GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורי אריאל: אני מוכרח לומר עוד פעם שיש שיתוף פעולה עם ראשי הערים, עם האוצר, עם רשות החברות, אנחנו עובדים יד ביד, בסך הכול מתקדמים אני חושב יפה וטוב.
אורי אריאל: הדברים ייבחנו בעת סיומם, ברגע שיהיה גול, ויהיו.
אורי אריאל: הגדלת מלאי הדיור הציבורי.
אורי אריאל: מה שקורה בדרך כלל, יש צורך בתוספות תקציביות לדיור הציבורי, הן לרכישה, הן לשיפוצים והן לשכר דירה.
אורי אריאל: אני בדקתי את זה לאחור, כל שנה מתנהל הדיון לקראת התקציב עם משרד האוצר, רוצים להגדיל, משרד הבינוי והשיכון שאחראי על העניין רוצה להגדיל.
אורי אריאל: האוצר, מתוך ראייה כוללת של כל התקציב, בדרך כלל אם הוא יכול להיענות זה בסכומים קטנים יחסית, בלי לזלזל באף אגורה, ואנחנו נמצאים עם דיירים מוחלשים שמקבלים טיפול – אני אגדיר את זה כך – הוא לא מספיק טוב, אפשר להביא אותו למקומות אחרים.
אורי אריאל: אנחנו רוצים להגדיל את העוגה.
אורי אריאל: בדרך כלל אומרים, זו העוגה, תסתדר בפנים, תיקח קצת יותר לזה, קצת פחות לזה.
אורי אריאל: אנחנו חושבים שאפשר להפוך את עמידר מחברה שעושה תחזוקה וניהול משאבים, לעשות אותה לחברה יזמית.
אורי אריאל: חלק מהדיור הציבורי יושב במרכז הארץ על קרקעות מאוד מאוד יקרות, שפעם בנו עליהן שש יחידות או ארבע יחידות דונם, היום אפשר לבנות 30 ו-40 יחידות לדונם.
אורי אריאל: החכמה היא שחברת עמידר תוכל לקחת את הרכוש שלה עצמה – של המדינה, שהיא מנהלת; זו הגדרה נכונה, חברת עמידר היא חברה שמנהלת את נכסי המדינה – תוכל לקחת את זה, לטייב את הרכוש על-ידי תכנון לפי התב"עות הקיימות היום, להביא את ערך הקרקע למקומות הכי גבוהים שאפשר, ולשווק אותם ליזמים ולקבלנים.
אורי אריאל: אנחנו לא מתכוונים – בעיקרון, אני לא אומר שלא יכול להיות מקרה כזה, אבל בעיקרון, לא עמידר תבנה.
אורי אריאל: זה יצא בצורה של מכרזים, בצורה דומה לשוק הפרטי, שיתחרה על זה.
אורי אריאל: הכסף שיתקבל, יהיה הכסף הזה לדיור הציבורי.
אורי אריאל: להערכתנו, זה יגדיל מאוד מאוד את היקף התקציב שיעמוד לרשות הדיור הציבורי וזה יוכל לכלול גם סטודנטים וגם זוגות צעירים, אבל עוד חזון למועד.
משה גפני: חרדים גם יוכלו לרכוש שם, לקבל?
אורי אריאל: מה שנעשה כרגע - - -
משה גפני: שאלתי אם גם חרדים גם יוכלו לקבל.
אורי אריאל: שלום, חבר הכנסת גפני.
אורי אריאל: שלום.
משה גפני: שאלתי אם חרדים גם יכולים לקבל.
משה גפני: שלום וברכה.
אורי אריאל: כשהיושב-ראש יאשר לי לענות, אני אענה.
ניסן סלומינסקי: הוא רק יגמור ונציג את השאלות.
משה גפני: לא, רק קריאת ביניים, אם חרדי גם יכול.
ניסן סלומינסקי: הקריאה נרשמה.
משה גפני: מה נרשמה, שאלתי שאלה, זה הכול.
משה גפני: זוגות צעירים.
משה גפני: אני רוצה לדעת אם גם חרדים, זה הכול.
ניסן סלומינסקי: ייתנו לך תשובה עוד מעט.
משה גפני: מה זה ייתנו?
משה גפני: רק שאלתי שאלה פשוטה, לא מעבר לזה.
משה גפני: אין תשובה, זאת אומרת שמה?
אורי אריאל: אנחנו מעריכים - - -
משה גפני: מה אני צריך להסיק שאין תשובה?
ניסן סלומינסקי: שתקבל עוד מעט תשובה.
אורי אריאל: להערכתנו הראשונית, זה יביא הרבה כסף.
אורי אריאל: אנחנו, כמהלך ראשון, מוציאים מכרז לחברה אסטרטגית – זה קורה החודש, לא עוד שנתיים.
אורי אריאל: זה קורה החודש.
זהבה גלאון: מה זה אומר חברה אסטרטגית?
אורי אריאל: אני מסביר.
אורי אריאל: חברה אסטרטגית שתלווה אותנו בצורת ההתנהלות לקראת הפיכת עמידר לחברה לא רק של החזקות אלא גם של ייזום.
אורי אריאל: זו המשמעות העיקרית, יש שם עוד דברים שביקשנו מהחברה לבדוק.
אורי אריאל: אנחנו נכנסים לזה עכשיו ממש בשבועות הקרובים, זה לא דבר עתידי, זה לא איזה חזון, איזה תוכנית.
זהבה גלאון: זה עוד הפרטה מהמשרד - - -
אורי אריאל: לא, זה לא הפרטה.
אורי אריאל: זה לא הפרטה.
אורי אריאל: לא, אני ממש לא מסכים למילה.
אילן גילאון: זה שלוחה של ויסקונסין.
אורי אריאל: עמידר נשארת חברה שתנהל את הרכוש הציבורי.
אורי אריאל: היא חברה לאומית, כהגדרתה.
אורי אריאל: היא תישאר כזאת, היא לא מופרטת.
אורי אריאל: היא בעצמה תטייב את הנכסים שלה ותביא לעצמה מקורות הכנסה משמעותיים נוספים מעבר לתקציב המדינה, שיוכלו לסייע בפתרון הבעיות שכולנו שותפים בהבנתן, בהגדרתן, וגם בדחיפותן.
אורי אריאל: אני לא חושב שיש מחלוקת בעניין, אני מוכן לשמוע כל דבר.
אורי אריאל: אני חושב שזה ציבור שצריך לקבל דחיפה משמעותית ביותר בעדיפות גבוהה, ולכן אנחנו מביאים תוכנית שתוסיף אמצעים.
אורי אריאל: עוד יהיו פה הרבה שאלות, עוד הרבה דברים שצריך לתאם עם האוצר, עם משרדי ממשלה אחרים, אבל אני חושב שזה בהחלט יכול לתת - - -
זהבה גלאון: אתה יודע שמשרדי הממשלה כושלים פעם אחר פעם בפיקוח על חברות פרטיות, וכל פעם מחדש אתם - - -
אורי אריאל: זה לא חברה פרטית.
זהבה גלאון: אבל עמידר זה סוג של לא חברה פרטית, אבל שעכשיו לוקחת חברה אסטרטגית.
אורי אריאל: לא, לא, אני לא מסכים להגדרה.
יצחק כהן: זהבה, ב-2036 זה - - -
אורי אריאל: אני לא מסכים להגדרה, אבל כל אחד עם דעתו.
אילן גילאון: אתה צודק, הם לא כושלים, זאת המטרה שלהם.
אורי אריאל: אני מגדיר איך אני רואה את זה, ואני אומר לכם שזו חברה לאומית.
אורי אריאל: מבחינתי, היא תישאר חברת דיור לאומית – בהגדרתה, בהתנהלותה ובהנחיה שהיא תקבל, כל זמן שאני שר הבינוי.
אורי אריאל: אני אומר את זה בצורה הברורה ביותר – זהבה ואחרים – אני אומר, לא תהיה הפרטה ולא תהיה הסרת אחריות מהממשלה לגופים פרטיים.
אורי אריאל: מה שאני אומר, שהחברה בעצמה - - -
אראל מרגלית: תהפוך ליזם ציבורי.
אורי אריאל: גם, גם.
אורי אריאל: היא תמשיך לתחזק את הדירות, היא תנהל את הרישום, היא תנהל חוזים, היא תמכור דירות, היא תעשה כל מה שהיא עושה היום.
אורי אריאל: חברים, אני אומר לכם שלפי הערכתי יש פה – אני לא רוצה להגיד מכרה זהב – יש פה פוטנציאל גדול לתוספות.
ראובן ריבלין: היא יכולה למכור דירות בלי מינהל מקרקעי ישראל?
אורי אריאל: היא צריכה לעשות את זה - - -
ראובן ריבלין: איך תקבל את הכסף - - -
יצחק כהן: רובי, עזוב.
ניסן סלומינסקי: תשאל את השאלה ותקבל תשובות עוד מעט.
אורי אריאל: אני מסיים עוד שתי דקות.
אורי אריאל: אנחנו רואים בזה פוטנציאל גדול לטובת חברת הדיור הלאומית של ממשלת ישראל.
אורי אריאל: לא מפריטים, לא מסירים אחריות.
אורי אריאל: להיפך, לוקחים אחריות, ועושים את זה יותר טוב.
אורי אריאל: מותר לעשות דברים יותר טוב.
אראל מרגלית: כשהכוונה היא סבירה.
אראל מרגלית: האופן, צריך לחשוב עליו.
אורי אריאל: השקף האחרון, אני לא מתכוון לדבר עליו.
אורי אריאל: אנחנו נמצאים במצב שאתם מכירים אותו.
אורי אריאל: יש לנו עודפים מחויבים ל-2013.
אורי אריאל: מי שחושב שאפשר לבזבז חמישה חודשים ולא לתת את העודפים המחויבים, זה לא תקציב נוסף - -
יצחק כהן: השותפים, יש עתיד.
אורי אריאל: - - לכל הדברים הידועים שאתם מכירים אותם היטב, דנתם בהם.
זהבה גלאון: מי חושב?
אורי אריאל: אני לא מתכוון לחזור עליהם, זאת טעות.
אורי אריאל: אנחנו לא נצליח להתמודד עם המחירים בצורה הזאת - -
יצחק כהן: אתם לא מדברים בקואליציה?
אורי אריאל: - - כאשר חמישה חודשי עבודה הולכים לטמיון ולא מאפשרים לנו לעבוד.
אורי אריאל: אני מקווה מאוד שהדבר הזה ייפתר.
אורי אריאל: אני לא חושב שמגיע עונש למפוני גוש-קטיף.
יצחק כהן: אתם לא מדברים בקואליציה ביניכם?
אורי אריאל: אני פועל כדי שהעניין הזה יסתדר.
אורי אריאל: הפעולה הזאת נעשית יחד אתכם, עם יושב-ראש הוועדה ועם אחרים.
אורי אריאל: אני מקווה מאוד שזה יסתדר בימים הקרובים.
אורי אריאל: השקף האחרון איננו אבל היה צריך להיות כתוב עליו, תודה רבה.
משה גפני: מה עם ה-150 מיליון שהעברנו בשנה שעברה לדיור הציבורי?
ניסן סלומינסקי: תודה רבה לשר.
ניסן סלומינסקי: בן, תפרט יותר לגבי הפרטים, מה שהשר אמר שתפרט, אחר כך בנצי.
משה גפני: אני באתי מאוחר.
אילן גילאון: גפני, אני אסביר לך.
אילן גילאון: השר הסביר את המטרה, המנכ"ל יסביר את השיטות.
משה גפני: שלושת-רבעי שעה השר הסביר את המטרות שלו?
משה גפני: היה יכול לעשות את זה בחמש דקות, היינו מבינים.
ניסן סלומינסקי: בן, בבקשה.
<שלמה בן אליהו: אני אסביר לגבי נושא של מחיר מטרה, ואם יש שאלות לגבי מע"מ אני אשתדל לענות גם לגבי נושא המע"מ.
<שלמה בן אליהו: מחיר מטרה, המטרה שלו בעצם שבמוצר הסופי, במכרז שהמינהל מוציא עם משרד השיכון, היזם שרוכש את הקרקע מתחייב כלפי המדינה למכור את הדירה, את המוצר הסופי - - -
יעקב ליצמן: מחיר למשתכן.
<שלמה בן אליהו: ב-20% פחות מאשר מחיר השוק.
יצחק כהן: אבל מחיר השוק - - -
<קריאה: הבנו, השאלה ברורה, שמונה פעמים.
יצחק כהן: אבל אני לא מקבל תשובות.
יצחק כהן: אתה מוריד 20%, השוק אוטומטית עולה 20%.
ניסן סלומינסקי: יצחק, תן לו להסביר.
יצחק כהן: אוקיי, בואו נשמע איך נקבע המאה אחוז.
<שלמה בן אליהו: מחיר המטרה הוא מחיר שאנחנו אומרים לקבלן, ליזם, שהוא מוכר רק כ-80% מהדירות ולא את כל הדירות במחיר מטרה, אלא 20% מהדירות הוא יכול למכור באיזה מחיר שהוא רוצה.
<שלמה בן אליהו: זה בעצם מיועד לתת לנו את הכ-, בהתאם לדירות גג ודירות גן.
<שלמה בן אליהו: שנית, ברגע שהוא יכול למכור את הדירות האלה באיזה מחיר שהוא רוצה, איכות הבינוי, איכות הבנייה במשטחים הציבוריים, דהיינו במעלית, בלובי וכדומה, תהיה ברמה גבוהה ולא תהיה ברמה נחותה.
אראל מרגלית: כדי לקבל מחירים גבוהים ב-20%.
<שלמה בן אליהו: כדי שהוא יקבל את המחירים הגבוהים ב-20% הנותרים, לכן הוא יעשה את זה.
<שלמה בן אליהו: לכן, ההחלטה שם היא בעצם שיהיה כ-80% מהדירות במחיר מטרה, ו-20% מהדירות הוא יכול למכור באיזה מחיר שהוא רוצה בשוק החופשי.
<שלמה בן אליהו: יהיה מפרט, שהוא יהיה מפרט מחייב, שהוא יהיה מפרט מינימלי.
<שלמה בן אליהו: מפרט מינימלי, הכוונה היא לא שהוא ברמה המינימלית אלא הוא מפרט ברמה שאנחנו קוראים לו במונחים שלנו היום "מפרט ליאורה", על שם מי שחיברה אותו, כאשר המפרט הזה הוא ברמה של סטנדרט יחסית גבוה, הוא לא כמו מה שהיה מחיר למשתכן אלא ברמה של מה שנקרא היום בינונית-גבוהה.
<שלמה בן אליהו: כדי שלא יורידו את המחיר במפרט, לא יורידו את המוצר, את מחיר הדירה דרך המפרט, לכן יש את המפרט המינימלי.
<שלמה בן אליהו: ההתמחרות תהיה בעצם של הקבלנים, של היזמים, על מחיר הקרקע.
<שלמה בן אליהו: זאת אומרת, אנחנו אומרים לו, זה המחיר של המוצר הסופי, זה מחיר הפיתוח, תגיד כמה אתה מוכן לשלם על הקרקע.
אראל מרגלית: אבל בנצי רגיל לקחת מחיר מקסימלי על הקרקע.
<בנצי ליברמן: נגמר.
<בנצי ליברמן: נגמרו החגיגות.
<בנצי ליברמן: אנחנו תרמנו את הקרקע לטובת הפחתת מחירי הדיור.
אילן גילאון: עולה לו יותר, תאמין לי.
<בנצי ליברמן: באופן מלא.
<שלמה בן אליהו: הממשלה מוכנה להגיע אפילו למחיר אפס מבחינת הקרקע.
<שלמה בן אליהו: אין מחיר מינימום במחיר הקרקע במקרים כאלה, אפשר אפילו להגיע למחיר אפס.
אילן גילאון: כמה סך הכול המחיר אפס הזה שאתם שמים קרקע?
אילן גילאון: כמה אתם שמים בקרקע?
אילן גילאון: תדבר אתנו, שנבין.
יעקב ליצמן: חוץ ממצפה רמון אין אפס.
יעקב ליצמן: ג'לג'וליה.
<שלמה בן אליהו: בממוצע ארצי, מחיר קרקע ממוצע ארצי זה כ-200,000 שקלים יחידת דיור, זאת אומרת אפשר לרדת מ-200,000 שקלים, בממוצע, עד לאפס.
<שלמה בן אליהו: מחיר מטרה, ככלל, ינוע על אזורים שבהם מחיר הקרקע הוא מעל 80,000 שקלים לקרקע.
יעקב ליצמן: באיזה מקומות אתם מצפים?
<שלמה בן אליהו: אני אומר, כל מקום שהוא מעל - - -
יעקב ליצמן: תן לי דוגמה איזה מקום אתה מצפה שירד לאפס.
<שלמה בן אליהו: אני אומר, כל מקום שמחיר הקרקע הוא מעל 80,000 שקלים.
<בנצי ליברמן: מודיעין, ראש העין.
יעקב ליצמן: אתה הולך להגיד עכשיו לוועדה שמודיעין וראש העין, מחיר הקרקע יהיה אפס.
<שלמה בן אליהו: לא אמרתי את זה.
יעקב ליצמן: אתה מדבר על להוריד את הקרקע - - -
אורי אריאל: זו אפשרות.
יעקב ליצמן: תגיד לי לאיזה מקום אתה מתכוון.
<שלמה בן אליהו: אני מסביר.
<שלמה בן אליהו: לדוגמה, מודיעין או ראש העין.
<שלמה בן אליהו: במודיעין או בראש העין, נניח שדירה ארבעה חדרים עולה 1.2 מיליון שקלים, ונניח שאנחנו רוצים להוריד את זה בכ-20% לכמיליון שקלים, אז אנחנו אומרים שמחיר המטרה של הדירה, של המוצר הזה, אסור לך למכור את הדירות האלה מעל מיליון שקלים.
<שלמה בן אליהו: יבוא הקבלן ויתמכרז על הקרקע.
<שלמה בן אליהו: או שהוא יציע על הקרקע 20,000 שקלים יחידת דיור, או שיציע 30,000, או שיציע אפס.
<שלמה בן אליהו: מבחינתנו, גם אם הוא יציע אפס, יש זכייה במכרז.
אראל מרגלית: הדינמיקה כזאת, כלומר מי שזוכה במכרז זה מישהו שמצליח לשקלל בין מחיר המטרה במפרט שאתם נותנים לבין מחיר קרקע, שזה עדיין משתלם לו, והוא ינסה להביא מרג'ינג - - -
אראל מרגלית: אז אתה אומר, יהיו מצבים כמו שיצאו מכרזים לא מזמן בכל מיני מקומות שלא ניגשו, אז יכול להיות שייגשו במחיר אפס.
<בנצי ליברמן: אגב, בחריש זה היה.
<בנצי ליברמן: מחירים מצחיקים מאוד זכו.
<שלמה בן אליהו: ולכן, מבחינתנו, מבחינת המדינה, יש ירידה במחיר הקרקע.
<שלמה בן אליהו: זאת אומרת, אין לנו מגבלה על ירידה במחיר הקרקע, התחרות בין הקבלנים ובין היזמים תהיה על מחיר הקרקע.
<שלמה בן אליהו: אנחנו מוכנים לרדת אפילו עד לאפס.
בועז טופורובסקי: אבל מתי תהיה הירידה?
<שלמה בן אליהו: הירידה תהיה במכרז.
בועז טופורובסקי: כשמתי ייבנו?
<שלמה בן אליהו: זה תלוי במיקום.
<שלמה בן אליהו: אם יש מקום שבו התשתיות כבר מוכנות - - -
אראל מרגלית: ולשאלתו של איציק כהן, המחיר - - -
אילן גילאון: למה אתם לא הולכים על מכרז על מחיר הדירה ונותנים את הקרקע?
<קריאה: בואו נבין מה הנושאים.
ניצן הורוביץ: במלים אחרות, מה מחיר המטרה?
<שלמה בן אליהו: המחיר שאנחנו מורידים אותו, אמרתי בכ-20%, ואמרתי כ-80% מהדירות, כי בכל מכרז אנחנו נעשה את זה לגופו של עניין, זאת אומרת אם יש נניח בניין של שש יחידות דיור, אני לא אגיד 80% מהדירות, ואם יש בניין שהוא 100 דירות, תלוי בגודל הבניינים, תלוי במיקום שלהם.
אראל מרגלית: מי קובע את זה?
<שלמה בן אליהו: יש ועדת פרויקטים אצלנו.
<שלמה בן אליהו: כאשר אנחנו מדברים על 20% פחות, ולשאלתך חבר הכנסת כהן, אנחנו מדברים נכון ל-1 בינואר 2014, זאת אומרת אנחנו לוקחים את מחירי הדיור שאנחנו יודעים שהם היו ב-1 בינואר 2014 ואנחנו מורידים מהם כ-20%.
<שלמה בן אליהו: יהיה מקום שנוריד 18%, יהיה מקום שנשים 22%, תלוי לאיזה מחיר אנחנו רוצים להגיע.
<שלמה בן אליהו: מה המשמעות של הדבר?
<שלמה בן אליהו: המשמעות של הדבר, שברגע שיצא בעצם מחירון, נקרא לזה, תווית מחיר לאותו אזור, זאת אומרת אם כולם יודעים שעכשיו המדינה משווקת את כל יחידות הדיור שלה בראש העין או במודיעין ב-20% פחות, יד שנייה לא יכולה להיות ב-20% מעל המחיר הזה כי אף אחד לא ייגש ליד שנייה, כולם יחכו לקנות את הדירות - -
אילן גילאון: מי קובע את תווית המחיר וכמה - - -
<שלמה בן אליהו: - - שהמחיר שלהן נמוך ב-20% ממחיר השוק.
יצחק כהן: שמעתי שיש מחירי שוק, והשוק מתנהג בכלכלה פשוטה - - -
יצחק כהן: אתה מוריד 20%, אוטומטית זה עולה 20%.
אורי אריאל: מחיר שהיה.
<שלמה בן אליהו: מחיר שהיה ב-1 בינואר 2014.
<שלמה בן אליהו: תקשיב.
אילן גילאון: מי קובע את ה"תג מחיר"?
<שלמה בן אליהו: אני הסברתי, נסביר.
<שלמה בן אליהו: השמאי הממשלתי מקבל מאתנו את הנתונים מנתוני חוק המכר, מעסקאות יד שנייה, הוא יודע את המחירים, הוא קובע את המחיר שלו ואנחנו מורידים מזה כ-20%, וזה יהיה המחיר.
ניצן הורוביץ: זה יהיה בפיקוח.
<שלמה בן אליהו: ודאי.
אראל מרגלית: במכרז.
<שלמה בן אליהו: המכרז זה פיקוח.
ראובן ריבלין: מכרז מחייב.
<שלמה בן אליהו: המפרט יהיה בפיקוח, כמו שעשינו במחיר למשתכן.
<שלמה בן אליהו: מחיר למשתכן, אגב, זו תוכנית שרצה משנת 95'-96' עד היום, רק הייתה בהיקפים קטנים והיא לא הייתה בצורה מרוכזת.
<שלמה בן אליהו: כאשר אנחנו לוקחים את הרעיון של מחיר למשתכן ועושים אותו במסות ועושים אותו באזורים, אין סבירות שמישהו יקנה דירה ב-20% יותר כשהוא יכול לקנות דירה ב-20% פחות, ולכן בעצם ההערכה היא שמחירי יד שנייה, שהם עיקר הכובד של השוק – צריכים לדעת, בממוצע רב-שנתי יש לנו כ-100,000 עסקאות דיור בשנה, ב-2013 היו יותר – אבל על 100,000 עסקאות דיור בשנה, כ-75% הן ביד שנייה, שזה בעצם השוק העיקרי.
<שלמה בן אליהו: אם אני רוצה להשפיע על השוק העיקרי, שהוא כ-75% מהשוק יד שנייה, לממשלה אין כלים להשפיע על יד שנייה אלא באמצעות צו הקפאת מצרכים ושירותים, שזה לא ריאלי.
<שלמה בן אליהו: אז איך משפיעים על יד שנייה?
<שלמה בן אליהו: משפיעים על יד שנייה דרך כך שיד ראשונה יורדת.
<שלמה בן אליהו: איך יד ראשונה יורדת?
<שלמה בן אליהו: היא יורדת או דרך מחיר המע"מ או דרך מחיר המטרה.
<שלמה בן אליהו: התוכנית של המע"מ מתייחסת לחסרי דירה.
<שלמה בן אליהו: לעומת זאת, מחיר המטרה מיועדת גם למשפרי דירה וגם לחסרי דירה, ומחיר המטרה, אין שם את ההגדרות מי זכאי, מי לא זכאי, כמו שיש במע"מ, אלא בעצם כולם זכאים.
<שלמה בן אליהו: אין הבחנה, ההגדרה היא רק מי שהוא או חסר דירה או משפר דירה, לא אם הוא שירת או לא שירת.
ניצן הורוביץ: תן דוגמה מספרית.
<שלמה בן אליהו: יש, בטבלה הייתה, אבל אני אסביר.
<שלמה בן אליהו: דירה ששוויה בשוק 1.2 מיליון שקלים, תהיה מיליון שקלים.
ניסן סלומינסקי: קפצו על הדוגמה הזאת.
אראל מרגלית: כלומר, המכרז הולך לצאת ככה.
אראל מרגלית: נניח השמאי הממשלתי קבע שדירות במודיעין של כך וכך חדרים הן 1.7 - - -
<שלמה בן אליהו: סליחה, אני אתקן.
<שלמה בן אליהו: עשינו את ההגדרה הזאת, נניח אמרנו דירה ארבעה חדרים 100 מ"ר, אנחנו רוצים שזה יהיה מיליון שקלים, אז אנחנו מגדירים שמחיר למ"ר יהיה 10,000 שקלים.
<שלמה בן אליהו: אם הדירה היא 102 מ"ר, מחיר הדירה יהיה מיליון ו-20,000.
אראל מרגלית: ה-range של התוכנית, איזה סוגי דירות?
<שלמה בן אליהו: דירות בין 60 מ"ר ל-150 מ"ר.
<שלמה בן אליהו: עכשיו יש לנו דיון 140 או 150, זה בדיוק כמו במע"מ.
אראל מרגלית: ואיך מוחלט כמה פרויקטים כאלה יש בעיר מסוימת, או כמה מכרזים כאלה יוצאים?
<שלמה בן אליהו: אנחנו כרגע מדברים על סדר גודל שבכל שנה יצאו מעל 10,000 יחידות דיור במחיר מטרה.
ראובן ריבלין: וזה מספיק מבחינת ההיצע והביקוש להוריד את המחירים?
<שלמה בן אליהו: להערכתנו, כן.
<בנצי ליברמן: התשובה היא כן.
ניסן סלומינסקי: זה ישפיע על כל העסקאות של יד שנייה.
ראובן ריבלין: זה תלוי מה ההיצע והביקוש בשוק.
ראובן ריבלין: אם אני צריך דירה, ואין לי אלא אם כן אני אתן 30% מעל מחיר המטרה, אני אקנה את זה ב-30% כי אני צריך דירה.
ראובן ריבלין: לכן השאלה היא כמה יפריזו.
ניסן סלומינסקי: זה לא תמיד כך.
ניסן סלומינסקי: מישהו גר ורוצה לעבור לדירה יותר גדולה כי יש לו עוד ילדים, והוא יודע שבאותו מקום בונים דירות חדשות במחיר מסוים, שזה 20% פחות, הוא לא יקנה יד שנייה דירה דומה ב-20% יותר, הוא יחכה לזה, אז גם יד שנייה יוריד.
ראובן ריבלין: היום יש פער בין ההיצע לביקוש.
ראובן ריבלין: כל הדבר הזה הוא תהליך - - -
ניסן סלומינסקי: לפעמים בשכונה מסוימת 100 יחידות במחיר מטרה יכולות להשפיע על עוד 500 או 600 של יד שנייה שגם כן יירדו כי לא יכול להיות יותר גבוה מזה.
ראובן ריבלין: אם יהיה לך היצע כזה שבאמת יענה על הביקושים.
<קריאה: אני חייב להגיד, הכיוון נכון.
אראל מרגלית: אני לא בטוח באיזה כמויות ואיך נעשה.
<שלמה בן אליהו: אני אגיד משהו לגבי הכמויות.
זהבה גלאון: מה זה כיוון נכון, שאלה מי קהל היעד.
<בנצי ליברמן: כולם, כולם.
<קריאה: חוץ ממשקיעים.
<בנצי ליברמן: כולם, חוץ ממשקיעים.
זבולון כלפה: בן, תוך כדי הדברים של השר הוא דיבר על כך שחלק מהעניין של התוכנית הזאת הוא בעצם לסגור את הפער בטווח הקצר.
זבולון כלפה: מחיר המטרה הזה, מתי זה יתחיל לעבוד?
זבולון כלפה: מחר?
זבולון כלפה: אתמול?
זבולון כלפה: בעוד חודש?
זבולון כלפה: חצי שנה?
<שלמה בן אליהו: ההליך הפורמלי, זה צריך לעבור אישור בקבינט, במועצת מינהל מקרקעי ישראל.
<שלמה בן אליהו: אנחנו ערוכים לזה.
<שלמה בן אליהו: תוך 60 יום מרגע קבלת ההחלטה יצא המכרז הראשון.
<קריאה: רק יצא המכרז.
משה גפני: שזה יעבור את הקבינט.
ראובן ריבלין: שנתיים-שלוש אחרי המכרז הראשון יתחיל הדבר להשפיע.
<בנצי ליברמן: לא, לא, התשובה היא לא, אתה טועה.
ראובן ריבלין: תסביר למה.
ראובן ריבלין: כי הציבור רואה את הישיבה הזאת, הוא בטוח שמחרתיים הוא כבר הולך - - -
ראובן ריבלין: אחר כך הוא יגיד, כולכם רמאים.
משה גפני: רובי, אתה צודק.
משה גפני: מה שנכון נכון.
מיקי רוזנטל: הסיפה של הדברים מדויקת מאוד.
<שלמה בן אליהו: המוצר הסופי שיימכר לדייר – זה תלוי במיקום – זה יהיה בין שנה וחצי לשנתיים, זה נכון, אבל עצם זה שעכשיו המדינה מוציאה את כל הדירות ואומרת, התוכנית היא לא לחצי שנה, שנתיים, כל הדירות באזור הזה יצאו במחיר מטרה, היא קבעה את המחיר.
<שלמה בן אליהו: זאת אומרת, היא אומרת, באזור הזה יהיה לא 1.2 מיליון שקלים אלא מיליון שקלים.
יצחק כהן: בן, היא לא יכולה לקבוע את המחיר.
<בנצי ליברמן: בטח שהיא יכולה.
יצחק כהן: אין שום סיכוי.
<שלמה בן אליהו: היא כן יכולה.
יצחק כהן: שום סיכוי.
<בנצי ליברמן: למה לא?
יצחק כהן: זה לא מוצר שלה.
<בנצי ליברמן: זה מוצר שלה כי זה קרקעות שלי.
יצחק כהן: היא לא יכולה לקבוע את המחיר.
יצחק כהן: אין שום סיכוי בעולם.
<שלמה בן אליהו: ברגע שהציבור ידע באותו מקום שמחיר המטרה הוא לא 1.2 מיליון שקלים אלא מיליון שקלים, פראייר מי שיקנה דירה ביד שנייה ב-1.2 מיליון שקלים.
מיקי רוזנטל: עכשיו אתם עוצרים את כל השוק לשנתיים-שלוש - - -
<שלמה בן אליהו: לא קשור - - -
מיקי רוזנטל: כשהתוכנית תבוא לידי ביטוי יהיה כזה ביקוש.
<שלמה בן אליהו: לא, אז הסברנו.
<שלמה בן אליהו: ברגע שיוצא המכרז - - -
ראובן ריבלין: אם השוק ייעצר, ירדו המחירים.
ראובן ריבלין: הוא לא ייעצר.
זהבה גלאון: אפשר לשאול בהקשר הזה משהו נקודתי?
זהבה גלאון: באילו ערים הולכים להיות מכרזי המטרה?
<שלמה בן אליהו: בכל עיר שבה ערך הקרקע מעל 80,000 שקלים.
אראל מרגלית: ומי יוזם את זה?
אראל מרגלית: ראש העיר בא אליכם ואומר, אני רוצה את התוכנית הזאת?
<שלמה בן אליהו: לא, אנחנו יודעים.
זהבה גלאון: מה זאת אומרת כל עיר?
אראל מרגלית: איך זה נקבע?
<שלמה בן אליהו: אנחנו מוציאים את המכרזים.
<שלמה בן אליהו: אנחנו נוציא את זה בתיאום.
<שלמה בן אליהו: יש לנו ועדת פרויקטים, מה שנקרא, או ועדת מכרזים ברשות מקרקעי ישראל.
אראל מרגלית: 10,000 על כל הארץ, תהיה מריבה גדולה איך זה יבוא, לאן.
<קריאה: 5,000 בעמונה.
זהבה גלאון: שאלה מה זה נקרא כל הארץ.
יצחק כהן: תהיה רגוע, לא יקרה שום דבר.
יצחק כהן: לא יעבוד שום דבר.
<שלמה בן אליהו: מה שיקרה זה דבר כזה.
<שלמה בן אליהו: אנחנו רוצים איפה שאפשר לשווק מעל 80,000 שקלים.
<שלמה בן אליהו: אם יש קרקע יקרה באזור הצפון מעל 80,000 שקלים, גם שם אפשר לקנות במחיר מטרה.
<שלמה בן אליהו: נסביר ככה.
<שלמה בן אליהו: אם יש לי בהוד השרון קרקע של 30 יחידות דיור, ואין לי יותר שיווקים בהוד השרון, אני לא אשווק את זה במחיר מטרה כי 30 יחידות הדיור האלה לא ישפיעו על השוק באותו מקום.
<שלמה בן אליהו: אני הולך איפה שאני יודע שהמשמעות של מחיר המטרה היא השפעה על שוק יד שנייה באותו מקום, והמשמעות תהיה במקומות שבהם ערך הקרקע הוא מעל 80,000 שקלים ושיש לי מספיק יחידות דיור שיכולות להשפיע על יד שנייה.
<שלמה בן אליהו: זו המטרה.
מיקי רוזנטל: אפשר לשאול מה המטרה?
ניסן סלומינסקי: תן לבנצי ואחר כך ניתן.
זהבה גלאון: יד שנייה לגידם.
זהבה גלאון: זו תוכנית יד שנייה לגידם.
סתיו שפיר: אבל כולם יישארו כדי לשמוע את השאלות?
יצחק כהן: זה גם לא תוכנית, זה כלום.
סתיו שפיר: יש לנו הרבה שאלות.
מיקי רוזנטל: איזה מספר היא רואה לנגד עיניה?
מיקי רוזנטל: מתי זה ייחשב, הגענו למטרה?
מיקי רוזנטל: להוריד ב-10% את המחיר?
מיקי רוזנטל: ב-20%?
מיקי רוזנטל: מה המטרה של הממשלה, או אין מספר כזה?
אראל מרגלית: נכון, כי מה שמיקי אומר, 10,000 יחידות דיור זה ניסוי.
מיקי רוזנטל: מה המספר שאתם שואפים אליו?
מיקי רוזנטל: אולי מספר משכורות - - -
ניסן סלומינסקי: מיקי, השאלה הייתה ברורה.
מיקי רוזנטל: לשאול אני יודע.
<קריאה: השאלה טובה.
<שלמה בן אליהו: שאלה טובה אומרים לתלמידים כשרוצים לעבור לשאלה הבאה.
ניסן סלומינסקי: כשיש לך תשובה.
זהבה גלאון: כשאין לך תשובה טובה אתה אומר לשאלה הבאה.
מיקי רוזנטל: ובכן, אז מה התשובה בכל זאת?
<שלמה בן אליהו: אז התשובה היא כזאת.
<שלמה בן אליהו: כיוון שמחיר המטרה זה הליך מינהלי, זה לא הליך חקיקתי כמו מע"מ, אז כל השליטה היא בידי הגורמים המקצועיים.
<שלמה בן אליהו: זאת אומרת, אם החלטנו שאנחנו רוצים להשפיע על השוק, אנחנו יכולים להגדיל את זה מ-10,000 ל-15,000; אם אנחנו חושבים שהגענו כבר למיצוי, אנחנו יכולים להוריד את זה.
<שלמה בן אליהו: באזורים, במקומות – אני יכול להחליט שמחיר מטרה יהיה הורדה לא של 20% אלא כ-20% משתנה, אני יכול לשווק דירות 50% באיזה מחיר שאתה רוצה למכור, ו-50% במחיר מטרה.
<שלמה בן אליהו: אני יכול לשנות את המינונים גם בתוך הבניין.
אראל מרגלית: ועדה אצלך במשרד עושה את זה?
<שלמה בן אליהו: זה יהיה משותף – אוצר, מינהל מקרקעי ישראל, משרד השיכון.
זהבה גלאון: לפי הניסיון שלנו, מכרזים שיוצאים לבנייה, יוצאים בהתנחלויות, אז מחיר המטרה יהיה 10,000 יחידות דיור בהתנחלויות?
זהבה גלאון: אני שואלת ברצינות, איפה זה יהיה?
<שלמה בן אליהו: מחיר המטרה זה איפה שערך הקרקע הוא מעל 80,000 שקלים.
זהבה גלאון: אז לכן אני שואלת, איפה זה יהיה.
<שלמה בן אליהו: אמרתי, ההגדרה היא איפה שמחיר הקרקע מעל 80,000.
<בנצי ליברמן: ראית את הסכמי הגג.
<בנצי ליברמן: הסכמי הגג הם הבסיס המרכזי למחיר המטרה.
<בנצי ליברמן: כל המקומות שראית, מקומות שבהם מחיר הקרקע הוא למעלה מ-80,000 שקלים והדירות פחות מ-1.6 מיליון, הוא היעד למחיר המטרה בעיקר.
זהבה גלאון: אדוני, אפשר?
ניסן סלומינסקי: אני אעצור פה מבחינת הדוברים, גם בנצי וגם רן מהאוצר כרגע לא ידברו, הם יעשו את זה בסיבוב הבא.
ניסן סלומינסקי: כרגע ניתן לחברי הכנסת, תשתדלו לשאול את השאלות כדי שהצוות יוכל לתת את התשובות, ואחר כך בסיבוב השני אפשר יהיה גם לדבר על האידיאולוגיה, מי שירצה.
משה גפני: הייתה כבר החלטה של הממשלה על זה?
אראל מרגלית: מה עם התוכנית השנייה, תוכנית המע"מ?
אורי אריאל: יש החלטת קבינט על שתי התוכניות, כן.
משה גפני: איזה שתי תוכניות?
משה גפני: גם מחיר מטרה - - -
אורי אריאל: וגם מע"מ אפס.
אראל מרגלית: שיגיד שתי מלים על המע"מ.
משה גפני: גם מע"מ אפס.
משה גפני: רק לא לחרדים וערבים.
אורי אריאל: גם לחרדים וגם לערבים.
אורי אריאל: אני לא רוצה להגיד כלום, אני רוצה להקשיב, ואחרי זה אם אפשר נענה.
סתיו שפיר: אם אתה גם יכול להרחיב איפה אפשר לקנות דירות ב-600,000 שקלים, כולנו נשמח לשמוע.
משה גפני: אתה אמרת לי דקה, הוא נותן לי תשובה אם זה גם על חרדים.
משה גפני: עברה דקה.
מיקי רוזנטל: תתייחס.
מיקי רוזנטל: אתה אומר ש-600,000 זה לא ריאלי - - -
מיקי רוזנטל: אתה רוצה להעלות את זה ל-970,000.
ניסן סלומינסקי: מיקי, נעשה את זה מסודר.
זהבה גלאון: 970,000 זה ריאלי?
אורי אריאל: אני רוצה לענות לחבר הכנסת משה גפני.
אורי אריאל: קודם כול, השיווקים הם המפתח, ולכן אני רוצה להתייחס במשפט אחד אליהם.
אורי אריאל: אנחנו יודעים שיש מצוקה מיוחדת, גדולה יותר, במגזר החרדי ואנחנו מתחילת כהונתי נערכים ומשתדלים להגביר.
אורי אריאל: יש דברים שהתקדמו, אני לא מתכוון לפרט אותם עכשיו, אני מתכוון לגעת במה לא נפתר.
יצחק כהן: לא, לא, תפרט, כי אנחנו לא יודעים כלום.
אורי אריאל: יצחק, תן לי רגע ברשותך.
יצחק כהן: אבל תפרט, שנדע.
משה גפני: מבחינתנו אתה יכול לפרט - - -
יצחק כהן: אנחנו לא יודעים שום דבר.
אורי אריאל: מעבר לנושא של השיווקים אני ביקשתי מהמנכ"ל לעמוד בראש צוות לנושא החרדים יחד עם נציגי הציבור החרדי ולתת לזה עדיפות בגלל המצוקה הקשה שקיימת במגזר הזה והצורך לתגבר.
זהבה גלאון: ומה עם ערבים?
אורי אריאל: מחיר מטרה – הוא חל למעשה על כל אחד, גם על משפרי דיור.
אורי אריאל: זה לא בהגדרת זכאים, הוא חל על כל אחד.
אורי אריאל: לגבי מע"מ אפס, אתם שמעתם אתמול על החלטת היועץ המשפטי לממשלה עם שר האוצר על ההבדל בין המגזרים השונים.
אורי אריאל: ההגדרה הזאת לא מקובלת עלי, היא צריכה להיות הרבה יותר שוויונית, או שוויונית לגמרי.
זהבה גלאון: היא צריכה להיות שוויונית, נקודה.
יצחק כהן: גם שרת הבריאות בדרך.
ניסן סלומינסקי: תנו לו להגיד את דעתו.
אורי אריאל: זה בסדר גמור, הייתי פה, אני מכיר את זה, אבל תנו לגמור משפט שלם.
ראובן ריבלין: אפשר להעדיף מישהו אבל בצורה - - -
אורי אריאל: אני חושב שיש מקום שהיא תהיה שוויונית.
משה גפני: מה זה היית פה?
משה גפני: היית פה מלך.
משה גפני: מלך הוא היה פה.
זהבה גלאון: גם כשהוא שם הוא מלך, הוא עושה מה שהוא רוצה.
משה גפני: כשהיה באופוזיציה, היה פה מלך.
משה גפני: לא כמונו.