GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עיסאווי פריג': אני מדבר על בזבוז של 51 מיליון שקל.
ניסן סלומינסקי: פינוי משפחות.
ניסן סלומינסקי: רבותי, התחלנו את הנושא - - -
עיסאווי פריג': משפחות שבנו על אדמות פלסטיניות בהחלטת ממשלה.
עיסאווי פריג': על מה אנחנו מדברים?
ניסן סלומינסקי: די, גמרנו.
משה גפני: ליצמן אומר שאיימת עליו.
יעקב ליצמן: הוא איים עליו, אמר לו: אתה תשלם על זה.
משה גפני: מה זה, איך אתה מאיים על חברים בוועדה?
ניסן סלומינסקי: אני לא מאיים על אף אחד, חס ושלום.
יעקב ליצמן: איימת עליו.
ניסן סלומינסקי: אני איימתי עליו?
ניסן סלומינסקי: הוא בן בית אצלי.
ניסן סלומינסקי: איך אני אאיים עליו.
ניסן סלומינסקי: יש לנו הסכם הדדי אפילו.
משה גפני: הוא איים עליך או לא איים?
עיסאווי פריג': בניתי קרוון אצלי בבית בכפר קאסם אם תהיה בעיה לניסן, והוא בנה קרוון למשפחה שלי באריאל - - -
ניסן סלומינסקי: באלקנה.
עיסאווי פריג': עשינו הסכם עודפים.
ניסן סלומינסקי: הסכם עודפים.
יעקב ליצמן: הוא כבר מפנה את השטחים.
ניסן סלומינסקי: אולי את כפר קאסם.
ניסן סלומינסקי: אי-אפשר לדעת.
ניסן סלומינסקי: יאללה, רבותי.
ניסן סלומינסקי: תקנות הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל) (הוצאות ישירות בשל ביצוע עסקאות) (תיקון מס' 2), התשע"ד-2014.
ניסן סלומינסקי: אני מקבל בברכה את דורית סלינגר שמלווה אותנו.
ניסן סלומינסקי: כבר היה דיון ארוך ועמוק בנושא הזה ואנחנו נשלים את הדיון.
ניסן סלומינסקי: אני רק רוצה לפתוח במה שאמרנו גם בפעם הקודמת, שתוך כדי מציאות התברר לנו שמעבר למה שהמחוקק רצה וקבע, שהעמלות או דמי הניהול יהיו 1.05%, יש כנראה לחברות הביטוח, למוסדיים – יש להם כספומט של כל אחד מאתנו ומתי שבא להם הם מפעילים אותו בלי לשאול אותנו, את החוסכים, בלי לשאול אותנו מתי, בלי לשאול אותנו באיזה סכום.
ניסן סלומינסקי: זה ודאי דבר שלא יעלה על הדעת.
סתיו שפיר: זה בדיוק מה שאתה עושה.
סתיו שפיר: אתה מבין את ההקבלה?
סתיו שפיר: אי-אפשר שלא לראות את הדמיון, גם הסמנטי וגם המהותי.
ניסן סלומינסקי: מדובר בזה שהמוסדיים לא בקיאים בהפעלה של מכשירים מתוחכמים, ולצורך זה, מתוך מטרה טובה, שהם רוצים להגדיל את התיק, הם פונים לגופים מקצועיים או מתקדמים שיבצעו פעולות, וזה עולה עמלה.
ניסן סלומינסקי: כל גוף כזה יכול לקחת 2% או משהו כזה, דמי ניהול או עמלה.
ניסן סלומינסקי: הפעולה הזאת ברוכה, אם הם רוצים להגדיל את התיק, אבל זה שהם מורידים את העמלה מהכסף של החוסך – ובין כה וכה כשהוא יגיע בסוף לפנסיה ויראה מה יש לו, אני מקווה שהוא יהיה ליד רופא באותו זמן, כשיחטוף את הבומבה – זה דבר שלא יעלה על הדעת.
ניסן סלומינסקי: ולכן דעתי האישית היתה שאם היינו מצליחים להגיע למצב של אפס עמלה כפולה זה היה אולי יותר טוב.
ניסן סלומינסקי: זה לא אומר שאני לא רוצה שיעשו פעולות מתוחכמות כדי שהתיק של החוסכים יגדל, בהחלט כן, אבל הדרך הנכונה לעשות את זה, שאם המוסדיים מקבלים 1.05% – מה הם עושים עם זה?
ניסן סלומינסקי: שאלנו.
ניסן סלומינסקי: הרי 30% מהתיק הפנסיוני מקבלים אג"חים מיועדים מהממשלה, כ-4% - - -
חיים כץ: 4.8%.
ניסן סלומינסקי: בזה הרי לא צריכים לעשות שום דבר, את זה מספיק לשים בכספת, בשביל זה לא צריך לקבל דמי ניהול או דמי עמלה.
ניסן סלומינסקי: ביתרה, אם הם לא יודעים לעשות דברים מתוחכמים והם עושים רק את הדברים הבנאליים, הפשוטים, בשביל מה צריך כאלה גופים ענקיים, שמרוויחים בשנה, לפחות גוף אחד הרוויח 432 מיליון?
ניסן סלומינסקי: הם משלמים סכומים של עשרות מיליוני שקלים למנהלים, כשבסוף מתברר שהברוקר הפשוט שאני יכול לעבוד אתו יודע לעשות אותם דברים.
ניסן סלומינסקי: אחת משתיים, או שהגופים האלה – כבר עבר מספיק זמן – היה להם מספיק זמן להתארגנות, יקימו להם מחלקות, לפעמים זה יכול להיות אדם אחד, או שניים, או יותר, שידעו לטפל גם ב"מכשירים המתוחכמים", מה שנקרא, ובשביל זה הם קיימים, או שיעשו את זה, אם הם חושבים שצריך, מכספם שלהם.
ניסן סלומינסקי: הם מרוויחים מספיק.
ניסן סלומינסקי: אי-אפשר כל הזמן לחייב ולחייב את הלקוח, אותנו, את האזרח הפשוט.
מיכל בירן: את החוסך.
ניסן סלומינסקי: זו תפיסת העולם.
ניסן סלומינסקי: אבל מאחר שיש כאלה שמסתכלים פחות אולי על האדם החוסך, הם מסתכלים על שוק ההון, ובשוק ההון יכול להיות שהדברים האלה נצרכים – שוב, הכול לטובת הלקוח, אבל נצרכים – אז כמו שאנחנו יודעים בדרך כלל, אם אנחנו רוצים לסגור משהו ולקדם - - -
חיים כץ: מה זה נוגע ללקוח?
חיים כץ: אני שומע "מתוחכם", "לקוח".
חיים כץ: יש לך את דורית סלינגר שתגיד בשמונה שנים איזה תשואה עודפת נתנו אלה שנותנים 0.25%.
חיים כץ: תקשיב, אתה אומר דברים - - -
חיים כץ: אני אתן לך יותר מדקה.
ניסן סלומינסקי: אני אתן לך לדבר, תאמין לי.
חיים כץ: אני רוצה שתגיד למה אתה לוקח ממני 0.25% ונותן לי אפס.
חיים כץ: זה מה שאני רוצה שתגיד לי, לא מעבר לזה.
ניסן סלומינסקי: אני ודאי אתן לך לדבר.
ניסן סלומינסקי: יש איזה התכנסות למשהו שהוא המינימום.
ניסן סלומינסקי: זה נכון ששאלנו גם בישיבה הקודמת וגם לפני כן האם המכשירים המתוחכמים האלה באמת גורמים לכך שהתיק יגדל.
ניסן סלומינסקי: אם נניח התיק יגדל ב-10% וייקחו לי נניח אחוז נוסף, אז כל אחד אומר - - -
חיים כץ: באיזה רמת סיכון?
חיים כץ: מה אם זה ירד שנה אחרי זה?
חיים כץ: על פנסיה אתה מדבר.
ניסן סלומינסקי: אני אומר "אם", אבל אני גם לא חושב שזה הוכיח את עצמו במציאות.
ניסן סלומינסקי: לכן היינו מרגישים הרבה יותר טוב אם היתה הצעה שיהיה אפס, אבל כל מי שעוסק בזה יודע שאם אתה רוצה להעביר לפחות את זה – כי המציאות של היום היא שאין מגבלה ויכולים להריץ את הכספומט שלנו כמה שרוצים- - -
מיכל בירן: דה פקטו זה מה שאתה רוצה להעביר עכשיו?
עיסאווי פריג': אולי נשמע את דורית.
ניסן סלומינסקי: אני אתן לה.
ניסן סלומינסקי: זו עמדה שלפעמים צריך.
ניסן סלומינסקי: כדי לקבל 80% אתה צריך טיפה להתכופף ולא לקבל את כל ה-100%.
ניסן סלומינסקי: דורית, המיקרופון לרשותך.
ניסן סלומינסקי: אף-על-פי שכבר עשית את זה פעם, תעשי את שוב.
<דורית סלינגר: את עיקר הדברים הצגתי בפגישה הקודמת, אבל בכל זאת, לפורום הזה.
<דורית סלינגר: כרגע הכול פתוח, כלומר, אין מגבלה - - -
רוברט אילטוב: לפני שאת מתחילה.
רוברט אילטוב: אני מסרב לקחת את תפקידך כפי שזה נשמע בדבריך בפעם הקודמת באמירה "תבוא להיות מפקח על הביטוח".
<דורית סלינגר: הבנתי.
<דורית סלינגר: בתקנות הקיימות כרגע, שהוועדה המכובדת הזאת חוקקה, אין מגבלה.
<דורית סלינגר: ולכן באנו וחשבנו לנכון שצריך להטיל מגבלה על העלויות האלה.
<דורית סלינגר: המגבלה הזאת באה לאזן בשני צרכים עיקריים - - -
חמד עמאר: בלי ההגבלה היום, כמה מוצע?
משה גפני: כן, מה קרה בינתיים?
מיכל בירן: היא הראתה לך את זה.
חיים כץ: 0.12%.
<דורית סלינגר: רק דקה.
<דורית סלינגר: דקה אחת, חברים יקרים.
<דורית סלינגר: המגבלה הזאת באה לראשונה, ויש בזה הייחודיות של לראשונה לשים תקרה לעלויות הנוספות האלה.
<דורית סלינגר: היא באה לאזן בין הצורך לסל הוצאות כולל של החוסך, שהוא קטן, לעומת הצורך לבוא ולפזר את תיק ההשקעות למכשירים שונים שעשויים להניב תשואה.
<דורית סלינגר: רבותי, בשום מכשיר, גם לא המכשירים הפשטניים, אין הבטחה של תשואה ב-100%.
חיים כץ: חוץ מאג"חים.
<דורית סלינגר: גם באג"חים אין לך - - -
חיים כץ: 4.8% הם לא שכירים.
<דורית סלינגר: אג"חים של המדינה – כן.
<דורית סלינגר: יש ביטחון.
חיים כץ: יש 4.8%.
חיים כץ: מה זה "הבטחה"?
ניסן סלומינסקי: חיים, תן לה לדבר.
ניסן סלומינסקי: חיים, אני אתן לך לדבר.
<דורית סלינגר: קודם כול, אג"חים מיועדים יש לסוג מסוים של פנסיה, לא לכל הסוגים, ואנחנו לא שם, אנחנו בשוק החופשי.
<דורית סלינגר: בשוק החופשי אפשר להשקיע ואפשר לקבל תשואה X או תשואה Y. סך-כול הגופים הפיננסיים האלה בשבע השנים האחרונות הניבו תשואה ממוצעת שנעה סביב 8%-7% לשנה.
<דורית סלינגר: ממה זה נובע?
<דורית סלינגר: האם רק מהשקעות כאלה או אחרות?
<דורית סלינגר: אני עוד לא יכולה לתת לכם את זה בתור מחקר מובהק, אבל הביצועים של הגופים המוסדיים, בואו נשים אותם בפרופורציה, הם עושים את העבודה שלהם נאמנה.
משה גפני: מה קרה מאז שוועדת הכספים אישרה את התקנות הקודמות שכתוצאה מזה הייתם צריכים לשים את המגבלה הזאת?
<דורית סלינגר: מה קרה?
<דורית סלינגר: זו היתה הוראה - - -
משה גפני: טכנית.
<דורית סלינגר: אז אני מספרת.
<דורית סלינגר: היתה הוראת שעה שהסתיימה - - -
חיים כץ: עבדו עלי.
חיים כץ: אני ישבתי מול - - -
<דורית סלינגר: חיים.
חיים כץ: את לא היית שם.
חיים כץ: ישבתי מול ביבי עם עודד שריג, שטייניץ הבטיח לחברות הביטוח 1.2% - -
משה גפני: אני זוכר את זה.
חיים כץ: - - הלכנו על 1.1%.
חיים כץ: באתי לביבי, אמרתי: לא מעניין אותי מה שהבטיח.
חיים כץ: אמר לי עודד שריג – אני לא רוצה להגיד "אמר לי", הבנתי שהעמלה הזאת 1.05% מינואר 2014, זו עמלה ממצה על הכול מכול וכול.
חיים כץ: מכול וכול.
יצחק כהן: פיקס פרייס.
חיים כץ: פיקס פרייס.
<דורית סלינגר: חיים, אני אסביר.
חיים כץ: אימא שלי, עליה השלום, אמרה: יש שני סוגי אנשים, יש מסבירים ויש מצליחים.
חיים כץ: ברגע שאנחנו מסבירים, נכשלנו.
חיים כץ: הייתי שותף.
חיים כץ: הייתי בחדר אצל ביבי כשכופפנו את עודד שריג ועשינו 1.05% בניגוד להבטחות.
יעקב ליצמן: גם לך הוא שיקר?
חיים כץ: זה לא ביבי.
חיים כץ: הוא לא ידע.
יעקב ליצמן: גם ביבי.
חיים כץ: אתה צועק פוליטיקה, ואני אומר לך מה היה.
משה גפני: בגלל זה הבאת את זה לפה.
ניסן סלומינסקי: חיים, לא.
ניסן סלומינסקי: חיים, בבקשה, תן לה להסביר, אחר-כך תקבל זכות דיבור.
חיים כץ: היא לא היתה שם.
חיים כץ: היא צריכה לדעת מאיפה זה נולד.
חיים כץ: היא גם אמרה לי: לא ידעת מה-0.25%.
חיים כץ: זה נכון, לא ידעתי.
חיים כץ: אני אשם.
חיים כץ: אני.
חיים כץ: בשביל זה את צריכה לקחת את הכסף מהציבור ולתת - - -
ניסן סלומינסקי: חיים, דבריך יישמעו.
חיים כץ: למה את נותנת 0.25%?
חיים כץ: למה את נותנת שקל?
<דורית סלינגר: תן לי לענות.
חיים כץ: נגביל בחקיקה ל-1.05% ולא ניקח מהציבור.
מיכל בירן: חיים, דורית עומדת מול לחצים מול כל אלה שרוצים שלא תהיה הגבלה בכלל.
חיים כץ: גם אני רוצה שלא תהיה הגבלה.
חיים כץ: נחוקק ונעמיד את זה על אפס.
ניסן סלומינסקי: מכאן ולהבא אני מבקש רק בהצבעה.
עיסאווי פריג': גם על אפס זה הגבלה.
<קריאה: שתי שאלות.
ניסן סלומינסקי: היא באמצע.
ניסן סלומינסקי: רגע, תנו לה לסיים.
ניסן סלומינסקי: אחר-כך אני אתן.
ניסן סלומינסקי: אני מבקש לא להפריע, זה גם לא מכובד.
ניסן סלומינסקי: בבקשה, דורית.
<דורית סלינגר: רק לשאלה הטכנית.
<דורית סלינגר: זאת הוראת שעה שכבר עובדת הרבה מאוד שנים, מ-2008, וכל שנה האריכו אותה מחדש.
<דורית סלינגר: הגענו למועד ההארכה, שקלנו מה בכוונתנו לעשות ומצאנו שיש בזה עלויות לא קטנות, של כ-800 מיליון שקל, וחשבנו לנכון - -
משה גפני: בעיקר בפועל.
<דורית סלינגר: בפועל.
<דורית סלינגר: - - שאת העלויות האלה אנחנו רוצים להגביל, אבל לא לפגוע בשוק עצמו, כי הכלים האלה הם כלים לגיטימיים ונכונים להשקעות.
<דורית סלינגר: זה מפזר את התיק - - -
משה גפני: לקחו עמלה כזאת?
<דורית סלינגר: רק שנייה.
ניסן סלומינסקי: רב מוישה, לא, לא.
ניסן סלומינסקי: רב מוישה, אני אתן לך לדבר, אבל בבקשה.
משה גפני: אני לא מדבר, אני שואל.
ניסן סלומינסקי: בואו ניתן לה לסיים.
<דורית סלינגר: אז אני מסבירה, סל העלויות הכולל שמשלם החוסך מורכב משלושה נדבכים: האחד, דמי ניהול שהולכים לבית המנהל; השני, עמלות ניהול חיצוני.
<דורית סלינגר: אלה ההוצאות הישירות שהולכות למנהלים חיצוניים אחרים, לא לבית שהתקשרת אתו.
<דורית סלינגר: אלה מנהלים אחרים שיש להם התמחות אחרת שאין לגופים; השלישי זה הוצאות שקשורות לעסקאות – בנקים, עמלות, משמורת והוצאות אחרות.
<דורית סלינגר: זה סל ההוצאות הכולל.
<דורית סלינגר: כשקבעתם את התקרה, קבעתם אותה לדמי הניהול שהולכים - - -
חיים כץ: מה זה משמורת?
<דורית סלינגר: קסטודיאן.
<דורית סלינגר: כשאתה הולך לבנק, שומרים לך על ניירות ערך.
חיים כץ: איפה יש ניירות ערך?
חיים כץ: המחשב שומר.
חיים כץ: למה אני צריך לשלם דמי ניהול על זה?
חיים כץ: איזה משמורת?
פנינה תמנו: אני מבינה שבוועדה הזאת צריך לצעוק בשביל שישמעו אותך.
ניסן סלומינסקי: חיים, ביקשתי.
ניסן סלומינסקי: ממש לא מכובד.
חיים כץ: היא אומרת פה דברים, אני רוצה להבין.
<דורית סלינגר: חיים - - -
יעקב ליצמן: עברתְ לאופוזיציה?
פנינה תמנו: זה לא אומר שאני צריכה לסתום את הפה.
<דורית סלינגר: חבר הכנסת כץ, אי-אפשר לנהל השקעות - - -
ניסן סלומינסקי: אני אתן לךְ.
פנינה תמנו: אני רואה שבוועדה הזאת אתם רק צועקים.
פנינה תמנו: אני פה רבע שעה - - -
ניסן סלומינסקי: לא, אנחנו לא צועקים.
ניסן סלומינסקי: אני רוצה שהיא תסיים להציג את התמונה.
<דורית סלינגר: אני נותנת את התמונה ואתם תמשיכו.
ניסן סלומינסקי: אחרי שהיא תציג את התמונה – אנשים נרשמו, גם את נרשמת.
פנינה תמנו: יש לי שתי שאלות לשאול כדי שהיא תוכל להמשיך את דבריה.
ניסן סלומינסקי: את רשומה, אבל אני רק רוצה שהיא תסיים את הדברים.
<דורית סלינגר: אני אענה.
פנינה תמנו: איזו מין ועדה זאת?
<דורית סלינגר: העלויות הנוספות האלה למנהלים חיצוניים נועדו בכדי לתת אפשרות להשקיע במקומות שלגופים שלנו אין התמחות בהם או שאין ידע מספיק, והדברים האלה הם השקעות בחוץ-לארץ והדברים האלה הם קרנות השקעה.
<דורית סלינגר: אנחנו לא מצפים, ואף אחד מכם שלא יצפה, כי אין מצב אופטימלי כזה, שגופים מוסדיים יכולים לפתח את כל הכישורים.
<דורית סלינגר: מצד שני, אנחנו כן רוצים שבשיקולי השקעה לטובת החוסך יבואו וייקחו מגוון שלם של השקעות ויבחנו אם כדאי, אם כדאי לשים את זה בתיק החוסכים, ולזה זה נועד.
<דורית סלינגר: וזה לגיטימי לחלוטין, זה קיים גם במשקים אחרים - - -
יצחק כהן: הם גובים 7 מיליארד שקל דמי ניהול.
ניסן סלומינסקי: רב יצחק, לא.
ניסן סלומינסקי: תנו לה לסיים ואחר-כך כל אחד יירשם וידבר.
<דורית סלינגר: המגבלה הזאת באה כדי לשים תקרה בהמשך למדיניות הוועדה ששמה תקרה לדמי ניהול, אבל עם זאת, לאפשר לשוק הזה – זה שוק לגיטימי קיים ושריר, וגם כדאי שהוא יישאר כך, מפני שבפרספקטיבה ארוכת טווח הוא יכול להוסיף לסך כול התשואה שמושגת לחוסך.
<דורית סלינגר: ולכן אני מצפה מכל מנהל השקעות להחליט במה הוא רוצה להשקיע, באיזה תחום הוא רוצה להשקיע ולחפש את מנהל ההשקעות הטוב ביותר שיכול להניב לו בתחום הספציפי הזה את התשואה העודפת.
<דורית סלינגר: זה איזה איזון עדין, לא פשוט, בין עלויות נוספות לבין תשואה נוספת שצריכה להיות מושגת לתיקים של החוסכים.
מיכל בירן: את מסכימה שכרגע - - -
ניסן סלומינסקי: מיכל, לא.
ניסן סלומינסקי: לא מכובד.
ניסן סלומינסקי: אנשים הצביעו, רוצים לדבר.
ניסן סלומינסקי: היא תסיים ואחר-כך כל אחד ידבר לפי הסדר.
מיכל בירן: היא סיימה.
<דורית סלינגר: אני רק אסיים לגבי המספרים עצמם.
<דורית סלינגר: הממוצע היום שיש להוצאות הישירות האלה בכלל התיקים הוא כ-0.13%.
<דורית סלינגר: קודם כול, זה שצריך לשים תקרה, אני חושבת שזה goes without saying בוודאות מוחלטת.
<דורית סלינגר: למה בכל זאת הגענו ל-0.25%?
<דורית סלינגר: כדי לגרום לפחות זעזועים בשוק עצמו, לגרום לאופק של חברות כדי שיוכלו לבוא ולהשקיע במוצרים האלה.
<דורית סלינגר: מי שנמצא ב-0.12% ונקבע את התקרה בתור 0.13%, הוא תמיד ישאיר לו מרווח מסוים להשקעות עתידיות, כדי לאפשר לשוק להמשיך לעבוד, לשוק ההשקעות, לטובת החוסך, רבותי.
<דורית סלינגר: זה הדבר היחיד שמנחה אותנו.
<דורית סלינגר: אני לא פועלת כרגע מבחינת שוק ההון, זאת לא האחריות שלי, אני כרגע מדברת ברמת החוסך, כדי לאפשר להמשיך ולהשקיע לטובת החוסך.
<דורית סלינגר: מתוך כוונה להניב תשואה עודפת הלכנו על התקרה של 0.25%, כשהחברות נמצאות מתחת לזה, למעט שתי חברות, ואחת חברה מאוד משמעותית, מהגדולות במשק.
<דורית סלינגר: נשאלתי עוד שאלה.
<דורית סלינגר: האם את לא חושבת שכולם יעלו לתקרה הזאת?
<דורית סלינגר: רבותי, בלי מגבלה, בלי מגבלה היום לא הגיעו, לא הגיעו למספר הזה.
<דורית סלינגר: לכן אין לי חשש מזה שכולם יתיישרו.
<דורית סלינגר: יש גופים שחושבים יותר ללכת לאפיק הזה - - -
סתיו שפיר: ברגע שתהיה מגבלה, זה עלול להזמין אותם להתיישר.
<דורית סלינגר: אני לא מאמינה בזה.
חיים כץ: זה לא היה בשוק, לא ידעו, ברגע שזה הוצף הם יעלו למעלה.
ניסן סלומינסקי: חיים, לא מכובד.
ניסן סלומינסקי: חיים, זה לא מקובל.
ניסן סלומינסקי: אני רוצה לשמוע אותך באופן מסודר.
<דורית סלינגר: חבר הכנסת כץ, הגופים המוסדיים - - -
סתיו שפיר: בגלל זה צריך להנמיך את המגבלה.
<דורית סלינגר: חברים, הגופים המוסדיים מכירים את התקנות האלה היטב, ואף-על-פי שאין מגבלה, הם לא הגיעו ל-0.5% ולא הגיעו ל-0.25%.
סתיו שפיר: את רצית בהתחלה 0.15%.
<דורית סלינגר: שמעתי את השוק, שמעתי את השחקנים בשוק.
<דורית סלינגר: הבנו גם אנחנו בראייה שלנו שאם אנחנו שמים את התקנה של 0.15%, כשישה גופים צריכים לעשות דיספוזיציה בנכסים שלהם.
<דורית סלינגר: זה לא נכון לטובת החוסכים.
<דורית סלינגר: לכן באנו ושמנו מגבלה, מפני שאנחנו חושבים שהשוק - - -
חיים כץ: מה יקרה לחוסכים?
חיים כץ: שתסביר, שלא תדבר בסיסמאות.
חיים כץ: אם היא מדברת, שלא תדבר בסיסמאות.
ניסן סלומינסקי: חיים, לא כך.
חיים כץ: או שאתה עושה דיון או שהיא אומרת ולא בסיסמאות, למה זה לא טוב לחוסכים.
חיים כץ: למה זה לא טוב לחוסכים?
חיים כץ: תגידי לי איזה נזק יהיה לחוסכים.
ניסן סלומינסקי: את לא תעני.
ניסן סלומינסקי: תרשום לך את - - -
ניסן סלומינסקי: חיים, תרשום את השאלות, גם לאחרים יש שאלות.
חיים כץ: שישאלו.
ניסן סלומינסקי: תרשום את השאלות ותשאל.
עיסאווי פריג': השאלה תוך כדי הדיון יותר נוחה.
ניסן סלומינסקי: אין דיון, יש בלגן.
ניסן סלומינסקי: פנינה יושבת לידך ורוצה לדבר, והיא לא מדברת.
ניסן סלומינסקי: כי היא עדינה?
פנינה תמנו: גם לי יש שאלות.
חיים כץ: אבל היא מדברת בסיסמאות.
חיים כץ: היא מדברת בסיסמאות.
חיים כץ: מה לעשות.
ניסן סלומינסקי: חכה לתור שלך ותדבר.
<דורית סלינגר: חבר הכנסת כץ, גם לי יש קול רם ואני לא אשתמש בו.
<דורית סלינגר: אני היחידה כאן שלא מדברת בסיסמאות, אלא אני באה רק מהפינה המקצועית, אז בבקשה לא להגיד לי - - -
חיים כץ: מה זה טוב לחוסכים?
<דורית סלינגר: לא להגיד לי "יופי של סיסמאות".
חיים כץ: תגידי מה זה טוב לחוסכים.
ניסן סלומינסקי: חיים, אני לא אתן לך להגיד את דבריך.
ניסן סלומינסקי: אחר-כך.
חיים כץ: אל תיתן.
חיים כץ: תרדי לפרטים.
ניסן סלומינסקי: לא, אני לא רוצה, חיים.
ניסן סלומינסקי: אל תעני למי שמדבר.
חיים כץ: את לוקחת ממני כסף, אני רוצה לדעת מה אני מקבל.
ניסן סלומינסקי: חיים, אני לא רוצה לעשות מה שאני לא רגיל לעשות.
יצחק כהן: היא לא לוקחת כסף.
חיים כץ: היא אישית לא לוקחת.
<דורית סלינגר: אני רק אסיים את הפתיח שלי ואני אבוא ואומר:
<דורית סלינגר: אני לא מאמינה שה-0.25% יביא את כולם להתיישר, כי לכל אחד יש מדיניות כזאת או אחרת.
<דורית סלינגר: כולם מודעים למגבלה, ולא היתה מגבלה ולא הגיעו להיקפים האלה.
<דורית סלינגר: תיאורטית אפשר היה לקחת את כל התיק, להוציא אותו החוצה לניהול ולא היתה מגבלה על המצב הזה, רבותי, וזה לא נעשה, אז בבקשה לא להטיל דופי בניהול ההשקעות בישראל.
<דורית סלינגר: אני מסבירה לכם מאיפה הגענו לנושא הזה ולמה אנחנו מטפלים בנושא הזה.
<דורית סלינגר: אני חושבת שהמגבלה שהוצעה כאן היא איזון מאוד נכון בין הצורך לצמצם את ההוצאות שמוטלות על החוסך לבין הצורך לאפשר את ההשקעות האלה לטובת התשואה העודפת לחוסך.
ניסן סלומינסקי: הראשונה זו פנינה, אבל לפני שאת מדברת יש לנו רק רביזיה.
משה גפני: לא הודעתם.
ניסן סלומינסקי: הודענו.
ניסן סלומינסקי: תסתכל אצלך.
משה גפני: אני לא מבין את הבלגן הזה.
ניסן סלומינסקי: מוישה, עשה לי טובה.
משה גפני: אנחנו באמצע הדיון.
משה גפני: למה אתה עוצר באמצע?
משה גפני: מה הבעיה עכשיו?
<טמיר כהן: בקשה 04003.
עיסאווי פריג': אנחנו באמצע דיון חשוב.
מיכל בירן: זה קוטע את הרצף הלוגי.
סתיו שפיר: אנחנו רוצים שמית.
עיסאווי פריג': שמית.
עיסאווי פריג': אבל אנחנו באמצע דיון חשוב.
יעקב ליצמן: על הפיננסים הרביזיה?
עיסאווי פריג': לא, על ההתיישבות.
יצחק כהן: על הקירות המנוסרים.
סתיו שפיר: מעכשיו גם תינתן לנו הזדמנות לשאול שאלות את האוצר, על ההעברות האחרות שיש במשרד ראש הממשלה?
סתיו שפיר: בכל זאת, שיהיה קצת כבוד כלפי הכסף של אזרחי ישראל.
סתיו שפיר: קצת.
<טמיר כהן: הצבעה שמית.
יצחק כהן: הציבור הצופה בבית, שימו לב להצבעה.
<טמיר כהן: (קורא בשמות חברי הכנסת) רוברט אילטוב – נגד
יעקב ליצמן: כמה מצביעים יש לישראל ביתנו?
יעקב ליצמן: יש כאן שלושה.
<טמיר כהן: (קורא בשמות חברי הכנסת) חמד עמאר – נגד גילה גמליאל, במקומה מצביע חיים כץ – נגד ראובן ריבלין – נגד בועז טופורובסקי – נגד
סתיו שפיר: לא ייאמן.
<טמיר כהן: (קורא בשמות חברי הכנסת) עפר שלח – נגד
<טמיר כהן: (קורא בשמות חברי הכנסת) קארין אלהרר – נגד עליזה לביא, במקומה פנינה תמנו-שטה – נגד
יעקב ליצמן: עפר שלח, אל תגיד על אחרים שהם גנבו, כי אתה גנבת את הכסף - - -
<טמיר כהן: (קורא בשמות חברי הכנסת) ניסן סלומינסקי – נגד זבולון קלפה – נגד
משה גפני: על ראש הגנב בוער הכובע.
יעקב ליצמן: תגיד לי, איפה הכסף?
משה גפני: אתם הגנבים.
יעקב ליצמן: גמרתם עם אלכסנדר?
יעקב ליצמן: גמרתם עם כל הדברים?
עפר שלח: - - - מוסר ממך, אדוני - - - לקבל ציון ממך.
סתיו שפיר: עצוב.
<טמיר כהן: (קורא בשמות חברי הכנסת) אלעזר שטרן – בעד מיכל בירן – בעד סתיו שפיר – בעד
סתיו שפיר: ובעד שקיפות.
פנינה תמנו: גפני, דרך ארץ גרמה לתורה.
משה גפני: שהוא אומר עליו גנב?
משה גפני: את התורה את לא רואה כשמשלמים לעפר שלח?
<טמיר כהן: (קורא בשמות חברי הכנסת) יצחק כהן – בעד יעקב ליצמן – בעד
<טמיר כהן: (קורא בשמות חברי הכנסת) זהבה גלאון, מחליף אותה עיסאווי פריג' – בעד אחמד טיבי – אינו נוכח
יעקב ליצמן: - - - אני אספר לכם מה שקורה שם בלשכת שר האוצר?
משה גפני: מה עם מבשלות הבירה של הלל?
יעקב ליצמן: זה מה שאמרתי, "אלכסנדר" זה נקרא.
משה גפני: הם גנבים ממש, לא ככה.
ניסן סלומינסקי: רבותי, ברוב של עשרה מול שישה הרביזיה נפלה.
ניסן סלומינסקי: פנינה, אנחנו חוזרים לנושא.
פנינה תמנו: קודם כול, אני הולכת להצביע בעד זה, כי אני מבינה שיש פה מעשה במקום שיש בו ואקום מאוד רציני.
פנינה תמנו: אבל אני חייבת לומר שעולות שתי שאלות, וגם דיברת על כך לפני כן, על העובדה שהממוצע של הגבייה הישירה עומד היום על 0.12%.
פנינה תמנו: למה התקרה היא 0.25%?
פנינה תמנו: אני מרגישה חוסר נוחות, למרות שדיברת קודם על אמונה, שאת מאמינה שלא ייקחו את זה למעלה, אבל כאשר יש לגיטימציה, ואנחנו כבר נותנים להם את התקרה של 0.25%, יש לי חשש מאוד ברור שזה יכול לעלות.
פנינה תמנו: האם יש נקודת זמן שתבואו לבחון שהממוצע לא עלה כתוצאה מאותה לגיטימציה שאנחנו המחוקקים קובעים את התקרה הזאת?
פנינה תמנו: הדבר השני זה לעניין חובת היידוע.
פנינה תמנו: אני וכולכם פה מבינים שהציבור לא בהכרח, אולי אפילו המסה העיקרית, 90% מהציבור ודאי וודאי לא מבין על מה גובים ואיך גובים, וגם אם מדובר באמת בדמי ניהול אני רוצה לדעת בסופו של דבר, כשהוא בא לחתום, שמביאים לו את המידע שמעבר לדמי הניהול, שגובים את אותה גבייה ישירה שהולכת לטובת התשואות.
פנינה תמנו: אני אישית לא הבנתי אם באמת יש תשואות או לא.
פנינה תמנו: דיברת על 8%-7% - האם זה חתך מסוים של קרנות ומוסדות מסוימים או שזה בכללי?
פנינה תמנו: אני לא יודעת איך זה מתפרש, לכן קשה לי לקחת את הנתון הזה.
פנינה תמנו: חובת היידוע יותר חשובה לי, שהציבור ידע שכאשר הוא בא ושם את החיסכון שלו באותה קופה או באותו מוסד, שמעבר לגבייה של 1.05% על דמי ניהול, יש אופציה שהולכים לגבות לו גם את ה-0.25% שאנחנו נציב כתקרה.
פנינה תמנו: האם יש לו בכלל אופציה אחרת, שהוא יכול להיות במקומות שלא יגבו ממנו כלל וכלל?
משה גפני: דיברת יפה, דרך אגב.
משה גפני: אז למה אמרת בהתחלה שאת מצביעה בעד אם אין לך תשובות?
פנינה תמנו: כרגע אין תקרה, זאת אומרת, גפני, שבמצב הנוכחי מבחינה תיאורטית וגם פרקטית יכול לבוא מוסד ולקבוע גם 0.50% - - -
משה גפני: אז לא ילכו אליו.
משה גפני: פה, כמו שאמרת נכון, יש לגיטימציה - - -
פנינה תמנו: לא בהכרח לא ילכו אליו, גם אמרתי שהציבור לא מכיר.
משה גפני: תנסי לשנות, אל תגידי שאת מצביעה בעד.
משה גפני: תנסי לשנות.
פנינה תמנו: הציבור לא יודע על מה גובים.
ניסן סלומינסקי: מוישה.
ניסן סלומינסקי: פנינה, תודה.
ניסן סלומינסקי: מה שנעשה, כדי לייעל, שניתן לדורית לענות אחד-אחד.
ניסן סלומינסקי: ננסה לעשות כך וזה יהיה יותר טוב.
ניסן סלומינסקי: אם נראה שיש בלגן, ניתן לכולם לדבר ואחר-כך היא תענה.
ניסן סלומינסקי: יותר טוב שהיא תענה אחד-אחד אם נצליח לשמור על השקט.
ניסן סלומינסקי: דורית, תמיד קצר.
<דורית סלינגר: הממוצע מטעה במידה מסוימת.
<דורית סלינגר: יש גופים שנמצאים באפס, 0.02%, לכן כשלוקחים את הממוצע יש כאן מידע מטעה.
<דורית סלינגר: חמש החברות הגדולות, שבהן עיקר הכסף, עומדות מעבר לזה.
<דורית סלינגר: כלומר, אם נבוא ונטיל את המגבלה הזאת - - -
<דורית סלינגר: חברים, תנו לי בבקשה לסיים.
ניסן סלומינסקי: מוישה, בבקשה.
<דורית סלינגר: אם אנחנו נטיל את המגבלה הזאת - - -
<דורית סלינגר: אני אסביר לך גם מי.
פנינה תמנו: חמשת הגופים שבהם כמה אחוז מהאוכלוסייה?
<דורית סלינגר: לא מהאוכלוסייה.
<דורית סלינגר: בהם רוב הכסף.
<דורית סלינגר: רוב הכסף נמצא בחמש החברות הגדולות.
<דורית סלינגר: יש גרף ואני אראה לכם במצגת.
<דורית סלינגר: אם אנחנו לא נתייחס אליהם, עשויה להיות לנו דיספוזיציה גדולה של נכסים שעשויה לפגוע בחוסך.
<דורית סלינגר: כלומר, פעולות שלא לצורך שעשויות לפגוע בחוסך ורציתי לתפוס את כולם שם.
<דורית סלינגר: בקשר ליידוע ולשקיפות, אנחנו משנים את כל דף הפירוט לחוסך שיתחיל לצאת בסוף 2014 בצורה פשטנית יותר, כאשר יהיה ברור סל ההוצאות הכולל שמשלם החוסך, שמורכב משלושת הנדבכים שאמרתי לכם, גם דמי הניהול, גם ההוצאות הישירות וגם העלויות האחרות, שהן על עמלות ובנקים, כך שבסך הכול יהיה שם מספר.
<דורית סלינגר: 1,000 שקל, למשל, סך כול ההוצאות שמשלם החוסך, לא בעמודים נפרדים ויהיה ברור בדיוק מה ההבדל בין חברה אחת לחברה - - -
פנינה תמנו: זה דווקא מטריד אותי עוד יותר, אני רוצה לדעת שיש אופציה לציבור לבחור חברה או קרן שלא מוציאות למכשירים אחרים, לסוכנים אחרים, שאומרים: אנחנו מסתפקים בדמי הניהול, שלא יהיו לי תשואות - - -
פנינה תמנו: נכון, אבל ברגע שהיא כוללת הכול, יהיה קשה ללקוח לעשות את ההפרדה.
ניסן סלומינסקי: היא לא כוללת.
<דורית סלינגר: אני עושה את זה לפי שלושה מספרים שונים שמסתכמים למספר אחד והוא יכול לשפוט את זה בחברות שונות.
<דורית סלינגר: יותר מזה, אנחנו גם נבוא לקראת יותר מידע פומבי שקיים באתרים לגבי כמה זה דמי ניהול וכמה זה מספרים אחרים, ולכן המידע הזה יותר זמין.
<דורית סלינגר: אנחנו ממשיכים לעקוב אחרי זה.
<דורית סלינגר: אנחנו ממשיכים באופן שוטף לעקוב אחרי מסלולי ההוצאות הנוספים - - -
פנינה תמנו: האם יש חובה לגופים לבוא ולומר: תדע לך, אנחנו מוציאים חלק מהסכומים לסוכנים חיצוניים, למכשירים חיצוניים, כדי שיגדילו לך את התשואה, אם אתה רוצה זה אפשרי, ואם אתה לא רוצה, לא צריך?
פנינה תמנו: זכות הבחירה פה מבחינתי נפגעת.
<דורית סלינגר: זכות הבחירה קיימת.
<דורית סלינגר: אתה יכול לבחור גוף שאסטרטגיית ההשקעות שלו היא X או Y, וודאי שקיימת לך זכות הבחירה.
<דורית סלינגר: אתה על דמי הניהול יכול להתווכח, על ההוצאות הישירות תחליט אם אתה רוצה גוף שיוצא יותר החוצה או עושה הכול פנימה בתוך הבית.
פנינה תמנו: בנקודה הזאת יש גילוי נאות שלהם.
<דורית סלינגר: יש גילוי והוא יהיה יותר ברור ויותר ממוקד.
מיכל בירן: ובכל זאת הנתונים יישארו אותו דבר שרוב הציבור לא ידע על כך.
<דורית סלינגר: לא בהכרח.
<דורית סלינגר: יש לנו כלים אחרים שבאים - - -
חיים כץ: עוד פעם, אני חוזר לקטע של הפנסיה.
חיים כץ: לצערי חוץ מהחוסך כולם יודעים איזה נתח מהעוגה הם אוכלים.
חיים כץ: היחיד שלא יודע עם מה הוא ייפגש בסוף הדרך על 40 שנות ההשקעה או על 35 שנות ההשקעה, כמה שיוצא לו במעגל החיים, זה החוסך.
חיים כץ: פעם, עד 95', היתה לו נוסחת חישוב, יותר טובה, פחות טובה, תקציבית, אבל הוא ידע בערך עם מה הוא ייפגש.
חיים כץ: היום זה מותנה בתוחלת החיים, אין מקדם, אין יותר ביטוחי מנהלים, אין שום דבר.
חיים כץ: נגמר.
חיים כץ: כל אחד יודע איזה נתח מהעוגה הוא יאכל שם.
חיים כץ: זה שמקבל את העמלות יודע שהוא יקצור 1% או 0.25%.
חיים כץ: אותו בנק שייתן ייעוץ, יהיה לו 0.25% לכל החיים, גם אם הוא אמר לא לעשות כלום.
חיים כץ: כל העיטים שעטים על החיסכון הזה יודעים בדיוק ואנחנו דואגים לכולם.
חיים כץ: היחידים שאנחנו לא דואגים להם הם החוסכים.