GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<גיא הרמתי: זה כ-7 אחוז מתוך 5.5 מיליארד שקלים תקציב המשרד.
<גיא הרמתי: עיקר ההוצאות עבור מיועד להוצאות עבור מסגרות רווחה, עבור התשלום החודשי לחוסים מכל מיני סוגים.
<גיא הרמתי: עיקר התשלום – 140 מיליון ₪, מיועד לאגף לשירותים אישיים וחברתיים, שזה בעיקר אוכלוסיות בסיכון.
ניסן סלומינסקי: מי בעד 23005 – ירים את ידו.
ניסן סלומינסקי: עמוד 31.
אלעזר שטרן: שר הרווחה – כשיש אמון, זה עובר הכי מהר.
משה גפני: משרד הרווחה גם לא מפלה לרעה את החרדים.
אלעזר שטרן: הנה, דוגמה.
אלעזר שטרן: פנייה 24005
ניסן סלומינסקי: משרד הבריאות.
<מורי אמיתי: מורי אמיתי, רפרנט בריאות.
<מורי אמיתי: הפנייה נועדה להעביר עודפים בסך 212 מיליון שקל משנת 2013 לשנת 2014, עודפים מחויבים.
<מורי אמיתי: מדובר על בערך כ-3 אחוז מתקציב המשרד.
<מורי אמיתי: ההעברות מדברות על עודפים, בין אם זה קניות לשירותי המשרד כמו שירותי מחשוב, ובין אם שירותים שהמשרד מחויב לספק כמו שירותי אשפוז לקשישים, שירותי שיקום לנכי נפש, בריאות התלמיד.
משה גפני: מה זה העסקת עולים?
משה גפני: מספר תוכנית 240409, 8,000 שקל.
סתיו שפיר: זה כל העודפים?
<מורי אמיתי: 80 אחוז מהעודפים.
סתיו שפיר: למה לא מעבירים הכול ביחד?
<מורי אמיתי: זה הנחיות המשרד.
סתיו שפיר: אני מבינה שככה הונחית, אבל למה לא מעבירים הכול יחד?
ניסן סלומינסקי: ברשותך, אני אתן תשובה, כי זה לא רק פה.
ניסן סלומינסקי: מאחר שזה עודפים מחויבים, המשרד, החשכ"לית בדקה כל אחד ואחד מזה.
ניסן סלומינסקי: בדרך כלל המשרדים מעבירים להם רק 80 אחוז, ולאחר שמקבלים את הדוח הסופי של השנה, אם הכול בסדר ואכן זה עונה, מעבירים את ה-20 אחוז האחרים.
סתיו שפיר: מה זאת אומרת, הכול בסדר?
ניסן סלומינסקי: שזה עונה על מה שאמרו.
ניסן סלומינסקי: יש משרדים, ואני אומר את זה שוב, שהחשכ"לית אישרה לא 80 אחוז, אלא לשלב הזה 50 אחוז, ובהמשך יאשרו עוד 50- - -
סתיו שפיר: אקח את הדוגמה שאתה תמיד אומר:
סתיו שפיר: אתה אומר:
סתיו שפיר: אנחנו בונים כביש – אנחנו צריכים לאשר את הבנייה הזאת את התקציב.
סתיו שפיר: אז למה אתה אומר עכשיו: מאשרים רק 80 אחוז?
סתיו שפיר: הרי אתה יודע שבסוף תסלול את הכביש.
ניסן סלומינסקי: אני אומר לך מה הכללים שבמשרד נמצאים.
ניסן סלומינסקי: הם רוצים לראות, אחרי שמקבלים את הדוח – הרי עכשיו זה רק לפי מידע שנותנים, אבל אחר כך מגיע הדיווח המסודר על כל הביצוע, חתום, מסודר.
ניסן סלומינסקי: לא עכשיו - זה רק לוקח קצת זמן, ואז משלימים את ה-20 אחוז, כנראה.
סתיו שפיר: ויש מקרים שבהם לא משלימים, אני מניחה.
סתיו שפיר: השיטה הזאת – האוצר יכול כך תוך כדי השנה להמשיך לקצץ.
סתיו שפיר: ועדת הכספים אישרה למשרד כסף.
סתיו שפיר: אתה אומר שכל העודפים המחויבים אושרו.
סתיו שפיר: ועדת הכספים אישרה את הכסף, אבל האוצר מחזיק אותו.
סתיו שפיר: למה האוצר מחזיק אותו?
ניסן סלומינסקי: אני מסביר שוב.
ניסן סלומינסקי: זה קורה בהמון דברים.
ניסן סלומינסקי: יש תמיד הקו העדין בין העודפים לעודפים המחויבים.
סתיו שפיר: לא קו עדין.
סתיו שפיר: יש התחייבויות, ויש דברים שלא השתמשו בהם בתקציב.
ניסן סלומינסקי: יש דברים פשוטים ויש דברים שהם יותר, כנראה.
ניסן סלומינסקי: אבל זה נוהל שדווקא את היית צריכה לתמוך בו, שיש כאן בקרה כפולה.
סתיו שפיר: אני נגד קיצוצים בשירותים חברתיים.
ניסן סלומינסקי: לא חברתיים.
ניסן סלומינסקי: זה בכל המשרדים כך.
סתיו שפיר: יש פה למשל סעיף 231204 – ביטוח שירותים למפגר.
סתיו שפיר: מעבירים לו עכשיו 4.7 מיליון.
סתיו שפיר: משהו חשוב שכולם פה מסכימים עליו.
סתיו שפיר: למה מעבירים רק 80 אחוז ולא את כל הכסף?
ניסן סלומינסקי: אני מנסה להסביר מה שאמרו לי ומה שאני יודע מכל המשרדים - שלכל המשרדים מאשרים רק 80 אחוז כדי- - -
ראובן ריבלין: אעזור לך – הכסף הולך כדי לעזור לאותם נצרכים, שהם ילדים עם פיגור שכלי.
ראובן ריבלין: יש דברים שהם נדרשו מאנשים שהם ספקים.
ראובן ריבלין: עכשיו, רוצים לדעת, האם הם מילאו אחר כל מחויבויותיהם כלפי מדינת ישראל, ולכן קבעו בקרה ומעקב שבו החשב הכללי רואה, האם באמת התחייבת או גם ביצעת?
ראובן ריבלין: כלומר ההתחייבות שלך לא מזכה אותך מייד בקבלת כל התשלום.
ראובן ריבלין: אנחנו רוצים לראות את כל התהליך של הביצוע עצמו.
ראובן ריבלין: לכן לפעמים, במקום 80 אחוז, 50 אחוז.
ניסן סלומינסקי: בדרך כלל, כל המשרדים, זה דבר קבוע, יש 80 אחוז שמאשרים, ואחר כך 20 אחוז תמיד לבדיקה סופית.
ניסן סלומינסקי: זה לא למשרד הרווחה רק או בריאות אלא זה כללית לכל המשרדים.
סתיו שפיר: הכנסת יודעת: הולך לעבור עכשיו X מיליוני שקלים למשרד הבריאות, וכך אזרחי ישראל יודעים שעוברים X מיליוני שקלים, אבל משרד האוצר בעצם לא- - -
ניסן סלומינסקי: לא הוציאו את הסכום.
סתיו שפיר: בא משרד האוצר ובעצם לא מעביר את הכספים האלה יחד; הוא אומר: עכשיו אנחנו מעבירים חלק, וחלק אנחנו גם שותפים בכל מיני סעיפים, כמו רזרבות.
סתיו שפיר: בא משרד האוצר, וחלק מהכסף שם בקופה קטנה שנקראת רזרבה, ומשרד הבריאות לא יכול להשתמש בה, ואז שם עוד חלק מהכסף בעוד קופה קטנה, שנקראת הוצאות שונות, ואז הוא שם את הכסף בעוד קופה קטנה, בתוך סוגיית העודפים המחויבים האלה, ואומר: עכשיו אנחנו לא מעבירים לכם הכול, אנחנו מחזיקים אתכם קצר-קצר, ונעביר לכם אולי אחר כך.
סתיו שפיר: מה קורה בתהליך – בגלל זה היה מאוד נחמד לראות פה אולי נציג של משרד הבריאות ולא רפרנט של האוצר במשרד הבריאות, אלא לשמוע מה אומר אולי מנכ"ל משרד הבריאות, מה חושבים באותו זמן המשרד, שהם רוצים לנהל את הפרויקטים שלהם, רוצים לנהל את המשרד, רוצה השר לנהל את המשרד, ושר האוצר התרעם לפני כמה ימים שהפקידים לא נותנים לו לנהל.
סתיו שפיר: אפילו שר האוצר.
סתיו שפיר: אז רוצה שרת הבריאות לנהל את המשרד, אבל האוצר יושב לו שם ואומר: לא, אם לא תעשי כך, לא נעביר לך את המשך התקציב.
סתיו שפיר: מחזיקים אותה קצר.
סתיו שפיר: השאלה היא למה.
סתיו שפיר: אשמח שהאוצר יענה.
ניסן סלומינסקי: מותר לי לענות?
ניסן סלומינסקי: אענה, כי זה כללי.
ניסן סלומינסקי: מדובר פה בסכום שהכנסת אישרה, והוא לא מומש.
ניסן סלומינסקי: בדרך כלל, אם הסכום לא ממומש ב-31 בדצמבר של אותה שנה, לוקחים את הכסף הזה.
ניסן סלומינסקי: הכסף הולך.
ניסן סלומינסקי: אבל אם העודף הוא לא עודף רגיל אלא עודף מחויב, אז אפשר להעביר אותו.
ניסן סלומינסקי: הקו העדין הזה בין עודף לעודף מחויב נמצא בבדיקה, במעקב, ולכן אומרים: אנחנו רוצים לראות, אבל אפשר יהיה לראות את המימוש האמתי רק כשאת מקבלת את הדיווח על הביצוע של השנה, ואז את רואה אם העודף הזה היה עודף מחויב או רק עודף.
ניסן סלומינסקי: לכן, ליתר ביטחון, מאחר שסומכים על המשרדים והכול, שבכל המשרדים 80 אחוז מאשרים, אלא אם כן יש משרדים שבהם יש דילמות- - -
סתיו שפיר: יושב פה נציג של איזה משרד, שהוא לא מהאוצר?
<מורי אמיתי: כן, יש פה נציגת משרד הבריאות.
סתיו שפיר: מה תפקידך בבקשה?
<אורלי ביטרמן: סגנית מנהלת תחום תקצוב.
<אורלי ביטרמן: אנחנו בדרך כלל בונים תוכנית רב-שנתית, מאשרים אותה גם מול האוצר.
<אורלי ביטרמן: יכול להיות שחלק מהתקציב יושב, כנראה, בסעיפי רזרבה של האוצר, שלא יכולים להשתמש בו.
<אורלי ביטרמן: החשבות אצלנו גם עוצרים חלק מהפרויקטים, אבל בסופו של דבר אנחנו כן עובדים על סמך הרזרבות.
סתיו שפיר: מה זאת אומרת, עוצרים חלק מהפרויקטים?
<אורלי ביטרמן: מתעכבים, עד שמגיעים להסכמות- - -
סתיו שפיר: אבל הפרויקט תוקצב על-ידי הכנסת, אושר על-ידי הכנסת.
סתיו שפיר: למה מעכבים אותו?
<אורלי ביטרמן: הפרויקטים הספציפיים שקיבלו תקציב, אנחנו מבצעים אותו - אין לנו בעיה אתו.
<אורלי ביטרמן: יש אצלנו הרבה יחידות שהן יחידות מטה, שהתקציב בבסיס הוא מאוד נמוך, ואז אנחנו מסתמכים על הרזרבות האלה, בהסכם עם האוצר.
סתיו שפיר: כלומר לפני ההצבעה על התקציב, אתם יודעים מראש שבמהלך השנה יעבירו לכם כספים נוספים שאתם צריכים.
סתיו שפיר: הם היו צפויים, זו הכוונה.
<אורלי ביטרמן: כן.
<אורלי ביטרמן: מה שנמצא בסעיפי הרזרבות, בדרך כלל כל שנה אנחנו מקבלים חזרה מהאוצר לפרויקטים שאנחנו בונים אותם בתחילת השנה.
סתיו שפיר: לא בהכרח מהרזרבות – לעתים גם מסעיפים אחרים.
סתיו שפיר: עלינו פה על משהו מאוד מעניין.
סתיו שפיר: את אומרת בצורה מפורשת, שלפני העברת התקציב ידוע לכם על תקציבים נוספים- - -
יצחק כהן: זה מיליונים, בועז.
סתיו שפיר: את אומרת פה שאתם יודעים לפני הגשת התקציב שאתם הולכים לקבל כסף נוסף במהלך השנה.
סתיו שפיר: אישרת לי את זה כרגע.
<אורלי ביטרמן: יש תקציבים שאנחנו יודעים שנמצאים ברזרבה.
<אורלי ביטרמן: אנחנו מקבלים אותם במהלך השנה.
סתיו שפיר: או בסעיפים אחרים.
<אורלי ביטרמן: בסעיפים אחרים – מעט מאוד, כי אין שם הרבה- - -
יצחק כהן: ברזרבה הכללית או של המשרד?
<אורלי ביטרמן: של המשרד.
ניסן סלומינסקי: אבל זה כסף שמיועד היה ושאושר בשנת אותו תקציב ולא מומש.
ניסן סלומינסקי: עודף מחויב שאנחנו מדברים עליו היום זה כספים שאושרו ב-2013.
ניסן סלומינסקי: הם לא יצאו עד 31, ועכשיו צריכים לדעת אם זה עודף מחויב או לא.
<אורלי ביטרמן: הכספים התקבלו בסוף ספטמבר.
<אורלי ביטרמן: הפרויקטים כבר אושרו.
סתיו שפיר: אבל את אומרת שחלק מהפרויקטים מעוכבים.
סתיו שפיר: מדוע חלק מהפרויקטים מעוכבים במהלך השנה, למרות שאושרו על-ידי הכנסת?
<אורלי ביטרמן: התקציב אושר בספטמבר הרי.
סתיו שפיר: ביולי.
<אורלי ביטרמן: עד שהגיע אלינו זה היה ספטמבר.
<אורלי ביטרמן: השנה האחרונה היתה קצת יותר בעייתית.
<אורלי ביטרמן: קיבלנו את הכספים רק בסוף ספטמבר, ופניית סוף שנה היתה גם בסוף דצמבר.
סתיו שפיר: אבל את אומרת שמה שאושר לכם בתקציב לא היה מספיק.
סתיו שפיר: קודם אמרת שהוא לא מספיק בשביל הפרויקטים - אתם יודעים שתקבלו אחר כך עוד.
<אורלי ביטרמן: לא שיודעים.
<אורלי ביטרמן: מתאמים במהלך השנה על פרויקטים שאנחנו יודעים שאנחנו צריכים לקבל אותם, מתאמים מול האוצר, מסכמים.
סתיו שפיר: אתם מתחילים לעבוד על פרויקטים בתחילת השנה בלי לדעת אם תקבלו עליהם כסף?
<אורלי ביטרמן: אנחנו לא יוצאים עם שום פרויקט לדרך בלי שאנחנו מקבלים אישור לכל מסגרת התקציב שיש.
<אורלי ביטרמן: אבל את עדיין אומרת שסכום התקציב לפרויקט הוא יותר גדול מהסכום שמאושר- - -
ניסן סלומינסקי: עשינו את הבירור.
ניסן סלומינסקי: את רוצה – שבי אתה בנפרד ותשמעי.
סתיו שפיר: אני רוצה שהיא תגיד את זה לפרוטוקול.
סתיו שפיר: כולם פה נציגי האוצר.
סתיו שפיר: יושבת פה אחת שמגיעה ממשרד, שעליו אנחנו מדברים, ואתה לא נותן לה לסיים את דבריה?
ניסן סלומינסקי: עד עכשיו חלק גדול מהדוברים היו אנשי המשרד.
סתיו שפיר: לא, הם היו רפרנטים של האוצר.
<מורי אמיתי: סמנכ"ל משרד החינוך ישב, ישבה התקציבאית של משרד הקליטה.
סתיו שפיר: אורלי ומשה היו נציגי המשרדים.
סתיו שפיר: תגיד לי מי עוד.
סתיו שפיר: רוב האנשים פה הם אנשים של האוצר, אין לנו שום דבר רע נגדם, אבל יושבת פה נציגה של משרד הבריאות.
משה גפני: שאלתי שאלה ולא קיבלתי תשובה: מה עם המיגון בבית החולים ברזילי?
<מורי אמיתי: המיגון הוא מסעיף 67.
<מורי אמיתי: אין בעיה.
<מורי אמיתי: עוד לא הגענו לסעיף הזה.
<מורי אמיתי: התקציב שעכשיו מועבר בפניית העודפים, מיועד למיגון של בית החולים ברזילי.
משה גפני: איפה זה עומד עכשיו?
<מורי אמיתי: הגיע עוד נציג של משרד הבריאות, כיוון שזה סעיף 67, והתקדמנו לפי הסדר.
<מורי אמיתי: הוא כרגע לא נמצא בחדר.
<מורי אמיתי: אני יכול לברר איפה בדיוק הפרויקט נמצא כרגע.
<מורי אמיתי: זה פנייה 67, תקציב פיתוח של משרד הבריאות.
<מורי אמיתי: אני לא יודע לענות על זה.
משה גפני: כי פעם היתה על זה סערה ציבורית.
משה גפני: אני רוצה לדעת, אם הסתיים המיגון.
משה גפני: אתה הורדת את הרביזיה?
משה גפני: אז גם אני מוריד.
ראובן ריבלין: כל הרביזיות על משרד העלייה והקליטה בוטלו.
ראובן ריבלין: רק על הקליטה.
משה גפני: לא על החינוך.
משה גפני: יש שאלה שלי שלא קיבלתי תשובה.
משה גפני: כשנגיע לסעיף שם אני רוצה לדעת, איפה עומד המיגון בבית החולים ברזילי.
משה גפני: האם זה הסתיים?
ראובן ריבלין: סתיו, זו דוגמה מעולה.
ראובן ריבלין: בית החולים ברזילי, תכננו תוכנית, כמו עם רמב"ם בעבר, לשפץ.
משה גפני: למגן.
ראובן ריבלין: בינתיים קרו דברים שעיכבו את הבנייה.
ראובן ריבלין: היתה הרשאה להתחייב.
סתיו שפיר: מה עיכב את הבנייה?
ראובן ריבלין: חפירות.
סתיו שפיר: משרד האוצר רוצה לקצץ תוך כדי- - - זה מה שאמרה אורלי.
ניסן סלומינסקי: מי בעד לאשר 24005 – ירים את ידו.
ניסן סלומינסקי: הצבעה בעד – 5 נגד – 1 נמנעים - 1 הבקשה אושרה.
ניסן סלומינסקי: קיבלנו על המיגון תשובות.
סתיו שפיר: למה כשהקואליציה מבקשת מידע, היא מקבלת, וכשהאופוזיציה מבקשת מידע – לא מעבירים?
ניסן סלומינסקי: מי שיסתכל, יש פה הסבר מפורט, וכפי שאמרנו, לא מדובר פה על האוטובוסים.
ניסן סלומינסקי: זה הסבנות ורכבי נכים.
ניסן סלומינסקי: לא מדובר על האוטובוסים, שזה הפרויקט הגדול, כמו שאמרתי.
סתיו שפיר: איפה הרפרנט?
סתיו שפיר: איפה ה-77 מיליון שקלים האלה מופיעים בתקציב?
סתיו שפיר: התקציב השנתי הוא רק 30 מיליון.
ניסן סלומינסקי: מופיע לך מתוך ה- - - העודף המחויב.
סתיו שפיר: אין פה 158.
סתיו שפיר: זה מספר רכבים.
סתיו שפיר: זה עודף ברכבים עכשיו?
סתיו שפיר: ה-77 מיליון שקל עבור מיגון – למה בתקציב מופיע 3 מיליון, אם זה 77 מיליון?
סתיו שפיר: למה אתם לא מכניסים בכל שנה את הסכום לפי- - -
ניסן סלומינסקי: נעשה את הרביזיות.
ניסן סלומינסקי: בבקשה תקריאי את הרביזיות.
ראובן ריבלין: אי-אפשר להכניס את זה לבסיס התקציב, כי הדבר תלוי בביצוע.
סתיו שפיר: אבל הם יודעים שכל שנה הם עושים את זה, אז שיגידו שזה מה שהם עושים.
ראובן ריבלין: עושים את זה פעם בחמש שנים.
<אורית ארז: רביזיה של חברי הכנסת ליצמן, טופורובסקי ושפיר.
בועז טופורובסקי: אני מוריד את הרביזיה.
<אורית ארז: 16003, הוצאות חירום אזרחיות.
ניסן סלומינסקי: הצבעה בעד – 3 נגד – רוב גדול לא אושר.
<אורית ארז: רביזיה של חברי הכנסת יצחק כהן וסתיו שפיר, 17003, תיאום הפעולות בשטחים.
סתיו שפיר: זה פיתוח האזור, שעדיין לא קיבלנו על זה תשובות.
<אורית ארז: רביזיה של מספר חברי כנסת, 20005, חינוך.
משה גפני: ביקשתי, רביזיה הקודמת – הרביזיה נפלה – הבנתי.
משה גפני: כמה כסף משקיעה מדינת ישראל ביהודה ושומרון?
<אורית ארז: רביזיה של מספר חברי כנסת, 18003, רשויות מקומיות.
ניסן סלומינסקי: הצבעה בעד – 1 נגד – 3 לא אושר.
<אורית ארז: רביזיה של מספר חברי כנסת, חינוך.
משה גפני: החינוך זה אפליה בתרבות יהודית.
משה גפני: זה מה שאתם לוקחים לעצמכם את הכסף.
משה גפני: הבית היהודי היא המפלגה הכי אגואיסטית בכנסת.
ראובן ריבלין: אדוני היושב-ראש, אני בכל זאת חושב, שאחרי שהסרנו את הרביזיה צריך לשאול, מדוע חינוך יהודי הוא לא גם חינוך חרדי?
ניסן סלומינסקי: אני מסכים אתך שהקיצוץ שם – הכוונה, שלא היה הכסף- - -
ראובן ריבלין: זבולון, אנחנו צריכים לשאול, מדוע חינוך יהודי הוא לא חינוך אורתודוכסי?
ראובן ריבלין: אלעזר אמר:
ראובן ריבלין: צריך לעזור- - -
משה גפני: הבית היהודי לא מפלגה זמנית; היא מפלגה קבועה.
משה גפני: יש עתיד זמניים.
משה גפני: הם רק זמניים במה שהיה עד היום.
משה גפני: מעמדם יהיה שונה לגמרי.
משה גפני: הם לא ייהנו יותר מכל העולמות.
משה גפני: יש ציבור כזה.
משה גפני: אמרתי בהעברה הקודמת לגבי התרבות היהודית במשרד החינוך, שהבית היהודי מפלגה אגואיסטית, שדואגת רק לעצמה.
משה גפני: אני דאגתי לכולם.
משה גפני: לערבים דאגתי יותר מאשר ליהודים.
ניסן סלומינסקי: פנייה 25003.
<גיא הרמתי: גיא הרמתי, אגף תקציבים.
<גיא הרמתי: סעיף 25, הרשות לזכויות ניצולי השואה.
משה גפני: נצביע על ההעברה הזאת, ותעשה הפסקה למנחה?
ניסן סלומינסקי: אעשה עוד מעט, ב-14:00.
משה גפני: לא יהיה מניין.
ניסן סלומינסקי: 25003.
<גיא הרמתי: 25 מיליון ₪ עודפים מחויבים לשנת 2013, כאשר 10 מיליון מתוכם באמרכלות, ו-14 מיליון מתוכם בתגמולים וטיפול רפואי לניצולים.
<גיא הרמתי: ההוצאה העיקרית הם 12 מיליון ₪ להנחה בתרופות לניצולים.
יצחק כהן: אין שאלות.
משה גפני: אני אצביע בעד הפנייה.
משה גפני: מה זה: לאמרכלות?
<גיא הרמתי: באמרכלות, קודם כל 2 מיליון לשירותי מענה טלפוני.
<גיא הרמתי: יש מוקד מידע לניצולים, בגלל שהזכויות של הניצולים הן מורכבות, והם צריכים סיוע פרטני.
<גיא הרמתי: העונים במוקד הם נדרשים במידע, והתשלום הוא יחסית גבוה למוקד הזה.
משה גפני: זה לא תוספת לתקציב של ניצולי השואה אלא רק העברה משנה שעברה.
משה גפני: אתה יכול להצביע, מבחינתי.
יצחק כהן: המוקד שיש במשרד המיותר הזה של הגמלאים, אורי אורבך – פועל במקביל?
יצחק כהן: איך זה עובד?
משה גפני: אורי אורבך עוד בממשלה?
יצחק כהן: יש שר מיותר, משרד מיותר.
ראובן ריבלין: המשרד לאזרחים ותיקים הוא היום מהפעילים ביותר.
משה גפני: השר מיותר.
< גיא הרמתי: כשהפונה הוא ניצול שואה, ושואל על הזכויות שלו כניצול שואה, המוקד של הגמלאים מפנה אותו למוקד.
ניסן סלומינסקי: 25003, ניצולי השואה.
משה גפני: רק שלא יגידו בזה שהוסיפו כסף.
משה גפני: זו רק העברה.
ניסן סלומינסקי: פנייה 26003
<דור בלוך: דור בלוך, רפרנט הגנת הסביבה באגף תקציבים.
<דור בלוך: הפנייה מיועדת להעברת 779 מיליון שקלים ו-154 אלף שקלים, העודפים המחויבים במשרד להגנת הסביבה משנת 2013 לשנת 2014.
<דור בלוך: הקרן לשמירת הניקיון מעגנת את כל הכספים שנכנסים מהיטל ההטמנה מכל מי שמטמין במטמנות ברחבי הארץ.
<דור בלוך: הקרן הזו עוגנה מכוח חוק, ומטרתה – לעגן את הכספים האלה ולהשתמש בהם כדי לצמצם את ההטמנה, בעיקר באמצעות עידוד מחזור.
<דור בלוך: הכספים הללו מתגלגלים משנה לשנה מכוח החוק.
<דור בלוך: זה משק סגור.
<דור בלוך: מגיעים בהוצאה מותנית בהכנסה.
זבולון כלפה: ב-2013 היתה באפס?
<דור בלוך: אני אסביר את הגדילה של הקרן ואת היקף הכספים שנמצאת בה.
<דור בלוך: הקרן הוקמה ב-2009, כמדומני.
<דור בלוך: אסביר את היקף הקרן.
<דור בלוך: הקרן הוקמה לפני כשש-שבע שנים, ונמצאת במתווה עולה של ההיטל.
<דור בלוך: בנוסף, כמות הפסולת מדי שנה עולה, וכמות הכסף שיוצאת רק הרגע מתחילה לגדול, מאחר שאופן הוצאת הכספים נעשית על-ידי קולות קוראים, כשהכסף שיוצא נעשה לפי שלביות הפרויקטים.
<דור בלוך: לכן במרוצת השנים ובשנים הקרובות נראה ירידה בעודפים, אבל בשלב הזה אנחנו נמצאים- - -
זבולון כלפה: יש פרויקטים למחזור שנמצאים כבר?
<דור בלוך: ודאי.
<דור בלוך: אתן לשירלי ברנע מהמשרד להגנת הסביבה לתת דוגמה או שתיים לגבי הפרויקטים שמקדמת הקרן.
ראובן ריבלין: למה לא מפיקים חשמל?
<דור בלוך: אחד מהדברים שמקדמים הם פרויקטי RDF.
<שירלי ברנע: התקציב הולך לשני אפיקים: כמעט 500 מיליון שקל הוצאנו התחייבויות לרשויות מקומיות כדי שיקימו תשתיות להפרדה במקור בבית התושב ובאזורים- - - אנחנו הולכים לשני כיוונים: מצד אחד, להפריד את הפסולת כדי שתוכל להגיע לאותם מתקני קצה שגם עבורם ליזמים הוצאנו התחייבויות של קרוב ל-450 מיליון שקל למתקנים, שימחזרו את הפסולת הזאת, גם מתקנים להפקת אנרגיה.
זבולון כלפה: יש מתקנים כאלה שכבר קיימים?
<שירלי ברנע: עדיין לא.
<שירלי ברנע: בתהליכי הקמה.
זבולון כלפה: מה הצפי?
<שירלי ברנע: אנחנו מעריכים שתוך שלוש עד ארבע שנים.
ראובן ריבלין: התחילו לדבר על זה בשנות ה-80.
ראובן ריבלין: היה אז מנכ"ל במשרד הפנים, בשנות ה-80, שלאחר שפרש, עבר לנושא של מחזור והפקת חשמל מפסולת.
ראובן ריבלין: היה ירושלמי, שם ידוע כזה.
ראובן ריבלין: בשנות ה-80 התחילו לתכנן את זה.
<שירלי ברנע: התחלנו במהלך הזה לפני שנתיים-שלוש.
ניסן סלומינסקי: 26003, מי בעד לאשר את ההעברה – ירים את ידו.
ניסן סלומינסקי: הצבעה בעד – רוב גדול נגד – אין נמנעים – 1 הבקשה אושרה.
ניסן סלומינסקי: פנייה 32003
ניסן סלומינסקי: זה עמוד 42.
<מעיין נשר: מעיין נשר, רפרנטית חקלאות, אגף תקציבים.
<מעיין נשר: הפנייה נועדה להעביר סכום של 221 מילוני שקלים ו-851 אלפי שקלים של עודפים מחויבים משנת הכספים 2013 לשימוש בשנת 2014 לסעיף 32, תמיכות שונות.
<מעיין נשר: סעיף תמיכות שונות מכיל בתוכו תמיכות לתחבורה ציבורית, ספקי וצרכני מים, תמיכות משק האנרגיה ותמיכות חקלאות.
ניסן סלומינסקי: יש מישהו- - -
סתיו שפיר: יש לי שאלה: מה זה תמיכות שנתיות שונות?
סתיו שפיר: כמו כן, מה זה תמיכות בספקי מים?
סתיו שפיר: ומשק לשעת חירום – איפה זה נמצא?
סתיו שפיר: ולמה זה בתמיכות שונות?
סתיו שפיר: למה זה לא מפוזר תחת הגנת העורף, משרד הפנים?
<מעיין נשר: הגנת העורף לא אחראים על מלאי החירום אלא משרד האנרגיה אחראי על תנאי החירום בתחום האנרגיה, משרד החקלאות אחראי על מלאי חירום בתחום החקלאות, משרד התעשייה בתחום התעשייה - כל משרד, יש לו אחריות להחזיק מלאי חירום בתחום שלו.
<מעיין נשר: לכן זה לא קשור להגנת העורף.
<מעיין נשר: סעיפי התמיכות באופיים הם סעיפים מיוחדים.
<מעיין נשר: כולם מחולקים בנהלים עם קולות קוראים, חלקם לפי סעיף 3א לחוק יסודות התקציב, לכן ריכזו את התמיכות של משרד משרדים בסעיף ייעודי – כך יותר קל לחשבות לטפל בזה.
סתיו שפיר: מי המשרד האחראי על זה?
<מעיין נשר: זה לא משרד שאחראי על סעיף אלא סעיף שיש בו תוכניות ותקנות, שבאחריות המשרדים השונים.
<מעיין נשר: המשרדים השונים שאחראיים פה הם רשות המים, משרד החקלאות, משרד האנרגיה והמים ומשרד התחבורה.
סתיו שפיר: אז מה זה התמיכות השנתיות השונות, למשל?
<מעיין נשר: זה שם הסעיף.
<מעיין נשר: 325004 זה בתוך חקלאות.
<מעיין נשר: 3250 זה תמיכות בחקלאות, ו-325004 זה תמיכות שנתיות שונות בחקלאות.
סתיו שפיר: תמיכות בחקלאות איפה?
סתיו שפיר: מי מקבל את זה?
סתיו שפיר: על סמך איזה מכרז?
סתיו שפיר: אפשר גם לתמוך באוויר.
<מעיין נשר: אלה לא מכרזים.
<מעיין נשר: התמיכות של משרד החקלאות מחולקות פה לתמיכות שנתיות ביצרן, תמיכות רב-שנתיות ביצרן, תמיכות שנתיות שונות, תמיכות רב-שנתיות שונות לפי אופי ההתחייבות.
<מעיין נשר: הסעיפים של תמיכות שנתיות ניתנים מדי שנה, ואמורים להיות על בסיס- - -
ראובן ריבלין: הם אמורים להיות באופן שוויוני לכל החקלאים?
<מעיין נשר: לא.
<מעיין נשר: אנחנו מעדיפים לא לתמוך באופן שוויוני בחקלאים במרכז ובחקלאים בערבה, אבל זה באופן כללי.
סתיו שפיר: את יכולה להעביר לנו רשימה של במי התמיכות השונות הולכות?
<מעיין נשר: לא אמרתי במה זה.
סתיו שפיר: דווקא רשימה היתה יכולה למנוע את כל השיחה, רשימה שביקשתי מראש ולא קיבלתי, של כל התמיכות, למי אתם נותנים תמיכות.
<מעיין נשר: אין לי בעיה להעביר רשימה, אבל תנו לי לנסות להסביר.
סתיו שפיר: ביקשתי את זה מראש ולא קיבלתי.
ניסן סלומינסקי: תסבירי בבקשה, מה זה התמיכות.
<מעיין נשר: התמיכות מחולקות, כפי שאמרתי, לפי אופי ההתחייבויות.
<מעיין נשר: התמיכות השנתיות אמורות להיות על בסיס שנתי.
<מעיין נשר: תמיכות שנתיות ביצרן, למשל, זה תמיכות לפי חוק הגליל שמקבלים מי שיש לו מכסות של ביצים ו- - - בגליל, וזה לפי חוק.
<מעיין נשר: תמיכות בביטוח זה תמיכות שנתיות.
<מעיין נשר: למשל, מי שמקבל, וזה כל החקלאים באופן שוויוני, יכולים לעשות ביטוח נזקי טבע ואסונות טבע, והמדינה מסבסדת 35 אחוז מהפרמיה בביטוח נזקי טבע ו-80 אחוז מפרמיית אסונות טבע.
ראובן ריבלין: זה לא קבוע?
<מעיין נשר: זה קבוע.
סתיו שפיר: מה זה החברה להקמת השוק, שנמצאת תחת התוכנית הזאת?
סתיו שפיר: 325004, 04.
ניסן סלומינסקי: תסיימי, בבקשה.
<מעיין נשר: זה, למשל, תמיכות שנתיות.
<מעיין נשר: תמיכות רב-שנתיות זה תמיכות, למשל, במענקי השקעות לפי חוק עידוד השקעות הון או לפי הסכם המים או לפי הסכם- - - עובדים זרים, שזה הסכמים שנעשו עם החקלאים למטרות מסוימות.
<מעיין נשר: הסכם המים ניתן למי שהוא צרכן מקורות, ותעריף המים שלו עולה.
<מעיין נשר: הסכם של עובדים זרים ניתן למי שיש לו היתרים להחזיק בעובדים זרים, ורוצה לקנות מכונות שיחסכו את העובדים הזרים שהוא צריך להשתמש בהם כדי להפחית את העובדים הזרים בחקלאות.
<מעיין נשר: זה, בגדול, התמיכות.
<מעיין נשר: מהתמיכות הללו נהנים החקלאים.
<מעיין נשר: תמיכות שנתיות שונות זה, למשל, מלאי חירום של משרד החקלאות.
<מעיין נשר: משרד החקלאות מחזיק מלאי חירום שנועד למקרה שיהיה פה חירום, ויש מלאי של מספוא למאכל בעלי חיים ומלאי חיטה למאכל בני אדם.
<מעיין נשר: זה מה שנקרא שונות.
<מעיין נשר: זה לא מגיע בהכרח לחקלאים; זה מגיע לפעילויות שתומכות באופן כללי בחקלאות – מוצרים ציבוריים וכדומה.
<מעיין נשר: חברה להקמת השוק הסיטונאי היא חברה ממשלתית, שעליה אחראי משרד החקלאות, והיא הוקדמה כדי לסייע בהקמת גוש סיטונאי בגוש דן.
<מעיין נשר: זה פרויקט שאנחנו עובדים עליו במשרד האוצר- - -
ניסן סלומינסקי: המטרה היא להוזיל את המחירים של הפירות והירקות.
<מעיין נשר: יש ועדת מכרזים בחשב הכללי, שיושבת ומנסחת את המכרז.
<מעיין נשר: כבר יצא שלב המיון המקדים, קיבלנו 12 הצעות, שזה המון.
<מעיין נשר: זה אומר שאנחנו עושים עבודה טובה.
<מעיין נשר: זה החשב הכללי, לא אני, אז אני יכולה לשבח אותם פה.
<מעיין נשר: החברה הממשלתית נועדה בסופו של דבר לפקח על הזכיין ולסייע בהכנת המכרז.
<מעיין נשר: של החברה?
<מעיין נשר: 4 מיליון שקלים בשנה.
סתיו שפיר: כתוב פה 13.
<מעיין נשר: יש פה תקציב שנועד לעזור לוועדת המכרזים, אם היא צריכה לשכור יועצים.
סתיו שפיר: אז 9 מיליון שקלים הולכים ליועצים ו-4 מיליון להקמת השוק?
<מעיין נשר: גם התקציב של החברה, 4 מיליון, הולך לאנשים שהתפקיד שלהם הוא לייעץ לצורך המכרז.
סתיו שפיר: אז כל ה-13 מיליון זה לייעוץ?
<מעיין נשר: בגדול אפשר להגיד שכן, אבל- - -
סתיו שפיר: זה יועצים נורא יקרים ב-13 מיליון שקל, לא?
<מעיין נשר: לא כולם יועצים חיצוניים.
סתיו שפיר: נראה שרימו אתכם.
ניסן סלומינסקי: זה פרויקט אדיר.
סתיו שפיר: כך נהוג, ש-13 מיליון בשנה הולך לחברות ייעוץ?
<מעיין נשר: הרעיון בניסוח מכרז לשותף פרטי שיעזור בהקמת שוק סיטונאי הוא לעשות באמת מכרז שיעזור לממשלה, שאין לה ניסיון בהקמת שוקים סיטונאים, למצוא שותף מהשוק הפרטי, שיידע לתפעל ולהקים את השוק.
<מעיין נשר: מכרז כזה, לוקח הרבה זמן לנסח אותו.
סתיו שפיר: 13 מיליון.
סתיו שפיר: קודם שאלתי אותך כמה, אמרת לי: 4.
סתיו שפיר: אמרתי: אבל זה 13, אז אמרת: נכון, 9 הולכים לייעוץ.
סתיו שפיר: שאלתי: 4 לא לייעוץ?
סתיו שפיר: אמרת: גם זה לייעוץ.
סתיו שפיר: את יכולה להבין למה אני קצת מבולבלת.
<מעיין נשר: 4 מיליון שקלים זה לתקציב של חברה ממשלתית, חברת השוק שיש בה גם יועצים וגם, כמו כל חברה, מנכ"ל, סמנכ"ל, עובדי החברה, שהתפקיד שלהם זה לסייע – כרגע בכתיבת המכרז.
<מעיין נשר: פרויקט כזה יעלה למדינה כ-300 מיליון שקל על פני 15 שנה, ואמור לחסוך שנתית למשק משהו כמו 350 מיליון שקל, כלומר עלות של בערך 20 מיליון שקל, נגיד, במקסימום בשנה של הדבר הזה ב-15 השנה הקרובות, הוא אמור לחסוך למשק 350.
סתיו שפיר: נשמע מדהים, אבל ספרי לנו אילו חברות ייעוץ זכו במכרזים, ומקבלות 13 מיליון שקל בשנה מהמדינה?
<מעיין נשר: זה לא תקציב שנתי.
<מעיין נשר: לכן הרבה פה עובר- - -
סתיו שפיר: כתוב פה: שנתי 13.2 מיליון.
סתיו שפיר: זה בתקציב שלכם, אלא אם יש תקציב אחר שאני לא רואה.
<מעיין נשר: תסתכלי כמה עובר בעודפים.
סתיו שפיר: אני רואה את תקציב הבסיס.
ניסן סלומינסקי: כמה עובר בעודפים?
<מעיין נשר: חלק מזה עובר בעודפים בגלל שתקציב הייעוץ נפרס על פני ארבע שנים.
<מעיין נשר: ההתקשרות לארבע שנים.
סתיו שפיר: איזה חברות מייעצות לכם?
סתיו שפיר: זה כל מה שאני שואלת.
סתיו שפיר: זו שאלה נורא פשוטה.
<מעיין נשר: למשל, חברת אפשטיין הנדסה, חברת אביב.
סתיו שפיר: אני רוצה את הרשימה.
סתיו שפיר: חברת אפשטיין.
סתיו שפיר: כמה כסף כל חברה כזאת קיבלה עבור ייעוץ?
<מעיין נשר: יעקב רוזנבאום, יועץ לענייני שיווק תוצרת חקלאית טרייה.
<מעיין נשר: יש שם ייעוץ משפטי ממשרד ליפא מאיר, אם אני לא טועה.
סתיו שפיר: גם ייעוץ משפטי אתם לא יודעים לעשות?
סתיו שפיר: אין לנו ייעוץ משפטי בממשלה?
<מעיין נשר: עורכי הדין של הממשלה מתמחים בתחומים מסוימים.
<מעיין נשר: לפעמים צריך עזרה מהשוק הפרטי.
סתיו שפיר: כמה קיבלה חברת אפשטיין, כמה קיבלה חברת אביב?
סתיו שפיר: כמה קיבל יעקב רוזנבלום?
סתיו שפיר: 13 מיליון שקלים, זה מעניין.
ניסן סלומינסקי: יש גבול.
<מעיין נשר: אם זה מעניין- - -
סתיו שפיר: ברור שזה מעניין.
ניסן סלומינסקי: מעיין, תעבירי לאחר מכן את הפירוט שהיא מבקשת, אליה.
מיכל בירן: אם היא ביקשה קודם, למה לאחר מכן?
ניסן סלומינסקי: היא ביקשה פירוט של כל החקלאים שיש להם ביצים.
סתיו שפיר: זה לא מה שביקשתי.
סתיו שפיר: 13 מיליון שקלים עוברים לחברות ייעוץ.
סתיו שפיר: אני מבקשת לדעת, מי חברות הייעוץ.
ניסן סלומינסקי: תקבלי את זה מפורט.
מיכל בירן: אם היא העבירה לכם את הבקשה, למה אי-אפשר היה לבוא לדיון הזה עם החומרים מוכנים?