GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ניסן סלומינסקי: יש לו דעות אישיות, וזה מאה אחוז, וכל אחד יכול לשבת אתו, אבל בוועדה הוא יועץ משפטי לא בנושא הזה.
ראובן ריבלין: חוות הדעת שלו משפטית ולא אישית.
ניסן סלומינסקי: כשהוא יגיע לנושא הזה, לא לנושא העיקרי שאנחנו דנים עליו.
ראובן ריבלין: הואיל ואתה אומר שנדון במכתב - - -
משה גפני: אתה עושה ממש לא נכון.
ניסן סלומינסקי: תאמין לי, אני יודע.
ניסן סלומינסקי: עברתי הרבה ואני יודע.
משה גפני: אני לא יודע מה שאתה יודע, אבל מה שאני מבקש, אדוני היועץ המשפטי, מכיוון שקראתי את הנייר שלך וכמוני קראו אחרים, אני מבקש שתאמר את הדברים כשמגיעים לתקנות.
משה גפני: היושב-ראש הוא בעל הבית.
ניסן סלומינסקי: ודאי שהוא יעשה את זה.
משה גפני: הבעיה שלך היא טכנית?
ניסן סלומינסקי: לא, ההערות שלו זה הערות - - -
משה גפני: מה אתה הולך לסבך אותו?
משה גפני: מה, הוא ילד קטן?
משה גפני: מה, הוא יסתבך בגלל שאני מסבך אותו?
משה גפני: מה "כן"?
משה גפני: איזה "כן"?
משה גפני: אני לא מבין, אסור לו להתערב בזה?
משה גפני: למה אתה מייצג כל הזמן את הממשלה?
משה גפני: כל הזמן אתה מסביר את הממשלה.
משה גפני: תן לממשלה להסביר, מה אתה מסביר?
אלעזר שטרן: למה היועץ המשפטי לא יכול לדבר?
ניסן סלומינסקי: הוא יכול לדבר כשנגיע לתקנות.
משה גפני: אין לי שום דבר ליועץ המשפטי - - -
אלעזר שטרן: בדרך כלל נותנים ליועץ המשפטי לדבר.
ניסן סלומינסקי: הוא ידבר הכי הרבה.
ניסן סלומינסקי: הרי אין הצבעה, אלא אם כן ירצו להצביע על נושא אחד.
ניסן סלומינסקי: עוברים על התקנות אחת לאחת, הוא יסביר מה שיש לו, אחרים יעירו הערות.
ניסן סלומינסקי: אם יהיו מחלוקות יצטרכו להצביע סעיף-סעיף וכל זה.
ניסן סלומינסקי: שם הוא יגיד את הדברים.
ניסן סלומינסקי: ההערות שלו זה על התקנות.
משה גפני: מבזבזים כל-כך הרבה זמן על דברים טכניים, יותר מאשר על התקנות עצמן.
ניסן סלומינסקי: כי זה יפתח את כל הדיון עוד פעם מחדש.
<דורית סלינגר: אין לי הרבה מה להוסיף מעבר לזה שנעשתה עבודה.
<דורית סלינגר: לא מטריד אותי שזה לא נמצא במדינות אחרות בעולם.
<דורית סלינגר: רמת התחרות במדינות אחרות בעולם אולי גבוהה יותר, לכן זה לא דבר מטריד.
<דורית סלינגר: זה לא גורם לי לאיזה חשש שאנחנו לא במקום הנכון.
<דורית סלינגר: עשינו את העבודה המקיפה, בדקנו את זה לעומק.
<דורית סלינגר: לא התקפלתי, לא קופלתי, עמוד השדרה שלי יציב מאוד.
<דורית סלינגר: זאת נקודת מבט של האם אתה מסתכל בממוצע ומחמיץ חמש חברות שקרובות לממוצע או שאתה הולך למעלה ואתה נותן לכל השוק לעבוד בצורה נורמלית.
<דורית סלינגר: אני לא חושבת ששמנו מגבלה גבוהה.
<דורית סלינגר: קודם כול, המילים הם "שמנו מגבלה", שהיא הנקודה החשובה לבוא ולהגיד כאן, במקום שזה היה אין-סופי.
<דורית סלינגר: ולכן זו לא מגבלה גבוהה או שאתם מבקשים מגבלה נמוכה, זה קודם כול השתת מגבלה, ושם אנחנו עומדים.
<דורית סלינגר: אני חושבת שהדברים צריכים להיעשות הדרגתית, בוודאי במעקב, בוודאי בהגברת השקיפות, ואנחנו נשקף את כל הדברים.
<דורית סלינגר: קבלו את ההחלטה הנכונה.
ניסן סלומינסקי: אוקיי, רבותי, אז אם תמו הדיונים, עכשיו אני רוצה לשאול את חברי שוב.
ניסן סלומינסקי: בועז, עפר, מוישה, יש שתי אפשרויות: אפשרות אחת ללכת בדרך הרגילה, להתחיל לקרוא את התקנות.
ניסן סלומינסקי: בכל מקום יהיו הערות, וכשנגיע בתקנות, לדוגמה, לנושא של הסכום, שם נעשה את ההצבעה.
משה גפני: זאת האפשרות הטובה.
ניסן סלומינסקי: קודם הצעת הפוך.
משה גפני: כי קודם היה לי רוב, עכשיו אין לי...
משה גפני: אתה לא עושה חשבון כזה.
ניסן סלומינסקי: מוישה, אני אעשה בין כה וכה הפסקה.
ניסן סלומינסקי: אני לא חוטף.
ניסן סלומינסקי: אין לי כאן עניין לחטוף הצבעות.
ניסן סלומינסקי: אין לי כאן עניין לחטוף הצבעה.
ניסן סלומינסקי: אתה מכיר אותי, אני לא הולך לחטוף הצבעות, זה יותר מדי כבד.
ניסן סלומינסקי: אפשרות שנייה שהיתה, רוב הוויכוח כרגע הוא על נושא ספציפי, אז אפשר לעשות על הנושא הזה את ההצבעה, ואחר-כך כשנגיע לזה בתקנה, כבר לא תהיה הצבעה על זה, כי ההצבעה שעכשיו נעשה תחייב אותנו לגבי הנושא ההוא.
ניסן סלומינסקי: זאת אפשרות שנייה.
ניסן סלומינסקי: אני אומר שוב, אני לא הולך לגנוב.
ניסן סלומינסקי: אם נחליט שהולכים על השיטה השנייה, אני אעשה הפסקה של התייעצות סיעתית, נקרא לזה, שכל אחד יוכל להביא את האנשים.
ניסן סלומינסקי: אני לא הולך כאן לחטוף שום דבר.
ניסן סלומינסקי: מה חברי רוצים, באיזו שיטה ללכת?
משה גפני: תשאל גם אחרים.
מיכל בירן: אני זורמת.
ניסן סלומינסקי: אתם רוצים לפי הסדר, לא הצבעה על זה?
ראובן ריבלין: אין נפקא מינא.
ניסן סלומינסקי: אני רוצה לדעת, כדי שזה לא יעיב עלינו כל הזמן.
ניסן סלומינסקי: זה הנושא שעומד בלב העניין.
ניסן סלומינסקי: השאלה אם אנחנו רוצים - - -
ראובן ריבלין: אני רוצה להבין מהממונה.
ראובן ריבלין: יש כאן הצעה שמתגבשת אצלנו.
ראובן ריבלין: מה שחיים אמר הוא דבר ברור, שבזמנו, כאשר נדון הדבר מול הממשלה, חשבו בתמימות אולי שמדובר ב-lump sum שאותו משלם המובטח ולא יהיה מעבר לזה, עד אשר התברר שלא קיימת הגבלה בהוצאות ישירות.
ראובן ריבלין: את באת ונגעת בנושא הזה, מייד כשנכנסת לתפקידך וברוכה תהיי.
ראובן ריבלין: אבל את רוצה להגביל את זה ל-0.25%.
ראובן ריבלין: אני שואל, אחת משתיים, אם זה לא נכון לקחת כמה שרוצים ונכון לקבוע בתקרה, נכון ההיגיון שמובא על-ידי חיים שבו הוא אומר שכאשר נקבעו הכללים החדשים, נקבע lump sum אחד שלם ומוחלט ולא היו צריכים לקחת עוד דברים.
ראובן ריבלין: את עלית שהיתה לקונה, שהיה פה איזה פרץ וגדר שאפשר היה לקחת אפילו יותר מ-1.5%, אנחנו הולכים אתך בראש אחד, רק הוא אומר: לא צריך לקחת בכלל.
ראובן ריבלין: הוא בא וקובע איזה רף.
ראובן ריבלין: אומרת מיכל: נקבל את הצעתך, אבל נתנה אותה בכך שבכל שנה ירד.
ראובן ריבלין: תבואי בסוף השנה ותסבירי לנו שהדבר קשה, נשמע אותך פעם נוספת, אבל אנחנו מבקשים קודם כול לקבל מכבודך, ובתוך ההבנה שקודם כול את יצרת מחסום – לקבל את ה-0.25%, להוריד אותו בעוד שנה ל-0.15% ולהמשיך הלאה, כאשר בכל שנה, שלושה חודשים לפני המועד תבואי לפנינו.
ראובן ריבלין: אם את מסכימה לזה, אנחנו פותרים פה את כל הבעיות.
<דורית סלינגר: חבר הכנסת ריבלין - - -
ראובן ריבלין: אם את אומרת: כזה ראה וקדש, אני נמצא פה בדילמה, כי מה שחיים אומר, זה באמת דבר - - -
ניסן סלומינסקי: דברי אלוקים חיים.
ראובן ריבלין: זה דברי חיים חיים.
ראובן ריבלין: הוא בא ואמר שחיינו כל הזמן בהרגשה שאי-אפשר לקחת יותר.
ראובן ריבלין: הסברתי לאילטוב הרגע, מילא לוקחים ממני 0.25% על ייעוץ שקיבלו, שהרווחתי ממנו, אבל בסופו של דבר הוא קיבל 0.25%, הם לא מפסידים ואנחנו משלמים הכול.
ראובן ריבלין: גם 0.25% וגם את ההפסד שיהיה לנו.
ראובן ריבלין: לא צריך שהדברים האלה יהיו, אלא אם כן - - -
ניסן סלומינסקי: ניתן לה תשובה.
פנינה תמנו: לא הבנתי את הדילמה - - -
מיכל בירן: יש דילמה.
מיכל בירן: יש הצעה חלופית.
ניסן סלומינסקי: רובי, דורית תיתן תשובה, ואחר-כך אני אחליט.
<דורית סלינגר: אנחנו חושבים אותו דבר.
<דורית סלינגר: אנחנו לא חושבים שונה, רק הדרך שאני מציעה שונה מהדרך שאתם מציעים.
<דורית סלינגר: אנחנו מדברים על 1.05%, זה באמת התקרה ששמתם.
<דורית סלינגר: קופות הגמל בממוצע גובות 0.85%.
<דורית סלינגר: אולי אנחנו נגיע בדרכים כאלה ואחרות שאנחנו נוקטים בהן באגף למצב שדמי הניהול הממוצעים יהיו כמו שיש בפנסיה, אני זורקת, של 0.25% היום, וההוצאות המשתנות האלה, הישירות, יהיו 0.30%, וביחד הסל יהיה 0.55%, וכולנו נהיה מרוצים.
מיכל בירן: פלוס 6% על הפרשות.
<דורית סלינגר: זה מעט.
<דורית סלינגר: רגע, מיכל.
<דורית סלינגר: כולנו נהיה מרוצים, ולשם בגדול אני חותרת.
<דורית סלינגר: לא במספרים, במציאת הדרך לעשות את זה.
<דורית סלינגר: אני רק אומרת: לא בגרזן, אלא בצורה הדרגתית.
ראובן ריבלין: מיכל אומרת אותו דבר.
<דורית סלינגר: ה-0.25% וה-0.15%, ברגע שאתה יודע שאתה לא יכול לעשות את הדבר הזה יותר, כל אחד ואחד יחליט איפה הוא רוצה להיות, ויכול להיות שבגופים מסוימים זה יביא לקיפאון.
<דורית סלינגר: אני אומרת לכם עוד פעם.
<דורית סלינגר: המכשירים האלה הם לא מכשירי אנטי חוסכים, הם מכשירים לגיטימיים ונכונים.
<דורית סלינגר: האם הם מניבים את התשואה העודפת - - -
ראובן ריבלין: החוסכים לא יודעים.
חיים כץ: הם יודעים.
חיים כץ: הם יודעים - - -
ראובן ריבלין: התברר לי שכל שנה אני מרוויח, הייתי מאושר.
ראובן ריבלין: יום אחד בדקתי, התברר לי שב-2008 שהפסדתי.
<דורית סלינגר: נכון, כולנו.
ראובן ריבלין: הפסדתי 20% - - -
חיים כץ: לא כולנו.
חיים כץ: הקופות הוותיקות לא.
<דורית סלינגר: פנסיה תקציבית – לא.
ניסן סלומינסקי: רבותי, אני רואה שלא נימלט מזה, וזה יפריע לנו לכל הדיון על כל מיני סעיפים אחרים, אז אני כן אעשה את ההצבעה.
<דורית סלינגר: רק עוד דבר אחד.
<דורית סלינגר: אנחנו נעקוב, בוודאי כחלק מהעבודה שלנו.
<דורית סלינגר: בכל נקודת זמן שנוזמן על-ידיכם לבוא ולדווח לכם, אנחנו נהיה עם הנתונים לרשותכם.
חיים כץ: בכל נקודת זמן את תדווחי, בכל מצב.
חיים כץ: ברגע שיושב-ראש הוועדה יזמין אותך - - -
חיים כץ: אין ויכוח בכלל.
<דורית סלינגר: אני אומרת לכם שאנחנו עצמנו, אצלנו - - -
ראובן ריבלין: מה זה "ברור"?
ראובן ריבלין: תפקידנו לפקח.
<דורית סלינגר: וגם תפקידנו שלנו.
ניסן סלומינסקי: רבותי, אנחנו נעשה את ההצבעה - - -
ראובן ריבלין: הוא מדבר כאזרח, אבל כאשר אנחנו נכשיל אותו, הוא יצעק עלינו - - -
ניסן סלומינסקי: רבותי, אנחנו נעשה את ההצבעה.
ניסן סלומינסקי: מאחר שאמרתי קודם שאני לא הולך לחטוף, אני אעשה עכשיו התייעצות סיעתית של חמש דקות, שכל אחד יוכל, אם הוא ירצה, לזמן אנשים, ומייד לאחר מכן נעשה את ההצבעה על הנושא הזה ואחר-כך נעבור לקרוא.
משה גפני: אז למה שאלת אותנו?
משה גפני: אם אתה עושה את ההצבעה על הנושא הזה, למה שאלת אותנו?
ניסן סלומינסקי: ראיתי שלא נימלט מזה.
ניסן סלומינסקי: כל רגע זה עולה מחדש.
יצחק כהן: מה אתה עושה עכשיו?
ניסן סלומינסקי: אני עושה התייעצות סיעתית של חמש דקות, לאחר מכן - - -
משה גפני: מה אתה רוצה בהתייעצות הזאת?
משה גפני: את אחמד טיבי לא נוכל להביא היום.
ניסן סלומינסקי: לא יודע, לא עקבתי.
פנינה תמנו: האם יש עכשיו התייעצות סיעתית?
ניסן סלומינסקי: לחמש דקות, ולאחר מכן נעשה את ההצבעה המרכזית על ההצעה שדורית הציגה בפנינו מול ההצעה של חיים, ואחרי כן, נתחיל לעבור על התקנות לפי הסדר.
ניסן סלומינסקי: יש כאן הרבה מה לומר.
ראובן ריבלין: לא נעשה ירידה מ-0.25% ל-0.15%.
חיים כץ: תעשי 0.18% זה חי, זה 50% יותר.
ניסן סלומינסקי: רבותי, כל אחד יעשה חמש דקות התייעצות סיעתית.
חיים כץ: אני יכול להגיד לך משפט, ניסן, לפני שאני מודיע?
ניסן סלומינסקי: כן, חיים.
ניסן סלומינסקי: לא דיון, רק אם אתה רוצה משפט.
חיים כץ: משפט.
חיים כץ: אני מאוד מתבייש בהתנהלות שלך שלא נתת לי להיכנס למפגש הקואליציה.
חיים כץ: בושה וחרפה.
חיים כץ: אני חושב שהליכוד זה חלק מהקואליציה, ואם אני לא מסכים להסדרים שלכם ולתחמונים שלכם, זה שאתם לא נותנים לי להיכנס, זו בושה.
חיים כץ: זו עוד דרך לדורסנות, לעושק המיעוט, לפגיעה בציבור שלא מסכים אתכם.
חיים כץ: בושה וחרפה שאני, כנציג הקואליציה, רציתי להיכנס ואמרו: אתה לא מסכים אתנו ואתה לא תיכנס.
חיים כץ: אני מתבייש בהתנהלות שלך.
עיסאווי פריג': ברוכים הבאים למועדון, חיים.
חיים כץ: לא יכול להיות דבר כזה.
חיים כץ: אני חבר קואליציה כמוך, ולא יכול להיות שלא תיתן לי להיכנס.
ניסן סלומינסקי: אם אתה חבר קואליציה, אתה צריך להצביע כמו הקואליציה.
חיים כץ: אם הקואליציה באה בקומבינות - - -
ניסן סלומינסקי: אתה לא יכול לאחוז את החבל משני הקצוות.
חיים כץ: תקשיב.
עיסאווי פריג': זו פקודה בלתי חוקית בעליל.
חיים כץ: לא יכול להיות שלא תיתן לי להיכנס.
ניסן סלומינסקי: לא נתתי לך להיכנס?
חיים כץ: אתה אמרת לי: אל תיכנס.
ניסן סלומינסקי: בועז, לא אני.
חיים כץ: תקשיב, אתה אמרת לי "אל תיכנס".
ניסן סלומינסקי: מה אמרתי לך?
חיים כץ: אמרת לי "אל תיכנס".
ניסן סלומינסקי: חיים, אמרתי לך: חיים, זה לא מכובד.
חיים כץ: הנה, אני אומר לך, בושה וחרפה.
חיים כץ: אני לא גונב הצבעות, אתה גונב הצבעות.
חיים כץ: שמע מה אני אומר לך: אתה גונב הצבעות.
חיים כץ: אני לא רוצה להגיד לך שאתה לא מבין במה שאתה עושה.
חיים כץ: לא רוצה להגיד לך שאתה פוגע בעמיתים, שאתה פוגע בחוסכים.
חיים כץ: לא יודע מה הקומבינות שאתה עושה, לא יודע מה המשחקים שאתה עושה.
חיים כץ: אני מתבייש שככה זה הולך.
חיים כץ: תודה רבה לך, אני גם לא אצביע.
חיים כץ: תרוויח.
ניסן סלומינסקי: לא רוצה להרוויח.
חיים כץ: לא, תרוויח, תרוויח.
ניסן סלומינסקי: אני לא רוצה להרוויח כלום.
חיים כץ: אם אני לא זכאי לדבר, אני גם לא מצביע.
ניסן סלומינסקי: לא יכולת לדבר?
ניסן סלומינסקי: לא דיברת?
עיסאווי פריג': בואו גם אנחנו נזדהה עם חיים.
עיסאווי פריג': גפני, בואו כולנו לא נצביע.
עיסאווי פריג': גם אני לא מצביע.
חיים כץ: בושה.
ניסן סלומינסקי: טוב, אז החלטתם.
ניסן סלומינסקי: בסדר, נו מה.
פנינה תמנו: זה נהיה נוהג.
ניסן סלומינסקי: רבותי, עולות כאן שתי הצעות.
פנינה תמנו: - - - לא בשביל זה הציבור שלח אתכם לכנסת.
משה גפני: מה את רוצה מאתנו?
פנינה תמנו: כיף לי להסתכל עליך...
רוברט אילטוב: גפני, אתה היחיד שנשארת.
פנינה תמנו: כיף לי להסתכל עליך.
פנינה תמנו: החרמות האלה זה כבר נהיה - - -
משה גפני: איזה חרמות?
משה גפני: מה חרמות?
פנינה תמנו: זו השיטה של האופוזיציה, בושה וחרפה.
ניסן סלומינסקי: רבותי, יש לנו כאן שתי הצעות.
ניסן סלומינסקי: הצעה אחת - - -
פנינה תמנו: גפני, קשה לך שאישה מסתכלת עליך?
משה גפני: יאללה, השתקת אותי עכשיו לגמרי.
ראובן ריבלין: אדוני היושב-ראש, אני לא מרגיש מוחרם, כי אני כל הזמן מוחרם.
ניסן סלומינסקי: רבותי, יש כאן שתי הצעות - - -
משה גפני: רכז הקואליציה, אני רוצה הודעה.
ניסן סלומינסקי: רבי משה, בבקשה.
משה גפני: הודעה.
משה גפני: הודעה לעיתונות.
ניסן סלומינסקי: הודעה לעיתונות תהיה אחר-כך.
ניסן סלומינסקי: אחרי ההצבעה תעשה את ההודעה.
משה גפני: עשיתי מה שחיים כץ עושה.
ניסן סלומינסקי: בסדר, אתם ממשיכים.
עיסאווי פריג': תן לו להגיד הודעה לעיתונות בשמנו.
משה גפני: הודעה לעיתונות, לא לעיתונות.
משה גפני: אני אומר לכם, אני אומר לממונה: זאת טעות, כי הדיון פה הוא לא דיון פוליטי הוא דיון מקצועי אמיתי.
משה גפני: יכול להיות שמישהו מהצדדים טועה, יכול להיות שכל אחד אומר אמת, אסור להביא את המצב לידי אבסורד כזה כשבוויכוח המקצועי מכריעים באופן מוחלט לצד אחד, כשמי שהוביל את זה, זה מי שמבין הכי הרבה מבין חברי הכנסת שיושבים כאן בנושא של הביטוח.
ניסן סלומינסקי: מי שהוביל זאת היא.
משה גפני: לא, אבל מי שהוביל את ההתנגדות.
משה גפני: הוא המבין ביותר.
משה גפני: גם כשאני הייתי יושב-ראש ועדת הכספים קיבלנו את עמדתו, הוא גם יושב-ראש ועדת העבודה והרווחה.
משה גפני: זה שהוא יוצא מפה עכשיו מובס - - -
ניסן סלומינסקי: למה הוא יוצא מובס?
משה גפני: מה דעתך שהוא יצא מובס?
משה גפני: אני אומר לך, זאת טעות.
עיסאווי פריג': הוצאתם אותו מהקואליציה - -
ניסן סלומינסקי: לא הוצאנו אותו.
עיסאווי פריג': - - לא הזמנתם אותו להתייעצות.
ניסן סלומינסקי: זה שהוא מצביע נגד הקואליציה, זה בסדר, זה שאני אומר לו: חיים, זה לא מכובד, אנחנו הולכים לדבר על הצעה שאתה נגדה, זה לא בסדר.
ניסן סלומינסקי: אבל, שוב, לא דיברתי נגד, נתתי לו את האפשרות גם ללכת נגד הקואליציה, לא הלכנו לכפות כאן עמדות, ההיפך.
ניסן סלומינסקי: תשאל את רובי אם מישהו לחץ אותו, אמר לו - - -
ראובן ריבלין: לא לחץ אותי איש.
ראובן ריבלין: אמרתי שאני אצביע עם חיים וקיבלתי אישור מלא.
פנינה תמנו: אני חושבת שזה דיון שצריך להיות בנוכחותו של חיים כץ, ואם הוא לא פה, נעבור להצבעה, אדוני היושב-ראש.
משה גפני: אני רק משלים את המשפט.
ניסן סלומינסקי: תשלים את המשפט ואנחנו מתחילים.
משה גפני: היה אסור להגיע למצב הזה.
משה גפני: הוא מצב לא נכון, הוא גם מצב לא טוב לעתיד הנראה לעין.
משה גפני: יגיע יום שתגיד לי שצדקתי.
ניסן סלומינסקי: רבותי, יש שתי הצעות:
ניסן סלומינסקי: הצעה אחת שהובאה לנו על-ידי דורית סלינגר, שמדברת על הטלת מגבלה.
ניסן סלומינסקי: כרגע נדבר רק על הנושא הזה, אחר-כך נראה את התקנות.
ניסן סלומינסקי: המגבלה תהיה 0.25%, אחר-כך נדבר על הפרטים.
ניסן סלומינסקי: הצעה שנייה הוצעה כאן על-ידי קבוצה.
ניסן סלומינסקי: רובי, אתה רוצה להציג אותה?
ראובן ריבלין: אמרתי שאנחנו נאפשר 0.25% לשנה, נרד לאחר שנה ל-0.18% אחרי דיון כאשר היא תבוא, לאחר מכן נעבור עוד שנה, נעבור ל-0.15% ואחר-כך נעבור ל-10%, עד כדי צמצום, סגירת הפער והעמדת ה-lump sum שניתן - - -
מיכל בירן: בשביל שזה לא יהיה רק זה, שזה יהיה מספרים מדויקים, אז אמרת: 0.25%, 0.18%, 0.15% - - -
ראובן ריבלין: 0.10%.
מיכל בירן: 0.10%, 0.05% ואפס.
ניסן סלומינסקי: רבותי, יש כאן שתי הצעות.
ניסן סלומינסקי: מי בעד ההצעה של 0.25%, ירים את ידו.
ניסן סלומינסקי: מי בעד ההצעה שרובי העלה?
ניסן סלומינסקי: בעד ההצעה של 0.25% – 9
ניסן סלומינסקי: תשעה מול חמישה.
ניסן סלומינסקי: ההצעה הזאת התקבלה.
<אייל לב ארי: ההצעה של 0.25%.
ניסן סלומינסקי: ההצעה של 0.25% התקבלה.
ניסן סלומינסקי: עכשיו נעבור לתקנות עצמן.
ראובן ריבלין: אני מציע שבתקנות יהיה כתוב, כי אני לא אשתתף בהצבעה, כי יש לי התחייבויות קודמות – אני רק מציע - -
מיכל בירן: זו היתה הסתייגות שתעלה למליאה?
ניסן סלומינסקי: לא, זה תקנות.
ניסן סלומינסקי: אין מליאה.
ראובן ריבלין: - - שהואיל ואין חובה על הממונה לבוא ולתת דוח, אני מציע שבתקנות יהיה כתוב שמדי שנה נקבל דוח.
ניסן סלומינסקי: או שאני אומר את זה, לאו דווקא בתקנות.
מיכל בירן: דברים שאומרים, לא קורה אתם כלום.
ניסן סלומינסקי: כשנגיע לשם.
מיכל בירן: אתה יכול באותה מידה לציין - - -
ראובן ריבלין: אני חושב שהיא לא תתנגד לזה.
ראובן ריבלין: בלאו הכי אנחנו יכולים לקרוא לה, אבל נציע שייערך דיון.
ניסן סלומינסקי: רבותי, נעבור על התקנות עצמן.
ניסן סלומינסקי: מי קורא את התקנות?
ניסן סלומינסקי: איפה ברוך?
<ברוך לוברט: כאן.
<ברוך לוברט: שלום.
סתיו שפיר: אפשר לדבר על חובת הדיווח שלהם בבקשה?
ניסן סלומינסקי: נגיע לזה ונדבר על זה.
ניסן סלומינסקי: בבקשה, ברוך.
ניסן סלומינסקי: תתחיל לקרוא.
מיכל בירן: אני רוצה להגיש רביזיה על ההצעה הקודמת.
ניסן סלומינסקי: עכשיו 13:15 אז בשעה 13:45.
משה גפני: חיים כץ מבקש רביזיה.
ניסן סלומינסקי: ברוך, בבקשה תתחיל לקרוא.
<ברוך לוברט: תקנות הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל) (הוצאות ישירות בשל ביצוע עסקאות) (תיקון מס' 2), התשע"ד-2014.
<ברוך לוברט: "בתוקף סמכותי לפי סעיפים 32(א)(2) ו-(ב) ו-60 לחוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל), התשס"ה-2005, ולפי סעיפים 36א ו-112 לחוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (ביטוח), התשמ"א-1981, ובאישור ועדת הכספים של הכנסת, אני מתקין תקנות אלה.
<ברוך לוברט: "
ניסן סלומינסקי: אני מבקש שאם למישהו יש הערה או ליועץ המשפטי, אחרי שתקרא נעצור, נדון בה ונתקדם.
<ברוך לוברט: תיקון תקנה 1 "1.
<ברוך לוברט: בתקנה 1 לתקנות הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל)(הוצאות ישירות בשל ביצוע עסקאות), התשס"ח-2008 (להלן – התקנות העיקריות), ההגדרה "עמלת ניהול חיצוני" – תימחק.
<ברוך לוברט: " אני קורא את הפסקה הראשונה גם בתקנה הבאה, שקשורה לזה.
<ברוך לוברט: תיקון תקנה 2 "2.
<ברוך לוברט: בתקנה 2 לתקנות העיקריות - פסקה (5) – תימחק;" זאת אומרת, בתיקון הזה למעשה אנחנו מוחקים את הוראת הקבע של עמלת ניהול חיצוני, בגלל שאנחנו מכניסים במקומה את הוראת השעה שקובעת מה היא עמלת ניהול חיצוני, וכמובן מגדירה את המגבלה של ה-0.25% גם לגביה.
<אייל לב-ארי: היא לא בדיוק במקומה, כי אם הוראת השעה היתה פוקעת כמו הוראת השעה הנוכחית, הרי שההוראה הקבועה של עמלת הניהול החיצוני היתה נכנסת לתוקף.
<אייל לב-ארי: היה והוראת השעה שמובאת עכשיו לוועדה תפקע בסוף 2018, כפי שמוצע על-ידיכם, לא תהיה אפשרות לקופות לגבות עמלת ניהול חיצוני, בין היתר על סמך הסכמים קיימים שהן חתומות עליהם.
<אייל לב-ארי: זאת המשמעות.
<אייל לב-ארי: השאלה הנוספת - - -
<ברוך לוברט: לגבי הסכם - - -
<אייל לב ארי: - - - כאן שאלה באמת כפי שהעלה גיל רווה, יש גם שאלה של רטרואקטיביות אולי.
<דורית סלינגר: רשום שם בצורה מלאה שיש הוראת מעבר.
<דורית סלינגר: לכשהוראת השעה הזאת תפוג, ההסכמים הקיימים בתוקף.
<אייל לב-ארי: גם ההוראה הזאת, לדעתי.
<ברוך לוברט: צריך להבדיל.
<ברוך לוברט: לגבי הסכמים קיימים אנחנו נותנים לזה מענה בהוראת המעבר.
<ברוך לוברט: הסכמים קיימים לא רלוונטיים להוראת הקבע.
<ברוך לוברט: צריך לזכור שהוראת הקבע מעולם לא הופעלה, כך שלמעשה משנת 2008 אנחנו בהוראות שעה.
<ברוך לוברט: לכן אנחנו סבורים שמה שקשור למגבלה צריך להיות מוסדר בהוראת השעה, ולכן אנחנו שמים הכול בתוך הוראת שעה, לרבות עמלת ניהול חיצוני, ולכן מקומה בהוראת השעה.
<אייל לב-ארי: כל פעם הוארכה הוראת השעה.
<אייל לב-ארי: נכון שהוראה קבועה מעולם לא נבחנה בשטח, אלא כל הזמן מה שקבע היה הוראת השעה, ועכשיו לראשונה, אם הוראת השעה תפקע, לא תהיה יותר הוראה קבועה.
<ברוך לוברט: נכון, אבל שוב, לגבי ההסכמים הקיימים, החשש לא רלוונטי לגבי הימצאותה של הוראת הקבע.
<ברוך לוברט: הוראת הקבע לא היה בה שום דבר שדאג להסכמים הקיימים.
<ברוך לוברט: מה שדואג להסכמים הקיימים זה הוראת המעבר שלא פוגעת באותן השקעות קיימות.
<ברוך לוברט: היום הוראת השעה תהיה לתקופה יותר ארוכה, כדי שנוכל לבחון אותה בסוף התקופה.
ניסן סלומינסקי: נדון על זה אולי כשנגיע להוראת המעבר.
<ברוך לוברט: להוראות המעבר.
<אייל לב ארי: בהוראות המעבר אתה מפנה לתקנה 3.
<ברוך לוברט: לתקנה 4.
<אייל לב ארי: בהוראת המעבר, לגבי (א), אני מדבר על תקנה 2(ב) כנוסחה בתקנה 3.
<אייל לב ארי: תקנה 3 היא תקנה של הוראת השעה.
<אייל לב ארי: רק בה - - -
<ברוך לוברט: אנחנו מדברים על תקנה 4(ב) שהיא הוראת מעבר בדיוק לגבי פסקה (1) להגדרת עמלת ניהול חיצוני, שעל זה אתה מדבר, ולה אנחנו נותנים למעשה הגנה החל משנת 2015.
<אייל לב ארי: כן, אבל הגנה מוגבלת.
<ברוך לוברט: מבחינת התקופה?
<ברוך לוברט: בסדר.
<ברוך לוברט: קיבלנו את ההערה ואנחנו מוכנים שבתקנה 4(ב) – כשנגיע להוראות המעבר – אנחנו מסכימים שבתקנה 4(ב) יהיה כתוב "החל משנת 2015" ולא תהיה מגבלה של 2018, באמת לתת הגנה להשקעות קיימות ללא הגבלה של זמן.
ניסן סלומינסקי: נעשה את זה כשנגיע להוראות המעבר, שינוי לגבי הזמן.
<ברוך לוברט: "בתקנה 2 לתקנות העיקריות – (2) אחרי פסקה (7) יבוא: "(8) הוצאה בעד ניהול תביעה או תובענה שהגישה חברה מנהלת בשל השקעה של כספי קופת הגמל שבניהולה, כנגד מי שהושקעו בו כספי הקופה או כנגד נושא משרה בו, בשיעורים ובמגבלות שיורה עליהם הממונה, ובלבד שאין ההוצאה משולמת לצד קשור; לעניין זה, "נושא משרה" – כהגדרתו בחוק החברות.
<ברוך לוברט: "."
ניסן סלומינסקי: זאת אומרת, אנחנו בפעם הראשונה מאלצים את הגופים המוסדיים גם להיות קצת יותר אחראים על אותם גופים שמשקיעים בהם.
<ברוך לוברט: נכון.
<ברוך לוברט: לכן יש פה גם הדגש של נושא משרה, זאת אומרת, שאם יש בעיה שהגופים המוסדיים חושבים שיש בהתנהלות של נושא משרה באותו גוף שהם משקיעים בו, לאפשר להם את ההוצאה הזאת בעד ניהול התביעה או התובענה נגדו.
<אייל לב ארי: זה קיים היום במסגרת הוראת השעה.
<אייל לב ארי: מעבירים את זה להוראה קבועה.
<אייל לב ארי: רגע.
<אייל לב ארי: יש לי שאלה לגבי הנושא של ההוצאות ודמי הניהול.
<אייל לב ארי: הנושא הזה של השיעורים – מה השיעורים שקבעתם היום בנושא של ההוצאות?
<אייל לב ארי: הרי כתבתם "בשיעורים ובמגבלות שקבע הממונה".
<ברוך לוברט: היום בחוזר אחת מהמגבלות זה באמת שהגבייה לא תעלה על 80% מסך ההוצאה ששילם הגוף המוסדי.
<ברוך לוברט: זאת אומרת, אנחנו רוצים שעדיין יישאר איזה מרכיב שיוטל על הגוף המוסדי, כדי שהכיס של העמית לא יהיה הכיס העמוק, ולכן ברגע שיש לפחות איזה רכיב שהולך על הגוף המוסדי, זה מגן על העמית.
<אייל לב ארי: בעצם קבעתם כאן שיעור הוצאה.
<אייל לב ארי: נכון?
<ברוך לוברט: שיעור של המגבלה.
<אייל לב ארי: אני שואל בגלל הסעיף המסמיך של חוק הפיקוח.
<אייל לב ארי: אתה מכיר אותו בוודאי טוב מאוד, סעיף 32(א)(2) מדבר על "הוצאות ישירות בשל ביצוע עסקאות בנכסי קופת הגמל, כפי שקבע השר".
<אייל לב ארי: אם כך, זו בעצם הוצאה ישירה שנחשבת אצלכם בשל ביצוע העסקאות, ואני מדבר על "כפי שקבע השר".
<אייל לב ארי: אותו דבר גם לגבי הסעיף המסמיך השני, סעיף קטן (ב), שהשר יקבע את הסכומים או את השיעורים המרביים של ההוצאות ואת דמי הניהול שחברה מנהלת רשאית לגבות מנכסים, חשבונות או מתשלומים כאמור בסעיף קטן (א).
<אייל לב ארי: ההסמכה כאן היא הסכמה לשר בלבד.
<אייל לב ארי: לא ניתנה לו הסמכה לאצול את הסמכות שלו בעניין הזה גם בתוך התקנות לממונה, ונכון לדעתנו להוריד מכאן את עניין השיעורים, והדבר הזה גם נכון לגבי ההערה שלנו בהמשך, לגבי הוראת השעה בתקנה 2(א)(11), שגם היא הוראת סל רחבה מאוד.
<ברוך לוברט: לגבי 2(11), לגבי הוצאות נוספות שעליהן יורה הממונה, החלטנו לבטל את הסעיף הזה, ולכן אנחנו מבטלים.
<ברוך לוברט: אם לשם אתה חותר, נגיע לזה - -
<אייל לב ארי: לא רק לשם.
<אייל לב ארי: מדובר באותו עניין שערים שיעורים.
<ברוך לוברט: - - לתקנה 2(א)(11), הוצאות ישירות נוספות מסוג שאישר הממונה.
<ברוך לוברט: נוריד את תת-הסעיף הזה.
<ברוך לוברט: אבל לגבי תביעה ותובענה או לגבי הוצאות אחרות שהשר קובע שהן תהיינה הוצאות ישירות, אלא שיש מגבלות או תנאים יותר ספציפיים שכמובן נבחנים מעת לעת על-ידי הממונה על שוק ההון, נדרשת הסמכה לממונה בנסיבות הספציפיות בכל מקרה ומקרה לאפשר שהיא תוכל לקבוע את המגבלות האלה בחוזרים.
<ברוך לוברט: כך זה נעשה עד היום, כך זה נעשה גם בתקנות אחרות.
<אייל לב ארי: השאלה אם מבחינת החוק המסמיך זה מתאפשר.
<ברוך לוברט: לדעתנו זה מתאפשר.
<ברוך לוברט: כאשר השר קובע את ההוצאה הספציפית שעליה מדובר ומסמיך באופן ספציפי את הממונה, לגבי ההוצאה הספציפית, שהוא פרט לקבוע את המגבלות ואת התנאים הספציפיים האלה, אנחנו חושבים שזה אפשרי.
<ברוך לוברט: לגבי 2(11), אנחנו מקבלים את ההערה.
<ברוך לוברט: אנחנו מורידים את הסעיף שהוא רחב, שהוא הוצאות ישירות ונוספות שאישר הממונה.
<ברוך לוברט: לגבי זה אנחנו מקבלים את ההערה.
<ברוך לוברט: לגבי התביעה או התובענה אנחנו לא מקבלים את ההערה.
<אייל לב ארי: אני חולק עליך בעניין הזה.
<אייל לב ארי: זה בעצם כפי שקבע השר בתקנות, ומה שהוא קובע בתקנות זה ההוצאות הישירות.
<אייל לב ארי: אתה לא מבין מהסעיף הזה שיש לו בהכרח הסמכה מאת המחוקק לבוא ולאצול לממונה לקבוע את שיעור ההוצאה.
<אייל לב ארי: שוב, גם לאור סעיף קטן (ב), יקבע את הסכומים או השיעורים המרביים, השר.
<אייל לב ארי: לא השר או מי שהוא הסמיך לצורך העניין.
<ברוך לוברט: אני שוב חוזר, זה דבר שאנחנו עושים בדברי חקיקה רבים שלנו.
<ברוך לוברט: אני מסכים ש-32(ב) מדבר, דרך אגב, על הסכומים והשיעורים שחברה רשאית בפן היותר הרחב, ובאמת את ה-0.25% אנחנו משאירים לשר לקבוע, וב-0.25% בנושא הזה הממונה על שוק ההון לא תוכל לגעת, כי זאת ההסמכה המפורשת.
<ברוך לוברט: בסעיף 32(ב) מדברים על השיעור הרחב, המקסימלי, הגדול, לגבי כל ההוצאות, כאשר מדובר בהוצאה פרטנית וספציפית שצריך להתייחס אליה ולבדוק אותה מעת לעת ולעשות ביקורות ולראות מה ההשלכה של אותה מגבלה ואותה שיעור, אנחנו סבורים שיש סמכות באופן ספציפי לשר להסמיך את הממונה לעניין הזה.
<אייל לב ארי: באותה מידה השר יכול לקבוע ספציפית בעצמו לגבי סוגי הוצאות שונים, לא רק לגבי העיקרון הכללי של התקרה.
<דורית סלינגר: זו פרשנות שלנו.
<דורית סלינגר: אני מניחה שאת הדבר הזה יהיה אפשר לסגור בהמשך.
<אייל לב ארי: מי שצריכה עכשיו לקבוע את זה זו הוועדה.
<אייל לב ארי: זה עניין משפטי.
<דורית סלינגר: מי מוסמך לפרשן את החוק?
<אייל לב ארי: אני הייעוץ המשפטי.
<דורית סלינגר: אבל יש לנו יועץ משפטי של משרד האוצר.
ניסן סלומינסקי: נרשום את זה ונצטרך להכריע בזה.
<ברוך לוברט: אני רק מזכיר שזו תקנה שנמצאת כבר היום בתקנות, שאישרנו לפני שנתיים אצלכם, עם השיעורים ועם המגבלות.
<ברוך לוברט: זאת אומרת, זה אותו נוסח.
<ברוך לוברט: בעניין הזה לא שינינו דבר ממה שנמצא כבר היום בתקנות לאחר שאושר על-ידיכם.
<אייל לב ארי: זה אותו נוסח, ולדעתי יש קושי משפטי בעניין הזה.
ניסן סלומינסקי: הלאה, ברוך.
<חיים זקס: אני רוצה להביע את העמדה של משרד המשפטים בסוגיה.
<חיים זקס: גם אנחנו התלבטנו בסוגיה הזאת, והסוגיה שעומדת על הפרק זה היקף הסמכות.