GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<גאזי פארס: כמו שאמרתי יש שלושה אזורים גיאוגרפיים באזור הררי קשה מאוד לפיתוח.
<גאזי פארס: בכפר יש ארבע עדות, חיים דרוזים, נוצרים, יהודים ומוסלמים.
<גאזי פארס: כמובן מבחינת שירותים, מבחינת איסוף אשפה, שירותים לאוכלוסיות, אני צריך פה ח'לווה, פה ח'לווה ופה ח'לווה, אני צריך פה שני בתי כנסת, שתי כנסיות, גם לקתולים וגם לאחרים, זאת אומרת, אני צריך שש כנסיות, אני צריך מקומות תפילה לכולם וצריך לתחזק את כולם.
<גאזי פארס: תקציב החינוך שלי, בגלל המרחקים שאני צריך להסיע אנשים, חימום וכל הדברים האלה – בכל שנה אני בגירעון של 2 מיליון שקל בתקציב החינוך שאני צריך לכסות מהעובר ושב.
<גאזי פארס: יש הרבה מאוד הוצאות.
<גאזי פארס: עלויות הפיתוח – זה כפר תיירותי, כל דבר שאני רוצה לעשות עולה לי המון כסף בפיתוח התיירות.
<גאזי פארס: זה אזור הררי, סלעי, קשה מאוד.
<גאזי פארס: כמובן המצ'ינג זה בעיה רצינית מאוד.
<גאזי פארס: היום אני בגירעון של 9 מיליוני שקלים ובכל חודש הגזבר אומר לי: יכול להיות שבחודש הבא לא יהיו משכורות, אני לא יודע איך אני אשלים את המצ'ינג ואני לא יודע איך אני יכול לפצות.
<גאזי פארס: המצב הסוציו אקונומי – אנחנו ב-4.
<גאזי פארס: למרות שיש גבייה של 83% מהארנונה זה מכסה רק 15% מתקציב המועצה.
<גאזי פארס: ביקשנו אישור להעלאות חריגות בארנונה, כמו לבנקים ודברים אחרים, ותמיד אנחנו נתקלים בשלילה.
<גאזי פארס: ביקשנו לעלות ל-30%, שלחו לנו תשובה שלילית, לפחות תגידו מה אתם רוצים, 10%, 15% - - -
עיסאווי פריג': כמה במונחי כסף הכנסות הארנונה ב-2013?
<גאזי פארס: 5 מיליוני שקלים.
<גאזי פארס: 5.7 מיליון.
עיסאווי פריג': גבייה בפועל?
<גאזי פארס: נכון, מתוך תקציב של 36 מיליון.
ראובן ריבלין: בממוצע, כולל עסקים, כמה מכסה הארנונה מהתקציב הכולל?
חמד עמאר: אצלו 13%.
ניסן סלומינסקי: זה לא נותן תשובה.
ניסן סלומינסקי: יש לו רק על אוכלוסייה.
חמד עמאר: הוא אמר לך, 13%.
ראובן ריבלין: אצלו 13%.
ראובן ריבלין: לעומת מה?
ניסן סלומינסקי: יש מקומות שזה מכסה.
ראובן ריבלין: במגדל העמק כמה הארנונה מכסה מהתקציב הכולל?
<אלי ברדה: 60%.
<רפיק חלבי: זו לא אותה ארנונה.
<רפיק חלבי: זו לא אותה ארנונה, חבר'ה.
ניסן סלומינסקי: זו ארנונה של תעשייה.
חמד עמאר: כל הארנונה במגזר הדרוזי מסתמכת על הבית, על המשפחות, זה לא תעשייה, לא מסחר, לא משרדי ממשלה, לא כולם.
<גאזי פארס: אני אסיים.
<גאזי פארס: אני רואה שמה שאמר מרדכי על כפר פקיעין שהיא נופלת בין הכיסאות מהבחינה הזאת, כי לא מתחשבים בכל הדברים האלה במענק איזון, ובסופו של דבר כשיש רזרבה אני מקבל את המינימום שבמינימום.
<גאזי פארס: אני מברר עם כל ראשי המועצות באותו גודל, ואני מקבל את המינימום, ואני לא מבין למה.
ניסן סלומינסקי: בני ביטון, שהוא גם ראש עיריית דימונה וגם יושב-ראש פורום ערי הפיתוח.
ניסן סלומינסקי: למרות הכול, תעשה את זה בשלוש דקות.
<בני ביטון: קודם כול, גברתי סגנית שר הפנים, אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, עמיתי ראשי הרשויות.
<בני ביטון: תסלחו לי פה, עמיתי ראשי הרשויות, אבל אנחנו צריכים לגעת בשתי נקודות עיקריות.
<בני ביטון: חברי הכנסת, אני פונה אליכם: מה אנחנו מבקשים?
<בני ביטון: אנחנו מבקשים את נוסחת גדיש.
<בני ביטון: אני לא מבקש יותר.
<בני ביטון: תנו לי את ה-100%.
<בני ביטון: שימו לב, אני נכנסתי לפני חמישה חודשים להיות ראש רשות, לא ביקשתי העלאה, לא ביקשתי שום דבר, נפגעתי עכשיו במענקי האיזון.
<בני ביטון: לא רק אני, גם חברי, בגלל הנוסחה שהיא עד 84%.
<בני ביטון: נפגעתי ב-2.2 מיליון שקל.
<בני ביטון: מה אנחנו מבקשים?
<בני ביטון: תנו לנו את ה-100%.
<בני ביטון: זה דבר אחד בנוסחת גדיש.
עיסאווי פריג': אתה לא עומד בקריטריונים.
<בני ביטון: אני עומד בקריטריונים.
<בני ביטון: תנו לנו את ה-100% ותגדילו את מענקי הבסיס, מה שאמר מרדכי ומה שאמרה סגנית השר, שלא נהיה כבני ערובה.
<בני ביטון: בכל שנה נבוא לוועדת הכספים ונדע לתכנן את הרשות שלנו כמו שצריך.
<בני ביטון: אנחנו נמצאים ב-2.4 מיליארדי שקלים, תעבירו את זה ל-3.2.
<בני ביטון: בסך הכול מדובר על 320 מיליוני שקלים, שזה בכלל לא הרבה כסף.
<בני ביטון: אנחנו מדברים על 265 רשויות, שלא כולם צריכים, אבל מרביתם.
<בני ביטון: אני לא מדבר על 15 ראשי הרשויות שהן נטולות מענק, על הגדולות, ועל עוד 35 ראשי רשויות.
<בני ביטון: בסך הכול כל השלטון המקומי הוא במצוקה אמיתית.
<בני ביטון: פניתי לשר הפנים, לסגנית השר, לשר האוצר וגם לראש הממשלה – דימונה רוצה להיות נטולת מענק, ואני יכול לעשות את זה.
<בני ביטון: תשאלו אותי, איך?
<בני ביטון: הגעתי לסיכום עם המועצה האזורית דימונה, עם הקמ"ג אני אגיע לסיכום.
<בני ביטון: אני אומר לכם שאם אגיע לסיכום הגיוני וחיובי, בשנה הבאה אני מחזיר לך, אדוני וגם לשרת הפנים, 38 מיליוני שקלים שאני מקבל במענקי - - -
ניסן סלומינסקי: הכול מוקלט.
<בני ביטון: מוקלט.
<רפאל בן שיטרית: תעביר הכול אלינו.
<בני ביטון: אני אעביר לעמיתי ראשי הרשויות האחרות.
<בני ביטון: אני רוצה להיות רשות עצמאית, רשות שיודעת לנהל את זה.
<בני ביטון: נכון לרגע זה אני מבקש מעמיתי ואדוני היושב-ראש לפנות לשר האוצר ולצבוע לנו את 320 מיליוני השקלים ושנגמור את החרפה הזאת של מענקי האיזון משנת 2002.
<אלי ברדה: זה 3.2 מיליארד.
ניסן סלומינסקי: הפער בין ה-84% לבין ה-100%.
<בני ביטון: אדוני היושב-ראש, ב-2002 דימונה היתה במענקי איזון של 60 מיליון, אנחנו כרגע ב-38 מיליון.
<בני ביטון: אני בונה 6,000 – מה שאמרה סגנית השר – יחידות דיור בדימונה, עיר הבה"דים יורדת אלינו, אנחנו בהתפתחות אדירה, בכלל הנגב כולו בהתפתחות אדירה.
<בני ביטון: שימו לב, אנחנו לא מבקשים עלייה, תנו לנו רק את מה שמגיע לנו.
<בני ביטון: אם לא תאשרו אחת ולתמיד את הסיפור הזה ותתקנו את החרפה הזאת של השר פורז, שהיה שר הפנים, ואדון גפני יודע על מה אני מדבר - - -
משה גפני: אני יודע, אכלתי אותה.
<בני ביטון: אכלת אותה, אני יודע על מה אנחנו מדברים.
<בני ביטון: הייתי ממלא-מקום ראש עיריית דימונה, ואני יודע.
<בני ביטון: בא לשר האוצר ואמר: יש לי מה לקצץ.
ניסן סלומינסקי: בני, עכשיו תקצץ בדיבור.
<בני ביטון: אני מסיים.
משה גפני: גם עכשיו הצעתי לשר האוצר.
משה גפני: הוא קיצץ בישיבות, שייתן את זה לרשויות, שייתן לרשויות.
<בני ביטון: יפה מאוד.
<בני ביטון: אני בטוח.
<בני ביטון: יושב-ראש הסיעה, עפר שלח, נמצא פה - - -
משה גפני: ניסן, אפשר להעביר את הכסף מהישיבות.
<בני ביטון: אנחנו נעביר בעסקה סיבובית לרשויות.
ניסן סלומינסקי: או לחילופין את הקיצוץ שם שיעבירו לישיבות.
משה גפני: תאמין לי, הוא צודק, זאת חרפה.
<בני ביטון: אדוני היושב-ראש, זה מה שצריך לדון פה עליו, על ה-320 ועל ה-2.4 מיליארדי שקלים, שיעשו 3.2, ואנחנו לא נגיע יותר לוועדת הכספים, אני מתחייב.
<בני ביטון: תודה רבה לכם.
ניסן סלומינסקי: לא נעשה, אנחנו שמחים שאתם מגיעים.
ראובן ריבלין: מתי אתה חותם את ההסדרים?
<בני ביטון: אני מקווה שבשבוע הבא אני חותם את ההסדר עם הקמ"ג, הם חייבים עד ל-22 לחודש, כי אני מגיע לבית המשפט.
משה גפני: למה זה עומד ב-2.4?
פניה קירשנבאום: אני מזכירה לך שהעלינו את זה, אבל זה לא היה בבסיס התקציב.
פניה קירשנבאום: היום זה 2.8 - - -
משה גפני: אנחנו כבר באמצע השנה.
<בני ביטון: 2.4 זה הבסיס, מוסיפים לנו 400, כל פעם משחקים אתנו.
<קריאה: בפועל זה 2.8.
ניסן סלומינסקי: בבקשה, ראש מועצת סאג'ור.
<ג'בר חמוד: חברים, אני ראש מועצת סאג'ור ויושב-ראש הפורום של הדרוזים והצ'רקסים.
<ג'בר חמוד: אנחנו לא רשויות חלשות, אנחנו רשויות מוחלשות, אם זה כמדיניות ואם זה כבעיה ניהולית-כלכלית.
<ג'בר חמוד: אני אציין מספר עובדות, אדוני היושב-ראש, מהעדה הדרוזית מאז קום המדינה ועד היום הופקעו כ-64% מהקרקעות שלה.
<ג'בר חמוד: על חלק גדול מהקרקעיות של היום בנויים אזורי תעשייה: כרמל, תפן, במע'אר ובכל מיני מקומות.
עיסאווי פריג': תחזור על הנתון בבקשה.
<ג'בר חמוד: מאז קום המדינה ועד היום הופקעו מהעדה הדרוזית כ-64% מהקרקעות שעליהן היום בנויים אזורי תעשייה שמכניסים הכנסות בארנונה ליישובים היהודיים: כרמיאל ותפן.
<ג'בר חמוד: אני אביא דוגמה, בסיס צה"ל, מחו"ה אלון, שנמצא מטר מהבתים של מע'אר, משלם ארנונה למרום גליל.
<ג'בר חמוד: גם כלא חרמון משלם למרום הגליל.
<ג'בר חמוד: חבר'ה, יש פה בעיה של מדיניות, של אומץ לקבלת החלטה נכונה.
<ג'בר חמוד: אזרח מדינת ישראל שנולד בסאג'ור הוא לא אשם.
<ג'בר חמוד: אם הבן שלי נולד בכרמל, ההכנסה שלו מראש 2,000 שנתי, זה מה שאני יכול להשקיע, וזה שנולד בתמר או בתל-אביב, ראש העיר יכול להשקיע בו פי 30 ופי 40 בכסף.
<ג'בר חמוד: יש החלטת ממשלה על הקמת יישוב דרוזי חדש, אתם מכירים את ההחלטה, אנחנו מבקשים שזה יהיה באזור תמר, ואז אני ואתה נתחלק ביחד.
<ג'בר חמוד: חברים, אנחנו יודעים לנהל ויודעים לארגן, ארגנו הרבה מערכות ומארגנים הרבה מערכות, למרות שהגברת נחמה דואק ציינה בערוץ הכנסת שהדרוזים עושים צבא בגלל משכורת.
<ג'בר חמוד: אני מתבייש באמירה הזאת ואני מתבייש ששום חבר כנסת לא הגיב אפילו לאמירה הזאת.
ניסן סלומינסקי: לא שמענו את זה.
חמד עמאר: היא אמרה יותר גרוע מזה.
חמד עמאר: אני אתייחס גם לזה.
ראובן ריבלין: מי אמר את זה?
חמד עמאר: דואק.
<ג'בר חמוד: זה מוקלט, ואתם יכולים לשמוע.
חמד עמאר: היתרון שאף אחד לא רואה את ערוץ הכנסת.
<ג'בר חמוד: יש לי שלוש דקות, אני מבקש לא להפריע לי.
ניסן סלומינסקי: רבותי, זה על הזמן שלו.
חמד עמאר: אף אחד לא רואה אותו, חבל על התקציב.
ניסן סלומינסקי: זה על הזמן של ג'בר.
חמד עמאר: תקבל תוספת.
חמד עמאר: תקבל.
חמד עמאר: אף אחד לא יעצור אותך, אל תדאג.
<ג'בר חמוד: אדוני, אני מצטרף פה למה שאמר חברי ראש עיריית בית שאן ולמה שאמר יושב-ראש הפורום, בני, בנושא של מענקי האיזון.
<ג'בר חמוד: אי-טיפול מיידי בהשלמת 100% במענקי האיזון, זה לתת אקמול לחולה סרטן, פעם יקטעו לו רגל פעם יד.
<ג'בר חמוד: אני מזמין פה את האוצר לעשות בדיקה כלכלית לאורך שנים.
<ג'בר חמוד: מה יותר משתלם בעשור האחרון, האם לעשות 100% מענקי איזון או לעשות תוכניות הבראה?
<ג'בר חמוד: לגבי המצב הסוציו-אקונומי, מרדכי, כל מה שאמרת אני מסכים אתו לחלוטין.
<ג'בר חמוד: אין לנו עניין להוריד את המצב הסוציו-אקונומי.
<ג'בר חמוד: אנחנו אומרים שהמצב הסוציו-אקונומי היום לא משקף את המציאות.
<ג'בר חמוד: אני אביא רק דוגמה פשוטה, אדוני.
<ג'בר חמוד: הנושא של האבטלה במדינת ישראל, בא הלמ"ס וקובע אבטלה.
<ג'בר חמוד: הוא אומר: האבטלה כך וכך אחוזים.
<ג'בר חמוד: הורידו את אחוז האבטלה על-ידי פטנט אחד פשוט, היתה ניידת רישום אבטלה ביישובים המרוחקים, איפה שאין הסעה, ביטלו את הניידת, ואז אנשים הפסיקו לבוא ולהירשם וכך הורידו את האחוז.
<ג'בר חמוד: נכון להיום המצב הסוציו-אקונומי הוא ארצי, והוא לא ממוקד מטרה ליישובים שלנו.
<ג'בר חמוד: המצב שלנו הרבה יותר גרוע.
<ג'בר חמוד: אני מאוד מקווה ואשמח אם יוחזר מענק האיזון.
<ג'בר חמוד: בהחלט זה יכול לתרום תרומה משמעותית לכל הרשויות בלי שינוי קריטריונים באופן חד-צדדי.
ניסן סלומינסקי: אלי ברדה, מגדל העמק.
<אלי ברדה: שלום לכולם, אני גם יושב-ראש האסיפה הכללית של המש"מ וגם יושב-ראש מועצת הרשות לפיתוח הגליל.
<אלי ברדה: אני רוצה להצטרף לבקשה של החברים שלנו ולומר לכם את הדברים הבאים: דבר אחד, לימדו אותי להסתכל על חצי הכוס המלאה בהקשר של המשבר ב-2003.
<אלי ברדה: חכם רואה את חצי הכוס המלאה.
<אלי ברדה: המילים חצי כוס מלאה זה ראשי התיבות של חכ"ם.
<אלי ברדה: קיבלתם להיום משהו.
<אלי ברדה: במשבר של 2003 ראינו הזדמנות לסדר את הרשויות המקומיות.
<אלי ברדה: לקחתי את ההזדמנות הזאת, אנחנו כבר שבע שנים רשות מאוזנת, שלוש פעמים ברציפות קיבלנו פרס ניהול כספי תקין, ואני אומר לכם שמפה ואילך אני הולך לתת הנחיה אצלי במערכת לא להמשיך להיות מאוזנים ולא להמשיך להתייעל, כי כל התייעלות שאני עושה, מדי שנה בשנה מפחיתים לי במענק האיזון.
<אלי ברדה: זה תמריץ שלילי להתייעלות ברשויות המקומיות.
<אלי ברדה: אני חוסך בעלויות בכל התבחינים של ההוצאות של הרשות, במקום שיישארו לי 2 מיליון שקלים שחסכתי והתייעלתי, מודיעים לי שלוקחים לי 2 מיליון שקל במענק האיזון, כמו בשנה הזאת.
ראובן ריבלין: לפי איזה נוסחה?
ראובן ריבלין: מה הנימוק?
<אלי ברדה: אני אסביר.
<אלי ברדה: אמרו לי: הגדלת את ההכנסות בארנונה, בתעשייה, יש לי תעשייה, על כל שקל שאני גובה יותר בתעשייה, לוקחים לי 80 אגורות ממענק האיזון.
<אלי ברדה: איזה תמריץ זה, איך זה מעודד לריב עם התעשיינים, להקשות על התעשיינים שישלמו יותר כסף, כשהמדינה מורידה לי 70% או 80% מהשקל שאני לוקח?
<אלי ברדה: דבר נוסף, באווירה של אתמול - - -
גילה גמליאל: אתה רושם לך, כי נרצה לשמוע תגובה.
ניסן סלומינסקי: הוא רושם.
<אלי ברדה: אני רואה פה את עפר לשמאלי – הוא יושב לימיני – הוא נותן לי השראה לומר את זה - - -
ניסן סלומינסקי: מבחינתנו הוא לימינך, רק שתדע...
<אלי ברדה: האם מישהו מכם באווירה של המשחק של מכבי אתמול היה יכול לצפות משחקן לרוץ ברגליים קשורות או בידיים קשורות ולקלוע סל?
<אלי ברדה: זה מה שאתם עושים.
ראובן ריבלין: ריאל מדריד עשו את זה.
ניסן סלומינסקי: למזלנו אחד מהקבוצה השנייה עשה את זה.
<אלי ברדה: אי-אפשר לרוץ ברגליים קשורות, בטח לא במרתון של חמש שנים ברשות מקומית ואי-אפשר להגיד לנו: בואו תתייעלו, וגם אי-אפשר להשית עלינו חדשות לבקרים מטלות.
<אלי ברדה: יש חוק הנגישות, חוק קשה מאוד, שחובה לתקן אותו וחובה לעשות אותו בהקשר של הנגישות, אבל תשפרו את הרשות המקומית כדי לבצע אותו.
<אלי ברדה: חוקקו חוק, ועכשיו אמרו: תאספו את המיליארדים שאין לכם ותבצעו אותו.
<אלי ברדה: אם אתם לא עושים אותו, אתם עבריינים.
<אלי ברדה: זה מזכיר לי את חוק תאגידי המים, שעכשיו מגיעים אחרי כמה שנים לדיון אם לפרק אותם או לא לפרק אותם.
<אלי ברדה: היה הנושא של עובדי קבלן.
<אלי ברדה: השוואת שכר של עובדי קבלן.
<אלי ברדה: חוק צודק, אני מסכים אתו, אבל יש החלטה בכנסת או בוועדת הכספים שלא משיתים מטלות נוספות בערך כספי על הרשויות המקומיות בלי לשפות אותן.
מיכל בירן: היתה הבטחה של יאיר לפיד שהרשויות ישופו על זה.
<אלי ברדה: אני אומר לכם שנכון להיום לא שופינו ואנחנו סופגים את זה ואתה כל יום חוטף חוק חדש דרקוני אחר, אם הוא צודק או לא צודק - - -
ראובן ריבלין: אלי, צריך לחייב את אלה שזוכים במכרז למתן שירותים שייתנו את השכר.
<אלי ברדה: תחייב אותם.
<אלי ברדה: ויש תקנה של היועץ המשפטי שאסור לדבר אתם, כי זה לא חוקי.
<אלי ברדה: יש כל מיני תקנות כאלה שאנחנו מתמודדים אתן.
<אלי ברדה: אני רוצה לחזור ולמקד את הדברים.
<אלי ברדה: תנו לנו את מענק גדיש.
<אלי ברדה: כשנבחרתי לפני 16 שנה לא אמרתי מילה על הגירעון של הקודם לי בתפקיד.
<אלי ברדה: אמרתי "זה המצב".
<אלי ברדה: ידעתי לאן אני נכנס, מפה אני אצא.
<אלי ברדה: אבל אל תקשרו לנו את הידיים ואת הרגליים.
<אלי ברדה: אני מסכם.
<אלי ברדה: יש נוסחת גדיש.
<אלי ברדה: תנו לנו את נוסחת גדיש, נתמודד אתה.
<אלי ברדה: יש חוק חובת הנגישות, צריך לעשות אותו, בדין צריך לעשות אותו, תשפו את הרשויות כדי לבצע את זה.
<אלי ברדה: אי-אפשר לקחת את זה מהקופה של הרשות, כשאין.
<אלי ברדה: סגנית השרה דיברה גם על מענקי הפיתוח שהם במספרים מציקים.
<אלי ברדה: אי-אפשר לתקן מדרכה, אי-אפשר לסלול כביש, אי-אפשר לעשות את הדברים האלמנטריים עם סכום הכסף המצחיק שנמצא בסעיף הזה בתקנה הזאת.
ניסן סלומינסקי: די, סיכמת.
<אלי ברדה: מילה אחרונה, נשא המצ'ינג.
ניסן סלומינסקי: הכול חשוב, אבל - - -
<אלי ברדה: אני מתמצת.
<אלי ברדה: אני מגיע פעם בשלושה חודשים לדיון פה.
ניסן סלומינסקי: אחרים לא יוכלו לדבר.
גילה גמליאל: עוד שתי דקות.
גילה גמליאל: הוא מייצג אותם בכבוד.
<אלי ברדה: יש נושא המצ'ינג, רבות דובר על המצ'ינג.
<אלי ברדה: רבותי, בחינוך וברווחה יש מצ'ינג.
<אלי ברדה: בגלל שהרשות לא יכולה לתת את המצ'ינג, בקצה יש קשיש, נכה ואומלל שלא מקבל את השירות.
<אלי ברדה: בחינוך יש פער גדול מאוד בין מרכז הארץ לפריפריה החברתית והגיאוגרפית, כתוצאה מכך שהרשות לא יכולה לתת את החלק שלה.
<אלי ברדה: לכן המצ'ינג חייב להיות דיפרנציאלי ובנושא חינוך ורווחה צריך לבטל אותו לגמרי.
<אלי ברדה: יש פרויקטים בתחבורה שהם 20% מצ'ינג ואותו ראש רשות לא יסלול ולא יקבל את הכיכר.
גילה גמליאל: צריך לבטל את המצ'ינג בחינוך וברווחה.
ניסן סלומינסקי: חוסין, ראש מועצת טובא זנגריה.
גילה גמליאל: נוביל את זה אנחנו אם הם לא יעשו את הדרך.
<חוסין הייב: התרשמתי מאוד מהגרף שהוצג כאן וראיתי ש-29% מהרשויות, מ-75 רשויות מקומיות, נמצאות בתוכניות הבראה.
<חוסין הייב: אני ראש המועצה המקומית טובא זנגריה, ליד חצור הגלילית, ליד ראש פינה בצפון.
<חוסין הייב: אני ראש מועצה של שני יישובים בדואים שנמצאים בצפון, באשכול התחתון, מס' 2.
<חוסין הייב: באתי אחרי ועדה ממונה של שש שנים.
<חוסין הייב: אדוני היושב-ראש, באתי לראשות המועצה אחרי ועדה ממונה של שש שנים וביום הראשון שניגשתי למועצה לא היה חשמל.
<חוסין הייב: ישבתי עם מר מרדכי כהן פעמיים ודיברנו על תוכנית הבראה, אבל כשבאתי, שלא באשמתי, מצאתי גיבנת מאוד כבדה.
<חוסין הייב: אני רוצה שתיתן לי אוזן קשבת.
ניסן סלומינסקי: אני שומע אותך.
<חוסין הייב: באתי עם גיבנת מאוד-מאוד כבדה אחרי ועדה ממונה של שש שנים.
<חוסין הייב: היו 23 מיליון שקל חובות כשנכנסתי ביום הראשון.
<חוסין הייב: אין חשמל, הגבלת צ'קים, אפילו בנק דקסיה, כשפניתי בבקשה להלוואה, גם מרדכי ניסה, לא רצו לתת לרשות בכדי לשלם משכורות ולשלם את החובות.
<חוסין הייב: אנא, תמצאו פתרונות לרשויות החלשות האלה.
<חוסין הייב: אני מסכים לכל מילה שנאמרה כאן לגבי הרשויות החלשות.
<חוסין הייב: אנא, תמצאו פתרון.
<חוסין הייב: כתבתי לשר שאם לא יימצא פתרון אחרי הוועדה הממונה, אני שוקל את צעדי, כולל פרישה מראשות המועצה המקומית וההחלטה קיימת.
<חוסין הייב: אנא, תמצאו פתרונות לרשויות החלשות.
עיסאווי פריג': כמה הכנסות עצמאיות יש לך בתקציב ב-2013?
<חוסין הייב: כשנכנסתי אחרי הוועדה הממונה מצאתי גבייה של 60%.
<חוסין הייב: סגרתי את המועצה, אמרתי לעובדים: תצאו לשטח.
<חוסין הייב: הגענו לגבייה של 83%, מעל הממוצע המבוקש.
<חוסין הייב: 83% שזה מתבטא ב-3.5 מיליוני שקלים, אבל עם 3.5 מיליוני שקלים לא יכולים לנהל רשות.
חמד עמאר: עיסאווי, כל הנושא שאומרים לך שאתה יכול לשלם ארנונה - - -
ניסן סלומינסקי: חבר'ה - - -
<חוסין הייב: אדוני, במקביל פניתי לשר.
<חוסין הייב: אם לא תהיה חלוקה צודקת לגבי ההכנסות האזוריות, לא נוכל להתקיים.
ניסן סלומינסקי: תודה, סלמאן, ראש מועצת ג'וליס.
<רפיק חלבי: לפי מה הולך הסדר?
<רפיק חלבי: מעניין אותי.
<רפיק חלבי: יש לך סדר ממש מדהים.
<רפיק חלבי: הייתי רביעי ועכשיו עשירי.
ניסן סלומינסקי: לא היית רביעי.
ניסן סלומינסקי: אני לא יודע באיזה רשימה היית.
<רפיק חלבי: ברשימה השחורה.
<רפיק חלבי: ..
עיסאווי פריג': בגלל שבאת מהערוץ הראשון, רפיק, מענישים אותך.
<סלמאן עאמר: כבוד היושב-ראש, רוב הדברים נאמרו, לכן אני רק אתמקד במה שאמרו סגנית השר ומרדכי.
<סלמאן עאמר: המדינה יותר ויותר מדירה את רגליה מהאחריות, מעבירה את זה לרשות המקומית, אבל לא מעבירה, לא את הסמכות ולא את המשאבים.
<סלמאן עאמר: זאת אומרת, הם מחליטים איזו משכורת לתת לעובד סוציאלי, הם מחליטים אם לפטר או לא מורה שעולה הרבה כסף, אבל אתה צריך לשלם לו מהשוטף שלך, כנ"ל בכל התשתיות שעם הזמן הולכות ונהיות יותר גרועות.
<סלמאן עאמר: זו מתמטיקה פשוטה – הכנסות מול הוצאות.
<סלמאן עאמר: ההוצאות עולות כל הזמן, כמו שהזכירו את חוק הנגישות, המיגון וכו', אבל ההכנסות לא רק שלא עולות, אלא הן יורדות, כי אנשים יותר ויותר מגיעים לקו העוני, פחות ופחות משלמים ארנונה, לא בגלל שהם עבריינים, החוק פוטר אותם.
<סלמאן עאמר: יש 80% פטור מארנונה, כך שאם אני גובה את 100% הארנונה שלי זה מכסה בין 10% ל-14% מהתקציב המינימלי שאני חייב על-פי חוק לתת.
<סלמאן עאמר: אני לא נותן שירותים, לא כמו בהרצליה פיתוח ובטח ובטח לא כמו במקומות מפוארים, אבל מינימום ההכנסה שלי לא מכסה.
<סלמאן עאמר: הם נותנים לך עוד 40% ואז ביי דיפולט אתה ב-40% ממה שאתה צריך.
<סלמאן עאמר: אי-אפשר לעבוד כך.
<סלמאן עאמר: צריך נוסחה חכמה יותר ולהיכנס לרזולוציה יותר עמוקה.
<סלמאן עאמר: תודה.
ניסן סלומינסקי: רפיק חלבי.
ניסן סלומינסקי: עכשיו אתה לפי הסדר אצלי.
<רפיק חלבי: אני לא אדבר בשפה מכובסת וגם לא במילים מכובסות.
<רפיק חלבי: אין לי בעיה עם מרדכי כהן - - -
משה גפני: אם לא תגיד את התפקיד שלך, ההיסטוריה לא תדע.
<רפיק חלבי: אני ראש המועצה המקומית דליית אל כרמל.
משה גפני: עכשיו יודעים, כי אחרת לא היו יודעים, היו חושבים שאתה רק כתב בטלוויזיה.
<רפיק חלבי: נכון.
<רפיק חלבי: תודה רבה, גפני.
<רפיק חלבי: אני ראש מועצה, בסך הכול שישה חודשים.
<רפיק חלבי: אין לי בעיה עם משרד הפנים, אני עובד אתם בצורה מצוינת.
<רפיק חלבי: הבעיה היא שיש כאן מדיניות מובנית של אפליה, פשוט מובנית.
<רפיק חלבי: אם מטילים עלי את הטיפול בכביש 672, בין צומת אליקים עד לאוניברסיטה, בעלות אחזקה של 70 מיליון שקל, ואני מקבל מזה כלום כסף, פשוט כלום כסף, פשוט אפס כסף, הכביש הראשי הזה שנוסעים בו כל-כך הרבה אנשים, גם בשבתות, בייחוד בשבתות, כל עם ישראל, וגם באים לאוניברסיטה וגם למקומות האחרים, קרוב מאוד לכביש 6, אני לא יכול לתחזק את העורק הבטיחותי הקשה, כביש הדמים, בדליית אל כרמל.
<רפיק חלבי: יש לי שיעור גבייה של 83%, אבל זאת גבייה ענייה.
<רפיק חלבי: אין לי מפעלים, אין אזור תעשייה.
<רפיק חלבי: התעשייה הולכת לנשר, למגדל העמק, ליוקנעם, למקומות אחרים, ואני מקבל בסוף אפס.
<רפיק חלבי: זאת פשוט אפליה, אני לא רוצה להגיד איזה סוג של אפליה.
<רפיק חלבי: הדברים האלה לא יכולים להימשך במדינה הזאת.
<רפיק חלבי: אתם רוצים שתי מדינות או מדינה אחת?
<רפיק חלבי: תגידו מה אתם רוצים.
<רפיק חלבי: גם מדינת הלאום היהודי לא יכולה לא להתייחס לאזרחים האחרים שלה.
<רפיק חלבי: אני אומר לכם חד וחלק: יש פה אפליה, ובסוף נפנה לגורמי חוץ לא במדינה הזאת.
<רפיק חלבי: אני כבר אומר לכם, אני פונה לבג"ץ נגד משרדי ממשלה על ההתנהלות שלהם, ונלך אחר-כך למקומות אחרים.
<רפיק חלבי: לא נוותר הפעם בעניין של האפליה המובנית הזאת.
<רפיק חלבי: אנחנו רוצים לעזור לעצמנו.
<רפיק חלבי: חוקקנו חוקי עזר, אבל אני בא עם 120 מיליון שקל חוב, מתוכם 40 מיליון בתיק איחוד.
<רפיק חלבי: בכל חודש אני משלם 200,000 שקל להוצאה לפועל, מתוכם 160,000 או 170,000 שקל ריבית והצמדה.
<רפיק חלבי: כל חודש.
<רפיק חלבי: תוכנית ההבראה נותנת לי 40 מיליון שקל כדי להגיע להסדר עם האנשים האלה, והם לא רוצים להגיע להסדר.
<רפיק חלבי: סונול שגנבה אותנו, פשוט גנבה אותנו, סונול כנען, ב-18 מיליון שקל, בפסק-דין חלוט בעליון, בגלל מחדלים של המועצות לפני כן, אני צריך לשלם את כל הכסף הזה.
<רפיק חלבי: אני חייב לאשפה 12 מיליון שקל.
<רפיק חלבי: מאיפה אני אביא את הכסף הזה?
<רפיק חלבי: מאיפה אני אביא אותו?
<רפיק חלבי: ממצ'ינג?
<רפיק חלבי: ממה?
<רפיק חלבי: אני יכול לשבת כאן ארבע שעות ולספר לכם על התלאות ועל הקשיים, על התכנון שלא היה, אין תוכניות מפורטות, אין כלום, אין חשמל.
<רפיק חלבי: 74% מתושבי דליית אל כרמל בבתים שלא קיבלו אישורי בנייה.
<רפיק חלבי: אין להם חשמל.
<רפיק חלבי: במדינת ישראל 74% מתושבי דליית אל כרמל, אין להם חשמל, 65% בלי ביוב.
<רפיק חלבי: מדברים אתי כאן על מענק איזון?
<רפיק חלבי: אל תתנו לי מענק איזון, אל תתנו לי כלום, קחו את הכפר הזה, תנהלו אותו אתם לבד.
<רפיק חלבי: תנהלו אותו לבד, תאמינו לי.
<רפיק חלבי: התנחלות אחת בשטחים לוקחת יותר מכל המגזר הדרוזי ביחד.
משה גפני: כמה תושבים יש בדליית אל כרמל?
<רפיק חלבי: 16,500.
ניסן סלומינסקי: האם יש פה ראש מועצה אזורית?
משה גפני: האם זה נכון מה שהוא אמר לגבי ההתנחלויות?
יצחק כהן: תשאל את עפר.
יצחק כהן: עפר, זה נכון?
ניסן סלומינסקי: האם יש כאן ראש מועצה אזורית?
ניסן סלומינסקי: רציתי לשמוע.
עיסאווי פריג': ניסן, נשמע ראש רשות מההתנחלויות.
ניסן סלומינסקי: אתה הגזבר?
<קאסם אבו סריחאן: אני סגן ראש המועצה האזורית תל-שבע, תנו גם למגזר הבדואי שתי דקות בבקשה.
עיסאווי פריג': בדואי, דרוזי, צרקסי, כל אחד עם התואר, כולם מופלים, ונשארים הערבים, הילדים שמקבלים כאפות.
ניסן סלומינסקי: אני עוצר אתך ואני מתחיל עם חברי הכנסת.
<קאסם אבו סריחאן: שלום לכולם, אני ממלא-מקום ראש המועצה המקומית תל-שבע, תל-שבע שוכנת ליד באר-שבע, 5 ק"מ מבאר-שבע, בקו אפס מהיישוב עומר, שבטח כולם מכירים.
<קאסם אבו סריחאן: היישוב תל שבע מקבל מענק איזון, סך של 13 מיליון שקל.
<קאסם אבו סריחאן: המועצה נמצאת היום במצב מאוזן.
<קאסם אבו סריחאן: היא מאוזנת בגלל שאנחנו מנהיגים תוכנית צנע ביישוב, הגזבר והחשב, יום-יום – זה לא וזה לא, ואז אנחנו מאזנים.
<קאסם אבו סריחאן: כאשר מדברים על ארנונה, הארנונה היחידה שיש לנו ביישוב זה ארנונה של מגורים, אוכלוסייה שנהנית מ-70% הנחה, ואז אנחנו מוצאים את עצמנו נלחמים על 30% ולפעמים על 15% בגבייה של הארנונה.
<קאסם אבו סריחאן: המצב הסוציו-אקונומי של תל שבע הוא מהקשים במדינה, ובהיעדר אזורי תעשייה ומלאכה ביישוב שלנו, אני חושב שהארנונה לא שווה את המאמץ שאנחנו משקיעים בה.
<קאסם אבו סריחאן: אנחנו גובים בכל שנה, בערך 4 מיליון שקל, וזה לא יכול לפתור את הבעיות של תל שבע.
<קאסם אבו סריחאן: אני פונה אליכם: תצרפו אותנו לאזורי תעשייה השוכנים לידינו, תצרפו אותנו לצומת שוקת.
<קאסם אבו סריחאן: היום הגשנו בקשה.
<קאסם אבו סריחאן: יש שם ארבעה מקומות והיום מוקצים 20% לצירוף יישובים.
<קאסם אבו סריחאן: היישוב תל שבע זה היישוב הכי ותיק, 18,000 נפשות, השני בגודלו באוכלוסייה הבדואית.
<קאסם אבו סריחאן: אנחנו מבקשים להגדיל את המענק שלנו, לא לקצץ במענק.
<קאסם אבו סריחאן: ודבר נוסף, הכי חשוב, תצרפו אותנו, שיהיה לנו מקור הכנסה מהתעשייה, מאזור התעשייה.
<קאסם אבו סריחאן: תודה רבה.
ניסן סלומינסקי: אני מתנצל בפני ראשי רשויות שביקשו, כי זה כבר מתחיל לחזור על עצמו.
ניסן סלומינסקי: אנחנו שומעים את שלל הבעיות והן קשות מאוד.
ניסן סלומינסקי: אני רוצה לשמוע את חברי הכנסת ואחר-כך לשמוע את האוצר, את משרד הפנים, וננסה לסכם.
ניסן סלומינסקי: יש לנו העברה כספית שצריכים להעביר.
ניסן סלומינסקי: חבר הכנסת חמד.
ניסן סלומינסקי: חמד היה הראשון.
ניסן סלומינסקי: רבותי, אני מבקש שלוש דקות.
חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, סגנית השר, אני רואה כאן את רוב ראשי הרשויות הדרוזיות.
חמד עמאר: עדיין הם מאמינים בוועדה, גם אני מאמין בוועדה, לכן שני הדברים החשובים שאנחנו צריכים לעשות בוועדה זה הנושא של ה-85%, להעלות את נוסחת גדיש ל-100%.
חמד עמאר: אנחנו חייבים לעשות את זה כוועדה.
חמד עמאר: דבר שני, שמענקי האיזון יהיו בבסיס התקציב.
חמד עמאר: אלה שתי הנקודות החשובות.
חמד עמאר: אם נעשה את שתי הנקודות האלה בוועדה, אנחנו נוכל לעזור להם.
חמד עמאר: אחרת, לבוא לדבר ולדבר, לשפוך את כל המצב הקשה, אני יכול לדבר אתך מכאן עד מחר על המצב הקשה במגזר הדרוזי.
חמד עמאר: דיברו על מע'אר שחופף לבסיס צבאי, ואומרים לו שבסיס צבאי לא משלם למע'אר.
חמד עמאר: בשטח של ירכא וגו'ליס, באמצע יש בסיס צבאי ענק, יש שם מחסני נשק ענקיים, ולא משלמים את הכסף לא לירכא ולא לג'וליס, הם משלמים את הכסף למועצה האזורית.
חמד עמאר: הם עוברים ביישוב בשביל להגיע לבסיס שלהם, לא עוברים במועצה האזורית.
חמד עמאר: אנחנו מדברים על יישובים כל-כך חשובים, שאני לא מבין.
חמד עמאר: עושים תוכנית הבראה.
חמד עמאר: עכשיו שמעתי ממך שפקיעין יצאה מתוכנית ההבראה, הייתי בהלם.
חמד עמאר: פקיעין יצאה מתוכנית ההבראה?
חמד עמאר: קראתי לגזבר, שאלתי: יצאתם מתוכנית ההבראה?
חמד עמאר: הוא אמר לי: לא.
חמד עמאר: אני לא יודע מאיפה אתה מביא את הנתון.
חמד עמאר: הנה, הגזבר יושב כאן, ראש הרשות יושב כאן.
חמד עמאר: אתה אומר לי שהם יצאו מתוכנית ההבראה.
חמד עמאר: אני שואל, אבל אני יודע.
חמד עמאר: אני אומר לך, אני אומר לסגנית השר: המצב במגזר הדרוזי לא יכול להימשך כך, לא נאפשר לו להימשך כך.
חמד עמאר: זה בלתי אפשרי.
עיסאווי פריג': לא רק המצב במגזר הדרוזי.
חמד עמאר: אני מדבר על המגזר הדרוזי, דבר על מי שאתה רוצה.
חמד עמאר: אני אומר לך שזה לא יכול להימשך כך, לא נאפשר להמשיך כך, שראש רשות לא יכול לגמור את החודש, שכל התעסוקה של ראש רשות היא לא לתת שירות.
חמד עמאר: אתה מסכים אתי וגם סגנית השר מסכימה אתי, תיסע עכשיו ליישוב דרוזי ותיסע ליישוב לידו.
חמד עמאר: אין מדרכה, אין חשמל שמחובר לבתים, אין ביוב, אין לי שום דבר.
חמד עמאר: אני חי 30 או 40 שנה אחורה לעומת יישובים אחרים.
חמד עמאר: מצב כזה לא יכול להימשך.