GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
חיים כץ: באה דורית, ואין לי כלום נגדה, שום דבר אישי.
חיים כץ: הייתי מעורב אישית יחד עם עודד שריג אצל ביבי נתניהו בקביעת ה-1.05%.
חיים כץ: מה שמפריע לי ששטייניץ הבטיח לחברות הביטוח עמלה אחרת והיינו צריכים לכופף אותו.
חיים כץ: הוא הבטיח.
חיים כץ: ככה.
חיים כץ: אז לא ידעתי על העמלה הנוספת.
חיים כץ: הבנתי ש-1.05% מכסה הכול.
חיים כץ: היתה באה דורית ואומרת: אלה המשקולות, אלה חלוקות ההשקעות של הפנסיה, יש 30% אג"ח, יש משקלות של קרנות כאלה, יש משקלות כאלה, ולהלן התשואה.
חיים כץ: מה נותנת לי התמורה העודפת של ההשקעה של 0.25%?
חיים כץ: אני משלם ואני לא יודע מה אני אקבל.
חיים כץ: עד היום, אם אנחנו בודקים את התמורה שנתנו לנו הקופות האלה בשמונה שנים, זה לא היה שווה את ההשקעה.
עפר שלח: השאלה היא גם שאלת הגמישות שלך, חיים.
עפר שלח: אם לך יש גמישות ללכת למקום - - -
חיים כץ: כן, אבל אנשים לא בקיאים.
עפר שלח: אם יש לך גמישות - - -
חיים כץ: יש לי גמישות.
חיים כץ: אני יכול ללכת מקופה לקופה.
חיים כץ: אני יכול לעבור מקופה לקופה באופן חופשי.
חיים כץ: פנינה אמרה "90%", אני אומר לך: 99% מהאנשים לא בקיאים, לא יכולים לנהל את הפנסיה.
חיים כץ: עשו גם תוכנית פנסיה עצמאית, IRA, כל אחד יכול ללכת ולנהל לבד.
חיים כץ: אין שם אנשים.
חיים כץ: יש שם הטבות מס, אבל אנשים לא בקיאים ולא הולכים לשם.
חיים כץ: זה נכון מה שהיא אמרה.
חיים כץ: אם לא נעשה הגבלה, הם יוכלו לקחת כמה שהם רוצים.
חיים כץ: אבל אנחנו המחוקקים, אנחנו לא עובדים אצל הפקידים.
חיים כץ: קיבלנו מנדט מהציבור להגיד לדורית או לעודד או ליעקב שיבוא אחריה: לזה אנחנו לא מוכנים.
חיים כץ: אל תנהלו לנו את החיים.
חיים כץ: אנחנו צריכים לנהל את החיים של האזרחים.
חיים כץ: אז אנחנו שגינו, קבענו 1.05% ולא התייחסנו לזה.
חיים כץ: באה דורית עכשיו ואומרת: 0.25% הממוצע, כשהממוצע הוא 0.12% או 0.13%, לא חשוב.
חיים כץ: אנחנו צריכים לבוא ולהגיד לה: יש היום חברות שמושקעות, אנחנו הולכים למדרוג.
חיים כץ: בשנה הראשונה 0.15%, בשנה השנייה 0.10%, בשנה השלישית 0.05% ויוצאים.
חיים כץ: מי שיודע לתת לנו את זה ב-1.05%, ייכנס לגזרה.
חיים כץ: ראיתי מה זה מכרז.
חיים כץ: כמה משלם הצבא דמי ניהול על קרנות הפנסיה שלו?
ניסן סלומינסקי: השאלה היא כמה שלא משלמים.
חיים כץ: כמה משלמים עובדי המדינה?
ניסן סלומינסקי: נכון, זה על חשבון האזרחים האחרים.
חיים כץ: הגופים האלה מקבלים כסף, הגופים האלה לא באים להפסיד.
חיים כץ: הם מקבלים כסף, הם מנהלים כסף.
חיים כץ: וכשיש לך כסף זה שווה כסף.
חיים כץ: אף אחד לא עובד פה לשם שמים.
חיים כץ: לא יכול להיות שייקחו מהעמיתים.
חיים כץ: עם כל הכבוד שבאה דורית, עם כל הכבוד שהיא באה ואמרה: אתה בכלל לא מצאת את זה.
חיים כץ: נכון, אני לא מצאתי.
חיים כץ: אם הייתי יודע, 1.05% כלול בפנים.
יצחק כהן: הכול כלול.
חיים כץ: הכול היה כלול.
חיים כץ: לא ידעתי.
חיים כץ: עכשיו אני צריך להמשיך עם זה?
חיים כץ: גם את, אם יוג'ין קנדל לא היה מכופף, רצית 0.15%, או לחברות הביטוח גם 0.15% זה יותר מדי.
חיים כץ: הרבה יותר מדי.
חיים כץ: אין סיבה שנשלם לאנשים על זה שאנחנו לא מקבלים תמורה.
חיים כץ: אני אגיד לך מה הבעיה שלנו ושל האנשים, למה אנחנו יכולים לעשות את זה והם לא רוצחים אותנו, כי הר הכסף הזה, שעינינו נשואות אליו ואנחנו רוצים לבנות את הכלכלה ובתשתיות הוא רחוק, אנחנו לא נוגעים בו היום, אנחנו ניגע בו בעוד 10, 20, 30, 40 שנה.
חיים כץ: הגיל הממוצע של החוסכים בקופות החדשות ולא הוותיקות הוא בערך 40.
חיים כץ: אם הוא התחיל ב-95', לפני 18 שנים, הגיל הממוצע הוא בערך 40, אולי 41.
חיים כץ: המפגש עם הכסף הוא בעוד יותר מ-20 שנה, ואז אנחנו אומרים: הם לא רואים, אנחנו ניקח להם, אנחנו נשדוד אותם.
חיים כץ: את באת לשש שנים או לשמונה שנים או לעשר שנים, אחרי זה יבוא מפקח אחר, לפני זה היה עודד, ישבנו, ראינו.
חיים כץ: עשינו 1.05% כדי שזה יכלול את הכול.
חיים כץ: עלית על באג, יפה, אבל לא צריך לתת להם את ה-0.25%, זה הרבה יותר מדי, גם 0.15% זה מספיק.
חיים כץ: ואני לא רואה שום גוף שיוצא מהר בתנועה, אם הוא כבר בפנים, אני לא רואה אותו יוצא החוצה.
חיים כץ: לכי תראי את המשכורות של אקסלנס ולכי תראי את המשכורות של מגדל, והמשכורות לא משפיעות על 0.25%.
חיים כץ: בגופים שיודעים לשלם מיליונים לחודש, ואנחנו מממנים, לא מממנים, גם אם לא נשלם את ה-0.25% וזה יהיה אפס, הם ישלמו את המשכורות האלה.
חיים כץ: הם ישלמו, לא פחות.
חיים כץ: אבל אין שום סיבה בעולם שניקח מהאזרחים כסף סתם, בלי לקבל תמורה.
חיים כץ: אם היית באה ואומרת לי: תשמע, חיים, אנחנו משלמים 0.25% כבר משנת 2008, זה שמונה שנים, הגופים האלה עשו תשואה עודפת של 1%, ואללה שווה, ברמת סיכון שזה לא נורא.
חיים כץ: אבל אם הם לא עשו בשמונה שנים תשואה עודפת, למה שאני אשלם להם?
חיים כץ: למה הכסף שלי הוא הפקר?
חיים כץ: למה אפשר לקחת לי את החיסכון שלי חופשי?
<דורית סלינגר: אני יכולה לענות?
חיים כץ: כן, אני אתן לך לענות.
חיים כץ: למה, אין לי זכות לדבר?
חיים כץ: כי אני, האזרח, לא מבין בפנסיה?
חיים כץ: אפשר לעשות אתי מה שהם רוצים – אפשר להלאים לי את הקופות, אפשר להלאים את המנהלים, אפשר להעלות את גיל הפרישה, אפשר לקבוע לי את המקדם.
חיים כץ: אפשר הכול.
חיים כץ: כמה זמן את בתפקיד?
<דורית סלינגר: חצי שנה.
חיים כץ: לפני שמונה חודשים או תשעה חודשים בא עודד שריג ואמר: אני רוצה להוריד את הפנסיה ב-10%, אני רוצה להוריד את הפנסיה של אלה שיוצאים לפנסיה ב-10%.
חיים כץ: היתה לי החלטת ממשלה ששוק ההון עברו מ-30% ל-70%, שהם נותנים רשת ביטחון על הורדת הריבית בעולם להעלאת תוחלת החיים.
חיים כץ: באתי ליאיר לפיד עם רשת הביטחון, הראיתי לו, הוא אמר לי: שמע, אני מכבד את החלטת הממשלה הזאת, אני לא אגע באנשים, ואמר לעודד שריג: אל תעשה.
חיים כץ: אם לא הייתי בא עם הפתק הזה, זה היה מתבצע, כי הוא לא ידע, אף אחד לא ידע.
חיים כץ: אף אחד לא ידע.
חיים כץ: הוא הלך עם עודד שריג, אני באתי עם הניירות.
חיים כץ: ככה התנהל העסק.
חיים כץ: הוא כיבד את הניירות.
חיים כץ: אצלו בבית הוא אמר לי: חיים, אני מכבד את הניירות ולא נתן לפגוע ב-10%.
חיים כץ: אותו דבר אנחנו לא ידענו על דמי הניהול הנוספים של בלי תקרה, עם תקרה.
חיים כץ: אם לא ידענו, זאת אומרת שלא צריך להעניש את האנשים.
חיים כץ: הכוונה מלכתחילה היתה 1.05% בינואר 2014, בינואר 2013 1.1%.
חיים כץ: זאת היתה הכוונה.
חיים כץ: כך אני ידעתי.
חיים כץ: הייתי במגרש הזה, אני ידעתי.
חיים כץ: אי-אפשר לפגוע באזרחים בגלל שלא ידעתי.
חיים כץ: אני חבר כנסת, מה שאני מבקש ממך זה לרדת ל-0.15%, לעשות את זה מדורג, לרדת בסוף לאפס ולהתיישר על 1.05%.
חיים כץ: אין סיבה בעולם שזה לא יהיה.
חיים כץ: זאת היתה הכוונה כשישבנו אצל ביבי.
חיים כץ: גם ביבי לא הבין ולא ידע.
חיים כץ: עודד שריג היה עם כל האינפורמציה.
חיים כץ: חוסר אינפורמציה זה אחד המובילים לטרגדיה, ולי לא היתה האינפורמציה הזאת ואת באת וגילית.
חיים כץ: שאפו.
חיים כץ: עם זאת, בגלל שגילית לא צריך להעלות את זה ל-0.25%.
חיים כץ: 0.15% זה מספיק.
חיים כץ: היו התחייבויות, היו חוזים.
חיים כץ: אם מגדל ירד ל-0.15% לא יקרה כלום.
חיים כץ: תאמיני לי, כלום.
חיים כץ: אין עובד אחד או חוסך אחד או עמית אחד שייפגע, גם השכר של מנהלי מגדל לא ירד, גם הבונוסים שם לא ירדו, אנחנו פשוט נעשה צדק עם החוסכים, אותם חוסכים שנפגעים לאורך כל הקו והם היחידים שלא יודעים עם מה הם ייפגשו בסוף הדרך, והם לא ייפגשו.
חיים כץ: אנחנו פה בעוד 0.25% ועוד 0.15% יוצרים דור של נזקקים.
חיים כץ: דור של נזקקים.
חיים כץ: כל אלה שהתחילו לחסוך מינואר 95', תזכרי את מה שאמרתי לך, אני אהיה זקן, את יותר צעירה, תגידי: חיים אמר פה בכנסת ישראל לפרוטוקול שזה דור של נזקקים.
חיים כץ: זה הרבה כסף.
חיים כץ: כמה זה יגיע, ל-2 טריליון?
<דורית סלינגר: 2020.
חיים כץ: ב-2020 זה יגיע ל-2 טריליון ואחר-כך זה ילך ויצמח, ועד אז עוד לא יצאו.
חיים כץ: הר של הכסף וכמה שיהיה יותר כסף זה יהיה מטרה יותר נוחה לקחת משם, למה אלה שימשכו, זה רחוק.
עיסאווי פריג': לא נזכה לראות את זה.
חיים כץ: מה שאני מבקש ממך: אל תהיי מקובעת, תעשי חושבים.
חיים כץ: אני מקווה שהוועדה לא תצטרך לכופף אותך, אני מקווה שאני אקבל תמיכה בוועדה.
חיים כץ: 0.15% זה מספיק, עם מדרוג של שלוש או ארבע שנים לירידה לאפס, כי זאת היתה כוונת המחוקק.
חיים כץ: אני, שהעברתי את התקנה הזאת וישבתי מול ביבי ועודד שריג, זאת היתה הכוונה.
חיים כץ: הוטעיתי, ואי-אפשר לנצל את זה לרעה.
חיים כץ: פשוט אי-אפשר לנצל את זה לרעה.
חיים כץ: 0.15% מספיק.
ניסן סלומינסקי: חיים, תודה.
ניסן סלומינסקי: אני מבין שההצעה זה 0.15% מדורג, שיורד ל-0.10% - - -
מיכל בירן: הצעה מידתית וסבירה.
עיסאווי פריג': אולי דורית תשמע את כולנו לפני שהיא תענה?
<דורית סלינגר: אני חייבת לענות.
ניסן סלומינסקי: הצעתי שהיא תענה אחד-אחד, אלא אם כן זה לא ילך.
<דורית סלינגר: אחרת הדברים מתגלגלים, ואני רוצה - - -
פנינה תמנו: זה יהיה ארוך.
פנינה תמנו: לדעתי תיתן לכולם לשאול שאלות ואז היא תענה.
פנינה תמנו: עדיף שתרשמי לך.
<דורית סלינגר: זה משאיר איזה רושם - - -
משה גפני: השאלה, אדוני היושב-ראש, אם דורית מקבלת את זה.
משה גפני: אם היא לא מקבלת את זה - - -
ניסן סלומינסקי: דורית, תרשמי.
משה גפני: אין לי מה להוסיף בעניין הזה.
משה גפני: את דעתי אמרתי בעבר.
משה גפני: אני מקבל את מה שאמר חיים.
משה גפני: הוא היה אז באותו דיון.
משה גפני: אני פונה לדורית.
משה גפני: א', אני מברך אותך, לא פגשתי אותך כשנכנסת לתפקיד.
משה גפני: אני מברך אותך על כניסתך לתפקיד, תפקיד לא קל.
משה גפני: אני מציע שתקבלי את ההצעה של חיים, שלא נצטרך להצביע הצבעה לעומתית.
יצחק כהן: מה שאנחנו לא רגילים לעשות בדרך כלל.
משה גפני: נקבל את זה, ואם בתוך שנה או שנתיים תראי שהמצב לא טוב, תחזרי לוועדה.
משה גפני: אני חושב שזה נכון, מכיוון שאז היה מדובר שהכול יהיה בפנים.
משה גפני: זה מה שהיה אז.
משה גפני: לא צריך להטיל את זה עוד פעם.
משה גפני: עדיף שתקבלי את ההצעה הזאת במקום שהוועדה תצביע.
ניסן סלומינסקי: איציק ואחר-כך מיכל.
יצחק כהן: דורית, קודם כול, אני רוצה לשבח אותך, באומץ לב הצפת נושא שהיה יכול להימשך.
יצחק כהן: את שמת לב אליו, באמת כל הכבוד, ובאומץ את מציבה תקרה למצב שהוא כמעט הפקר.
יצחק כהן: מה שאומר חיים אלה דברי טעם.
יצחק כהן: היום, כדי לסבר את האוזן, חברים, אנחנו מדברים על אחוזים.
יצחק כהן: דמי הניהול זה 7 מיליארד שקל שהם גובים.
יצחק כהן: אם היום גובים 800 וההצעה תתקבל, אז יגבו עוד מיליארד.
יצחק כהן: זאת אומרת, דמי הניהול יהיו 8 מיליארד.
יצחק כהן: לדעתי ב-7 מיליארד שחיים מדבר עליהם הכול כלול והכול אפשר לעשות.
יצחק כהן: אפשר גם להתמקצע בהשקעות בחו"ל וההוצאות נשארות בפנים, אבל מקבלים גם מה שאת אומרת.
יצחק כהן: אני מקבל את ההצעה של חיים, כי אם הממוצע הוא 0.12%, 0.15% זה די והותר, ללכת לבדוק את זה שנה אחרי שנה עד שזה יתאפס חזרה ל-1.05% פיקס פרייס, כשהכול כלול.
יצחק כהן: אני לא רוצה לחזור על כל הנימוקים, אבל זו הצעה שאני מאוד מקבל.
ניסן סלומינסקי: יש כאן גורמים חיצוניים שירצו לדבר, שאני אתן להם גם לדבר אחרי שחברי הכנסת ידברו.
מיכל בירן: אני גם רוצה להתחיל ולפרגן לדורית.
<דורית סלינגר: מפרגנים פה ואחר-כך סותמים את הגולל.
ניסן סלומינסקי: דורית, לפני השחיטה את מלטפת – אני לא מתכוון עכשיו למקרה הזה – מלטפים ואז - - -
מיכל בירן: מטאפורה קשה, ניסן.
ניסן סלומינסקי: אמרתי שאני לא - - -
סתיו שפיר: חוש ההומור שלך, ניסן - - -
משה גפני: תדעי שלעודד שריג לא היה קל כאן בוועדה, וכשהיו הצעות פשרה, הוא קיבל אותן.
ניסן סלומינסקי: היא כבר באה עם הצעת פשרה.
מיכל בירן: אנא, תן לי את הזכות לדבר.
מיכל בירן: רק רגע.
מיכל בירן: עיסאווי, רובי.
עיסאווי פריג': נאמר כאן משפט מאוד-מאוד - - -
ניסן סלומינסקי: מיכל מדברת.
מיכל בירן: שוב, אני חושבת שכולנו יודעים, ההצעה של דורית היתה יותר מידתית.
מיכל בירן: כופפו אותה לצד השני ועכשיו צריך לכופף חזרה כדי שזה יעבור.
מיכל בירן: ההצעה שלך היתה 0.15%, זו היתה הצעה מידתית יחסית.
חיים כץ: מי שהולך עם הרוח, הוא תמיד יחיה - - -
מיכל בירן: אני לא חושבת שדורית הולכת עם הרוח, אני חושבת שהיא רוצה שזה יעבור.
פנינה תמנו: זה לא עניין של רוח, זה גם לדעת - - -
מיכל בירן: שנייה, חברים.
ניסן סלומינסקי: רבותי, נשמור על זכות הדיבור של כל אחד, לא משנה מה דעתו ולמי הוא שייך.
ניסן סלומינסקי: יש זכות דיבור לכל אחד להישמע ונשמע אותו בכבוד.
מיכל בירן: חברים, אתם כל הזמן אומרים 1.05%, אבל בקרנות הפנסיה המגבלה היא 6% על ההפרשות ו0.5% על הצבירה בקרנות הפנסיה.
מיכל בירן: למי שלא מבין את ההשלכות – אפשר להתמקח על 2% מההפרשות ו-0.5% על הצבירה – למי שלא מבין פה ולא מתעסק בפנסיה, גם העוזרים, שתדעו מה גובים מכם, כסף על הצבירה שזה נשמע מעט.
מיכל בירן: על אותם 100 שקלים שהפרשתם היום מהמשכורת, עכשיו יגבו מכם דמי ניהול, על אותם 100 שקלים, 50 שנה, 40 שנה, 30 שנה, כמה שיש לכם עד היציאה לפנסיה, שוב ושוב - - -
חיים כץ: 50 זה יותר מדי.
מיכל בירן: 40, 30.
חיים כץ: 40 זה בסדר.
מיכל בירן: יגבו מכם שוב ושוב ושוב.
מיכל בירן: כל המספרים שרצים הם שאדם ממוצע, שמרוויח שכר ממוצע, משלם על דמי ניהול בערך – חבל שפנינה לא פה – 400,000 שקלים.
מיכל בירן: מה שאתם, בועז, עפר, קארין, הולכים להצביע בעדו, דורית אמרה בפעם הקודמת שאנחנו משיתים על אנשים עוד משהו כמו 100,000 שקלים, על החוסך הממוצע.
מיכל בירן: שימו לב כשאתם מצביעים בעד זה, אתם משיתים קנס של עוד 100,000 שקלים 150,000 שקלים על האדם הממוצע, זאת ההערכה של אגף שוק ההון.
מיכל בירן: אומנם השתמשתי במטאפורה הזאת, אבל לא מצאתי מטאפורה יותר טובה.
מיכל בירן: בסוף זה כמו שאתה לוקח גנן ואתה אומר לו: קח 400 שקלים, תעשה לי את הגינה, ואז הוא אומר לך: בסדר גמור, אבל בגרניום אני לא מבין, אני צריך להביא מומחה לגרניום, ומה לעשות, המומחה לגרניום יעלה לך עוד 200 שקלים.
מיכל בירן: סליחה, לא ביקשתי גרניום, ביקשתי גינה.
מיכל בירן: תחליט אתה מה צריך להיות שם.
מיכל בירן: אתה חושב שאתה צריך מומחה לגרניום כי נורא חשוב שזה יהיה בגינה, בסדר, תשלם לו אתה.
מיכל בירן: הדבר הזה מופרך מעיקרו, התקרה הזאת מאוד-מאוד גבוהה.
מיכל בירן: ההצעה של חיים היא סבירה.
מיכל בירן: אני מבינה, כל הזמן דיברת על הדיספוזיציה, אבל הנה ההצעה של חיים, נראה לי שכולנו גם נסכים.
מיכל בירן: בסדר, שיהיה 0.25% השנה, שיהיה להם זמן - - -
יצחק כהן: 0.15%.
ראובן ריבלין: 0.15%.
מיכל בירן: גם אני חושבת בסופו של דבר שאם היינו הולכים על המתווה של חיים, ואפילו היינו מסכימים שבשנה הראשונה זה יהיה 0.25%, בשנה הבאה 0.15%, אני חושבת שכולנו נסכים לזה, כדי שלא יהיו זעזועים מיידיים לשוק, ויהיה להם זמן בניחותא, להיפטר ממה שצריך להיפטר, להתארגן.
מיכל בירן: נראה לי שזאת לא הבעיה.
מיכל בירן: הבעיה היא שאנחנו חושבים שדמי הניהול האלה מופרכים מעיקרם.
מיכל בירן: אין דבר כזה.
מיכל בירן: תלך לבית קפה ויגידו לך: על המוצרים שהבאנו מכך וכך, תשלם בנפרד.
מיכל בירן: זה פשוט דבר לא סביר.
מיכל בירן: אני מציעה ומפצירה בחברי הקואליציה: חברים, חיים ורובי הם חברים בקואליציה, ההצעה של חיים היא מידתית, היא סבירה, היא לא פוגעת בחוסכים.
מיכל בירן: אם אתם מצביעים בעד זה, אתם פשוט מצביעים בעד קנס של עוד 100,000 שקל על אנשים.
בועז טופורובסקי: עכשיו אין הגבלה.
בועז טופורובסקי: עכשיו עושים הגבלה.
בועז טופורובסקי: את אומרת - - -
ניסן סלומינסקי: בועז, אני אתן לך.
בועז טופורובסקי: - - - אז ההשוואה לא נכונה.
בועז טופורובסקי: את זורקת סיסמאות לא נכונות.
ניסן סלומינסקי: בועז, אני אתן לך לדבר.
מיכל בירן: בועז, יש פה הצעה עומדת של חיים שתביא אפס.
ניסן סלומינסקי: בועז, אני אתן לדבר.
ניסן סלומינסקי: בועז, לרשום אותך?
בועז טופורובסקי: לא, לא.
בועז טופורובסקי: אני לא רוצה.
יעקב ליצמן: יש מצב שמישהו לא מדבר?
עיסאווי פריג': חברים, אני רוצה לנסות ולהיכנס לנעליים של הדיון המעמיק שהתקיים אצלכם, דורית.
עיסאווי פריג': הרי יש רציונל מאחורי הבקשה שלכם.
עיסאווי פריג': ה-0.25% לא בא מהאוויר.
עיסאווי פריג': אחרי דיונים הגעתם למסקנה.
עיסאווי פריג': יש משהו.
ניסן סלומינסקי: קודם כול, תשבח אותה שהיא זיהתה את הנושא של כפל העמלות והיא הולכת לעצור את זה.
ניסן סלומינסקי: על זה צריך לשבח אותה.
ניסן סלומינסקי: עכשיו יש דיון רק איפה לעצור.
ניסן סלומינסקי: צריכים לשבח, מגיע.
ניסן סלומינסקי: מה שמגיע – מגיע.
עיסאווי פריג': מגיע.
עיסאווי פריג': מה שאני רוצה להעלות ולחשוב יחד בכדי לגבש - - -
ראובן ריבלין: קודמיה או במזיד או לא, לא שמו לב לזה.
עיסאווי פריג': את ציינת וגם בדברי ההסבר ציינת שצריך לעודד את ההשקעות בגופים שיש להם יותר מומחיות, כי הגופים הממסדיים לא יכולים לספק את התשואה ואת המומחיות הנדרשת.
עיסאווי פריג': אנחנו נצטרך בעיקר להשקיע במוסדות חו"ל עם גופים שיש להם יותר מומחיות.
עיסאווי פריג': כניסתי לתחום ההשקעה הזה יחייב אותי לשלם יותר עמלה.
עיסאווי פריג': אני מבין נכון?
עיסאווי פריג': מהכיוון השני אני צפוי לקבל יותר תשואה.
עיסאווי פריג': זה נכון או לא?
<דורית סלינגר: בתוחלת, כן.
עיסאווי פריג': מניסיון השנים האחרונות – אני רוצה להסתכל על ניתוח תשלומי העמלות לעומת התשואה.
עיסאווי פריג': מניתוח שנים אחורה, האם המגבלה הנדרשת, זה לקחת את האופציה להשקעות בקרנות חו"ל?
עיסאווי פריג': האם המגבלה ששמת עכשיו, מניתוח העבר, תיתן יותר תשואה לחוסכים?
עיסאווי פריג': זה מאוד חשוב לי, כי אני רוצה להסתכל על חצי הכוס המלאה, לא נגד, נגד, נגד.
עיסאווי פריג': יכול להיות שזה יהיה טוב לחוסך בתשואה יותר טובה.
עיסאווי פריג': אני רוצה להבין את מידת הלמידה שלכם בנושא הזה.
עיסאווי פריג': דבר שני, אמרת וכולנו יודעים, אחד הדברים שמעצבנים את הלקוח הפשוט, האזרח, אפילו ברמה של בנקים, שהוא מסתכל על כל סוגי העמלות של הבנק – עמלה ישירה, עמלת חשבון.
עיסאווי פריג': יש 40-30 עמלות.
עיסאווי פריג': כאזרח זה כואב.
עיסאווי פריג': כשבא אזרח ויש לו תיק חיסכון, ויש לו כל מיני סוגי עמלות, הוא לא רוצה לשבור את הראש – דמי ניהול לבית המנהל, דמי ניהול חיצוני, עמלות בנקים.
עיסאווי פריג': הלקוח הפשוט לא רוצה להיות בסרט הזה – זה עולה לי ככה, זה האחוז שזה עולה לי.
עיסאווי פריג': איך אנחנו תוחמים את אחוז העמלה שהאזרח אמור לשלם במספר אחד, בפיקס פרייס, כמו שאמר ידידי?
עיסאווי פריג': זה מה שאני רוצה לשמוע ממך בגדול לפני שמתייחסים.
ראובן ריבלין: יש הצעה של מיכל שעפר וחיים לא שמעו.
ראובן ריבלין: הם לא היו.
ניסן סלומינסקי: נחזור לזה כשזה יגיע.
ראובן ריבלין: זה חשוב מאוד.
מיכל בירן: בשביל למנוע זעזועים בשנה הראשונה יהיה 0.25%, ואז חוזרים להצעה של חיים, שלאט-לאט נרד לאפס, ניתן לשוק זמן להתארגן.
חיים כץ: אלעזר, בבקשה.
יצחק כהן: זה ירד ל-1.05% בסוף?
ראובן ריבלין: בסוף ירד ל-1.05%.
ראובן ריבלין: כך נקבל בראשית דרכה את ההצעה ונצייר את הדירוג.
חיים כץ: בשורה התחתונה, מאחר שזה חיסכון ארוך טווח, תהיה פגיעה קצרה.
ראובן ריבלין: אתה מסכים עם מיכל?
חיים כץ: כן, מסכים גם לזה.
חיים כץ: בשורה התחתונה זה ייקח עוד שנה, זה ייגמר.
יעקב ליצמן: אלעזר, אתה מסכים?
יצחק כהן: ניסן, הייתי רוצה לשמוע את היועץ המשפטי של הוועדה.
ניסן סלומינסקי: אלעזר בזכות דיבור.
אלעזר שטרן: דווקא כמי שהיה אחראי על המסע הקודם בצה"ל שהגיע כמעט לאפס, אני מבקש אם יהיו לי שאלות לדחות אותם אחרי שנשמע את דורית.
חיים כץ: פרוספר מהרן ואני ישבנו בבית קפה, היינו משולבים בהסכמים.
אלעזר שטרן: הייתי מאחורה.
אלעזר שטרן: אלי הביאו הכול.
ניסן סלומינסקי: חבר'ה, רק שתבינו שאלעזר וחיים שעושים עבודה טובה בשביל הקהל שהם מייצגים, בסופו של דבר כתוצאה מזה אלה שלא מאורגנים, הם משלמים על זה.
חיים כץ: איזה עבודה טובה?
חיים כץ: לאנשים שלי זה לא נוגע בכלל.
עיסאווי פריג': משלמים אפס עמלה שהארגונים נהנים ממנה.
ניסן סלומינסקי: לא חשוב, אתה עושה עבודה טובה.
חיים כץ: אני עושה עבודה טובה לציבור הגמלאים והאזרחים מבלי - - -
ניסן סלומינסקי: לא משנה, אני מחלק לך קומפלימנט.
חיים כץ: אל תמתג אותי.
ניסן סלומינסקי: לא ממתג.
אלעזר שטרן: ניסן, אתה מושך אותי להגיד משהו על הדיון הקודם.
ניסן סלומינסקי: אני משבח אתכם.
אלעזר שטרן: אתה מושך אותי להגיד משהו.
ראובן ריבלין: ניסן, אומנם שנינו גבירים, אבל שילמתי על זה כסף.
ניסן סלומינסקי: הם אומרים שהממוצע יוצא 0.7% נניח - - -
מיכל בירן: שוב, בקרנות הפנסיה זה לא המצב, ורוב האנשים נמצאים שם.
מיכל בירן: תפסיקו להגיד את זה.
פנינה תמנו: אתם כל הזמן מדברים על המיליונים, ואנחנו מדברים על ה-800 - - -
אלעזר שטרן: אני מבין שבתשובה תהיה ההסתכלות בדיוק על האחוזים האלה, נכון?
סתיו שפיר: אני מצטרפת לדעתם של חברי.
סתיו שפיר: כבר היושב-ראש, הובאה בהתחלה הצעה יותר מאוזנת, שגם היא גבוהה מדי, כי הרי אנחנו יודעים איך זה עובד.
סתיו שפיר: ברגע שקובעים רף מסוים, שהוא הרף המאושר, כולם בתוך מעט מאוד זמן ייצמדו לרף הזה, כי זה רף המקסימום.
סתיו שפיר: זה לא מעודד תחרותיות, זה לא מעודד אותם להנמיך את הרף.
סתיו שפיר: ברגע שאנחנו מציבים אותו גבוה מדי, אנחנו בסוף גם נישא באשמה.
סתיו שפיר: ההצעה הראשונית היתה יותר מאוזנת.
סתיו שפיר: ההצעה שמציע פה חיים ומציעה מיכל הן הרבה יותר מוצלחות, לתת פרק זמן שבו אנחנו עומדים על 0.25%, כשהיום אף אחת מהחברות, למעט אקסלנס – אף אחת מהחברות לא מגיעה לרף הזה.
סתיו שפיר: מגדל מגרדת בקושי.
סתיו שפיר: למיטב הבנתי היתה שם טעות בחישוב, זה מה שאמרו הגורמים המייעצים, ומגיעים ל-0.23%-0.24%.
סתיו שפיר: רוב החברות לא מגיעות לשם, רף של 0.15% נמצא איפשהו בממוצע שלהם.
סתיו שפיר: אם נותנים התראה מוקדמת וזמן להתארגן, אין שום סיבה שזה לא יתרחש, וזה לטובת החוסכים.
סתיו שפיר: לפעמים שוכחים פה הגורמים הבכירים ביותר במדינה שהם אמורים לשרת את החוסכים ולא את הכמה מנהלים של הקרנות האלה.
סתיו שפיר: זאת המטרה בסופו של דבר, ואין פה שום סיבה שלא לעשות את זה.
סתיו שפיר: ממה אנחנו מפחדים?
סתיו שפיר: אנחנו יושבים פה בוועדה, אנחנו קובעים.
סתיו שפיר: ממה יש לפחד?
סתיו שפיר: אני מציעה ליושב-ראש הוועדה, ואני יודעת שהוא דווקא מסכים עם הדעה הזאת, שיעשה פה שרירים כמו שהוא עושה כשמדובר בהעברות כספים להתנחלויות, וגם בנושא הזה יעמוד לצד החוסכים.
סתיו שפיר: אנחנו יודעים שאתה יכול לעמוד על שלך.
חיים כץ: שידאג שלא נהיה כספומט.
סתיו שפיר: תחשבו גם מה אומרים לנו.
סתיו שפיר: אומרים לנו שהקרנות צריכות להיעזר בגורמים מבחוץ כדי לייעץ להם.
סתיו שפיר: הרי אנחנו משלמים את העמלה הזאת לקרנות בשביל שתהיה להם המומחיות הזאת.
סתיו שפיר: אין להם מומחיות, אז על מה אנחנו משלמים להם דמי ניהול בכלל?
ראובן ריבלין: על זה משלמים להם אם הם עובדים או לא עובדים.
ראובן ריבלין: אם רוצים שהם גם יעבדו - - -
סתיו שפיר: על מה אנחנו משלמים להם דמי ניהול?
ראובן ריבלין: את לא מבינה את ה"היגיון"?
סתיו שפיר: רוב הציבור משלם להם סכומים אדירים, משלם את הסכום המקסימלי של דמי הניהול, אז בואו נעשה פה צעד למען הציבור.
פנינה תמנו: הצעד למען הציבור נעשה בזה שבאים להגביל.
פנינה תמנו: בואו נודה על האמת.
פנינה תמנו: מי שישמע את זה מהצד - - -
מיכל בירן: יש פה הצעה יותר טובה.
פנינה תמנו: יש פה ואקום שהיה ניתן למלא גם הרבה שנים קודם.
פנינה תמנו: זה שנעשה צעד כדי להגן על הציבור, אף אחד לא יכול להתווכח על זה.
מיכל בירן: זה לא הוויכוח, הוויכוח הוא שיש הצעה יותר טובה על השולחן.
פנינה תמנו: בסדר, אבל לצייר שמפה באים נגד, זו בעיה.
ניסן סלומינסקי: קודם כול, אני רוצה לברך את חברי קורס החובלים, שאחרי שנה וחצי שהם בקורס, הם יוצאים לעשות תואר ראשון במדעי המדינה והם נמצאים אתנו.
ניסן סלומינסקי: הם מתחלפים אומנם כל רגע, אבל איך אומרים – ברוכים הבאים.
ניסן סלומינסקי: מגיע לכם מברוכ, עכשיו תראו איך הדמוקרטיה מתנהלת.
סתיו שפיר: אני מקווה שלא תאבדו תקווה.
משה גפני: לא כבוד גדול.
ניסן סלומינסקי: חבר'ה, זה כבוד גדול.
סתיו שפיר: חבל שלא הגעתם שעה קודם, הייתם רואים באמת איך הדמוקרטיה מתנהלת.
יצחק כהן: איך היא לא מתנהלת.
משה גפני: כבוד גדול?
משה גפני: מה כבוד גדול?
ניסן סלומינסקי: דורית תענה, אחר-כך ניתן לכם לדבר, אחר-כך יכול להיות שתהיה עוד אפשרות לענות.
פנינה תמנו: ברוכים הבאים.
ניסן סלומינסקי: אמרתי: ברוכים הבאים לחברה, תעשו חיל.
<דורית סלינגר: קודם כול, אני אנסה לענות להערות שעלו פה.
<דורית סלינגר: קודם כול, הדבר היחיד שעומד לנגד עיני האגף זה טובת החוסכים, רבותי.
<דורית סלינגר: הדבר היחיד שעומד לנגד עיני האגף זה טובת החוסכים ולא דבר אחר, והוא יעמוד בכל דרך שיש בפניו, בכל צורה, לצמצם עלויות, לתת מידע, לעודד תחרות ולהוריד גם את דמי הניהול הקבועים וגם את העלויות האחרות.
<דורית סלינגר: אני רוצה להסביר לכם שבפרייבט אקוויטי או בסוג הנכסים שהיתרנו להם להטיל עלויות נוספות על החוסכים אלה חוזים ארוכי טווח, זה לא חוזה לשנה, ויש התחייבויות שקיימות, אי-אפשר להפר אותן.
<דורית סלינגר: אנחנו לא מצפים ולא מבקשים מהגופים להפר אותם.
<דורית סלינגר: אלה קרנות שחיות לאורך שבע ועשר שנים, ובשנים האלה הגופים נתנו התחייבויות להמציא כסף על-פי קריאה.
<דורית סלינגר: אי-אפשר לצאת משם, אלא בהפסד, ולכן בחלק הזה אי-אפשר לרדת בצורה אבסולוטית, לאפס, או משהו בדומה לזה, כי יש התחייבויות קיימות.
<דורית סלינגר: יש סט התחייבויות כזה.
<דורית סלינגר: לכן ההערה לרדת באופן הדרגתי לאפס – אנחנו עושים את זה בהדרגה, כי זאת הוראת שעה ונבדוק אותה באופן שוטף, ובתום הוראת השעה נבחן מה מצב העניינים, נפעל באמצע הדרך כדי לצמצם את העלויות האלה, ואם מצב העניינים יורה לבוא ולהוריד את זה או להפחית את זה או להסיר את זה, כי השוק עובד בערכים תחרותיים כאלה, אנחנו נעשה את זה.
<דורית סלינגר: זו לא הוראה קבועה, זו הוראת שעה.
<דורית סלינגר: להוראת השעה הזאת צריך לתת את הביטחון ואת היציבות כדי לעבוד, כי אם לא ניתן את הביטחון והיציבות לעבוד, נהיה בחוזים הקיימים, ובזה זה יסתיים.
<דורית סלינגר: לי אין הביטחון המלא לבוא ולהגיד לכם שזה סוג נכסים לא נכון, אני גם לא חושבת ככה.
<דורית סלינגר: אמרתי שזה סוג נכסים לגיטימי.
<דורית סלינגר: האם הוא נתן תשואה עודפת?
<דורית סלינגר: בשנים מסוימות כן, בשנים מסוימות פחות.
<דורית סלינגר: אבל בסך-הכול התמהיל הכולל של התיק הזה – ומיועדות אין לכל הגופים, יש לפנסיה, אין לביטוח ואין לקופת הגמל - - -
חיים כץ: תתני.
חיים כץ: תתני מיועדות.
<דורית סלינגר: אני לא נותנת כרגע כלום.
ניסן סלומינסקי: הלוואי והמדינה תיתן.
<דורית סלינגר: אני באה ואומרת שאת התשואה הזאת צריך לבחון לאורך זמן, כי כמו שאמרתי, הקרנות האלה חיות שבע ועשר שנים, ואנחנו עוד לא בפרקי הזמן האלה.
<דורית סלינגר: זה סוג נכסים לגיטימי לחלוטין, שבטווח ארוך צריך לתת תשואה עודפת.
<דורית סלינגר: הלקוח מקבל את התשואות האלה מנוכות מעלויות, ולכן כשאנחנו רואים מספרים שהם מעבר ל-4%, 5%, 6%, 7%, ברור שזה לאחר העלויות האלה.
אלעזר שטרן: דורית, סליחה, אמרת שנראה ואחרי זה נבוא עוד פעם.
אלעזר שטרן: למה לא לעשות את זה הפוך?
<דורית סלינגר: להוריד לאפס?
<דורית סלינגר: איך?
אלעזר שטרן: לקבל הצעה שיורדת, מתחילים כמו שדובר פה - - -
<דורית סלינגר: לא יהיה לך.
<דורית סלינגר: אתה נכנס להתערבות מאוד-מאוד גסה בשיקולי השקעות.
<דורית סלינגר: אני חוששת לתיק של החוסכים, במלוא הכנות.
<דורית סלינגר: ועוד פעם, אמרתי שמה שמוביל אותי זה החוסכים עצמם.
חיים כץ: מה קרה עם זה שהורדנו - - -
ניסן סלומינסקי: לא. לא.
חיים כץ: מה קרה?
<דורית סלינגר: חיים, זה משהו אחר.
ניסן סלומינסקי: בואו ניתן לה לענות מסודר.
ניסן סלומינסקי: מי שיצטרך עוד, יוכל לדבר שוב.
סתיו שפיר: רק שאלה ליועץ המשפטי, בבקשה.
ניסן סלומינסקי: בואו ניתן לה רק לסיים את התפיסה שלה.
ניסן סלומינסקי: יגיע יומו.
ניסן סלומינסקי: נצטרך הרי לעבור, הוא יגיד מה שיש לו.
סתיו שפיר: זה קשור למה שהיא אומרת.
<דורית סלינגר: אני חוזרת על מה שאמרתי.
<דורית סלינגר: אני חושבת שההצעה הזאת היא מידתית, היא מאזנת בין הצורך להביא תשואה עודפת – אני רוצה גם להדגיש, היא אחד מהכלים שיש לרשותנו כאגף להגביר את התחרות ואנחנו נפעל להגביר את התחרות, כך שגם בדמי הניהול וגם בהוצאות הישירות האחרות זה ילך ויפחת.
<דורית סלינגר: נבוא ונעקוב.
<דורית סלינגר: זה לא שגר ושלח.
<דורית סלינגר: כל הדיון הזה כבר עשה סדר בצורת החשיבה של הגופים ולגבי מה מדיניות ההשקעה שלהם.
<דורית סלינגר: אני מתנגדת להצעה הדרגתית של אפס בתוך שלוש שנים, כי זה יוצר רעש מאוד גדול במערכת.
חיים כץ: למה אתה מסכימה?