הנוגעים בדבר.
מופיד עמאר: כדאי מאד ועדיף לפתור את הבעיה.
מופיד עמאר: שוב אני אומר, זה לא עניין של איום, פשוט מאד עד עכשיו "מרחנו" את הדברים, התחשבנו בחגים, אבל עכשיו צריך לפתור את הבעיה.
מופיד עמאר: הבעיה כואבת ונמשכת יותר מדי זמן.
מופיד עמאר: היחס כלפינו הוא לא יחס.
מופיד עמאר: מנסים לומר עוד מילה כאן ולקיים עוד שיחה כאן, אבל לא מדברים לעניין.
מופיד עמאר: בשם כל האנשים שיושבים כאן, אני רוצה לומר מה אנחנו רוצים.
מופיד עמאר: סך הכל אנחנו רוצים לממש את השוויון ולקבל את הזכויות שמגיעות לנו.
מופיד עמאר: נושא ראשון כולל את תכנית החומש שדיברנו עליה.
מופיד עמאר: היתה תכנית חומש לדרוזים.
מופיד עמאר: תכנית החומש הזאת באה על מנת להשוות את היישובים הדרוזיים ליישובים היהודיים.
מופיד עמאר: התוספת לא באה על מנת להשוות, כי גם אם נקבל את התקציב הזה לא נגיע לשוויון.
מופיד עמאר: בזמנו עשו סקר צרכים על ידי חברת משק וכלכלה, ונקבע סכום של 2.5 מיליארד שקל.
מופיד עמאר: אמרו: לא תספיקו להוציא את כל הכסף הזה, ונתנו מיליארד ו70- מיליון שקל ואמרו: תגמרו את חמש השנים ואחר כך יבוא ההמשך.
מופיד עמאר: אני מדבר על שר האוצר הנוכחי וגם על הממשלה הנוכחית.
מופיד עמאר: עכשיו אנחנו נמצאים בסוף שנת החומש, כאשר 120 מיליון שקל עוד לא קיבלנו עד שנת 1998.
מופיד עמאר: אני לא מדבר על שנת 1999, שלא קיבלנו את כל האשרות.
מופיד עמאר: אני לא מדבר גם על דברים שיש עליהם ויכוח, מלבד הסכום של 120 מיליון שקל.
ואמרתי לו: אנחנו קודם כל רוצים לסיים את הכל.
ואמרתי לו: אחר כך אנחנו רוצים תכנית המשך, סיום הפרוייקטים שבעשייה, פרוייקטים שעדיין לא התחלנו בהם וגם חייבים תכנית כלכלית שתפתור את הבטלה בכפרים שלנו.
ואמרתי לו: מדובר בעיקר בבנות ובבנים, היום חיילים משוחררים.
ואמרתי לו: אין לנו מה להגיד להם ומה להציע להם בכפרים.
ואמרתי לו: בואו תראו מה קורה אצלנו.
ואמרתי לו: כשיש בעיה באופקים, פותרים אותה.
ואמרתי לו: שם יש מפעל ויש 500 משפחות שמתפרנסות ממנו היום.
ואמרתי לו: אני לא בא בטענות, זה יפה מאד.
ואמרתי לו: אבל אף אחד לא "מסתכל" על הכפרים שלנו.
ואמרתי לו: אומרים לך משקיעים: זה לא מגיע וזה לא מגיע.
ואמרתי לו: אם רוצים, הכל יכול להגיע.
ואמרתי לו: הרי מספיק שיאמרו שיש הקלה במס הכנסה ומענקים למשקיעים.
ואמרתי לו: כך הם יבואו בריצה.
ואמרתי לו: בעלי הון רצו למצרים ורצו לירדן וסיכנו את חייהם כדי להרוויח, כך שהם יכולים להגיע גם לכפרים הדרוזיים אם הם רוצים.
ואמרתי לו: תכנית החומש צריכה להיות מעוגנת גם בתכנית כלכלית.
ואמרתי לו: נושא שני הוא כיסוי גירעונות בשוטף ובפיתוח באופן מיידי.
ואמרתי לו: יש כאן ראשי מועצות חדשים שמכהנים כבר שנה והם לא מצליחים לתפקד.
ואמרתי לו: עד עכשיו הם עוסקים בלסדר לזה גרוש או שני גרושים ומתי יקבלו את המשכורת שכבר ארבעה חודשים לא קיבלו ותכניות הבראה.
ואמרתי לו: ראש מועצה כזה מגיע למצב של ייאוש.
ואמרתי לו: האנשים שהצביעו עבורו נמצאים גם במצב של ייאוש.
ואמרתי לו: הוא עד עכשיו לא מצליח לעשות דבר, מתי יעשה?
ואמרתי לו: אני לא יודע מתי.
ואמרתי לו: לכן צריך לכסות את התקציבים.
ואמרתי לו: אני יודע שלפני הבחירות ואחריהן כיסו חוב של 50 מיליון שקל לכל מיני כפרים ועיירות.
ואמרתי לו: כל הגירעונות של הדרוזים היום מסתכמים ב150- מיליון שקל שוטף ופיתוח.
ואמרתי לו: אני לא מבין מה הבעיה.
ואמרתי לו: עכשיו נלך לשבת עם נציגי משרד הפנים בוועדות?
ואמרתי לו: אנחנו לא רוצים לשבת בוועדות.
ואמרתי לו: אנחנו רוצים שיהיה סיכום שקיים הסכום של 150 מיליון שקל, אחרת אין לנו מה לעשות בכפרים.
ואמרתי לו: יש דוחות, ויש להזרים את הכסף לפי הדוחות.
ואמרתי לו: עשו תכניות הבראה, אבל מה עשו?
ואמרתי לו: תכנית הבראה צריכה להבריא, אז אם היא לא מבריאה, מה זה שווה?
ואמרתי לו: לנו בכפרים אין הכנסות.
ואמרתי לו: אין לנו מפעלים.
ואמרתי לו: המצב הסוציו אקונומי אצלנו נמוך ביותר.
ואמרתי לו: אנשים לא מסוגלים לשלם את הארנונה ואין להם מה לאכול.
ואמרתי לו: מאיפה נביא הכנסות?