GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<שלומית ארליך: צריך לשים לב שהקבוצות כאן תמיד יצטרכו להרחיב ואף פעם לא לגרוע.
<נעמי ברנפלד: אנחנו יכולים לשנות גם את סעיף (6).
<נעמי ברנפלד: מתן הטבה לפי תקנת משנה (א)(8) תהיה מן המועד שבו נדרשה לזכאי צריכת מים חריגה, לפי החלטת המנהל הכללי של משרד הבריאות.
משה גפני: צריך להוסיף כאן אלא אם כן המנהל הכללי החליט אחרת.
<אלון מסר: זה לפי החלטת המנהל הכללי.
<אלון מסר: הוא זה שיגיד.
<אלון מסר: אם בן אדם פנה באמצע שנה ואומר שבמרץ קרה לו משהו.
ניסן סלומינסקי: כאן זה בסדר.
משה גפני: אם למשל הבן אדם לא ידע שהוא צריך לבקש.
משה גפני: הוא חולה עור והוא משתמש במים כל הזמן, למה הוא לא יכול לקבל?
<אלון מסר: הוא יקבל.
<אלון מסר: המנכ"ל יחליט.
<נעמי ברנפלד: המועד שבו נדרשה לצרכן צריכת מים חריגה.
משה גפני: הפירוש הוא מאז הוא הגיש את הבקשה?
<שלומית ארליך: הם אומרים שברגע שבו החלטת שנדרשת לך צריכת מים חריגה, גם אם לפני חודשיים הייתה לך איזושהי מחלת עור, אתה תהיה זכאי.
<זמר בלונדהיים: לא הייתה כאן כוונה לצמצם.
<זמר בלונדהיים: ממש לא.
<זמר בלונדהיים: הכוונה היא שלבן אדם קרה משהו והוא פנה למנכ"ל חודשיים אחר כך והמנכ"ל יאמר שמכיוון שזה היה מינואר, הוא מקבל מינואר.
<זמר בלונדהיים: כל שיקול הדעת למנכ"ל משרד הבריאות מהסיבות הבריאותיות.
<זמר בלונדהיים: זה בכלל לא מצמצם.
<נעמי ברנפלד: מימון התשלום המופחת לצרכן זכאי כאמור בתקנת משנה (א) יעשה מתקציב המדינה לפי סעיף 102(ב2)(1) לחוק.
<נעמי ברנפלד: המימון יועבר לחסרה בכל שנה, בכפוף למסירת דיווח על מימוש הזכאות אצל הזכאים לתשלום המופחת.
<שלומית ארליך: כאן צריך לתקן.
<שלומית ארליך: יש כאן טעות סופר.
<שלומית ארליך: זה סעיף 102(ב1)(2).
<נעמי ברנפלד: החברה תפרסם, אחת לשנה, בעלון המידע המצורף לחשבון המים או במסגרת חשבון המים, מידע כללי בדבר הזכאות לתשלום מופחת לפי תקנות אלה.
<נעמי ברנפלד: רוצים לוודא שהצרכנים ידעו על כך.
משה גפני: אל תקיים ישיבה על נכי צה"ל כשהגורמים לא נמצאים כאן.
<עידן קלימן: אדוני, אני חושב שזה נושא מאוד מאוד חשוב ויש גם דברים שחשוב לי לומר בפני הוועדה.
משה גפני: אתה מדבר על הדיון של נכי צה"ל?
<עידן קלימן: אני מסכים אתך.
ניסן סלומינסקי: אם כן, נקיים את הדיון בישיבה נפרדת.
<עידן קלימן: בדיוק.
<עידן קלימן: אני חושב שכדאי שנדחה.
ניסן סלומינסקי: זה יהיה לכבוד העניין.
ניסן סלומינסקי: אני לא העליתי על דעתי שהנושא בו אנחנו דנים ייקח כל כך הרבה זמן.
ניסן סלומינסקי: כל מי שנשאר עדיין בגין נכי צה"ל, אנחנו נקיים ישיבה נפרדת.
<עידן קלימן: אני רק מבקש אדוני אם אפשר לקבוע מועד כמה שיותר מהר.
<דבי גילד חיו: בהקשר של סעיפים (ג) ו-(ד) אני רוצה להציע.
<דבי גילד חיו: הסעיפים האלה כוללים דיווחים על מימוש הזכאות ופרסום הזכויות לציבור.
<דבי גילד חיו: רציתי להציע כאן שתהיה חובה להעביר לוועדת הכספים דיווח שנתי על ניצול הזכאויות כדי שהוועדה תוכל לעקוב אחרי כן.
משה גפני: אני מצטרף לזה בכל לבי.
<דבי גילד חיו: אם אפשר, שזה יהיה לפי החתכים של הקבוצות הזכאיות כך שאפשר יהיה אחר כך - כשהם יביאו לכם הצעות לתיקון, שיפור ותוספת – לבחון.
<אלון מסר: אין התנגדות.
<שלומית ארליך: נוסיף כאן.
ניסן סלומינסקי: זה יהיה טוב מאוד גם עבורם.
<שלומית ארליך: נוסיף כאן סעיף שאומר שבעצם אחת לשנה.
ניסן סלומינסקי: תכתבי מתי.
ניסן סלומינסקי: זה צריך להיות נניח בפברואר או מרץ על השנה הקודמת.
<אלון מסר: עד סוף הרבעון הראשון.
ניסן סלומינסקי: עד סוף הרבעון הראשון, דיווח על שנה שעברה.
משה גפני: את רואה שטוב שלא יצאת?
ניסן סלומינסקי: מי מוסר את הדיווח?
ניסן סלומינסקי: האוצר?
<אלון מסר: זה רשות המים.
<אלון מסר: אני מציע שרשות המים תעשה את זה.
<אלון מסר: בסופו של דבר הם מבצעים את התקציב אותו אנחנו מעבירים אליהם.
<אלון מסר: הם מבצעים את כל המהלך.
<אלון מסר: תהל לא כאן.
<אלון מסר: היא יצאה לרגע.
<אלון מסר: רשות המים נראית לי הגורם המתאים ביותר.
ניסן סלומינסקי: תכתבי רשות המים והאוצר.
<אלון מסר: אין בעיה.
<שלומית ארליך: זה יהיה עד סוף הרבעון הראשון.
משה גפני: אם יהיה כתוב הממשלה, זה כולל את רשות המים?
משה גפני: צריך לכתוב הממשלה.
ניסן סלומינסקי: כל אחד יחשוב שהשני מדווח.
משה גפני: אז רשות המים.
<שלומית ארליך: הסעיף יאמר שעד סוף הרבעון הראשון רשות המים ומשרד האוצר יעבירו דיווח לוועדת הכספים בדבר ניצול ההטבה של השנה הקודמת.
<אלון מסר: לפי תקנות אלה.
<רות פרמינגר: אחד הדברים שמאוד חשובים, אחרי שכבר עושים כזה דבר שהוא הטבה לצרכנים.
<רות פרמינגר: יש לקונה בידיעה של האנשים על הזכאות שלהם.
<אלון מסר: אנחנו עוד רגע מגיעים לסעיפים שאמורים לעדכן פרטנית.
<רות פרמינגר: מעבר לעדכון הפרטני.
<רות פרמינגר: אני רוצה לומר בהמשך למה שנאמר עכשיו שמן הראוי שגם באתר שלכם תהיה כתובה שם הזכאות, מי זכאי וכל התנאים לזכאות.
<אלון מסר: זה מופיע כבר היום.
<אלון מסר: שוב, ראיתי את האתר פעם אחרונה לפני שבוע ולדעתי זה מופיע כבר היום.
<אלון מסר: היה גם קמפיין פרסומי נרחב בעיתונות ובתקשורת.
<אלון מסר: זה מופיע.
<רות פרמינגר: פשוט כדי שמי שרוצה לראות, יוכל לעשות זאת.
<אלון מסר: לחלוטין.
ניסן סלומינסקי: אנחנו מתקדמים.
<נעמי ברנפלד: העברת רשימות המוסד לביטוח לאומי (בתקנה זו – המוסד) או משרד הבריאות – צריך להוסיף כאן את אגף השיקום - לפי העניין, יודיעו בכתב לזכאי על זכאותו לתשלום מופחת, וכי מימוש זכאותו כאמור מותנה בהעברת מידע בעניינו לפי תקנות אלה לרשות הממשלתית למים ולביוב (להלן – רשות המים) ולחברה שכתובת מגוריו של הזכאי מצויה בתחומה.
<נעמי ברנפלד: בהודעה כאמור יציין המוסד או משרד הבריאות כי אם הזכאי מסרב להעברת המידע לגביו, על הזכאי להודיע לו על כך בתוך שלושים ימים ואם לא יעשה כן, יועבר המידע לרשות המים וממנה לחברה.
<שלומית ארליך: יש כאן שתי שאלות.
<שלומית ארליך: קודם כל, כשאנחנו כותבים בעניינו, מה לגבי עניין המתגורר עמו?
<שלומית ארליך: צריך להוסיף?
<שלומית ארליך: אנחנו אומרים שזה מותנה בהעברת מידע בעניינו.
<שלומית ארליך: ה-עניינו הוא כאילו הזכאי.
<שלומית ארליך: זה רק הצרכן ולא התייחסנו למתגורר אתו.
<זמר בלונדהיים: זה בעניינו לפי תקנות אלה כי ההעברה היא לזכאי עצמו כי זה מי שרשום אצלי.
<זמר בלונדהיים: הפרטים בתאגיד, רשום אצלי רק הזכאי עצמו ואני מעביר לו, אבל זה לפי תקנות אלה, זה חייב להיות לפי כל הזכאים.
<שלומית ארליך: לא בטוח שזה עונה, אבל נחשוב על זה.
<זמר בלונדהיים: אם צריך לנסח, נבדוק.
<שלומית ארליך: דבר שני.
<שלומית ארליך: צריך לשים כאן לב.
<שלומית ארליך: החוק בעצם תוקן, סעיף 102 תוקן בתוך חוק תאגידי מים וביוב.
<שלומית ארליך: כשאנחנו נוקטים כאן במילה חברה, למעשה אנחנו יוצרים כאן איזושהי הבחנה בין צרכנים ביתיים שמי שמספק להם את המים אלה תאגידי מים וביוב לבין מי שגר במועצות מקומיות או שהספק שלו הוא אגודת מים ואז המשמעות היא שהם כאילו לא נכללים כאן מכוח ההחלטה.
<שלומית ארליך: רשות המים, אם אפשר התייחסות לזה.
<שלומית ארליך: האם מי הוא צרכן שנכלל בקבוצות האלה מכוח זכאות שהיא לא מכוח חוק תאגידי מים וביוב אלא חוק המים, בעצם יהיה זכאי לאותן הטבות?
<תהל ברנדס: אנחנו ערוכים לתת את ההטבות.
<תהל ברנדס: נתנו אותה בפועל לפי החלטת ועדת הכספים בעבר.
<תהל ברנדס: זה ניתן.
<שלומית ארליך: אתם תמשיכו לתת?
<תהל ברנדס: אם הכללים האלה יחייבו לתת לכולם, אנחנו ניתן לכולם.
<שלומית ארליך: מה זאת אמרת אם הכללים האלה יחייבו?
<תהל ברנדס: אני לא אכנס לשאלה הזאת.
<תהל ברנדס: אנחנו ערוכים לתת לכל קבוצה.
<אלון מסר: אין כוונה להוציא.
<תהל ברנדס: אנחנו בוודאי לא נוציא מישהו אבל לגבי השאלה המשפטית הזאת, אתם מוזמנים להתייחס.
<זמר בלונדהיים: מבחינה משפטית המצב הוא פשוט.
<זמר בלונדהיים: מכיוון שאנחנו מתקינים תקנות מכוח חוק תאגידי מים וביוב, אין לנו אפשרות כאן להתייחס לצרכני חוק המים מכיוון שאנחנו תחומים לסמכות מכוח החוק.
<זמר בלונדהיים: אבל קודם כל, כך היה גם בשנים הקודמות כאשר רשות המים נתנה את זה גם לזכאים מכוח חוק המים והכוונה היא להמשיך לתת.
<זמר בלונדהיים: אין כוונה לשנות בעניין הזה.
<שלומית ארליך: עד עכשיו לא נקטנו במילה חברה ולא התייחסנו למי מספקת החברה.
<אלון מסר: אין שום כוונה.
<אלון מסר: כל הצרכנים, לא משנה מי הספק שלהם.
ניסן סלומינסקי: רשות המים, ניצלנו את צאתך כדי להטיל עליך זכות גדולה.
ניסן סלומינסקי: לקראת סוף הרבעון הראשון של השנה, אתם תביאו לנו דיווח על ניצול המים לפי אלה של השנה שקדמה לה.
<תהל ברנדס: אני אבדוק מה מצב איסוף הנתונים.
<תהל ברנדס: כל נתון שיהיה, אנחנו בוודאי נעביר אותו.
ניסן סלומינסקי: אם לא, תדאגו שכן יהיה איסוף נתונים.
ניסן סלומינסקי: אני חושב שזה דבר חשוב מאוד.
<תהל ברנדס: אנחנו נבקש את הדיווחים.
<תהל ברנדס: זה הרי מתקבל בדיווחים של הספקים.
ניסן סלומינסקי: תדרשו.
ניסן סלומינסקי: מאחר שאתם הרשות, בוודאי שאתם יכולים לעשות זאת.
ניסן סלומינסקי: אני חושב שזה חשוב מאוד כי הנה, הפעם התגלה לנו שרק אחוז קטן יחסית מהנכים ניצל את זה וצריך לבדוק כי אולי לא ידעו או בגלל סיבה אחרת.
ניסן סלומינסקי: בסך הכול אם נותנים הטבות, בפרט לאוכלוסיות כאלה, אנחנו רוצים שהן כן ייהנו כי זה מגיע להן.
<שי שפרבר: גם בסעיף הזה צריך להוסיף את משרד הביטחון.
<אלון מסר: אחר כך נעשה את כל ההתאמות הרלוונטיות.
<שרה זילברשטיין: לגבי הסעיף הזה של יידוע אקטיבי.
<שרה זילברשטיין: יש בעיה עם האזרחים הוותיקים לגבי הנושא הזה.
<שרה זילברשטיין: בנושא של יידוע אקטיבי, גם על פי חוק היידוע אבל גם מעבר לכך, לפי הניסיון, יש לנו בעיה עם האזרחים הוותיקים כאשר יש כאלה שמקבלים מכתבים ולכן העמדנו לרשותם – במקרה של חברת החשמל – את הסיוע של המוקד שלנו.
<שרה זילברשטיין: גם לפי הבג"ץ שהיה בנושא הזה, חברת החשמל חויבה ליידע את האזרחים הוותיקים בנושא הזה של ההנחה.
<שרה זילברשטיין: מה שקורה זה שהמוסד לביטוח לאומי מודיע לאזרחים הוותיקים על ההנחה, אבל הם לא יודעים ולא מממשים אותה.
<שרה זילברשטיין: לכן יש כאן עניין של אקטיביזם בנושא הזה של ניצול זכויות.
<שרה זילברשטיין: אנחנו מציעים את אותו מנגנון לעשות גם בתאגידי המים.
<זמר בלונדהיים: מה הכוונה לא מממשים?
<זמר בלונדהיים: רק אם הם צורכים מים.
<זמר בלונדהיים: בחשמל הוא המנגנון הוא אחר, אבל כאן מה זה מממשים?
<זמר בלונדהיים: הכוונה היא שאם הם צורכים מים מעל 3.5 קוב, אז התעריף שייגבה מהם, שזה התאגיד עושה אוטומטית, הוא יהיה התעריף המוזל.
<שלומית ארליך: הבעיה לפעמים שחשבון החשמל הוא לא על שמם.
<שרה זילברשטיין: הקטע הזה שמגיעה לי הנחה ואני יודעת עליה, אז אני מממש אותה.
<שרה זילברשטיין: זה לא קיים בהרבה מאוד מקרים ולכן אנחנו עשינו בשנה הנוכחית 35 אלף שיחות לאזרחים ותיקים על פי סיכום שלנו עם המוסד לביטוח לאומי וחברת חשמל.
<שרה זילברשטיין: כדי למנוע את הדבר הזה, אני מציעה שיהיה אקטיביזם בנושא הזה של הנחות.
<תהל ברנדס: המצב כאן, ואני לא מכירה את המצב בחברת החשמל, שהמוסד לביטוח לאומי או משרד האוצר יודיעו לזכאי על הזכאות כדי שיוכל לומר שהוא לא רוצה שימסרו את הפרטים שלו לספק המים שלו.
<תהל ברנדס: אם הוא לא מודיע הוא מקבל כי העברת הנתונים - זה מנגנון מאוד מסובך שנבנה - נעשית אוטומטית.
<תהל ברנדס: מקבלים את הרשימה מהם, בודקים אותה אצלנו, מחלקים למאות הספקים הקיימים במשק ומודיעים להם שייתנו לאדם הזה והזה.
<תהל ברנדס: איפה יכולות להתעורר בעיות.
<תהל ברנדס: באותם מקומות שאותו אדם עדכן את ביטוח לאומי וזאת לא הכתובת בה הוא מתגורר ועל זה עושים מהלכים וגם הספקים עושים את המאמצים לאתר ולהצליב את המידע כדי לאתר את האנשים.
<תהל ברנדס: איפה אתם יכולים לעזור.
<תהל ברנדס: אם אתם יודעים לפנות לאנשים הללו ולומר להם לעשות את ההתאמות בכתובת, לפנות לספקים אם המידע הרלוונטי, בוודאי זה יכול לעזור.
<תהל ברנדס: המנגנון כאן הוא עובד על העברה אוטומטית של ההטבה כדי לעקוף את הבעיות שנוצרות מחוסר יכולת של אוכלוסיות מסוימות לנצל את זכויותיהן.
<שרה זילברשטיין: אני רוצה לציין שוב שהדברים מאוד דומים.
<שרה זילברשטיין: בזמנו אנחנו פנינו לתאגיד המים להציע את עזרתנו.
<שרה זילברשטיין: אני רוצה למנוע את הדברים האלה מראש.
<שרה זילברשטיין: כל הזמן אנחנו נגררים אחרי התהליך הזה ואני מבקשת מראש שיהיה על פי חוק היידוע שנחקק ב-2012, שיהיה אקטיביזם בנושא של מיצוי זכויות וזה אומר שאנשים שלא התייחסו לקבלת המכתב מהמוסד לביטוח לאומי, צריכים לפנות אליכם וליידע אותם.
<זמר בלונדהיים: אבל הם יקבלו אוטומטית.
<שרה זילברשטיין: אני מסבירה לך שהאוטומטי הזה לא קיים כי יש הרבה בעיות בתקשורת עם אזרחים ותיקים.
<שרה זילברשטיין: עובדה היא שאותו דבר היה עם חברת חשמל והסדרנו את הזכויות של 35 אלף אנשים.
<עדי חכמון: תראי את הסעיף.
<עדי חכמון: אותו מנגנון קיים גם בחברת החשמל.
<זמר בלונדהיים: תסבירי שוב מה הבעיה.
<שרה זילברשטיין: על פי הנתונים של המוסד לביטוח לאומי, האזרח הוותיק לא יודע שיש לו הנחה והוא לא מממש אותה.
<שרה זילברשטיין: זה קורה כי התאגיד עצמו לפעמים לא מממש אותה ואנחנו צריכים להגיע למצב שכל האנשים יש להם השלמת הכנסה, שהם ידעו שמגיעה להם ההטבה ושהם יבדקו את ההטבה הזאת, האם קיבלו אותה או לא.
<שרה זילברשטיין: זה נקרא אקטיביזם של מיצוי זכויות.
<שרה זילברשטיין: עובדה היא שבבג"ץ חייבו את חברת החשמל לעשות את זה.
<שרה זילברשטיין: אני מקווה שלא נצטרך ללכת שוב לבג"ץ.
<זמר בלונדהיים: אבל כאן זה כבר נעשה.
<זמר בלונדהיים: אני לא מצליח להבין.
<עדי חכמון: העברת המידע היא אוטומטית.
<זמר בלונדהיים: בדיוק.
<זמר בלונדהיים: זה אקטיבי.
ניסן סלומינסקי: במקרה הזה אין הטבות לאזרחים הוותיקים.
<עדי חכמון: יש.
<שרה זילברשטיין: יש השלמת הכנסה.
ניסן סלומינסקי: כמו לאחרים.
ניסן סלומינסקי: אין להם כאן ייחודיות בנושא.
ניסן סלומינסקי: כל אותם זכאי ביטוח לאומי על כל הגוונים, מודיעים להם או לא מודיעים?
ניסן סלומינסקי: על זה היא מדברת ומבקשת להודיע להם הודעה אקטיבית.
<זמר בלונדהיים: הקשיש לא צריך לעשות שום דבר.
<זמר בלונדהיים: הוא מקבל אתה מכתב ויכול להיות שהוא זורק אותו לפח ולא עושה אתו כלום אבל עדיין הוא מקבל את ההטבה.
<דבי גילד חיו: אבל מה אתה עושה כשהוא לא מקבל את ההטבה?
<זמר בלונדהיים: הוא יכול לבוא ולדרוש.
<דבי גילד חיו: היה ומכל סיבה שהיא מבחינת לא נכנס למערכת, לא הוקלד נכון, יש טעות, את הייתם בסדר גמור אלא שנוצרה לבן אדם זכאות להחזר תשלום או להטבה הזאת.
ניסן סלומינסקי: אבל הוא לא ידע על כך.
<דבי גילד חיו: לכשידע על כך.
<דבי גילד חיו: יש הרבה מצבים שלאנשים מגיעה זכאות על מה שהגיע להם והם לא מקבלים אותה כי אומרים שהם לא יכולים להחזיר להם.
<דבי גילד חיו: האם הם יהיו זכאים במצב שלא קיבלו את הזכאות להחזר ועל פני איזה זמן?
<זמר בלונדהיים: אם התגלתה בדיעבד טעות?
<דבי גילד חיו: כמה זמן?
<דבי גילד חיו: שנה?
<דבי גילד חיו: חצי שנה?
<דבי גילד חיו: שלושה חודשים?
<עדי חכמון: למשל ביולי קובעים זכאות מינואר.
רוכברגר: אדוני היושב ראש, עוד הערה קטנה בעקבות הערת הגברת מהמשרד לאזרחים ותיקים.
רוכברגר: אם אפשר ליידע גם בשפות אחרות חוץ מאשר בעברית כי יש הרבה מאוד אזרחים ותיקים דוברי רוסית, אמהרית וכדומה שאם ישלחו להם מכתב בעברית, הם יזרקו אותו לפח.
<תהל ברנדס: את הפרסומים עשינו בעת התחילו ההטבות האלה.
<תהל ברנדס: זה מפורסם כל הזמן גם באתר שלנו.
<תהל ברנדס: בזמנו פרסמנו גם בעיתונים ועשינו זאת גם בשפות שונות.
<דבורה בן ישעיהו: בהקשר הזה אני מבקשת שתתייעצו גם עם המוסד לביטוח לאומי, עם ההסברה שלנו, איך בדיוק לנסח את זה.
ניסן סלומינסקי: אנחנו ממשיכים בהקראה.
<נעמי ברנפלד: לשם ביצוע תקנות אלה, יעביר המוסד בכל חודש לרשות המים קובץ מידע ממוחשב המכיל את שמות הזכאים אשר לא הביעו סירוב לכך כאמור בתקנת משנה (א), מספרי תעודות זהות וכן כתובת מגורים ותאריך שממנו הפכו זכאים או חדלו להיות זכאים.
<דבורה בן ישעיהו: תאריך תחילת זכאות.
<נעמי ברנפלד: כן, זה כתוב.
<נעמי ברנפלד: קבע המנהל הכללי של משרד הבריאות כי צרכן מים זכאי להטבה לפי תקנה 1(א)(8), יעביר משרד הבריאות לרשות המים, לשם ביצוע תקנות אלה, את פרטי המידע כאמור בתקנת משנה (ב) לגבי אותו זכאי, אם לא הביע סירוב לכך כאמור בתקנת משנה (א).
<נעמי ברנפלד: נכניס עוד סעיף שיהיה רלוונטי גם לאגף השיקום, משרד הביטחון.
<נעמי ברנפלד: קיבלה רשות המים פרטי מידע על זכאים לפי תקנות משנה (ב) ו-(ג), תעביר לכל חברה את פרטי המידע של כל זכאי שכתובת מגוריו מצויה בתחומה.
משה גפני: למה אתם מרחיבים כל כך עם הנושא של המידע?
<זמר בלונדהיים: כדי להגן על הפרטיות.
משה גפני: לתאגיד המים יש את הפרטים של מי שהוא מספק לו מים.
משה גפני: למה אי אפשר עם קוד?
משה גפני: למה אי אפשר להעביר קוד?
משה גפני: לא להעביר מספר תעודת זהות וכתובת.
<תהל ברנדס: מעבירים לו את המידע והוא עושה את ההצלבה מול המידע אצלו.
משה גפני: התאגיד מספק מים לכתובת, לתעודת זהות, לשם.
משה גפני: למה צריך בתקנות את כל ההרחבה הזאת?
משה גפני: להעביר את המידע, קיבלה רשות המים פרטי מידע על הזכאים, תעביר וכולי.
<זמר בלונדהיים: זאת דווקא דרישה של החברים מהגנת הפרטיות, לוודא שמעבירים בדיוק פרטים אלה ולא פרטים נוספים, שמעבירים רק לכל תאגיד ולא מעבירים את כל הרשימה לכל התאגידים.
<זמר בלונדהיים: זה דווקא כדי לתחום את העברת המידע ולא להפך.
משה גפני: אני לא אוהב את זה, אבל בסדר.
<נעמי ברנפלד: הודיע זכאי למוסד או למשרד הבריאות על סירובו להעברת מידע כאמור בתקנת משנה (א) לאחר חלוף שלושים הימים, יעבירו המוסד או משרד הבריאות לרשות המים הודעה על הסירוב להעברת המידע.
<נעמי ברנפלד: קיבלה רשות המים הודעה כאמור, תעביר את ההודעה לחברה שבתחומה מצויה כתובת מגוריו של הזכאי ותמחק את פרטי הזכאי שסירב להעברת המידע.
<נעמי ברנפלד: קיבלה חברה הודעה כאמור, תבטל את מתן ההטבה לפי תקנות אלה לזכאי ממועד קבלת ההודעה, ותמחק את הפרטים לגבי הזכאי שקיבלה מרשות המים, בהקדם האפשרי ולא יאוחר משלושה ימי עבודה ממועד קבלת ההודעה.
<שרה זילברשטיין: צרכן יכול להתחרט?
<תהל ברנדס: לחזור בו.
<נעמי ברנפלד: רשות המים והחברה ינקטו את כל האמצעים הדרושים לאבטחת המידע שהם מקבלים לפי תקנה זו ולשמירת סודיות המידע לפי סעיפים 16, 17 ו-17א לחוק הגנת הפרטיות, התשמ"א-1981.
משה גפני: שני הסעיפים הבאים, מיותרים.
<נעמי ברנפלד: לא.
<נעמי ברנפלד: הם לא מיותרים.
משה גפני: למה אתם צריכים אותם?
משה גפני: אתם תיתנו יותר כסף?
<אלון מסר: זה בדיוק כדי להבטיח שנעמוד בחוק.
משה גפני: אבל תעמדו בו.
משה גפני: אם זה יעבור, תעמדו בזה.
<אלון מסר: שלא נחרוג מעבר.
משה גפני: אבל לא תיתנו.
משה גפני: מי יכריח אתכם?
<אלון מסר: הרעיון היה שנותנים לקבוצה מסוימת.
<אלון מסר: זה לא מיותר.
<אלון מסר: זה מה שמבטיח את זה שסך ההטבה תוגבל.
<אלון מסר: זה הסעיף שמבטיח את זה.
<אלון מסר: זאת לא החלטה שרירותית שלי.
ניסן סלומינסקי: מה אומרים שני הסעיפים?
משה גפני: בזמני הפנוי אני עובד במשרד האוצר.
משה גפני: תראה איזה קיצוצים הם עושים.
משה גפני: כמה שאתה נלחם, לא עוזר לך.
ניסן סלומינסקי: אתמול היו הישגים טובים, חוץ מנושא אחד שנשאר.
משה גפני: היום אני צריך להיות טוב אתך כי היום אתם נגד "יש עתיד".
ניסן סלומינסקי: אתה יודע שאני נכנסתי לזה רק שלשום.
משה גפני: נדבר אחר כך.
משה גפני: אני לא רוצה שיהיה רשום בפרוטוקול שהצלחתם במשהו.
משה גפני: הסעיפים האלה מבטיחים את העובדה הזאת שאם חורגים בתקציב, הם יכולים להוריד לכולם כדי שהם יעמדו במסגרת ושלא תהיה חריגה.
ניסן סלומינסקי: זה בסעיף (א).
משה גפני: כן, סעיף 3(א) וסעיף 3(ב).
משה גפני: אם מאבטחים את עצמם, חבל על הזמן.
משה גפני: לא צריך לשים את זה בתקנות וזה מיותר לגמרי.
משה גפני: על פי המצב היום אם זה לא מופיע, אם הם חורגים, הם יכולים לצמצם את זה ואין מישהו שיפריע להם.
משה גפני: אין חוק שאומר שאתם חייבים לתת.
משה גפני: זה ביטחון על ביטחון על ביטחון ואולי במשך הזמן נשכנע אותם שזה לא יהיה סכום כזה אלא יהיו עוד עשרה מיליון שקלים.
<אלון מסר: אני אסביר את המהות וזמר יסביר את הצד המשפטי.
<אלון מסר: כדי שיהיה ניצול מלא של ההטבה, יצרנו הנחה שלא כולם יממשו את הכול ולכן מראש הוספנו עוד קבוצות שאותן אני מקווה הוועדה תאשר בקרוב.
<אלון מסר: תיאורטית יכול גם להיות מצב שטעינו במה שהיה עד היום ומה שהיה הוא לא מה שיהיה כך שמגיעים לאוקטובר וכל השבעים מיליון שקלים כבר מנוצלים כי כולם ניצלו את כל ההטבות.
<אלון מסר: אז צריך לעגן את זה כך שאנחנו מורידים לכולם בהתאמה.
<אלון מסר: זה לא יהיה שרירותי.
<אלון מסר: לא נפסיק את זה.
משה גפני: בלי זה אתה לא יכול לעשות את זה?
<אלון מסר: להפך, אני יכול לעשות את זה גם שרירותי אבל אתם לא רוצים בזה.
<זמר בלונדהיים: כדי שזה לא ייעשה שרירותית, אנחנו רוצים שהצרכנים ידעו עד מתי הם יודעים ושהם יקבלו על כך הודעה פרטנית.
ניסן סלומינסקי: אם יתברר שמיציתם את הסכום, מי אחראי עליכם?
<אלון מסר: עלי שר האוצר ועליו שרת המשפטים.
ניסן סלומינסקי: יבדוק ראש האגף אפשרות להגדיל את התקציב.
<אלון מסר: תיאורטית, מתי אנחנו נדע על כך?
<אלון מסר: יש לי גם בחוק מגבלה.
<אלון מסר: אני מניח שנידרש למצב הזה לקראת כל סוף שנה כי במהלך השנה אתה עוד לא יודע מה הניצול.
<אלון מסר: בכל מקרה, בשנה שלאחר מכן מגיעים לוועדה ומספרים מה קרה ואם צריך, מאשרים כללים חדשים, מוסיפים קבוצות ומורידים קבוצות.
<אלון מסר: הדבר הזה כבר קיים כך שאי אפשר להוסיף בדצמבר אלא צריך לראות את הניצול של כל השנה.
משה גפני: אף אחד לא מגביל אתכם בזה.
משה גפני: לשם מה צריך לכתוב?
משה גפני: תלכו לפי הצעתו של היושב ראש.
<זמר בלונדהיים: החוק מגביל במפורש.
<זמר בלונדהיים: החוק אומר ובלבד שסך התמיכה מתקציב המדינה לא יעלה על סכום השווה וכולי.
משה גפני: בסדר, אז החוק מאפשר לכם את זה ולכן למה אתם צריכים את הסעיפים האלה?
משה גפני: אני רוצה שנשנה את החוק.
<זמר בלונדהיים: על זה אפשר לעשות דיון.
משה גפני: כל עוד לא משנים את החוק, החוק הוא לצדכם.
ניסן סלומינסקי: מתי אתם יודעים על סך כל הגבייה?
<אלון מסר: בתיאוריה רק ב-31 בדצמבר.
ניסן סלומינסקי: אז בטוח שאף אחד לא ידע.
<אלון מסר: רק אחרי ה-31 בדצמבר נוכל לדעת מה היה במשך כל השנה.
ניסן סלומינסקי: אני יודע ולכן אני שואל מתי רשות המים או מי שצריך לדעת יודע כמה הייתה הגבייה של המים בשנת 2013?
<תהל ברנדס: זה מנגנון חדש.
ניסן סלומינסקי: להערכתי זה ייקח כמה חודשים.
<תהל ברנדס: סדר גודל.
<תהל ברנדס: אני מקווה שבמועד שביקשת את הדיווח, יהיו לנו הנתונים.
<תהל ברנדס: אנחנו עובדים כל הזמן על האיסוף.
ניסן סלומינסקי: אם כך, תסבירו לי מה זה רלוונטי שתקצצו כאשר כבר השנה נגמרה.
<אלון מסר: זה רלוונטי הפוך.
<אלון מסר: מראש לדעת אם הגענו לתקרה, אני יכול לדעת לפני כן.
ניסן סלומינסקי: איך אתם יודעים?
<אלון מסר: אתה יכול לראות באוקטובר את הניצול, אבל זה לא מתייחס לכל השנה אלא לחלק מהשנה ואם הניצול היה יותר גדול מכפי שצפינו ונגיע כבר לאזור השבעים מיליון שקלים, הדבר הזה יבקש להוריד את שאר התקציב לכולם.
משה גפני: מי מפריע לך?
<אלון מסר: לעשות את זה בלי התקנות?
משה גפני: בלי התקנות.
<אלון מסר: אף אחד.
משה גפני: אז תעשה.
<אלון מסר: אבל אני רוצה לקבוע.
משה גפני: אני לא רוצה שתקבע ואני אגיד לך למה.
משה גפני: ניסן צודק.
משה גפני: היושב ראש צודק.
משה גפני: מגיע אוקטובר ואתם תגידו שהיה ניצול, אנחנו נשאל אתכם מה היה הניצול ואז נלך לשבת עם האנשים ונגיד שנשנה את הדבר ונוסיף כסף.
משה גפני: זה מחייב אתכם.
<אלון מסר: כדי להוסיף צריך לשנות את החוק.
משה גפני: אל תעזרו לנו בשינוי החוק.
משה גפני: זה מחייב אתכם לאיזה צורך?
<אלון מסר: מחייב אותי לצורך שכולם יראו בשקיפות, שאני עושה את זה בהתאמה ושאני לא לוקח למישהו את ההטבה ונותן למישהו אחר.
<אלון מסר: מדובר כאן במהלך שהוא שוויוני והוא בסך הכול לטובת הצרכן.
<אלון מסר: צריך שהצרכנים ידעו.
משה גפני: אדוני היושב ראש, את כל מה שכתוב כאן הם יכולים ורשאים לעשות ואף אחד לא מפריע להם.
משה גפני: ברגע שזה יהיה כתוב בתקנות, סתמת את הגולל על זה שתוכל להוסיף כסף.
<תהל ברנדס: אני חוששת שזה לא מדויק מכיוון שהתקנות אומרות לתת את ההטבה והחוק קובע את המסגרת התקציבית.
<תהל ברנדס: אם לא ניתנת ההטבה והתקנות עדיין מחייבות, אין לנו את המסלול שנקבע כאן בתקנה.
<תהל ברנדס: כי אנחנו הולכים לפי התקנות.
משה גפני: אבל אנחנו לא רוצים, ברגע שאתם תגידו שהיה ניצול עד אוקטובר – ולפי דעתי אתם לא תוכלו לדעת - שיהיו תקנות שמחייבות אתכם להוריד לכולם.
משה גפני: אנחנו רוצים אז לקיים דיון עם שר האוצר, לקיים דיון עם שר האנרגיה, לקיים דיון עם מי שמופקד על הדברים האלה ואז לעשות שינוי בחקיקה והחקיקה היא לא כל כך מחייבת.
משה גפני: אנחנו עשינו את זה ואפשר לשנות.
משה גפני: אז תימשכנה ההטבות כמו שהיום.
משה גפני: אז לא הכניסו את מה שהיה צריך להכניס אבל היום מכניסים.
משה גפני: יש שינויים במצב הזה, ככל שמתקדמים יותר.
משה גפני: אנחנו לא רוצים שיהיו תקנות מחייבות ושום דבר אחר לא עושים אלא רק מפחיתים.
משה גפני: אנחנו לא רוצים את זה.
<תהל ברנדס: אם יהיה מקור תקציבי נוסף.
משה גפני: החוק מאפשר לכם את זה.
משה גפני: למה אתם שמים את זה כאן?
<זמר בלונדהיים: אנחנו חושבים שחשוב שהצרכן ידע באיזה תאריך בדיוק.
<זמר בלונדהיים: זה מכוון התנהגות של צרכנים.
משה גפני: תגידו לו.
משה גפני: מי מפריע לכם לומר לו?
<זמר בלונדהיים: אנחנו רוצים שהצרכן ידע.
<זמר בלונדהיים: בסעיף (ב) כתוב שכל שנה זה יפורסם עד ה-20 בספטמבר והצרכנים יכולים לדעת אם כן או לא הולכים לקצץ להם וכולי.
<זמר בלונדהיים: אני מבין, אבל אם יורשה לי.
<זמר בלונדהיים: החוק כרגע קיים.
<זמר בלונדהיים: אנחנו צריכים לקבוע את התקנות לפיו.
<זמר בלונדהיים: אם ישונה החוק, נשנה את התקנות.
<זמר בלונדהיים: תמיד אפשר לשנות את התקנות אבל כרגע זה החוק.
<זמר בלונדהיים: אין לנו דרך לעשות אחרת.
<זמר בלונדהיים: אי אפשר לעשות אחרת.
<זמר בלונדהיים: אחרי כן גם יבואו בטענות.
משה גפני: זה מיותר.
<זמר בלונדהיים: להבנת משרד המשפטים, סעיף כזה נדרש.
משה גפני: הבנת משרד המשפטים, למיטב ידיעתי, לא ניתנה למשה בסיני.
משה גפני: מכיוון שכל אחד אומר אחרת.
משה גפני: עם כל הכבוד למשרד המשפטים, אנחנו חושבים ציבורית שזה לא טוב.
<זמר בלונדהיים: ציבורית מול הצרכנים, אנחנו חושבים שזה טוב.
משה גפני: מול הצרכנים אתם יכולים לעשות את זה ואף אחד לא מפריע לכם.
משה גפני: חזקה על רשות המים שהיא תעשה את זה.
<תהל ברנדס: אנחנו לא יכולים לעמוד במצב שהתקנה אומרת שהתקציב נגמר ואין לנו את הבסיס.
משה גפני: אבל החוק קבע אחוז וחצי.
<זמר בלונדהיים: שלא תהיה כאן לקונה משפטית.
משה גפני: אם תהיה, יוסיפו כסף.
<אלון מסר: לא, לא יוסיפו כסף בניגוד לחוק.
משה גפני: תבוא אלינו ונתקן את זה.
<אלון מסר: אני מקווה שלא נצטרך להשתמש בזה.
משה גפני: אתם לא תשתמשו בזה.
ניסן סלומינסקי: אני מקווה למצוא דרך.
<זמר בלונדהיים: אני לא מצליח להבין את החשש.
<זמר בלונדהיים: אם אני אבין את החשש, אולי אפשר יהיה לפתור את זה.
משה גפני: מה זה החוק גובר על זה?
משה גפני: החוק אומר שאחוז וחצי חייבים לתת.
<אלון מסר: לא יעלה על.
<שלומית ארליך: זה עבר בוועדת הכלכלה.
משה גפני: אצלי לא היה עובר דבר כזה.
ניסן סלומינסקי: אחוז וחצי ממה שגובים בפועל או ממה שצריך לגבות?
<אלון מסר: מסך התקבולים.
<שלומית ארליך: אנחנו אמרנו מסך התקבולים, מ-42 מיליון.
ניסן סלומינסקי: נניח הגבייה שלכם הייתה שבעים אחוזים, אז אחוז וחצי משבעים אחוזים או מהמאה אחוזים?
<תהל ברנדס: זה באמת לא עובד אחד לאחד כי יש פערי מידע, אבל זה סך התשלומים המשולמים על ידי כלל הצרכנים הצורכים מים לצורכי בית.
ניסן סלומינסקי: אתם מסתכלים בספטמבר ולפי זה אתם עושים.
ניסן סלומינסקי: יכול להיות שבספט
ניסן סלומינסקי: מבר יש עוד הרבה אנשים שלא שילמו, אבל אתם תוציאו להם הוראות עם קנסות והם ישלמו עד סוף השנה.
ניסן סלומינסקי: כבר בספטמבר אתה תתחיל להוריד את ההטבות וזה דבר לא טוב.
ניסן סלומינסקי: אם כבר, צריך לחכות עד סוף השנה.
ניסן סלומינסקי: אם כבר, זה צריך להיות בזמן הדיווח שהיא מדווחת.
ניסן סלומינסקי: זה צריך להיות נניח ב-2014 על כל שנת 2013 כאשר כבר גבו ויודעים ואז יש את התמונה האמיתית.
ניסן סלומינסקי: אני אומר שוב שלהערכתי האחוז וחצי צריך להיות ממה שאתם אמורים לגבות ולא ממה שאתם גובים בפועל.
ניסן סלומינסקי: אם גביתם נניח שבעים אחוזים ממה שצריך, האחוז וחצי הוא לא מהשבעים אחוזים האלה אלא הוא צריך להיות ממאת האחוזים.
<אלון מסר: אם הייתה הערכה שגובים מאה ובסוף גבו תשעים, הכללים נבנו על סמך המאה.
<אלון מסר: השבעים מיליון הם מתוך הערכה שיגבו מאה ולא לפי הגבייה בפועל.