GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<שרה קנדלר: כיום החוק מטיל על דירקטוריון מנהל קרן לדון בעסקאות מהותיות והתקנות קובעות מה הן עסקאות מהותיות, והן קובעות שניים: האחד, עסקה לרכישת ניירות ערך של תאגיד בעסקאות מחוץ לבורסה או בעסקה מתואמת ביום אחד עם שווי ניירות ערך הנרכשים בעת רכישתם הוא אחוז אחד מהשווי הנקי של נכסי הקרן.
<שרה קנדלר: המבחן השני הוא עסקה לרכישת ניירות ערך בעסקאות מחוץ לבורסה או בעסקאות מתואמות ביום אחד עם שווי ניירות ערך הנרכשים - זאת אומרת, כאן זה כולל יותר – הוא חמישה אחוזים מהשווי הנקי של נכסי הקרן.
<שרה קנדלר: אנחנו מציעים לשנות את ההגדרה עסקה מהותית כך שהשיעור יעמוד על 1.5 אחוז מניירות ערך שהוציא תאגיד מסוים ולבטל לגמרי את המבחן של כלל העסקאות שנעשו באותו יום.
ניסן סלומינסקי: לראשון זה היה אחוז ואת רוצה להקל לאחוז וחצי?
<שרה קנדלר: רק משיעור אחוז וחצי יצטרכו להביא לאישור דירקטוריון.
ניסן סלומינסקי: את השני את מבטלת לגמרי.
<שרה קנדלר: כן, כך שהם לא יצטרכו לדון בכלל.
ניסן סלומינסקי: למה זה לטובה?
<שרה קנדלר: כי הם יצטרכו להביא פחות עסקאות לאישור הדירקטוריון.
<שרה קנדלר: יחד עם זה אנחנו קובעים שהדירקטוריון יקבע כללים והנחיות ברורות להטיח שתהיה בקרה על העסקאות האלה, אבל לא יצטרכו להביא כל עסקה ועסקה.
ניסן סלומינסקי: כבר נקבעו הקריטריונים?
<שרה קנדלר: אחרי שהוא יקבע, תהיה לו הקלה.
ניסן סלומינסקי: זאת אומרת, זה לא ייכנס לתוקף עד שהוא לא יקבע.
ניסן סלומינסקי: עכשיו יהיה מצב ביניים.
ניסן סלומינסקי: אנחנו למעשה עכשיו משחררים וכמעט אין הגדרה לנושא מהותי.
<שרה קנדלר: לא, תהיה הגדרה של אחוז וחצי.
ניסן סלומינסקי: אבל כאן אנחנו משאירים את עצמנו חשופים.
בועז טופורובסקי: זאת אומרת שהוא יכול לעשות עשרים עסקאות ביום של 1.4 אחוז כי את מבטלת את החמישה אחוזים.
<שרה קנדלר: כי ביטלתי את החמישה אחוזים אבל הדירקטוריון יהיה חייב.
בועז טופורובסקי: הוא יכול עד חמישה אחוזים ביום בסך הכול.
<שרה קנדלר: בתאגידים שונים.
<שרה קנדלר: לא באותו תאגיד.
<שרה קנדלר: באותו תאגיד הוא לא יכול לעשות.
ניסן סלומינסקי: את מרגישה שברגע שהורדנו את החמישה אחוזים, כאן העלינו מאחד לאחד וחצי וזה בסדר, אבל בשני הורדנו לגמרי את חמשת האחוזים, כך שהשארנו משהו פתוח.
ניסן סלומינסקי: את אומרת שהם יביאו תקנות או נוהל שכן ייתן איזשהו כיסוי.
ניסן סלומינסקי: הנוהל הזה כבר קיים?
<שרה קנדלר: יש לכם נהלים או שתקבעו אותם?
<שרה קנדלר: אני לא יודעת.
ניסן סלומינסקי: אם אלה נהלים שהם יקבעו, מה שיקרה זה שהיום ירדו חמשת האחוזים והנהלים שייקבעו יהיו בעזרת השם אני לא יודע מתי.
<אלי בבלי: הדברים קורים ביחד.
<אלי בבלי: ההקלה הזאת נכנסת לתוקף כאשר מנהל הקרן יקבע את הנהלים.
<דורית גילת: למגבלה של חמשת האחוזים, לביטולה, יש גם רציונל אחר.
<דורית גילת: זה מאוד קשה לתפעול כי אתה עושה עסקה אחת בנייר אחד, אחר כך אתה עושה עוד עסקה בנייר אחר ואחר כך אתה בא לשלישית ופתאום עברת את חמשת האחוזים ואז אתה צריך לבוא לדירקטוריון ולאשר בדיעבד את העסקאות הקודמות?
<דורית גילת: זה היה משהו שלא כל כך הסתדר עם עצמו.
<דורית גילת: אין כל כך משמעות לקיבוץ הזה של עסקאות בניירות שונים מחוץ לבורסה.
בועז טופורובסקי: אני מניח שיש משמעות מסוימת לחמישה אחוזים.
בועז טופורובסקי: אם ביום אחד יש כמות עסקאות שהיא מעל חמישה אחוזים מסך כל הקרן, זה משהו שצריך להתייחס אליו, צריך להתחשב בו, צריך לבדוק למה זה קורה כי אלה עסקאות בסדרי גודל גדולים.
בועז טופורובסקי: השאלה למה לבטל את החמישה אחוזים ולא נגיד להעלות את האחוז לשבעה וחצי אחוזים.
<דורית גילת: חשבנו שאין משמעות לקיבוץ של עסקאות בכל מיני ניירות שונים לכלל איזה רף אחד.
<דורית גילת: יש רף לכל נייר והוא הרלוונטי.
<דורית גילת: לאסוף את כולם לרף כמותי אחד, זה לא כל כך רלוונטי.
<אלי בבלי: העברת האחריות של הרגולטור לדירקטוריון, בסופו של דבר תגרום לכך שיהיו נהלים ישימים שניתן לעבוד אתם אצל מנהלי הקרנות במקום הוראות חוק שעד היום התקשינו לעמוד בהן ולכן נוצרה הבקשה שלנו לרשות ניירות ערך.
<אלי בבלי: זה לא שמוותרים לנו עכשיו ונוכל לעשות מה שאנחנו רוצים, אלא נותנים לאחריות הדירקטוריון.
<שרה קנדלר: והרשות מפקחת.
בועז טופורובסקי: הרשות מפקחת על בסיס יומי?
בועז טופורובסקי: כל הזמן?
<שרה קנדלר: התשובה היא כן.
בועז טופורובסקי: אין לי בעיה שהדירקטוריון יפקח אבל צריך לקחת בחשבון שאלה כספי ציבור.
בועז טופורובסקי: אם אחר כך נגלה יום אחד שהיה ביום אחד מנהל קרן שהשתגע ועשה ארבעים עסקאות של אחוז או 1.2 אחוז והפסיד הרבה מאוד כסף שלנו, ואף אחד לא יחזיר לנו, במיוחד בשנים האחרונות עם כל התספורות כאשר אף אחד לא ממהר להחזיר את הכסף לחוסכים או למשקיעים במקרה של קרנות נאמנות, השאלה אם אנחנו לא פותחים כאן פתח שהוא מסוכן יחסית לעובדה שהם בכל זאת נאמנים של כספים של משקיעים.
<דורית גילת: עוד עובדה חשובה.
<דורית גילת: אייל הזכיר לי.
<דורית גילת: התקנות הקודמות שהעברנו כאן, התיקון בהן, אלה תקנות של דיווח על העסקאות האלה.
<דורית גילת: הם מדווחים באופן מרוכז כאשר עד עכשיו זה היה פעם בשבועיים ועכשיו זה יהיה אחת לחודש, אבל יהיה דיווח מרוכז על כלל העסקאות מחוץ לגוף גם בשיעורים שהם מתחת לשיעורים הטעונים אישור.
<דורית גילת: הרשות מנטרת אותם באופן שוטף לגמרי.
<שרה קנדלר: יש גם נאמן שמפקח על הפעילות.
ראובן ריבלין: האמת היא שיש הגיון כי ההגבלות הגורפות לא מתאימות לכל עסקה.
ראובן ריבלין: כל עסקה על פי עניינה ואם אתה נותן לדירקטוריון שיש לו אחריות בנוסף לפיקוח שלו על כל הדברים האלה, ההיגיון בהסדר החדש הוא רב יותר.
בועז טופורובסקי: אני מבין, אבל קח בחשבון שעד היום כל התספורות, אני לא זוכר שמישהו באיזשהו דירקטוריון לקח איזושהי אחריות או אפילו מישהו מהמשקיעים או הנאמנים של הכספים שילם איזשהו מחיר.
ראובן ריבלין: המשבר הגדול שהיה נבע בעיקר בגלל זה שקודם לכן התשואות היו אדירות.
ראובן ריבלין: היינו מקבלים תשואה על קרן ההשתלמות שלנו של כמעט שמונה, עשרה אחוזים בשנה, עד שפתאום באה המכה והפסדת בשנה אחת עשרים אחוזים ואז כולם התחילו לשאול.
ראובן ריבלין: עד אותו יום שקיבלו, לא שאלו.
ראובן ריבלין: לי היו ספקות גם כאשר הרווחנו ואמרתי שאם מרוויחים כל כך הרבה, אפשר גם להפסיד כל כך הרבה כי אין מגבלה.
ראובן ריבלין: אני חושב שבעניין זה התקנות החדשות הן הרבה יותר הגיוניות.
ראובן ריבלין: אם הם לא מפקחים, הם לא יפקחו כך או כך.
ראובן ריבלין: החובה לפיקוח קיימת.
ראובן ריבלין: החובה לדירקטוריון בחוק רשומה.
ראובן ריבלין: אוי לדירקטוריון שיבוא ויעשה כי אפשר לבדוק אחר כך.
ראובן ריבלין: לכן אני חושב שהעברת הסמכות וקביעת הכללים לדירקטוריון היא נכונה מאוד.
ראובן ריבלין: אי אפשר להשוות עגבנייה למלפפון אלא אם כן אתה בתוך הסלט.
ראובן ריבלין: (היו"ר בועז טופורובסקי)
בועז טופורובסקי: תקריאי.
<שרה קנדלר: תקנות השקעות משותפות בנאמנות (עסקאות שעלול להיות בהן ניגוד עניינים, עסקאות מהותיות ועסקאות מחוץ לבורסה) (תיקון), התשע"ד-2013 בתוקף סמכותי לפי סעיפים (6) ו-131(א) לחוק השקעות משותפות בנאמנות, התשנ"ד-1994 (להלן – החוק), לפי הצעת הרשות ובאישור ועדת הכספים של הכנסת, אני מתקין תקנות אלה: תיקון תקנה 3 בתקנה 3 לתקנות השקעות משותפות בנאמנות (עסקאות שעלול להיות בהן ניגוד עניינים, עסקאות מהותיות ועסקאות מחוץ לבורסה), התשנ"ה-1995 (להלן – התקנות העיקריות) – בפסקה (1ׂ) במקום "אחוז אחד" יבוא "אחוז וחצי".
<שרה קנדלר: פסקה (2) – תימחק.
<שרה קנדלר: תיקון שתקנה 3ב בתקנה 3ב לתקנות העיקריות – האמור בה יסומן (א) ובה, אחרי "על פי התשקיף" יבוא "וכן את התנאים שבהם יבוצעו עסקאות מהותיות כמשמעותן בתקנה 3 ועסקאות מחוץ לבורסה או מחוץ לשוק מוסדר כמשמעותן בתקנה 3א".
<שרה קנדלר: בסופה יבוא - "(ב) בנוהל שיקבע הדירקטוריון יצוינו הגורמים שיש להביאם בחשבון בבחינת העסקה, לרבות לעניין מחירה, והוא יאושר בידי הנאמן, לאחר שווידא כי יש בו כדי להבטיח בקרה נאותה אחר עסקאות".
בועז טופורובסקי: אנחנו מצביעים.
בועז טופורובסקי: מי בעד?
<עודד אופק: הערה ניסוחית שאני רוצה להציע.
<עודד אופק: יש את התיקון בתקנה 3ב ואנחנו מציינים כאן שבעצם מרחיבים את ההקלה לגבי כל העסקאות מחוץ לבורסה ולא רק עסקאות מחוץ לבורסה של רכישה והנפקה לפי תשקיף.
<עודד אופק: אולי שווה פשוט להוריד את זה כדי שאחר כך לא יהיו בעיות פרשניות.
<שרה קנדלר: את מה להוריד?
<עודד אופק: את החלק של הרכישה בהנפקה לפי תשקיף.
<עודד אופק: פשוט לציין כל העסקאות מחוץ לבורסה בהתאם לתקנה 3א.
<שרה קנדלר: להוריד את על פי תשקיף?
בועז טופורובסקי: מקובל עליך?
ראובן ריבלין: מן ה-הן אתה שומע את ה-לאו.
<שרה קנדלר: אנחנו מעדיפים להשאיר את זה כך.
בועז טופורובסקי: אם כן, אנחנו משאירים את זה כך.
<שרה קנדלר: כדי שיהיה ברור.
אלעזר שטרן: השאלה אם זה לא יכול לפגוע בכם.
אלעזר שטרן: עובדה שבפעולות אחרות ציינו משהו.
<דורית גילת: רכישה בהנפקה לא צריכה להיות עסקה מהותית.
<דורית גילת: היא טעונה אישור ואפשר לאשר אותה בנוהל, בין שהיא מהותית ובין שהיא לא מהותית.
<עודד אופק: זה ברור אבל התיקון הוא עסקאות מהותיות ועסקאות מחוץ לבורסה או מחוץ לשוק מוסדר כמשמעותן בתקנה 3א.
<עודד אופק: כשאני אומר "ועסקאות מחוץ לבורסה כמשמעותן בתקנה 3א", זה כולל גם את העסקאות של רכישה והנפקה לפי תשקיף.
בועז טופורובסקי: זה מוסדר כאן.
בועז טופורובסקי: זה לא קריטי.
ראובן ריבלין: אחרת אני צריך לחשוב שוב מהי המשמעות.
ראובן ריבלין: זה כמו שמשפטנים כותבים לפעמים בין השאר.
ראובן ריבלין: מה זה בין השאר?
ראובן ריבלין: זאת שאלה בעייתית ביותר ומשרד המשפטים ממשיך להשתמש בנוסח הזה.
בועז טופורובסקי: זה יגרום לכם להוריד את דמי הניהול?
אלעזר שטרן: הרב ליצמן אמר בבוקר, אם אני לא טועה, שפרט שהיה בכלל ויצא מן הכלל ללמד.
ראובן ריבלין: זה נכון אבל לפעמים אתה אומר שהמובן מאליו טוב שייאמר בצורה מפורטת כדי להסיר כל ספק מלב.
בועז טופורובסקי: אנחנו נחזור לישיבת ועדת הכספים.
בועז טופורובסקי: בעד – פה אחד
בועז טופורובסקי: התקנות אושרו פה אחד.
<שרה קנדלר: בקרנות נאמנות יש הסדר חקיקתי שקובע מגבלות שונות על השקעות בקרן נאמנות, מגבלות שבעיקר באו לאפשר נזילות כדי שמחזיקי יחידות יוכלו כל יום לפדות את היחידות שלהם.
<שרה קנדלר: בין היתר יש כאן בתקנות אופציות מגבלות על רכישת אופציות וחוזים עתידיים בחוץ לארץ ויש כאן תנאים מאוד ברורים לגבי מתי מותר לרכוש בחוץ לארץ את האופציות בחוזים עתידיים.
<שרה קנדלר: בינתיים המציאות השתנתה והתנאים שקבענו בתקנות כבר לא רלוונטיים.
<שרה קנדלר: למשל, כתוב כאן שהתקנות קובעות ששווי האופציה היא לפי מחיר סגירה שזאת העסקה האחרונה בבורסה הזרה אבל היום הרבה בורסות בכלל לא מחשבות את מחיר הסגירה ולכן זה הפך להיות לא רלוונטי.
<שרה קנדלר: לכן, לאור הדינמיות של שוק ההון והצורך לבחון באופן תדיר מכשירים פיננסיים קיימים, אנחנו מציעים להמיר את התנאים המפורטים בתקנות כך שוועדת ההשקעות של הקרן תוסמך לקבל החלטה להשקיע אם שוכנעה שמתקיימת סחירות מספקת של ניירות הערך.
<שרה קנדלר: משהו דומה אנחנו מציעים גם בנושא של שאילה והשאלה של ניירות ערך.
<שרה קנדלר: גם היום התקנות קובעות תנאים לצורך בחינת הסחירות של נייר הערך, למעט אם זה נייר ערך שנמצא במדד מרכזי כמו מדד תל אביב 100.
<שרה קנדלר: גם בעניין הזה אנחנו מציעים לאפשר גמישות ומוצע שלא תהיה רשימה של מדדים שקבועה בתקנות אלא ייקבע כלל של מדד בעל סחירות מתאימה והרשות תהיה רשאית לקבוע רשימה של מדדים כאלה.
בועז טופורובסקי: בתקנות עצמן, תיקון תקנה 5, מה זה בסעיף קטן (2) במקום חצי אחוז יבוא אחוז אחד ובמקום שלושה אחוזים יבוא חמישה אחוזים?
<שרה קנדלר: התקנות היום קובעות מגבלות כמותיות של מכירת ניירות ערך בחסר בעד הקרן.
<שרה קנדלר: גם כאן אנחנו מציעים להקל וחצי אחוז להפוך לאחוז אם זה נייר ערך מסוים, ומשלושה אחוזים לחמישה אחוזים לגבי כלל ניירות הערך של תאגיד שאפשר להשאיל.
בועז טופורובסקי: בהסבר רשמתם שלרשות תינתן סמכות לקבוע הוראות ותנאים לעניין הפעילות בנגזרים בחוץ לארץ.
בועז טופורובסקי: זה קשור לזה, נכון?
<שרה קנדלר: תסתכל בתקנה 5, תיקון תקנה 5)(1), בעל סחירות מתאימה ואז הרשות רשאית לקבוע רשימת ניירות ערך או מדדים שייחשבו כבעלי סחירות מתאימה.
בועז טופורובסקי: אין לכם בעיות עם הוראה כזאת?
בועז טופורובסקי: במה שהרשות קובעת, יש כאן הרבה אי ודאות.
<אלי בבלי: יש לנו בעיה שזה מעט מדי.
<אלי בבלי: אנחנו נקשור כאן את הנושא הזה של תיקון 15.
<אלי בבלי: ועדת משנה של ועדת הכספים דנה בתיקון 15 שהוא הכנסה לישראל, תחרות של קרנות זרות, מנהלים זרים, ובתיקון הזה העלינו בפני הוועדה את הקושי שלנו להתחרות עם המנהלים הזרים בגלל היכולת שלהם לפעול באפיקים בחוץ לארץ ובמוצרים פיננסיים בחוץ לארץ, כמו חוזים עתידיים וכמו עסקאות החלף ועלינו זה אסור.
<אלי בבלי: מה שניתן כאן זה באמת הקצה של הקצה של דברים מאוד מאוד בסיסיים שאנחנו יכולים לפעול בהם, אבל כל נושא הפעילות בחוץ לארץ שמותרת למנהלי קרנות זרים ועלינו היא אסורה כי עדיין היא לא טופלה על ידי רשות ניירות ערך ואני מצפה ומקווה שתטופל בהמשך.
בועז טופורובסקי: לדעתך זאת התחלה של תהליך בכיוון נכון?
בועז טופורובסקי: אבל ממש לא מספיק.
<אלי בבלי: ממש ממש לא מספיק.
בועז טופורובסקי: אני מניח שמבחינת
בועז טופורובסקי: כם זה מספיק.
<דורית גילת: אנחנו היינו שמחים לקבל סמכות יותר רחבה.
<שרה קנדלר: הוא חושב הפוך.
בועז טופורובסקי: בקביעה בתקנות, כאשר אומרים שהרשות קובעת כללים, אני רוצה לדעת בדיוק.
<שרה קנדלר: יש כאן קריטריון מאוד ברור.
<שרה קנדלר: אנחנו רוצים שתהיה סחירות של ניירות הערך שנמצאים בקרן כדי שבעלי היחידות יוכלו כל יום לצאת ואפשר יהיה למכור ולממש את ניירות הערך.
<שרה קנדלר: אנחנו כאן קיבלנו סמכות מוגבלת לקבוע רשימת מדדים וניירות ערך שייחשבו בעלי סחירות מתאימה כאשר היום יש רשימה קבועה בתקנות אבל היא לא מתעדכנת וזה בעייתי כי יש שינויים.
<דורית גילת: למשל רק מדדי מניות.
<דורית גילת: רצינו להוסיף מדדי אג"ח ולשם כך צריך לבוא לוועדה.
בועז טופורובסקי: אני רק רוצה להבין כי כאן אתם קובעים כללים בלי אישור ועדת כספים.
בועז טופורובסקי: השאלה אם לדעתכם לא צריך כאן אישור ועדת כספים.
<שרה קנדלר: אנחנו חושבים שזה מאוד מקצועי וששיקול הדעת של הרשות הוא מאוד מוגבל כאן לרציונל של הסחירות.
ראובן ריבלין: לי יש תמיד התלבטויות.
ראובן ריבלין: אני חושב שאנחנו צריכים להיות כמו בסנט, שאי אפשר לעשות דבר בלעדינו כאשר מדובר בעקרונות החוקיים שאנחנו קבענו בחוק.
ראובן ריבלין: לכן אנחנו רוצים לראות את התקנות.
ראובן ריבלין: אבל אם מדובר בתקנות מקצועיות לגמרי, ממה אני חושש?
ראובן ריבלין: הם יבואו ויקבעו תקנות מקצועיות והגורמים הנוגעים בדבר יתחילו להפעיל את הלוביסטים.
ראובן ריבלין: אין לי בעיה עם לוביסטים כל זמן שהם לא מפתים.
ראובן ריבלין: אם הם מסבירים, אין לי בעיה עם הלוביסטים אבל לפעמים ההסברים לא מספיקים וגם יכולים להיות – חלילה, אני לא אומר שהם קיימים כי בכנסת ישראל זה לא יכול לקרות – גורמים שהם מפתים.
ראובן ריבלין: למשל, חברות הביטוח הצליחו להביא את המצב לכך שחוק השמאים לא ישונה כך ששמאי הקובע לא יהיה גם עובד חברת הביטוח.
ראובן ריבלין: הם הצליחו כי הם שכנעו את חברי הכנסת בצורה כל כך רצינית שאתה יכול להיות גם מבטח, גם מקבל את הכסף, גם אותו אדם שאתה תקבע כמה פיצוי יקבל רוכש הביטוח.
ראובן ריבלין: זאת אומרת, הכול.
ראובן ריבלין: עובדה שהם שכנעו את חברי הכנסת ובאופן מפתיע כל חברי הכנסת חשבו שחברות הביטוח ממש צודקות כשהן אומרות שצריך שהן יהיו גם המבטחים וגם הקובעים כמה המבוטח יקבל.
בועז טופורובסקי: תן קרדיט לכנסת.
ראובן ריבלין: האם היו איומים על חברי הכנסת וכתוצאה מכך הבוחרים שלהם אמרו להם שהם בעלי מוסכים וחברות הביטוח לא ייתנו להם חלילה עבודה אם חברי הכנסת יצביעו בעד הצעת החוק הזאת?
יעקב ליצמן: אצלי זה לא קרה.
ראובן ריבלין: אצלך בטח זה לא קרה.
ראובן ריבלין: אתה היית שולח אותם אבל זה קרה לפני עשרים שנים.
יעקב ליצמן: שאלתי מתי היה העדכון האחרון וזה היה לפני שנים רבות.
יעקב ליצמן: ראשית, אין הרבה והיא אומרת שהתלוננו.
ראובן ריבלין: זה גם מקצועי.
ראובן ריבלין: אני רק אומר לך מה ההיגיון.
ראובן ריבלין: אני בעד דבר גורף כאשר כל דבר בא לוועדת כספים.
ראובן ריבלין: זה חשוב ברמה העקרונית.
בועז טופורובסקי: נשמע את הייעוץ המשפטי.
<אייל לב ארי: יש כאן לכאן ולכאן.
יעקב ליצמן: האם יש הבדל גדול בין זה לזה?
יעקב ליצמן: אם זה לא משנה, בסדר.
ראובן ריבלין: אם כל דבר בא לוועדת הכספים, אין לי בעיה.
ראובן ריבלין: אני דבק בעיקרון שכל דבר בא לוועדת הכספים.
ראובן ריבלין: אבל אם העיקרון הזה עדיין לא קיים, אני אומר שבנושאים האלה שהם מבקשים, הרי זה לא שמבקשים מאתנו פוליטיקאים אלא בא הגוף המקצועי שהמדינה כוננה והוא אומר שבעניינים אלה השיקולים הם כל כך מקצועיים.
בועז טופורובסקי: אני יושב ראש ועדת משנה של הוועדה הזאת ואני די שומר על עיקרון של נושאים שהם שווי ערך לתקנות.
<שרה קנדלר: בניגוד למה שיש לנו בוועדת משנה, כאן זה משהו אחר.
בועז טופורובסקי: אני חושב שזה לא שווה ערך.
<שרה קנדלר: זה לא שווה ערך.
<שרה קנדלר: זה ממש פריט מסוים מאוד מקצועי.
ראובן ריבלין: אם היה עיקרון, אם אנחנו באים ומקבלים עכשיו עיקרון לרוחב הלוח, גם אנחנו שוללים משר לבוא מבלי שהוא מביא את הדבר לכנסת.
ראובן ריבלין: יש לך את חוק הנפט ושר יכול בחוק שתוקן ב-1954, כאשר הציפיות של מדינת ישראל היו שבחלץ נקבל ארבע חביות ביום, אז אמרו ששיקול הדעת הוא של השר.
ראובן ריבלין: היום אנחנו נמצאים במקום אחר.
ראובן ריבלין: אם דבר כזה יכול לפגוע בעיקרון, אז גם כל דבר שבא בשיקול דעת של הממשלה, צריך לבוא לדיון ציבורי בפני הוועדות.
ראובן ריבלין: לכן זאת שאלה עקרונית.
ראובן ריבלין: אם בעיקרון, אני דבק אתך במאה אחוזים.
בועז טופורובסקי: רק אם זה ברמה חוקית של תקנות.
ראובן ריבלין: יש יוצאים מן הכלל וגם היועץ המשפטי אומר זאת.
<שרה קנדלר: תקנות השקעות משותפות בנאמנות (אופציות, חוזים עתידיים ומכירות בחסר) (תיקון), התשע"ד-2013 בתוקף סמכותי לפי סעיפים 59, 62, 63, 64, 79 ו-131(א) לחוק השקעות משותפות בנאמנות, התשנ"ד-1994 (להלן – החוק), לפי הצעת הרשות ובאישור ועדת הכספים של הכנסת, אני מתקין תקנות אלה: תיקון תקנה 1 בתקנה 1 לתקנות השקעות משותפות בנאמנות (אופציות, חוזים עתידיים ומכירות בחסר)(, התשס"א-2001 (להלן – "התקנות העיקריות"), ההגדרות "מדד ת"א 25", "מדד ת"א 100" – יימחקו.
<שרה קנדלר: במקום תקנה 2(2) לתקנות העיקריות יבוא: "(2) אם האופציה או החוזה העתידי נסחרים מחוץ לישראל – ועדת ההשקעות שוכנעה כי מתקיימת בהם סחירות מספקת, לאחר שנתנה דעתה לעניין היכולת לממשם ובין היתר לאלה: העלויות הכרוכות במימוש.
<שרה קנדלר: כאן אני מציעה לכתוב –
<אייל לב ארי: שתי פסקאות משנה.
<שרה קנדלר: מחזור מסחר יומי ממוצע בכל אחד מהם.
<שרה קנדלר: מספר החוזים העתידיים בעלי אותו נכס בסיס הנסחרים באותה עת באותה בורסה מחוץ לישראל הניתנים לקנייה.
<שרה קנדלר: היחס בין מחיר מימוש האופציה לבין מחיר נכס הבסיס.
<שרה קנדלר: קיומם של מספר עושי שוק פעילים בחוזה העתידי או באופציה.
<שרה קנדלר: לעניין זה, "עושה שוק" – אדם שהתחייב לפרסם במהלך כל יום שבו מתקיים מסחר בבורסה או בשוק המוסדר שבהם נסחרים החוזה העתידי או האופציה, על פי כללים שנקבעו בידי מי שרשאי לקבעם לפי דין במדינה שבה הוא נסחר, מחיר שבו הוא מתחייב לקנות את החוזה העתידי או האופציה ומחיר שבו הוא מתחייב למכרם".
<שרה קנדלר: תיקון תקנה 5 בתקנה 5 לתקנות העיקריות – בתקנת משנה (א), במקום "הנכלל במדד תל אביב 100" יבוא "בעל סחירות מתאימה" ובסופו יבוא "הרשות רשאית לקבוע רשימת ניירות ערך או מדדים אשר ניירות הערך הנכללים בהם, יחשבו לעניין תקנות אלה כניירות ערך בעלי סחירות מתאימה".
<שרה קנדלר: בתקנת משנה (ב) - במקום "חצי אחוז" יבוא "אחוז אחד".
<שרה קנדלר: במקום "שלושה אחוזים" יבוא "חמישה אחוזים".
<שרה קנדלר: תיקון תקנה 6 במקום תקנה 6 לתקנות העיקריות, יבוא: "6.
<שרה קנדלר: שעבוד ניירות ערך מנהל קרן רשאי לשעבד נכס מנכסי הקרן לצורך פעילות בנגזרים".
<שרה קנדלר: תיקון תקנה 8 במקום תקנה 8(1) לתקנות העיקריות יבוא: "(1) אם נייר הערך או נייר הערך חוץ הנסחר בבורסה או בשוק מוסדר, אינו נייר ערך בעל סחירות מתאימה ואינו מלווה קצר מועד או אגרת חוב שהוציאה המדינה – נעשתה בו בתקופת המסחר האחרונה עסקה בבורסה שבה הוא נסחר או בשוק מוסדר שבו הוא נסחר בתשעים אחוזים לפחות מהימים שבהם התקיים בהם מסחר בניירות ערך".
<שרה קנדלר: תיקון תקנה 10 בתקנה 10(א)(6) לתקנות העיקריות.
<שרה קנדלר: כאן אני רוצה לשנות את סדר הדברים: במקום "וכן שיעור החשיפה הכולל של הקרן" יבוא "שיעור החשיפה המרבי לנכס בסיס באמצעות חוזה עתידי או אופציה מסוימים וכן שיעור החשיפה הכולל של הקרן".
בועז טופורובסקי: למה השינוי?
<שרה קנדלר: שזה יהיה מן הפרט אל הכלל.
בועז טופורובסקי: יש לך הערות?
<עודד אופק: יש לנו מספר הערות.
<עודד אופק: באופן כללי אנחנו רוצים לעמוד לגבי הנוסח שהיה במפת הדרכים, שם כל תקנות האופציות היו אמורות לצאת למעין הוראה לגבי פעילות של נגזרים בחוץ לארץ עם הקלות נוספות.
<עודד אופק: רצינו לדעת מבחינת חלק גדול מההקלות מה אתם מתכוונים לעשות עם זה ומתי זה יעלה לדיון.
<שרה קנדלר: לא הבנתי.
ראובן ריבלין: זאת שאלה שלא שייכת למה שהיא הקריאה.
<עודד אופק: זה שייך באופן כללי.
ראובן ריבלין: שאלה לגיטימית לחלוטין אבל לא שייכת לכאן.
<שרה קנדלר: בנוסח הראשון רצינו לקחת לעצמנו הרבה יותר גמישות שהייעוץ המשפטי של משרד המשפטים לא אישר לנו.
<שרה קנדלר: במשרד המשפטים טענו שאלה דברים שצריכים לבוא לתקנות ולכן לא יכולנו לעשות אותם בהוראות.
<עודד אופק: ההקלות האלה יעלו בהסדר תיקון נוסף לתקנות?
<עודד אופק: זה מתקשר להערה הראשונה.
בועז טופורובסקי: אני מציע שתדברו ביניכם.
<עודד אופק: בסדר.
<עודד אופק: ברשותכם, יש עוד הערות קלות.
<עודד אופק: בסעיף 3, תיקון תקנה 5, סעיף קטן (1).
<עודד אופק: כתוב שהרשות רשאית לקבוע רשימת ניירות ערך או מדדים והיינו רוצים שזאת תהיה רשימת ניירות ערך ומדדים.
<שרה קנדלר: זה לא משנה.
<שרה קנדלר: מבחינה ניסוחית זה אותו דבר.
<עודד אופק: לא בהכרח.
ראובן ריבלין: אם זה "או", זאת אומרת שזה צריך להיות נפרד.
ראובן ריבלין: זה ניסוח לא נכון.
ראובן ריבלין: צריך להיות "ו/או" או "גם ו".
<עודד אופק: אנחנו היינו רוצים שזה יהיה "ו/או".
יעקב ליצמן: הם אומרים לפרוטוקול שזה לא משנה.
<שרה קנדלר: זה גם בנפרד וגם ביחד.
<אייל לב ארי: ה-"או" ייתן לך את גם ה-"ו".
<אייל לב ארי: הוא לא מונע מהם.
<אייל לב ארי: להבדיל, אם הם היו כותבים "ו", הוא היה מחייב אתכם מבחינת הניסוח.
בועז טופורובסקי: קיבלת לפרוטוקול שזה שווה ערך לזה או זה או גם זה וגם זה.
<עודד אופק: אולי כדי לסגור את הפינה הזאת, בהמשך השורה - מדדים אשר ניירות הערך הנכללים באיזה מהם.
<שרה קנדלר: זה נראה לי אותו הדבר.
ראובן ריבלין: זה לא רק אותו דבר אלא זה גם היינו הך.
<עודד אופק: תקנה 4.
<עודד אופק: הכותרת היא שעבוד ניירות ערך כאשר מהות הנושא הוא שעבוד נכסים ונכסים הם לא רק ניירות ערך.
<שרה קנדלר: שעבוד נכסים.
<אייל לב ארי: זה צריך להיות שעבוד נכס מנכסי הקרן.
בועז טופורובסקי: במקום שעבוד ניירות ערך – שעבוד נכס מנכסי הקרן.
<עודד אופק: בתקנה 5 המתקנת את תקנה 8, יש בשורה השנייה הגדרה של בעלי סחירות מתאימה.
<עודד אופק: נראה לנו שהיה כדאי להגדיר את הסחירות המתאימה.
<שרה קנדלר: בתקנה 5 כתוב "בתקנות אלה".
<שרה קנדלר: זה חל גם על 8 וגם על 5.
<עודד אופק: בתקנה 6, שיעור החשיפה הכולל של הקרן וכן שיעור החשיפה המרבי לנכס בסיס", עשוי להשתמע כאילו צריך להגדיר כל נכס בסיס.
<עודד אופק: אנחנו חושבים שצריכים להיות סוגי נכסי בסיס.
בועז טופורובסקי: שינינו את הסדר.
<אייל לב ארי: שמנו את שיעור החשיפה המרבי לפני שיעור החשיפה הכולל.
<עודד אופק: עשוי להשתמע שצריך להגדיר לכל נכס בסיס ולדעתי זה לא מה שרצינו לעשות כאן.
<דורית גילת: זה לא מחייב אותה לקבוע שיעורים מסוימים.
<דורית גילת: היא יכולה לקבוע שיעורים לקבוצה של נכסים אבל היא צריכה לתת את דעתה וגם אולי להגביל את שיעור החשיפה לנכס מסוים שהחוזה עליו, באמצעות חוזה מסוג כזה אל תיצור לעצמך חשיפה יותר משיעור כזה וכזה לנכס בסיס מסוים.
<עודד אופק: אבל אלה סוגים מסוימים.
<עודד אופק: גם לשיטת
<עודד אופק: כם סוגים מסוימים של חוזים עתידיים.
<דורית גילת: גם אבל היא צריכה לתת את דעתה גם אולי להגביל לנכס מסוים, למדד מסוים.
ראובן ריבלין: הכול לפי העניין.
בועז טופורובסקי: (היו"ר ניסן סלומינסקי)
<שרה קנדלר: יש כאן תיקון אחד מאוד נקודתי.
<שרה קנדלר: קרן כספית, מותר לה להחזיק מק"ם והיום כתוב שיתרת התקופה עד מועד הפדיון אינו עולה על שנה אחת.
<שרה קנדלר: בשנת 2012 בנק ישראל תיקן את התקנות שלו כך שהוארכה התקופה לפדיון של מק"ם ל-13 חודשים ולכן אנחנו רוצים לעשות תיקון מקביל כאן כדי שהם יוכלו להמשיך להשקיע במק"ם.
יעקב ליצמן: למה בנק ישראל עשה זאת?
<דורית גילת: כדי שיוכלו להחליף סדרה בסדרה, אם יש פער של יום בין פדיון סדרת מק"ם לסדרה החדשה.
ניסן סלומינסקי: שיהיה עוד חודש.
<שרה קנדלר: תקנות השקעות משותפות בנאמנות (נכסים שמותר לקנות ולהחזיק בקרן ושיעוריהם המרביים) (תיקון), התשע"ד-2013 בתוקף סמכותי לפי סעיפים 59, 62(א) ו-131(א) לחוק השקעות משותפות בנאמנות, התשנ"ד-1994, לפי הצעת הרשות ובאישור ועדת הכספים של הכנסת, אני מתקין תקנות אלה: תיקון תקנה 2 בתקנה 2א(א)(3) לתקנות השקעות משותפות בנאמנות (נכסים שמותר לקנות ולהחזיק בקרן ושיעוריהם המרביים), התשנ"ה-1994, במקום "שנה אחת" יבוא "שלושה עשר חודשים".
<שרה קנדלר: הסט האחרון בתחום של קרנות הנאמנות.
<שרה קנדלר: יש כאן הקלות בעניין פעילות בנגזרים.
<שרה קנדלר: אנחנו מציעים לתקן את תקנות המחירים שמשך הזמן בו לא נעשתה עסקה בניירות ערך, לרבות נייר ערך חוץ שמקים חובה למנהל הקרן לקבוע שווי לפי הנחיות הדירקטוריון, יעמוד על חמישה ימים במקום על שלושה ימים כפי שקבוע היום.
<שרה קנדלר: חוץ מזה אנחנו מציעים שינוי בנוגע להנחיות הדירקטוריון כך שאלה יאושרו בידי הנאמן לאחר שיוודא כעת כי נקבע בהם תהליך שמבטיח בקרה נאותה על קביעת שווי הנכס לרבות באמצעות גורמים שאינם מעורבים בניהול ההשקעות והם יצטרכו לבחון את זה רק אחת לרבעון.
<שרה קנדלר: בעצם יש כאן המשך למה שקראנו בתקנות האופציה, הקלה ומתן אפשרות לקבוע כללים לדירקטוריון ופחות פר עסקה.
<שרה קנדלר: גם בעסקאות אנחנו קצת מקלים במקרים שהם צריכים לשערך בעצמם אם אין מחיר לנכס.
<שרה קנדלר: היום התקנות קובעות שאחרי שלושה ימים הם צריכים לשערך את זה בעצמם ואנחנו נותנים להם יותר זמן – חמישה ימים.
ניסן סלומינסקי: נותנים להם אפשרות לתקן תקנות.
<שרה קנדלר: יותר לקבוע בנהלים.
ניסן סלומינסקי: וכתוצאה מזה אנחנו מוותרים על דברים.
ניסן סלומינסקי: מתי הם יתקנו את התקנות האלה?
ראובן ריבלין: היא התייחסה לזה כשלא היית וכך גם היועץ המשפטי.
ראובן ריבלין: בנושאים מקצועיים, פרופר מקצועיים, אני מפחד שבנושאים פרופר מקצועיים יכולים אחר כך הגופים האחרים לבוא לכאן ולהשתמש בוועדה לצורך רכישת מצביעים.
ראובן ריבלין: הנימוקים הם מקצועיים לחלוטין.
ראובן ריבלין: לכן גם טופורובסקי וליצמן עמדו על מה שאתה אומר ואמרנו שבכל זאת צריכים לעשות דיפרנציאציה בין דברים שהם מקצועיים לחלוטין לבין דברים שבאמת אנחנו צריכים לפקח עליהם ואפילו מבחינת מדיניות.
ניסן סלומינסקי: ראשית, אני מסכים.
ניסן סלומינסקי: שנית, אני שואל מבחינת לוח הזמנים.
ניסן סלומינסקי: אם אנחנו מוותרים על משהו ובונים על זה שיהיו תקנות שהדירקטוריון יחליט עליהם או יהיו נהלים.
<שרה קנדלר: הם חייבים.
<שרה קנדלר: אין החלפה.
<שרה קנדלר: הם יצטרכו לעשות את זה.
ניסן סלומינסקי: כלומר, זה לא ייכנס לתוקף כל עוד לא יהיו הנהלים.
<שרה קנדלר: אלה שני דברים שונים.
<דורית גילת: אני אסביר שוב.
<דורית גילת: היום יש מקרים שהדירקטוריון צריך שלערך את הנכסים לפי שיקול דעתו וכתוב שהדירקטוריון צריך לעשות את זה על פי הנחיות.
<דורית גילת: הוא צריך לקבוע הנחיות לשערוך.
<דורית גילת: כתוב שהוא יבחן את ההנחיות שלו אחת לשלושה חודשים.
<דורית גילת: ההנחיות הן דבר רוחבי.
<דורית גילת: לא באמת צריך לבחון אותן אחת לשלושה חודשים.
<דורית גילת: מה שיותר חשוב זה שהדירקטוריון יבחן אחת לשלושה חודשים איך ההנחיות שלו יושמו.
<דורית גילת: זאת אומרת, יבדוק את השערוכים שנעשו על פי ההנחיות בפועל.
<דורית גילת: זה מה שחסר היום בתקנות וזה מה שחשוב להכניס.
<דורית גילת: אנחנו ממירים את החובה לבחון את ההנחיות הכוללות בחובה לבחון את היישום שלהן.
ניסן סלומינסקי: אני מניח שזה מקובל על כולם.