GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<איגור סטפנסקי: אז צריך להחליט, צריך לבחון ולבדוק את הנושא מכל ההיבטים כדי לבדוק מהו התנאי הנכון.
<איגור סטפנסקי: או הקריטריון של 30% ולא לבדוק מי צריך או לא צריך יותר חשמל בגלל הנכות, או לקחת את הקריטריון כמו שהיה קודם.
<איגור סטפנסקי: למשל עכשיו שמעתי פעם ראשונה ש-30% בנכות צה"ל זה לא בדיוק 30% בנכות הרגילה.
<איגור סטפנסקי: זה דבר שצריך לבדוק.
<איגור סטפנסקי: צריך לבדוק איך לעשות עוד רשימה לפי חוק משק החשמל.
<איגור סטפנסקי: זה גם לא פשוט.
<איגור סטפנסקי: אם אנחנו נסתכל מכל ההיבטים, בטוח שכולם מסכימים עם חבר הכנסת ריבלין שאומר: אני מסכים להוסיף אגרה כמה שצריך לתעריף.
<איגור סטפנסקי: אין פה בעיה.
ראובן ריבלין: מתי אנחנו יכולים לאשר את זה?
ניסן סלומינסקי: אנחנו נלך בכיוון ההפוך.
ניסן סלומינסקי: אנחנו נצטרך לאשר את זה, והם יעשו את הבדיקה אם זה יהיה 21,000 או 20,000.
ניסן סלומינסקי: אבל אנחנו נצטרך לאשר את זה, ואתם תעשו אחר כך את הבדיקה.
ניסן סלומינסקי: כי אני לא רוצה שעכשיו נעצור, נעשה בדיקה, בעוד חצי שנה עוד פעם נתכנס, ואז תגידו: אבל לא קיבלנו את הנתון מזה ולא קיבלנו את זה.
<איגור סטפנסקי: כבוד היושב-ראש, בסמכותך ובסמכות של הוועדה להחליט מה שאתם חושבים.
ראובן ריבלין: היושב-ראש, כל חברי הוועדה מסכימים למה שאמרת.
<עידן קלימן: אני רוצה להעיר הערה לאדוני יושב-ראש הוועדה ולחברי הוועדה.
<עידן קלימן: קיבלתי אתמול מייל שאילתה מהמשרד שלהם, וחשוב שתדעו אותו כדי שתבינו כשמדברים על המחקר שהם מתכוונים לעשות.
ראובן ריבלין: אנחנו הולכים להצביע.
<עידן קלימן: כי אני מדבר על משהו שנעשה לא חוקי.
ראובן ריבלין: בזמן שלו הוא יבחן את זה.
<עידן קלימן: חשוב לי שתדע.
<עידן קלימן: הם ביקשו ממני לקבל מידע מקור התפלגות הנכות, כלומר שאני אגיד להם מי נפצע בפעולה מבצעית ומי לא.
ראובן ריבלין: תענה להם במכתב.
<עידן קלימן: נדהמתי.
<עידן קלימן: כתבתי להם שזאת שאלה לא חוקית.
<עידן קלימן: אצל נכי צה"ל כולנו משפחה אחת.
ראובן ריבלין: כפי שאמר נציג משרד התשתיות, וזאת סמכותו של היושב-ראש כמובן, אנחנו מתכוונים לאשר ואחר כך הם יבחנו את כל הבעיות.
ראובן ריבלין: ניתן להם כמה זמן שהם רוצים שיבחנו את הכול.
ראובן ריבלין: בינתיים אנחנו מאשרים.
<עידן קלימן: השאלה היא האם הבדיקות האלו לא יעכבו את התשלום.
ראובן ריבלין: הבדיקות האלו יעכבו?
<אורן הלמן: לנו אין התנגדות לעניין הזה ואנחנו נעשה מה שיגידו לנו לעשות, רק שיביאו לנו את הדיסקטים עם השמות שיתאימו לנתונים שלנו.
ראובן ריבלין: משרד הביטחון צריך להביא לך את הדיסקטים.
<אורן הלמן: מה שיוחלט, אנחנו נבצע.
ניסן סלומינסקי: מה מבחינת שר האוצר?
<שניר ניב: אני לא מייצג כרגע את שר האוצר, אנחנו לא יודעים מה עמדתו.
<שניר ניב: שר התשתיות הלאומיות צריך לקבוע איזה קבוצות מקבלות את ההנחה, בסיוע של משרד הרווחה ובאישור שר האוצר.
ניסן סלומינסקי: אם כך אני מציע שאנחנו נקבל החלטה וניתן פסק זמן של שבוע או שבועיים שאתם תקבלו את ההחלטה בהתאם למה שאנחנו אומרים, אם יהיה צורך בשינויים קטנים, וזה יעבור אליכם כדי לגמור את הסיפור.
<שבתאי אלבוחר: זה קצת מורכב יותר.
<שבתאי אלבוחר: אני מלשכת היועץ המשפטי של המשרד לתשתיות לאומיות.
<שבתאי אלבוחר: צריך לנסח תקנות קובעות בנושאים כמו העברת המידע ממשרד הביטחון לחברת החשמל, ויש בזה היבטים משפטיים מסוימים.
<שבתאי אלבוחר: זה לא משהו של "זבנג וגמרנו", ועוד שבוע ומשרד האוצר יסכים.
ראובן ריבלין: כמה אתה צריך, אדוני היועץ המשפטי, 10 שנים, 15 שנים?
ראובן ריבלין: תגיד לנו.
ראובן ריבלין: אנחנו נותנים לך שבוע, זה הכול.
<שבתאי אלבוחר: חבר הכנסת ריבלין, לא דיברתי כדי לומר שזה כך.
<שבתאי אלבוחר: רק רציתי להסביר לוועדה שזה קצת יותר זמן מאשר שבוע או שבועיים.
ראובן ריבלין: היושב-ראש אמר שנותנים לכם שבוע או שבועיים.
ראובן ריבלין: אנחנו מחליטים את ההחלטה.
ראובן ריבלין: אתם רוצים לחזור אלינו עם התניות?
ראובן ריבלין: תחזרו אלינו.
ראובן ריבלין: אנחנו מקבלים את ההחלטה.
ניסן סלומינסקי: אנחנו מחליטים עכשיו, וניתן לכם את הזמן לעשות את כל הפרוצדורה המתבקשת.
ניסן סלומינסקי: אין הכוונה שמחר כבר שולחים לכולם את הצ'קים או מורידים את התעריף.
ניסן סלומינסקי: תהיה פרוצדורה, אבל ההחלטה צריכה להתקבל היום, ואת ההחלטה במשרדים אתם יכולים לקבל היום או מחר ואחר כך יתחיל החלק הפרוצדוראלי של העניין.
ראובן ריבלין: ההחלטה תבוצע מיום קבלתה.
ראובן ריבלין: יכול להיות שניתן זמן, אבל זה יהיה רטרואקטיבי אחר כך.
<שבתאי אלבוחר: אנחנו מדברים על סמכות של השר לתשתיות לאומיות והוא יחליט.
<שבתאי אלבוחר: אנחנו בוודאי לא יכולים להחליט במקומו.
<שבתאי אלבוחר: אחרי שתיעשה בדיקה, המשרד יוציא לפועל את ההחלטה במהירות.
ניסן סלומינסקי: השר סילבן שלום יודע שאנחנו מדברים על הנושא?
<איגור סטפנסקי: בהוראה שלו אנחנו עושים את הבדיקה.
ניסן סלומינסקי: זאת אומרת, גם דעתו היא שצריכים להכניס אותם, ועכשיו הבדיקה היא רק בעניין הפרוצדורה.
ניסן סלומינסקי: אבל עמדתו הבסיסית היא שאכן צריכים, שהאוכלוסייה הזאת צריכה להיות בפנים.
<איגור סטפנסקי: קשה לי להגיד.
<איגור סטפנסקי: אתה פירשת שהוא כבר החליט.
<איגור סטפנסקי: אני יודע שאנחנו כמשרד, כאנשי מנהל, כאנשי הלשכה המשפטית, צריכים לתת לו את הנתונים הקיימים והוא צריך להחליט מה הוא עושה עם זה, מה הוא מבקש, מה הוא לא מבקש ואיך ליישם את זה.
ניסן סלומינסקי: היישום זה החלק השני.
<איגור סטפנסקי: החלק הכי חשוב זה היישום.
ניסן סלומינסקי: קודם תהיה ההחלטה ואחר כך יהיה היישום.
<רות פרמינגר: מדברים פה על נושא של מספרים, אבל אני מאמינה שאתם בהחלטה שלכם תדברו על האחוזים ולא על המספרים, מפני שנפגעי פעולות איבה בנכות של מעל 30% הם כ-2,000 איש.
<רות פרמינגר: אז שידובר על הנושא העקרוני של מעל 30%.
ראובן ריבלין: הנכים הם גם נכי פעולות איבה?
ניסן סלומינסקי: תמיד הכנסנו.
ניסן סלומינסקי: גם במים הכנסנו אותם.
ראובן ריבלין: נכי פעולות איבה שייכים לביטוח לאומי ונכי צה"ל למשרד הביטחון.
<רות פרמינגר: נכון.
<רות פרמינגר: נכי פעולות איבה מוכרים על-ידי משרד הביטחון אבל מקבלים את התמלוגים מהביטוח הלאומי.
<רות פרמינגר: הם לא מקבלים.
<רות פרמינגר: כי נכה פעולות איבה איננו נכה רגיל של הביטוח הלאומי.
<רות פרמינגר: הוא מוגדר מתוקף חוק אחר.
<רות פרמינגר: הם צמודים לנכי צה"ל.
ניסן סלומינסקי: נכי פעולות איבה לא מקבלים הנחה במים ובחשמל?
<רות פרמינגר: הוא שאני אומרת.
ניסן סלומינסקי: אז זה יחול גם עליהם אם כך.
<שבתאי אלבוחר: על כמה מדובר?
<שבתאי אלבוחר: המספר חשוב.
ניסן סלומינסקי: נוסח ההחלטה שלנו יהיה שוועדת הכספים מחליטה – אני מקווה מאוד שהשרים יסכימו אחרת זה יהיה מאוד לא נעים – לצרף את אוכלוסיית נכי צה"ל מעל 30% ונכי פעולות האיבה מעל 30% לאותן קבוצות שזכאיות לקבל את ההנחה בחברת החשמל.
ניסן סלומינסקי: הפרוצדורה תיעשה בהמשך.
ניסן סלומינסקי: אנחנו מבקשים שתוך שבוע לפחות תמסרו לנו את ההחלטה העקרונית של השר וממילא שלכם, ואחר כך תהיה הפרוצדורה.
ניסן סלומינסקי: ההחלטה העקרונית של השר לא תיפול אם זה יהיה 20,000 או 21,000.
ניסן סלומינסקי: סדרי הגודל ידועים.
ניסן סלומינסקי: מי בעד לקבל ההחלטה?
ניסן סלומינסקי: ההחלטה היא פה אחד, ואני בטוח שכל אחד מחברי הוועדה שהיה פה היה מצטרף אלינו.
<דניאל אובז'ניק: אני נכה צה"ל עיוור.
<דניאל אובז'ניק: אני התעוורתי במלחמת יום כיפור.
<דניאל אובז'ניק: אני יושב פה ומקשיב לכל הקולות, ואני קצת המום.
<דניאל אובז'ניק: קודם כל, שלכולם יהיה אור בעיניים.
<דניאל אובז'ניק: זו הברכה שלי.
<דניאל אובז'ניק: אבל אני יושב ומקשיב, מדברים על פעולות האיבה.
<דניאל אובז'ניק: נכה צה"ל, בחור צעיר כמוני, שיצא בגיל 18 מהבית ובגיל 19 איבד את מאור עיניו.
<דניאל אובז'ניק: היום אני בן 59, והחשמל בבית זה לא משהו להתווכח עליו אם צריך חשמל או לא.
<דניאל אובז'ניק: בלי חשמל אני לא יכול לזוז בבית, כי החשמל מפעיל לי את הכול, את הרגליים, את הידיים, את הצרכים, איפה כל דבר נמצא.
<דניאל אובז'ניק: הכול מופעל על-ידי נקודות חשמליות.
<דניאל אובז'ניק: אז אני פה צריך להיות שווה ערך לכל החברים היקרים האלה שיושבים פה?
<דניאל אובז'ניק: גם לי יש אימא, דרך אגב, שהיא חולה בבית במחלה מאוד קשה.
<דניאל אובז'ניק: אבל עם כל הכבוד לכולם, לא יכול להיות שנכה צה"ל שווה בכלל לכל החבר'ה שיושבים פה.
ניסן סלומינסקי: כך פתחנו את הישיבה.
<דניאל אובז'ניק: זה חייל שיצא בגיל 18, נפצע בגיל 19 והוא לא שווה ערך.
<דניאל אובז'ניק: החשמל שאני צריך לקבל לעולם לא יהיה אותו חשמל שכל החבר'ה פה זקוקים לו.
<דניאל אובז'ניק: הוא חייב להיות הרבה יותר.
ניסן סלומינסקי: כך פתחנו את הישיבה, עם הדברים האלה.
ניסן סלומינסקי: יש לנו ההחלטה.
ניסן סלומינסקי: תעבירו את זה לשרים, ותוך שבוע תנו לנו את התשובה העקרונית ואחר כך תתחילו לעבוד על החלקים הטכניים או הדברים שצריך לעשות.
ניסן סלומינסקי: מי יעמוד מולנו?
<איגור סטפנסקי: אני.
ניסן סלומינסקי: אנשי חברת חשמל, אתם תהיו ב"היכון".
<אורן הלמן: אין בעיה.
<אורן הלמן: ברגע שנקבל את הדיסקט הם יקבלו הכול.
ניסן סלומינסקי: אנחנו מקבלים בברכה גדולה את שר השיכון אורי אריאל, את מנכ"ל משרדו בן, את ראש רשות מקרקעי ישראל בנצי ליברמן ואת שאר הרפרנטים, כל אחד לפי מעלתו וכבודו כמו שאומרים, מצד אחד, ומצד שני, את חברי חברי הכנסת, אלה שנפגשנו אתם במהלך הפגרה אז ברוכים, ואלה שלא נפגשנו אז עוד יותר ברוכים.
ניסן סלומינסקי: בכוונה קבעתי את הנושא הזה כנושא ראשון לפתיחת הכנס, כדי לומר אמירה שאנחנו ועדת הכספים לא ננוח ולא נשקוט כי זה נושא מאוד מרכזי, נושא שמשליך כמעט על כל המשפחות במדינת ישראל – גם אם לא ההורים, על הילדים שלהם - מדברים עליו המון אבל אנחנו מטבענו רוצים פתרון שיהיה בשטח, שיראו אותו בשטח, לא דיבורים, ולכן פתחנו בזה כדי לומר שלא נשקוט ואנחנו נמשיך ללחוץ.
ניסן סלומינסקי: לישיבות הבאות יוזמנו קרנית פלוג ודודו זקן.
<טמיר כהן: פרופ' זוסמן נמצא כאן.
ניסן סלומינסקי: השבוע הם בחוץ-לארץ אבל בשבוע הבא, אולי בעוד שבועיים אנחנו נזמין אותם, ובסופו של דבר גם שר האוצר יצטרך להיות פה.
זהבה גלאון: בסופו של דבר?
סתיו שפיר: זה יקרה?
זהבה גלאון: בראשיתו של דבר הוא היה צריך להיות פה.
יעקב ליצמן: זה חידוש עולמי, שר האוצר יבוא לוועדת כספים?
ניסן סלומינסקי: אנחנו הזמנו, וכרגע שר השיכון נמצא פה.
זהבה גלאון: יותר קל להפריח הודעות לתקשורת.
ניסן סלומינסקי: רבותי, אנחנו רוצים להתקדם.
אילן גילאון: זה ניגוד עניינים, ליצמן.
ניסן סלומינסקי: מה שאני רוצה לומר, שאנחנו נשמע את כל הכיוונים ונראה את כל התוכניות, נלחץ כמה שאנחנו יכולים ויודעים ללחוץ, כדי שיהיו פתרונות נכונים, טובים ושיתממשו בשטח, שזה ירוץ ולא יישאר רק במסגרת של כותרות.
ניסן סלומינסקי: לכן פתחתי דווקא בנושא הזה, לומר את האמירה הזאת.
ניסן סלומינסקי: מעבר לזה אנחנו מודעים לכך שישנן תפיסות שונות של שרים שונים.
אילן גילאון: אנחנו סך הכול מחפשים דירה להשקעה.
ניצן הורוביץ: שמענו שיש דירות ב-500,000 שקל - -
אילן גילאון: בזול, בזול.
ניצן הורוביץ: - - אנחנו רוצים לקנות.
זהבה גלאון: ב-600.
ניסן סלומינסקי: אז שמעתם אותנו.
זהבה גלאון: איפה, דרך אגב, קונים דירות כאלה?
<קריאה: אין דירות כאלה.
זהבה גלאון: אה, אין דירות כאלה?
יצחק כהן: בחווה, בחוות השקמים, בפורום החווה.
יעקב ליצמן: האם מתווכים הוזמנו לישיבה?
ראובן ריבלין: ב"קיו גארדן".
ניסן סלומינסקי: רבותי, מאחר שלא בטוח שזו תפיסת עולמו של שר השיכון, שר השיכון כנראה יתמקד יותר בתפיסת עולמו שלו, וכששר האוצר יגיע, הוא יתמקד בתפיסת עולמו שלו, ואנחנו רק נוודא שאחד לא מנטרל את השני – גם לא תוכניות וגם לא שרים.
זהבה גלאון: אבל מה, אין מדיניות ממשלה?
ניסן סלומינסקי: הממשלה אישרה את הכול, אני חושב.
זהבה גלאון: מה, זה תפיסת עולם?
זהבה גלאון: זה לא מדיניות ממשלה?
ניסן סלומינסקי: הממשלה אישרה כנראה את הכול, אבל נשמע עוד מעט מהשר.
אילן גילאון: טוב שלנו גם יש את תפיסת העולם שלנו, אחרת מה היינו עושים.
ניסן סלומינסקי: אנחנו ננסה לוודא שמה שיוחלט על-ידי הממשלה, שיתקדם – אחד בצד השני, אחד בתוספת לשני – בתוספת לעוד דברים שכנראה השר ידבר עליהם - -
יעקב ליצמן: מי זה הממשלה?
ניסן סלומינסקי: - - והעיקר העיקר שנרצה שבסופו של דבר באמת מחירי הדירות ירדו, ואנחנו לא ננוח ולא נשקוט עד שזה יקרה.
ניסן סלומינסקי: זו הקדמה, ועכשיו אני מעביר את רשות הדיבור לידידי, שר השיכון אורי אריאל.
אורי אריאל: תודה ליושב-ראש על ההזמנה.
אורי אריאל: אין ספק שהנושא הזה הוא נושא, בצד האזרחי, כנראה המרכזי ביותר, המעסיק ביותר את תושבי ישראל.
אורי אריאל: בלי לעשות תחרות עם שום נושא אחר, זה ודאי נושא חשוב מאוד.
אורי אריאל: מכובדי חברי הכנסת, חברי מאגף התקציבים, בנק ישראל.
אורי אריאל: אני בחרתי לעשות הצגה מאוד מאוד קצרה.
אורי אריאל: סך הכול, הדברים גלויים וידועים דרך התקשורת ודרך פגישות שהיו לי עם חלקכם, ואני ברשות היושב-ראש משאיר את רוב הזמן לשיח – שאלות, הערות, בעי"ן ובאל"ף, לכם חברי הכנסת, יש פה רבים וטובים, ואני אשתדל לענות לכל השאלות, ככל שנוכל.
אורי אריאל: יחד אתי מנכ"ל משרדי שלמה בן אליהו, ומנהל רשות מקרקעי ישראל בנצי ליברמן, כך שאני חושב שיש פה את הצוות המתאים כדי להתייחס לשאלות ולהערות שלכם.
אורי אריאל: אני פותח במצגת קצרה מאוד, אנחנו נראה אותה ביחד.
אורי אריאל: אנחנו מתחילים בסעיף התכנון, כי כידוע, סוף מעשה במחשבה תחילה.
אורי אריאל: בלי תכנון אין לנו שום דבר, אין מה לשווק, ממילא אין מה לעשות.
אורי אריאל: אני מזכיר שממשלות קודמות החליטו לא לתכנן, החלטה מודעת לא לתכנן במרכז הארץ כדי להביא להגירה לפריפריה.
אורי אריאל: הדבר הזה הוביל למחסור גדול בתכנון, ממילא באפשרות לשווק וממילא זה הביא לעליית מחירים מאוד משמעותית במרכז הארץ, שזה הקטר שבעצם מושך את כל העגלה הגדולה הזאת שנקראת מחירי הדיור.
אורי אריאל: (שקף: תכנון – אישור יח"ד בתוכניות על קרקעות בניהול המדינה 2010-2016 – משהב"ש ורמ"י).
אורי אריאל: הגרף שלפני
אורי אריאל: כם – בלי להיכנס למספרים – מראה עלייה שהיא תוצאה של עבודה של משרדי ממשלה רבים מאוד.
אורי אריאל: צריך להגיד שלייצר דירה, העניין הזה תלוי לפחות בעשרה גורמים שונים: משרד האוצר והמשפטים ורשות מקרקעי ישראל והשיכון ומשרד הפנים והתחבורה ואיכות הסביבה ובנק ישראל והרשויות המקומיות, אפשר להמשיך.
אורי אריאל: זה לא מוצר רגיל.
אורי אריאל: כשצריך לייצר בחקלאות, אז מייצרים במשרד אחד בעצם את כל שרשרת המזון הזאת, מביאים אותה לשוק.
אורי אריאל: פה יש תלות הדדית.
אורי אריאל: אני אומר לכם שאני שמח לומר פה ששיתוף הפעולה בין המשרדים הולך ומשתפר וגובר, מפלס האגו יורד ומפלס הענייניות הולך וגובר, וזה מביא את התוצאות שאתם רואים פה.
אורי אריאל: זה לא היה יכול להגיע כי מישהו אמר.
אורי אריאל: זה תוצאה של עבודה קשה מאוד – החל מפורום תוכניות גדולות שכולל את ערן ניצן, בנצי, בן ובינת שוורץ, וכן הלאה, אני לא אפרט את הכול, אמרתי שאקצר מאוד.
אורי אריאל: מה שאתם רואים זה עלייה.
אורי אריאל: אנחנו אומרים לכם שהמספרים יעלו.
אורי אריאל: אנחנו לקחנו מספרים, נקרא להם שמרניים, הרי הערכות כל אחד יעשה מניסיונו ויגיד מה הוא חושב.
אורי אריאל: כשאנחנו אומרים 2016, שזה עוד שנתיים, אנחנו יודעים שיש לנו את צריפין וכן הלאה, אנחנו יודעים להציג מאיפה בא המספר.
אורי אריאל: זה לא בא לסבר את העין שיש פה עלייה.
אורי אריאל: בכל אופן, אנחנו במגמת עלייה.
אורי אריאל: עדיין זה לא מספק כי אני מזכיר – נתון הבסיס לעליית המחירים הוא שמעבר לייצור כארבעים ומשהו אלף יחידות דיור, שזה הגידול הטבעי במדינת ישראל, ללא עלייה גדולה – בהיקף של העלייה הנוכחית – אנחנו עדיין באוברדרפט שנע בין 60,000 ל-100,000 יחידות דיור.
אורי אריאל: יש סברות שונות – אני לא רוצה להתווכח על זה – גם אם זה רק 70,000, לצורך העניין, אנחנו צריכים להדביק את הפער הזה במהירות הכי גדולה שאנחנו יכולים, זה מה שאנחנו מנסים לעשות.
עמר בר-לב: אדוני השר, שאלה לגבי השקף.
אורי אריאל: רק רציתי להגיד שאני לא מנהל את הדיון, יש פה יושב-ראש.
עמר בר-לב: שאלה לגבי המספר.
עמר בר-לב: ה-6.1% של 2014 זה בעצם ב-2015, לעומת 2014.
עמר בר-לב: זה לא 2014 לעומת 2013.
<בנצי ליברמן: כן, כן.
עמר בר-לב: זאת אומרת, כל האחוזים צריכים לדלג בשנה.
אורי אריאל: בסדר, הערה נכונה.
אורי אריאל: חברים, אנחנו עוברים לתוכניות מאושרות ב-2013, שנה שעברה, ומי שמנהל את זה זה בעיקר משרד הפנים.
אורי אריאל: צריך לדעת שאנחנו נתקלים בתופעה שמאוד מאוד מקשה על כולנו בייצור יחידות הדיור, וזה התנאים.
אורי אריאל: האם נמצא פה נציג משרד הפנים?
<קריאה: יש, הוא מרים את היד.
<קריאה: נציג של בינת.
אורי אריאל: הוועדות המחוזיות מכניסות יותר ויותר תנאים בתב"ע, שהפירוש החוקי שלהם שללא פתרון הבעיות שנכנסות לתוך התב"ע, בהגדרתה החוקית, אנחנו לא יכולים לתת היתרי בנייה.
אורי אריאל: מהנדס העיר לא יכול לתת היתרי בנייה.
אורי אריאל: הדוגמה האחרונה ששמעתי בתוכנית מסוימת – וזה תנאי בתב"ע, זה תנאי חוקי – שאם לא יהיה בית-ספר במועד מסוים, אי-אפשר לתת היתרים.
אורי אריאל: פעם דיברו על מחלפים של חצי מיליארד, דברים מהסוג הזה - -
יצחק כהן: הווד"לים והוות"תים - - -
אורי אריאל: - - היום זה ירד לרמה הזאת, אנחנו בהתדיינות עם משרד הפנים - -
יצחק כהן: הוול"לים.
זהבה גלאון: ותמ"לים.
אורי אריאל: - - כדי לשנות ולקבוע מה אפשר להכניס לתב"ע כתנאים ומה אי-אפשר.
אורי אריאל: אני עובר לשיווקים.
אורי אריאל: בשיווקים אתם רואים את המספרים, אתם רואים שיש מגמת עלייה.
אורי אריאל: אני אומר שזה עדיין לא מספיק כי מה שאתם רואים פה זה פחות או יותר הגידול הטבעי במדינת ישראל, ואנחנו עדיין נמצאים בבעיה של האוברדרפט בייצור של השנים הקודמות, מה שיצריך אותנו, מצריך אותנו כבר לעשות מאמץ - - -
סתיו שפיר: על איזה אזורים אנחנו מדברים?
זהבה גלאון: איפה העלייה?
זהבה גלאון: ה"קו הירוק" ולא ה"קו הירוק".
סתיו שפיר: תוכל לעשות איזושהי חלוקה גיאוגרפית?
אורי אריאל: אמרתי, אני מסיים, ממש ארבע דקות ואני אשתדל לענות על כל שאלה.
אורי אריאל: אם אפשר, היושב-ראש, אתה תחליט איך ומתי.
ניסן סלומינסקי: אתה תסיים את ההצגה, ואחר כך.
אורי אריאל: תגיד לי מתי לענות, אני אתנהג לפי ההחלטה שלך.
אורי אריאל: היעד הבא הוא יעדי השיווק המרכזיים – אני מבקש לדלג, אנחנו נעשה את זה במהירות.
אורי אריאל: לפניכם 2014, אני לא מקריא, כל אחד יכול לראות, להבין איפה השיווקים הקרובים שמול עינינו.
אורי אריאל: אנחנו רואים בקרית גת למשל חלק מאזור המרכז.
אורי אריאל: זו הגדרה שלנו, היא לא מחייבת אף אחד.
אורי אריאל: אנחנו חושבים שהיום להגיע מקרית גת ב-36 דקות לתל-אביב זה נחשב מרכז, ומי שרוצה להגיע לעבודה במרכז יכול – עם הרכבות והכבישים שיש היום – יכול להגיע ולהיות שם לסרט או לעבודה או לכל דבר אחר שהוא רוצה.
באסל גטאס: כבוד השר, כשאתה אומר שיווק אתה מתכוון שיווק קרקעות לבניית יחידות דיור או שיווק הדירות עצמן?
אורי אריאל: לקרקעות.
באסל גטאס: לקרקעות לבנייה.
באסל גטאס: זה יכול להישאר שנים עד שזה יתורגם לדירות.
זבולון כלפה: יש 110,000 יחידות כאלה.
באסל גטאס: חשוב להגדיר מה זה.
ניסן סלומינסקי: רק הגדרת, אבל את השאלות נשאיר לעוד מעט.
באסל גטאס: אבל רק שנבין מה זה שיווק.
ניסן סלומינסקי: קרקעות.
אורי אריאל: קרקעות ליחידות דיור שמופיעות בעמודה השמאלית.
אורי אריאל: לא כתוב פה כמה דונם, כתוב פה כמה יחידות.
אורי אריאל: אנחנו ממשכים הלאה לגבי הסכמי הגג, במילה אחת, אתם רואים את זה לפניכם.
אורי אריאל: אנחנו הבנו שאם אנחנו לא נגיע עם ראשי הרשויות, שהם אלה שנותנים את היתרי הבנייה והם אלה שאחרי זה צריכים לנהל את השכונות החדשות, להסכמים שהמדינה תעמיד גם קדם מימון וגם תתחייב שבעת האכלוס יהיו מוסדות חינוך ומבני ציבור וכו', אנחנו לא נצליח להגיע להיקפים משמעותיים כפי שהיינו רוצים.
אורי אריאל: הסכמי הגג מחייבים להגיע ל-5,000 יחידות דיור בכשלוש שנים, זה רק במקומות הגדולים.
אראל מרגלית: 5,000 איפה?
<שלמה בן אליהו: איפה שיש.
אורי אריאל: באותה עיר.
אורי אריאל: בראש העין אנחנו מדברים על 5,000 יחידות דיור.
אורי אריאל: פה יש פירוט של ההסכמים שכבר נחתמו.
אורי אריאל: אני אגיד מה נחתם, וכל השאר זה בדרך: קרית גת חתום, מודיעין חתום, ביאליק חתום, ראש העין – סידורים אחרונים אבל תראו את זה כחתום.
אורי אריאל: כל השאר נמצאים בהתדיינות.
אורי אריאל: הרצליה נראה לנו קרוב, אף פעם לא נדע עד שלא נחתום אבל ראשון לציון, הרצליה, יבנה, אנחנו חושבים שזה יהיה בחודשים הקרובים, והשאר בטווח הבא.
אורי אריאל: אני לא רוצה להגיד תאריכים, אנחנו בתחילת הדרך.
אורי אריאל: סך הכול, אתם רואים שיש כ-100,000 יחידות דיור בכעשר ערים, שבהן אנחנו רוצים להחיל יחד עם משרד האוצר את הסכם הגג, שהוא בעל משמעות מאוד מאוד גדולה, יוזמה של בנצי מניסיון העבר בראשון לציון, מימיו של אריאל הראשון, וזה בהחלט מוכיח את עצמו כפי שאנחנו רואים.
אורי אריאל: אנחנו ממשיכים, ברשותכם, לשתי תוכניות, שאני אפרט תיכף.
אורי אריאל: אני רק רוצה להגיד דבר בסיסי.
אורי אריאל: השקף הראשון שראינו, שמביא את יחידות הדיור לשיווק, שזה המפתח הבסיסי הכי חשוב לכל תוכנית – שלא תהיה אי הבנה, זה השיווקים ועוד פעם שיווקים ועוד פעם שיווקים, זה המפתח הכי גדול – ראינו שהביטוי המשמעותי יותר מתקדם עם השנים, וב-2016–2017 הוא יגיע לרמות משמעותיות ביותר.
אורי אריאל: הבנו - וכשאני אומר הבנו, אני יכול להגיד שר האוצר, ראש הממשלה ואנוכי – שאי-אפשר להמתין עוד שלוש שנים ולהגיד שב-2017 יהיה בסדר, כי המצב הוא כבר לא בסדר והוא מחמיר.
אורי אריאל: אני אומר את זה במפורש, כולם יודעים את הנתונים.
אורי אריאל: המחירים עולים, וקשה להשיג דירה.
אורי אריאל: לכן, באנו עם תוכנית שהיא בעצם תוכנית גישור, שתי תוכניות שבאו לגשר על הזמן מעכשיו עד לזמן שבו יהיה כזה היצע של שיווקים, שממילא יורידו את המחירים.
אורי אריאל: שתי התוכניות הן:
אורי אריאל: מחיר מטרה – מופיע בפניכם – אנחנו מצפים להוריד את הדירות בכ-20%.
אורי אריאל: אחרי כן המנכ"ל אם תרצו יפרט את הפרטים.
אורי אריאל: אנחנו מדברים על תוכנית שאיננה צריכה חקיקה, היא אמורה לעבור במועצת מינהל מקרקעי ישראל, ברשות, ולכן היא לא תהיה אצלכם בוועדה אבל אני אשמח להערותיכם עכשיו, או מי שירצה ידבר אתי.
זהבה גלאון: מי קהל היעד שלה, אדוני?
יצחק כהן: מי קובע את המאה אחוז?
<שלמה בן אליהו: חסרי דירה משפרי דיור.
אורי אריאל: קהל היעד כולל – זה הדגש – משפרי דיור.
אורי אריאל: אנחנו חושבים שמשפרי דיור שיהיו בתוכנית יגרמו לירידה בדירות יד שנייה, לא בניגוד אלא במקביל למחיר מע"מ אפס שהוא לזכאים, שזה דירה ראשונה.
אורי אריאל: לכן יש פה השלמה בין שתי התוכניות.
אורי אריאל: מכיוון ששתי התוכניות אושרו בקבינט הדיור, הממשלה יש לה תוכנית, זו התוכנית.
אורי אריאל: אנחנו נמצאים בהתדיינות רצופה, יומיומית, עם משרד האוצר כדי להביא את זה לתיאומים הנדרשים.
אורי אריאל: שתי התוכניות הן חדשות לגמרי, הן שונות מהעבר, זאת אומרת הן לא עוד קצת מכל דבר אלא הן שינוי משמעותי, ולכן זה מצריך גם חשיבה יסודית וגם תיאומים עם משרד האוצר בעיקר.
אורי אריאל: יש עוד משרדי ממשלה.
אראל מרגלית: איך זה בדיוק יתבצע?
אורי אריאל: תן לי לגמור, המנכ"ל ירחיב בפרטים.
יצחק כהן: אתה אומר 20% פחות.
יצחק כהן: מי קובע מה המאה אחוז?
אילן גילאון: זה מחיר מטרה.
ניסן סלומינסקי: מה שיש בכל שכונה.
אילן גילאון: האמת שלכולנו לא מובן המחיר.
אילן גילאון: מובן השיווק - - -
ניסן סלומינסקי: עוד מעט המנכ"ל יפרט.
אילן גילאון: אנחנו באנו לקנות דירה, שיהיה ברור.
אורי אריאל: אני מבקש לעבור הלאה למע"מ בשיעור אפס.
אורי אריאל: מע"מ בשיעור אפס, הדברים מוכרים.
אורי אריאל: גם פה אנחנו נסביר ונרד לפרטים כדי שהתוכנית תהיה מובנת.
אורי אריאל: שתי התוכניות משלימות זו את זו.
אורי אריאל: אני רוצה לעבור נושא, ברשותכם.
אראל מרגלית: מחיר מטרה פחות ב-20% ומע"מ בשיעור אפס.
אראל מרגלית: אלה שתי התוכניות.
אורי אריאל: כן, אבל נרד לפרטים כי בסוף אלוקים נמצא בפרטים הקטנים, צריך להבין.
יצחק כהן: מהו המאה אחוז, מי קובע את המאה אחוז?
אורי אריאל: אנחנו נענה.
אורי אריאל: חברים, אני לקראת סיום.
אורי אריאל: ביקשתי להתייחס לדיור הציבורי, שאני יודע שהוא מעסיק את כולנו גם כן.
אורי אריאל: אני חושב שלפני שמטפלים בכל מיני רמות של קהלים, צריך לעזור לאנשים שנמצאים בקהל המוחלש, ומי שמקבל אישור לדיור ציבורי זה אומר שהוא נמצא במצב שמצריך שהמדינה תסייע לו.
אורי אריאל: זו ההגדרה.
אורי אריאל: אנחנו עשינו, עושים שני דברים.
אורי אריאל: האחד, נכנס לתוקף חוק הדיור הציבורי.
אורי אריאל: אנחנו נמצאים במכירת דירות, אתם רואים את הנתונים – 3,600 תיקים נמצאים עכשיו בשומות, הם בתוך תהליך העבודה, הם בצנרת.
אורי אריאל: זה עובד בסדר בסך הכול, בדקנו, אנשים מקבלים תשובות בזמן אמת, המערכת ערוכה לזה, אנחנו נערכנו לזה בראשות מנכ"ל משרדי כבר לפני שמונה חודשים, עם כל הנהלים והמוקדניות, מה שאתם רוצים.
אורי אריאל: אנחנו רואים שבוצעו עד עכשיו, זאת אומרת ממש נגמרו, 31 עסקות.
אורי אריאל: זה הפער בין אדם שמבקש ונכנס לתוך התהליך, שזה שומה וכו', לבין הביצוע הסופי, אבל אנחנו מעריכים שאחרי שהמערכת מתחילה לעבוד זה יהיה עוד הרבה יותר.
אורי אריאל: אני לא מתכוון לנקוב במספרים של הערכות כמה יימכרו, באיזה מחיר, אתם רואים שיש פה מחירים מוצעים אבל אני לא רוצה להתנבא.
ניצן הורוביץ: ולגבי דירות חדשות.
אורי אריאל: ברשותכם, שנייה, תנו לי רק לגמור.
אילן גילאון: הקרן הייעודית למשרד השיכון זו קרן שממנה בונים דירות או עושים דברים אחרים?
אורי אריאל: תנו לי שנייה, ברשותכם, אילן.
אורי אריאל: זה רשום פה.
אורי אריאל: כל ההכנסות לפי החוק – וזה גם מה שקורה; אם מישהו חושב שזה לא לפי החוק ואז משהו מתחבא מאחור, לא, זה מה שקורה – כל ההכנסות עוברות לקרן ייעודית במשרד הבינוי והשיכון, זה בהסכמת האוצר, על דעת האוצר.
אורי אריאל: זה החוק, זה לא הולך לאוצר ונבלע למטרות אחרות.
אורי אריאל: כל הכסף הולך לזה כדי לרכוש דירות חדשות.
סתיו שפיר: מה עם השלושה מיליארד שנבלעו מהמכירה הקודמת?
סתיו שפיר: טרם תקופתך.
אורי אריאל: כל הכסף הולך לדירות חדשות כדי לצמצם את התור.
אורי אריאל: כרגע התור של זכאי משרד הבינוי והשיכון הוא כ-2,300 – אל תתפסו אותי על המספר המדויק, זה משתנה גם – ואנחנו רואים בזה אפשרות לצמצם באופן דרסטי את התור, אולי אפילו לחסל אותו, אבל בואו נראה מה באמת יצא מהעסקאות, כי בסוף בלי העסקאות אין כסף, בלי כסף לא נקנה דירות.
אורי אריאל: אנחנו ערוכים כבר היום לקנות דירות לפי מצאי הכסף שיהיה בידינו.
אורי אריאל: אנחנו מוכנים עם מכרזים, כל מה שצריך כדי לקנות את הדירות האלה ולתת אותן בזמן הכי קצר לזכאים.
אורי אריאל: במקביל, אנחנו פועלים להגדלת סיוע בשכר דירה למי שמקבל סיוע בשכר דירה.
אורי אריאל: אין הסכמה בעניין הזה כרגע עם משרד האוצר.
אורי אריאל: אנחנו ממשיכים בדיונים ואני לא יכול כרגע לומר יותר מזה.
אורי אריאל: נציגי האוצר פה, הם כמובן יוכלו להשלים, להוסיף, ככל שהם ירצו והיושב-ראש ייתן.
זהבה גלאון: ממתי אתה לא יכול לומר יותר מזה?
זהבה גלאון: זה מה שמטריד אותי, האמירה הזאת.
אילן גילאון: אתה הסברת את המטרה, עכשיו אתה תסביר לנו את המחיר.
זהבה גלאון: זה ממש מטריד אותי.
ראובן ריבלין: לא קל לו.
יצחק כהן: תסביר את המאה אחוז.
יצחק כהן: 20% פחות ממה?
אורי אריאל: הגדלת מלאי דיור ציבורי – שקף לפני אחרון.
אורי אריאל: עד היום, החברות עמידר, גם עמיגור ואחרות – אני אגיד מילה על החברות האחרות, אלה החברות העירוניות הקטנות כמו שקמונה, חלמיש, פרזות וחלד, שזה פתח תקווה – אנחנו בסיכום עם משרד האוצר, רשות החברות, כולל דיון הבוקר, אנחנו נמצאים בתיאום עם ראשי הערים, אנחנו במגמה לסגור ולהעביר את כל הרכוש והניהול לידי חברות עמידר ועמיגור.
אורי אריאל: אנחנו רואים בזה ייעול, טיוב, חיסכון, ולא צריך את כל החברות שפעם עשו דברים נהדרים וחשובים – אני לא בא להקטין מערכן – הדברים האלה ייעשו בתיאום עם ראשי הערים שקמונה חיפה, חלד פתח תקווה, חלמיש תל-אביב.
אורי אריאל: אנחנו נמצאים במקומות די מתקדמים עם כל המקומות האלה.
אורי אריאל: אנחנו נסגור את החברות האלה, נאבד אפשרות למנות כמה דירקטורים אבל זה נראה לי דבר שווה וטוב, ואנחנו מתקדמים בתיאום עם האוצר.
אראל מרגלית: אז עמידר - - -
אורי אריאל: עמידר ועמיגור, אמרתי.
אורי אריאל: זה לא דברים סגורים, אני צריך לומר בצורה הכי ברורה, אני מבקש להדגיש.
אורי אריאל: יש דברים שאני אומר שהם בהתהוות, הם לא סגורים עד הפרט האחרון, למרות שזהבה רוצה שאני אגיד עד הסוף את הכול, אנחנו נמצאים בתוך התהליך.
זהבה גלאון: לא תגיד עד הסוף את הכול?