GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<תמי שור: לעומת מצב מקורות המים שהוא רע בצורה בלתי רגילה, של המקורות עצמם כי בכינרת היום, תודה לאל, אנחנו נמצאים בסדר גודל של שלושה מטרים מעל המקום בו היינו בשפל של 2009 אבל מצב מקורות המים, השפיעה של המעיינות שעל זה אין לנו שליטה אלא זה בידי שמים, המצב שלהם הוא רע מאוד אבל כמות המים שעומדת לרשות החקלאים היא לא אותה כמות קטסטרופלית שעמדה לרשותם ב-2009.
<תמי שור: השנה היא קשה ובאמת הבעיה הגדולה שנוצרה היא בעיה כתוצאה מזה שלא תוכננו הכמויות, ובצדק לא תוכננו הכמויות, לשנה ברמה כל כך שחונה.
<תמי שור: ביחס לכמויות המים הממוצעות אליהן תוכננו ועליהן אנחנו הצהרנו ברמה הכלל ארצית שאלה הקצאות המים שיחולקו, אכן לא עומדת כל כמות המים הזאת לרשות החקלאים.
<תמי שור: לכן היה צריך להודיע על אותו קיצוץ לחקלאים והוא לא קיצוץ אדמיניסטרטיבי בהקצאות אלא הוא פשוט תחשיב מאוד ברור שנעשה קודם כל על ידי האגודה ובשיתוף של הצוות שזאביק מוביל.
<תמי שור: הוא הראה זה את הכמויות הריאליות שיעמדו לרשות החקלאים בחודשים בהם הם צריכים את המים – ביולי ובאוגוסט – ובסופו של דבר לפי הכמויות האלה חילקו לחקלאים את המים וזה נכון.
ראובן ריבלין: את חוזרת על דברים שנאמרו.
<תמי שור: זה נכון שחלק מהחקלאים נאלצו לייבש גידולים.
<תמי שור: חבר הכנסת ריבלין, כאשר מדברים על נזק או מדברים על בעיה, השאלה היא ביחס למה.
ראובן ריבלין: את כל זה הבנו.
ראובן ריבלין: גם אין לך סמכות לתת להם.
<תמי שור: אני חושבת שבסך הכול באמת המצב הוא לא קל.
<תמי שור: האגודה לקחה את הדברים לידיים והתמודדה בצורה מאוד יפה.
<תמי שור: גם האגודה ברמת הגולן עושה מאמצים.
ראובן ריבלין: המערכת שאת מנהלת אותה לא באה כאשר באמת יש מצב כזה וצריך לפצות?
<תמי שור: המערכת נתנה את כל האמצעים בכל השנים עד השנה הזאת.
ראובן ריבלין: אולי בשנה הבאה יהיה להם טוב והם יחזירו לך.
ראובן ריבלין: השאלה אם יש לך סמכות כזאת.
<דובי אמיתי: אנחנו צריכים היום מאה מיליון שקלים כדי לפתח ולהציב את המערכות הנכונות בגליל, ואת יודעת את זה, זאביק יודע את זה וגם אלון יודע את זה.
<דובי אמיתי: תמצאו כאן את הדרך ותאמרו מה הדרך ליושב ראש ועדת הכספים וליושב ראש הלובי החקלאי.
<דובי אמיתי: תאמרו איך מגייסים מאה מיליון שקלים שיהיו מחר בבוקר.
<דובי אמיתי: אלון יאמר.
<דובי אמיתי: הכול נחמד, כולנו מכירים וכולנו מסכימים, אבל אנחנו זקוקים למאה מיליון שקלים.
ניסן סלומינסקי: תמי, את סיימת?
<תמי שור: כן.
<תמי שור: תודה רבה.
ניסן סלומינסקי: אני רוצה לשמוע את עופר ברנע.
ראובן ריבלין: את החקלאים ודאי צריך לשמוע, אבל אני רוצה לשמוע מתמי.
ראובן ריבלין: הרי בסופו של דבר הקרן היא כדי לבוא לעזרת המערכת שאת מופקדת עליה בזמן שהיא צריכה עזרה.
ראובן ריבלין: הם באים ואומרים שהם צריכים היום מאה מיליון שקלים.
ראובן ריבלין: יכול להיות שהסכום הזה יינתן כהלוואה, יכול להיות שהוא יהיה כהלוואה עומדת, אני לא יודע, אולי הלוואה שתעמוד אחר כך למענק, הכול בהתאם לנסיבות.
ראובן ריבלין: השאלה אם יש לך בכלל את הסמכות לבוא באותה מסגרת בה המערכות שלכם פועלות ולעזור להם?
<תמי שור: באיזה אופן לעזור?
ראובן ריבלין: כסף.
<תמי שור: אתה מדבר על פיצויים?
ראובן ריבלין: לא פיצויים.
ראובן ריבלין: פיתוח.
<תמי שור: פיתוח משק המים, יש לו שני חלקים.
<תמי שור: חלק אחד הוא פיתוח של מתקני מים שנעשה על ידי חברת מקורות בתכנית ההשקעות שלה.
ראובן ריבלין: את זה אמר מר מסר.
<תמי שור: נכון.
<תמי שור: אתה שואל שוב ולכן אני עונה.
ראובן ריבלין: לך יש מאה מיליון שקלים.
<תמי שור: חלק מהמתקנים שצריכים להתבצע תחת תכנית הפיתוח של מקורות מוגשים על ידי חברת מקורות ומאושרים במועצת הרשות.
זבולון כלפה: זה לא רלוונטי לאזור הזה.
<תמי שור: לא נכון.
<תמי שור: יש חלקים בתכנית הפיתוח שנמצאים גם באזור הזה.
<דובי אמיתי: את סותרת את עצמך.
ניסן סלומינסקי: לא, היא לא סותרת את עצמה.
<תמי שור: המספר מאה מיליון, תקציב פיתוח שנדרש, אתה שמת על השולחן ולא אנחנו.
זבולון כלפה: זאת תכנית שמקובלת עליכם?
<תמי שור: אני לא יודעת מה זאת תכנית שמקובלת עלינו.
<דובי אמיתי: את לא יודעת אבל אחרים כן יודעים.
יצחק כהן: אני רואה שהדיון מתחיל להתפזר לנו.
<תמי שור: אני אומר שני דברים.
<תמי שור: תכנית הפיתוח של מקורות נמצאת במסלול אחד.
<תמי שור: תקציבי סיוע לפיתוח שיש, ניתנים על ידי תקציב המדינה ובהתאם למה שמוחלט שיוקצה לנו, אנחנו נשמח להשתתף.
<תמי שור: אנחנו נשמח אם ייתנו עוד מאה מיליון ועוד מאתיים מיליון וגם אם ייתנו עוד 300 מיליון שקלים.
ניסן סלומינסקי: עופר ברנע.
<עופר ברנע: נציג מגדלים גידולי שדה וירקות בגליל העליון.
<עופר ברנע: בגליל העלין יש כשישים אלף דונם של גידולי שדה וירקות ואני החוליה האחרונה בשרשרת.
<עופר ברנע: אני זה שבסוף צריך לפתוח את הברז ויצאו המים.
<עופר ברנע: אני הבעיה הנקודתית שלך ואני זה שקיבלתי ממך פיצוי בשנת 2008 או 2009 בגין אי שימוש במים.
<תמי שור: ב-2009.
<עופר ברנע: נכון.
<עופר ברנע: אנחנו השנה על סף קריסה.
זבולון כלפה: ב-2009 כן ניתן פיצוי?
<עופר ברנע: כן.
<קריאה: 2.7 שקלים.
<עופר ברנע: ניתן פיצוי בגין אי שימוש במים.
זבולון כלפה: מה השתנה?
<אלון מסר: השתנה מאוד.
<אלון מסר: המצב שונה לחלוטין.
ניסן סלומינסקי: עופר בזכות דיבור.
<עופר ברנע: השנה כארבעים אחוזים משטחי גידולי השדה והירקות בעמק החולה לא הולכים להיות מגודלים בגלל כל הפינג פונג וכל חילופי הדברים שיש כאן.
<עופר ברנע: שוב, אני החוליה האחרונה בשרשרת שלא מגדל כארבעים אחוזים מהשטחים שלי וחקלאי הגליל העליון שעוסקים בתחום הזה על סף קריסה ויהיה להם מאוד מאוד קשה לעבור את השנה הזאת.
<עופר ברנע: מעבר לזה, אנחנו חשופים בחוזים מול מפעלי התעשייה, מול מרכזי מזון שאנחנו מחויבים להם וזה חושף אותנו, בנוסף לכל הבלגן הזה, בצורה בלתי רגילה.
<עופר ברנע: אנחנו דורשים לא לטווח ארוך, אנחנו מבקשים ופונים אליכם לקבל סיוע השנה כדי לעבור את המשוכה הזאת של השנה הקיצונית הזאת.
<עופר ברנע: תודה.
ניסן סלומינסקי: יגאל חן.
<יגאל חן: יושב ראש אגודת המים מי גולן.
<יגאל חן: כמה משפטים.
<יגאל חן: ראשית, הנושא של חוק הבצורת לא רלוונטי לחלוטין לגולן משום שהוא מדבר על פיצוי לגידולי בעל, כיסוי הוצאות הייצור, ולנו אין גידולי בעל.
<יגאל חן: צריך אולי לזכור כמה נתונים.
<יגאל חן: בגולן יש נפחי איגום, מאגרים של מי גולן ומקורות, וקיבולת בנפח איגום של ארבעים מיליון קוב.
<יגאל חן: בשנה נורמלית אנחנו משתמשים בדרך כלל ב-35-36 מיליון קוב וארבעה מיליון קוב אנחנו משאירים לשנה שלאחר מכן בתקווה שזה יתמלא ויהווה איזושהי נקודת פתיחה כי אנחנו לא יודעים איזו שנה הולכת להיות.
<יגאל חן: זה על פי תכנית מוסכמת עם רשות המים.
<יגאל חן: השנה, כל מה שיש לנו בגולן במאגרים מתוך נפח האיגום של ארבעים מיליון, זה ארבעה מיליון קוב שהשארנו מלפני שנה.
<יגאל חן: אף לא קוב אחד ממי הגשמים זרם למאגרים.
<יגאל חן: שום דבר.
<יגאל חן: אפס.
<יגאל חן: פשוט אפס.
זבולון כלפה: לאן הלכו המים?
<יגאל חן: לא היו.
<יגאל חן: המאגרים מתחילים להתמלא אחרי שיש משקעים של לפחות 150 מילימטר באירוע אחד ואז בעצם האדמה נאטמת ומתחילים לזרום למאגרים.
<יגאל חן: מאחר וזה לא קרה, בעצם לא הגיעו מים למאגרים.
זבולון כלפה: תוסיף עוד מילה אחת על תכנית הפיתוח עליה דיברו כאן.
<יגאל חן: מהיכן הגיעו המים.
<יגאל חן: אנחנו עובדים על פי רישיון אזורי ואנחנו הוותיקים ביותר בארץ.
<יגאל חן: הרישיון האזורי מבחינה אסטרטגית חשוב לנו מאוד למי גולן והוא יותר חשוב מהפיצויים ואנחנו לא רוצים לוותר על הרישיון האזורי.
<יגאל חן: זה בעצם מינף את כל הפיתוח בגולן, את כל ההתיישבות בגולן ואת כל החקלאות המפוארת בגולן והוא חשוב לנו מאוד.
<יגאל חן: מה קרה ומהיכן הבאנו מים נוספים.
<יגאל חן: במסגרת התכנית שאבנו מקידוחים – מקידוחי חמת גדר, מהכינרת ומקידוחי אלוני הבשן, והשנה פעם ראשונה שאבנו מקידוחי שמיר.
<יגאל חן: תבינו, מים בטמפרטורה של 47 מעלות, מים בעייתיים מאוד שבעצם באים מעומק האדמה, מ-1,500 מטרים בעומק האדמה והם עולים לגובה 270 וכל קוב שמגיע לשם, אנחנו שואבים אותו לגולן עד גובה 1,200 מטרים, כדי לספק מים לחקלאים.
זבולון כלפה: כדי לעמוד במכסות האלה, אתה בעצם מוציא הרבה כסף על אנרגיה.
<יגאל חן: זה בדיוק מה שאני רוצה להבהיר.
<יגאל חן: תנו לי להשלים את התמונה.
<יגאל חן: הנזקים בגולן הם קודם כל עלויות נוספות מעבר למה שהיו לנו בשנה שעברה, למעלה מ-15 מיליון שקלים עלות אנרגטית של האנרגיה שהיא בנוסף למה שנאגר.
<יגאל חן: שנית, כמובן שיש פחיתת יבול.
<יגאל חן: אם יש לך פחות מים, ואני לא צריך שרשות המים תקצה לי כי הם לא הקצו לנו מים, הם לא הגבילו אותנו אלא המגבלה שלנו לשימוש במים הוא היצע המים ולא ההקצאות של רשות המים.
<יגאל חן: זה מה שהיה לנו ועם זה התארגנו, עם זה תכננו את עצמנו ועם זה הודענו לחקלאים שאנחנו לא מסוגלים לספק לכם יותר מ-75 אחוזים מהמים שסופקו להם בשנה שעברה.
<יגאל חן: החקלאים, כדי להיערך לזה, קידמו עקירות של מטעים, דחו נטיעות חדשות, הורידו יבול כי אפשר לשלוט על כמות היבול לפי היצע המים.
<יגאל חן: בסך הכול אנחנו מודעים לעניין הזה.
<יגאל חן: לא היינו מודעים לכך שהוא בהיקף כל כך חריף כי החקלאות התפתחה וזה בהחלט נזק לא קטן לספוג אותו בשנה כזאת.
<יגאל חן: יחד עם זאת, אנחנו ממשיכים לפתח, ממשיכים לקלוט משפחות כי מבחינה אסטרטגית הגולן רוצה לקלוט עוד 750 משפחות נוספות בנחלות.
<יגאל חן: האוצר בהחלט הלך אתנו לתכנית ענקית ואלון הזכיר אותה.
<יגאל חן: הולכים שם על מסגרת של למעלה מ-350 מיליון שקלים השקעות משולבות גם במשק המים וגם בפיתוח.
<יגאל חן: על זה אין לנו רבע טענה.
<יגאל חן: בהחלט אנחנו בשיתוף פעולה מלא גם עם האוצר וגם עם רשות המים.
<יגאל חן: מילה אחרונה.
<יגאל חן: מעמידים אותנו בפני דילמה ואנחנו צריכים לקבל החלטה מה אנחנו מעדיפים – פיצויים או רישיון אזורי.
<יגאל חן: אנחנו רוצים רישיון אזורי ואין ספק בכך, אבל מבחינה ציבורית בשנים כאלה קשות שהן נדירות, שיש נזק כל כך גדול, הממשלה לא יכולה לעמוד מנגד.
<יגאל חן: הממשלה צריכה למצוא את הדרך או להגדיל את אחוזי המענק לפיתוח או לתת איזשהו סיוע לאנרגיה כך שלפחות תהיה שאיבה שנייה והיא לא יכולה לעמוד מנגד.
<יגאל חן: העמדה שלנו היא חד משמעית וברורה ואנחנו עושים דברים.
<יגאל חן: השקענו יחד עם הגליל 120 מיליון שקלים בקידוחי שמיר שלא ידענו אם יהיו שם מים.
<יגאל חן: אמנם המדינה נתנה שישים מיליון שקלים, אבל אנחנו הבאנו שישים מיליון שקלים מהבית.
<יגאל חן: אלה מים בעייתיים שהיינו צריכים לבדוק אותם לאורך שנים והרצנו אותם למערכת מיד בשנה הראשונה.
<יגאל חן: תגלו קצת רגישות ולמרות שאנחנו מעדיפים את הרישיון האזורי, תמצאו את הדרך לייצר לנו איזשהו פיצוי בהסדר כזה או אחר והממשלה יודעת לעשות את זה.
ניסן סלומינסקי: אני חושב שהדברים שלך היו מאוד ברורים.
<שי גולני: מטע הנשירים של קיבוץ מלכיה, הגדר מהצד השני של הרמה, ממערב לקריית שמונה, עשרים קילומטרים, גבול הלבנון.
<שי גולני: המצב במטעי הנשירים בגליל העליון הוא די פרדוכסלי כי בסך הכול דצמבר היה מאוד קר ונתן למטעים את מה שהם היו צריכים כדי להתעורר, אבל החורף הפך להיות חורף מדברי של 200-300 מילימטר והמטעים מאוד מאוד רצו להיכנס לניבה והפוטנציאל היה פשוט מטורף.
<שי גולני: המטע פרח בצורה משוגעת בכלל בלי מים בקרקע, בלי עתודות מים בקרקע וכל חתך הקרקע בעצם יבש.
<שי גולני: עם פוטנציאל ניבה מאוד גבוה זה, התכנסו אנשי המים האזוריים שלנו עם מדריכי משרד החקלאות ופרסמו לנו דף המלצות לאיזה יבול אנחנו אמורים להגיע עם קיצוץ של 25 אחוזים.
<שי גולני: כדי לעמוד במגבלת המים, אנחנו בעצם צריכים לפגוע בכושר הייצור של המטע וזה אומר שיש כאן עוד פרדוכס שנוצר והוא שאנחנו עושים ביטוח לאסון טבע, למקרה שהטבע לא ירצה לתת לנו את הפרי אותו אנחנו יכולים לקבל ובעצם כאן
<שי גולני: אנחנו יוצרים אסון טבע שהוא לא מוכר בביטוח והוא קורה כתוצאה מהיעדר משאבים לייצר את הפרי אותו אנחנו אמורים לייצר.
<שי גולני: אומרים כאן אנשי רשות המים שבגליל אין בעיה והבעיה היא רק בחודשי יולי-אוגוסט.
<שי גולני: בנשירים החודשים יולי-אוגוסט הם תקופת הגידול של הרי.
<שי גולני: אם אתה עוצר פרי ביולי-אוגוסט, אתה מקבל חנת בגודל 45 מילימטר, 48 מילימטר שאין לך מה לעשות אתו ואפילו לא לתעשייה.
<שי גולני: זה כרגע המצב.
<שי גולני: חוסר היבול הוא יזום והוא לא מוכר בביטוח.
<שי גולני: למעשה אנחנו לא יודעים מה הולך לקרות ביולי-אוגוסט ועם זה אנחנו צריכים להתמודד.
<שי גולני: ההחלטות הן שלכם.
יצחק כהן: חברי הכנסת ידברו?
יצחק כהן: רוצים לעזור לכם.
יצחק כהן: תנו לנו להציע כמה הצעות.
ניסן סלומינסקי: אבו, רצית להתייחס?
אבשלום וילן: אני חושב שיגאל שם את הדיון בדיוק בפרופורציות הנכונות שלו.
אבשלום וילן: כאן ערבבו הרבה נושאים ביחד וצר לי, הדיון הזה לא הגיע מוכן.
אבשלום וילן: אם הייתם מדברים אתי קודם, יכול להיות שהייתי מציע כיוון לגמרי אחר.
אבשלום וילן: יש כרגע בעיה נקודתית ברמת הגולן והגליל אבל צריך לזכור שאנחנו חתומים על הסכם המים החקלאים.
אבשלום וילן: ועדת הכספים, חוק ההסדרים, חקיקה ראשית של כנסת, יש הסכם מים שרשות המים ניסתה לפני כמה חודשים לשנות אותו וקיבלה מכתבים מעורכי דין.
אבשלום וילן: היה כאן ניסיון לביזוי הכנסת.
אבשלום וילן: כלומר, בהסכם המים הבאנו מימון מסוים לקידוחי שמיר.
אבשלום וילן: קידוחי שמיר הצילו עכשיו את רמת הגולן והם עשו פרויקטים הנדסיים מדהימים.
אבשלום וילן: אלה מים, שמעתם את האיכות הגרועה שלהם אבל הם מהווים תחליף.
אבשלום וילן: תכנית ההשקעות, בכל הכבוד ויש לי הרבה כבוד לרמת הגולן ולגליל העליון, היא בכל הארץ ונעשה כאן מהלך דרמטי.
אבשלום וילן: שאלתם על הפיצויים.
אבשלום וילן: ההבדל בין 2009, שגם אז הסתובבנו וראינו, לעומת מה שקורה היום הוא שהיום במדינת ישראל יש עוד 400 מיליון קוב מהתפלה שאפשר לתת אותם ולכן הבעיה היא בסדר גודל לגמרי אחר.
אבשלום וילן: אני חושב שההצעה שלך היא ראויה, להקים ועדה, לנסות לפתור את הפתרון הנקודתי אבל לא להתבלבל.
אבשלום וילן: אם צריך להחליט על השקעות במדינת ישראל, אני מזכיר לכם שהפסיקו להשקיע בהחלטת ממשלה במאגרי הביוב, במאגרי המים המושבים, וכאן יש לנו הרבה כסף ויש פה פתרונות שהם לא תלויי שמים וצריך לראות את התמונה כולה.
אבשלום וילן: תמי דיברה על הנוי ואני אני מזכיר לכם את המרחב הכפרי כאשר 900 ישובים חקלאיים משלמים היום יותר מהעיריות.
אבשלום וילן: תסתובבו קצת בארץ הזאת ותראו שזאת שנה שלישית-רביעית רצופה שהמושבים והקיבוצים יבשים בקיץ והמראה הוא נורא.
אבשלום וילן: אין שם בטונים, אין שם אספלט, יש שם מראה שלאורך כל תולדות הציונות לא היה.
אבשלום וילן: מישהו מהמחוקקים טיפל בזה?
אבשלום וילן: אני כבר חמש שנים צועק על זה ונלחם אבל עד היום לא קיבלתי תשובה.
אבשלום וילן: בבקשה, אנחנו צריכים לפתור את הבעיה הנקודתית הספציפית בעיקר של הנשירים בגליל העליון וברמת הגולן.
אבשלום וילן: כל שאר הדברים, בואו נרים את הכפפה.
אבשלום וילן: זה עניין של קבלת החלטות.
אבשלום וילן: זה לא הרבה כסף.
אבשלום וילן: יש היום מים מותפלים.
אבשלום וילן: לצערי המדינה בוחרת בפתרונות הקלים.
אבשלום וילן: אני הצעתי לאלון מסר בתחילת החורף, עת ראינו מה קורה.
אבשלום וילן: אתה יודע שמדינת ישראל משלמת היום לחברות ההתפלה עבור ההוצאות הקבועות בהתאם להסכם שלהן עשרות רבות של מיליוני שקלים כדי שלא יפעילו את כל המערכת?
אבשלום וילן: הצעתי דרכים איך במים האלה נשתמש כבר בחורף לגידולים ליצוא אבל לאף אחד לא היה את האומץ להרים את הכפפה והחשיבה הייתה מחוץ לקופסה.
אבשלום וילן: בהתחלה האוצר אמר שזה נשמע מעניין, אבל מהר מאוד סגרו כי זה לא מסתדר בתלם.
אבשלום וילן: לכן יש היום עודפי מים ואני אומר לך יותר מזה.
אבשלום וילן: כאן בחודש יולי יתקיים דיון כי החקלאים יוצאים למלחמת עולם.
אבשלום וילן: מקורות רוצה שמשנה הבאה מחיר קוב מים לחקלאות יהיה 3.17 שקלים.
אבשלום וילן: זה אומר לחסל את החקלאות הישראלית.
אבשלום וילן: על זה נצא למלחמת עולם.
אבשלום וילן: היום אחר הצהרים אני יושב במקורות.
אבשלום וילן: הנקודה כאן היא נקודתית אבל תראו שיש לנו קרב גדול על עצם ההגדרות.
אבשלום וילן: בואו נכניס את הדברים לפרופורציות.
אבשלום וילן: אני חושב שיגאל הציע את הכיוון הנכון.
אבשלום וילן: תקימו ועדה אבל בוא נגיד שהמשקל הגדול הוא בעצם שיש כאן הרבה מים והוויכוח הוא על המחיר שלהם.
ניסן סלומינסקי: אחרון החקלאים ואחר כך חברי הכנסת.
ניסן סלומינסקי: תת-אלוף במילואים רפי נוי.
<רפי נוי: מנכ"ל אגודת מים בגליל.
<רפי נוי: כדי לשים את הדברים על דיוקם ושלא יהיו כאן אי הבנות.
<רפי נוי: מאמצע החורף, עת הבנו שהולכים לשנת בצורת קשה, אנחנו פועלים בצוות משותף של רשות המים, משרד החקלאות ואגודת המים כדי באמת לענות על כל הבעיות.
<רפי נוי: זה נאמר אלא שלא תהיינה כאן אי הבנות אני אומר שעד היום או עד השנה הזאת, כאשר היה מוטל קיצוץ, הוא היה קיצוץ יחסי על אזור שלם בלי התייחסות לנושאים הספציפיים.
<רפי נוי: מאז האגודה קיימת, אנחנו ביקשנו מרשות המים לא לעסוק בקיצוצים אדמיניסטרטיביים אלא להשאיר את זה לנו והקיצוץ שאנחנו הודענו לחקלאים שלנו שהוא מגיע ל-25 אחוזים, הוא תוצאה של סך כל כמות המים שעומדת לרשותנו מול סך כל השימושים הרצויים על ידי החקלאים.
<רפי נוי: זה נכון מה שנאמר כאן.
<רפי נוי: כמות המים השנה שהחקלאים השתמשו בה, היא יותר גבוהה ממה שהשתמשו בשנת 2009 אבל זאת בדיוק הכוונה שלנו כדי לפתח את החקלאות בגליל.
<רפי נוי: זה לא כמו משחק שש-בש, פעם למעלה ופעם למטה כי כך אי אפשר לעבוד.
<רפי נוי: אנחנו קבענו תכנית אסטרטגית שמסתכלת קדימה וגם את הדיון השנה הזאת צריך לראות בראייה רב שנתית ולא כל שנה לרוץ כן או לא.
<רפי נוי: במהלך הזה יש תהליך שהוזכר כאן על ידי מספר חברים אבל הוא לא מהיום למחר.
<רפי נוי: לגבי הכסף הנדרש.
<רפי נוי: דובי דיבר על מאה מיליון אבל סכום של מאה מיליון שקלים, אלה תכניות מגירה שקיימות עכשיו ואפשר להתחיל אותן מחר, אבל בתכנית שלנו עשר שנים קדימה אנחנו מדברים על 240 מיליון שקלים שנצטרך להשקיע בפיתוח מפעלי מים.
<רפי נוי: דרך אגב, כל זה מהכסף של החקלאים כי זה יבוא לידי ביטוי במחיר המים.
<רפי נוי: כמו שיגאל אמר, גם אנחנו מעדיפים את הרישיון האזורי על פני ההכנסה של גופים חיצוניים שאחרי כן ינהלו לנו את המים ויספקו לנו מים במחיר שהוא מחיר עלות מדומה.
<רפי נוי: אני הייתי שמונה שנים מנהל מרחב צפון בחברת מקורות ואני יודע בדיוק איך אנחנו עובדים.
<רפי נוי: במקורות מחיר התקנות משקף כביכול את מחירי העלות אבל איך זה יכול להיות שאגודת המים יודעת לספק את המים בשקל וחצי ומקורות מספקת אותם ב-2.15 שקלים ובדיוק באותם תנאים?
<רפי נוי: זאת אומרת, יש כאן מקום שבהחלט לנו חשוב שאת המים שאנחנו מספקים לחקלאים אנחנו נפיק, אנחנו נוביל אותם ואנחנו נספק אותם.
<רפי נוי: יש לנו עניין בזה ואת זה נותן לנו הרישיון האזורי ואת היכולת כפי שאנחנו עושים בשיתוף פעולה עם מי גולן וקידוחי שמיר כאשר באזור שלנו אנחנו מפתחים נושאים אחרים ואצלם מפתחים נושאים אחרים.
<רפי נוי: בתהליך הזה שנמשך מספר שנים, יש עליות ומורדות.
<רפי נוי: אם המדינה לא תתגייס כדי לעזור לנו בשנות השפל האלה עד שנגיע לאותה שנה – ואני מעריך עשר, שבע שנים קדימה – הכול יכול להתמוטט בשנה אחת.
<רפי נוי: אני מסתכל עכשיו ואני מנסה לפרוט כדי שאתם תבינו כי שואלים מה הנזק.
<רפי נוי: רבותיי, בינתיים עוד אין נזק אבל במרום הגליל, שם יש לנו מושבים כמו אביבים, דובב ומרגליות, ויש לנו שם קיבוצים במספר לא קטן, נטועים שם כשלושים אלף דונם מטעים.
<רפי נוי: שלושים אלף מטעים אלה מושקים כל שנה על ידי מים שמקורות מעלה להר ב-15 מיליון קוב.
<רפי נוי: עד שנה זאת מקורות הייתה מספקת את המים לעצמה והשנה אנחנו מספקים למקורות את המים האלה ואנחנו יודעים את זה וגם רשות המים יודעת את זה.
יצחק כהן: אתם מספקים למקורות והיא מספקת לכם בחזרה?
<רפי נוי: נכון.
<רפי נוי: המים שמגיעים למקורות הם פונקציה של ניהול המים שלנו.
<רפי נוי: אנחנו יודעים להגיד כבר היום – ורשות המים מודעת לזה – שאנחנו יודעים היום לספק.
<רפי נוי: מקורות, במקורות שיש לה למעלה, מסוגלת היום להעלות רק 10 מיליון קוב.
<רפי נוי: אין יותר מעשרה מיליון קוב אבל היא צריכה להעלות 15 מיליון קוב.
<רפי נוי: זאת אומרת, חסרים בהר השנה 15 מיליון קוב.
<רפי נוי: אם לוקחים בחשבון ש-15 מיליון קוב משקים שלושים אלף, אפשר מהר מאוד לעשות את החשבון ולראות מה המשמעות של חמישה מיליון פחות.
<רפי נוי: כדי שזה לא יקרה, כי שם אלה מטעים ושם נזק במשך שנה אחת הוא נזק לאורך זמן, אין לנו ברירה ולכן אנחנו מקצצים, כפי ששמעתם קודם, מקיבוצים שנמצאים למטה בעמק שמגדלים גידולי שדה אבל הם לא נופלים בקריטריונים של חוק הבצורת כפי שהציג לנו כאן האוצר.
<רפי נוי: צריך להבין שהכול נעשה בשיתוף פעולה ומתוך הבנה וידיעה ברורה אלא שחייבים לעזור לנו לגשר על אותן שנים קיצוניות והשנה היא שנה קיצונית ואת זה שמעתם מכולם.
יצחק כהן: אני מאוד מצטער אבל יש לי פגישה בשעה 10:45 ואני חייב לצאת.
יצחק כהן: אני מסכים עם אבו.
יצחק כהן: הדיון לא היה מספיק ממוקד.
יצחק כהן: שמענו את הדברים ויכולנו גם לשמוע אותם קודם לכן.
יצחק כהן: לדיון מהסוג הזה כדאי לבוא עם דברים מוכנים.
יצחק כהן: דיון מהסוג הזה אליו מטריחים את כל הקהל הנפלא הזה, צריך להיות הרבה יותר ממוקד.
יצחק כהן: זה חבל.
יצחק כהן: אם אני מבין, הרישיונות האזוריים עשו דבר גדול למשק המים ואם צריך לפתח, חבל להפסיק את המהלך באמצע.
יצחק כהן: אם צריך להמשיך את המהלך הזה שהוא הצליח, וגם לשיטתכם הוא הצליח, אנא, תשקיעו שם עוד.
<אלון מסר: זה דבר שאנחנו כן ממשיכים להשקיע.
<אלון מסר: המדינה תמשיך להשקיע, בטח בגולן, בשנים הקרובות.
<אלון מסר: למעלה ממאה מיליון שקלים לפיתוח תשתיות מים.
יצחק כהן: אגב, הניהול האזורי הוא מודל לחיקוי גם בדרום.
יצחק כהן: אני חושב שהדיון צריך להתמקד בפיתוח כיוון ששאר הכללים ידועים.
ראובן ריבלין: פיתוח בלי מצ'ינג.
יצחק כהן: עם או בלי.
יצחק כהן: צריך להיות פיתוח.
יצחק כהן: אם הסכום הוא מאה מיליון שקלים, זאת צריכה להיות פסגת המטרה.
יצחק כהן: זבולון, אנחנו נשמח לעזור.
ניסן סלומינסקי: דוקטור אורית, רכזת תחום המים והנחלים, החברה להגנת הטבע.
<אורית סקוטלסקי: תודה.
<אורית סקוטלסקי: אני מרכזת את תחום המים והנחלים בחברה להגנת הטבע.
<אורית סקוטלסקי: אני רוצה להגיד שמדובר לא רק על כסף ולא רק על השנה הזאת הנוכחית שהיא באמת מאוד קיצונית אלא על חשיבה לטווח רחוק ועל משאבי מים.
<אורית סקוטלסקי: משאבי המים הם נכסים ציבוריים.
<אורית סקוטלסקי: המים האלה באזורים האלה, אני מתפלאת על רשות המים שלא אמרה את זה בצורה יותר ברורה ובקול יותר ברור.
<אורית סקוטלסקי: זה שמתפילים מים היום במדינת ישראל, לא מגיע לא לגולן ולא לגליל העליון.
<אורית סקוטלסקי: כי אין דרך להביא את המים המותפלים לשם.
<אורית סקוטלסקי: המים שיורדים מהגולן יורדים לכינרת וצריכים למלא אותה.
<אורית סקוטלסקי: אלה המים שזורמים גם בנחלים ואלה המים שבעצם קשורים גם לטבע וגם לתיירות באזורים האלה ולמעיינות שהולכים ודועכים במדינת ישראל.
<אורית סקוטלסקי: המים המותפלים בעצם מספקים מים למרכז הארץ, מספקים מים לאוכלוסייה העירונית בהרבה מקומות אבל הם לא מגיעים לאזורים המנותקים של הגולן.
<אורית סקוטלסקי: לכן בעצם המדינה – משרד החקלאות שכרגע יצא ורשות המים – צריכה לומר גם מה המגבלות על הפיתוח החקלאי באזורים האלה.
<אורית סקוטלסקי: בהחלטת הממשלה מתחילת ינואר נאמר שנפתח את הגולן, נשקיע וניתן לפתח ומדברים על פיתוח של משאבי מים אבל משאבי המים הטבעיים באזורים האלה מוגבלים.
<אורית סקוטלסקי: ככל שיפתחו יותר דרכים לעצור את המים במעלה ההר, בגב ההר, ויפתחו יותר מטעים שלטווח הרחוק יגדלו ויצרכו יותר מים, תהיה בעיה בזרימת המים בנחלים, תהיה בעיה בהזרמת המים לכינרת כאשר כבר בשנים האחרונות הסטטיסטיקה מראה שהיא יורדת בגלל סיבות אקלימיות.
<אורית סקוטלסקי: השנה הזאת היא שנה חריגה אבל יש מגמה של ירידה, המים שיורדים לכינרת הם פחות מים שאפשר לשאוב מהכינרת.
<אורית סקוטלסקי: לכן צריך קודם כל לנהל ברמה הארצית את משאבי המים.
<אורית סקוטלסקי: לרשות המים וגם למשרד החקלאות למעשה היום אין עדיין תכנית אב למשק המים באזורים המנותקים.
<אורית סקוטלסקי: אמרו התפלה ובאמת עשו מהלך אדיר של התפלה, הוציאו את ישראל ממשבר המים אבל יש עדיין אזורים חקלאיים בהם התחרות על משאבי המים היא תחרות בין החקלאות לטבע, בין החקלאות לנכסים הציבוריים שנשענים ונסמכים על הנחלים.
<אורית סקוטלסקי: זה משהו שצריך לפתור אותו קודם כל ברמה הלאומית.
<אורית סקוטלסקי: קודם כל רשות המים, הממשלה צריכה להורות לרשות המים לעשות תכנית אב והתכנית הזאת צריכה להיות פתוחה ולכלול את כל השיקולים וזה צריך להיות קודם לשאלות שאנחנו דנים בהן עכשיו על שנה כזאת ואחרת.
<אורית סקוטלסקי: זה צריך לשים את הגבול לפיתוח החקלאי ומתוך זה אפשר באמת לומר שכאשר יש שנים חריגות, לדבר על כספים ופיצויים, אבל קודם כל אני הייתי רוצה, כתושבת וכאזרחית מדינת ישראל, לראות את הגבולות לפיתוח החקלאי כדי שנוכל לשקם ביחד גם את הנכסים האחרים.
<אורית סקוטלסקי: יכול מאוד להיות שהגולן צריך להתפתח.
<קריאה: הראינו לך.
<אורית סקוטלסקי: אני רוצה לראות את זה מטעם רשות המים סביב שולחן עגול כאשר באמת דנים במשאבי המים ובפיתוח.
<אורית סקוטלסקי: יכול להיות שכל ה-700 המשפחות החדשות בגולן, חלקן יתפרנסו מחקלאות וחלקן יתפרנסו מדברים שקשורים לתיירות כי אם אנחנו נמשיך לפתח את החקלאות, לאט לאט המים בנחלים ובמעיינות פשוט ייעלמו והכינרת תסבול כי ירדו הרבה פחות מים אליה ותהיה בה המלחה.
<אורית סקוטלסקי: יש כאן דברים שבעצם רשות המים צריכה לומר בצורה מוחלטת ולא שמעתי אותם כאן בדיון.
זבולון כלפה: שמענו כאן אוסף גדול מאוד של הרבה מאוד דברים ומטבע העולם לא כולם בקיאים בכל המושגים ובכל הפרטים.
זבולון כלפה: ראשית, מילה אחת לגבי אותו ניהול אזורי של אגודות המים בצפון.
זבולון כלפה: אני שומע גם מנציגי הממשלה השונים שהם משבחים ומברכים על המהלך שהתחיל אך לפני שנה.
זבולון כלפה: בגולן זה יותר ותיק.
<קריאה: בגולן זה מעל עשרים שנים.
זבולון כלפה: בגליל זה התחיל לפני שנה.
זבולון כלפה: אני מנתק בין הדברים כי בסופו של דבר בגולן לפי כל הדעות מדובר כאן באמת במציאות מאוד מאוד חריגה וזה נתון ידוע.
זבולון כלפה: אתם נקבתם במספרים של 75 אחוזים מצאי וגם התיאורים שיגאל נתן כאן של ארבעה מיליון קוב מים מתוך ארבעים מיליון היו קיימים בדרך כלל במאגרים, זה ודאי מלמד את כולם על כך שיש כאן צורך בהתייחסות ספציפית והתמודדות עם הדבר, מה גם שהפתרון של קידוחי שמיר, כל אחד מבין שלהעלות את זה מעומקים כאלה ולהרים את זה למעלה עם האיכות של המים שקיימת שם, זה דבר חשוב וטוב.
זבולון כלפה: חשוב לי קודם כל לומר מילה אחת על האחריות ועל הרצינות של אגודות המים ואופן הניהול שלהן את הדברים, יחד ובשיתוף פעולה של כלל המשרדים השונים ששותפים.
זבולון כלפה: זה ודאי לברכה גדולה מאוד.
זבולון כלפה: מצד שני, אני מנסה לחזור על הדברים שנדמה לי אתה אמרת ש-2009 הייתה שנה – לפי הדברים שלכם – פחות גרועה מהשנה הזאת וכן ניתן שם איזשהו פיצוי.
זבולון כלפה: זאת אומרת, כולם הבינו שכן ניתן פיצוי.
זבולון כלפה: אלון, אני רואה שאצה לך הדרך אבל אנחנו נפגשים היום עוד כמה פעמים.
<זאב אחיפז: אני אמרתי ש-2008 היא שנה דומה לשנה הזאת.
<זאב אחיפז: לא היה פיצוי ולא היה צריך לתת פיצוי.
ראובן ריבלין: כי הגידולים היו פחותים.
<זאב אחיפז: הקיצוץ היה משיקולים אדמיניסטרטיביים של כלל מאזן המים, מה שהיום בעצם פתור ולכן הם יכולים להשתמש בכל המים שיש להם.
<זאב אחיפז: הרצון הוא הרבה יותר וזה בסדר.
זבולון כלפה: אני לא מכיר חקלאות שלא צומחת ומתפתחת.
זבולון כלפה: כדי שהחקלאות תוכל להתפתח ולצמוח, היא צריכה גם מים ומים הוא אחד המשאבים.
זבולון כלפה: קרקע, מים וכוח אדם איכותי, זה השילוב של הדברים האלה גם יחד.
זבולון כלפה: לכן אני חושב שגם לדבר הזה צריך לתת את ההתייחסות.
זבולון כלפה: נקודה שנייה היא הסוגיה הזאת של פיתוח מקורות נוספים כדי שלא ניקלע לשנים מהסוג הזה.
זבולון כלפה: אנחנו חיים בחבל ארץ ובאזור שהמשאב של המים הוא משאב יקר והמציאות שלו היא מאוד נתונה לתנודות.
זבולון כלפה: ללא ספק ודאי שמתקני ההתפלה שסוף סוף הוקמו, בוודאי מהווים אות מבשר טוב אבל מצד שני יש אזורים שהם מנותקים מהדבר הזה והם לא מחוברים למערכות האלה ועליהם הן לא משפיעות.