GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אלי פולק: אני רוצה להתייחס לנושא שנדמה לי שהוא הנושא שעומד בפני הוועדה הזאת, וזה הנושא של האגרה.
<אלי פולק: אני רוצה לברך את ועדת לנדס על ההמלצות שלה.
<אלי פולק: הייתי מבקש שיעשו יותר.
<אלי פולק: אני חושב שכל מי שחושב, דואג לצדק הסוציאלי במדינת ישראל, צריך להתקומם על אגרת הטלוויזיה שהיא המאסה הכי רגרסיבית במדינת ישראל.
<אלי פולק: העשיר משלם בדיוק מה שמשלם העני.
<אלי פולק: הדבר הזה לא צודק ולא נכון.
<אלי פולק: ההצעה שמציעה ועדת לנדס, שאומרת לקחת, להעמיק את הגבייה מאגרת הרכב, מתכוונת שמי שיש לו 5 רכבים ישלם פי 5 ממי שיש לו רכב אחד.
<אלי פולק: מי שאין לו רכב לא ישלם שום דבר.
<אלי פולק: זאת הדרך הנכונה לטפל בזה.
<אלי פולק: גמלאי שיש לו 3 רכבים יכול לשלם את האגרה.
<אלי פולק: גמלאי שאין לו רכב אחד לא צריך לשלם אותה.
<אלי פולק: אם המדינה תגבה את האגרה דרך הרכבים, אז מי שיש לו רכב אחד ישלם הרבה פחות ממה שהוא משלם היום בצירוף אגרת הרכב ואגרת הטלוויזיה.
<אלי פולק: צדק סוציאלי אומר להעביר את כל גביית האגרה אל אגרת הרכב או אל תקציב המדינה.
<אלי פולק: מאחר ורוצים להפריד בין הפוליטיקה לשידור, לא נשארת ברירה אלא אגרת הרכב.
<אלי פולק: אחת הבעיות של רשות השידור זה שהיא צריכה לבוא בפני הפוליטיקאים כל שנה ולבקש תוספת כסף.
<אלי פולק: ברגע שהכסף בא מאגרת הרכב ומספר כלי הרכב עולה ב-5% בשנה, הרי שהרשות מקבלת את תוספת התקציב שהיא צריכה.
<אלי פולק: היא לא צריכה לבוא לכנסת בבקשות.
<אלי פולק: כתוצאה מכך המרחק בינה לפוליטיקאים גדל.
<אלי פולק: הדבר הזה חיובי.
<משה שגב: זאת דמגוגיה.
<משה שגב: 5% בשנה - -
<אלי פולק: הגיע הזמן שעובדי רשות השידור, שאמורה להיות אחראית על תרבות הדיבור במדינת ישראל, יהיו אחראים על תרבות דיבור.
<אלי פולק: כאשר אדם מדבר ויש לו זכות לדיבור, תקשיבו לו.
<קריאה: הדיון תיכף מסתיים ולאנשים יש אמוציות.
<אלי פולק: אמוציות אינן מצדיקות חוסר נימוס.
<אלי פולק: אני רוצה לבוא ולומר עוד מילה אחת לגבי הנושא של אגרת רשות השידור.
<אלי פולק: אחת הבעיות הקשות של רשות השידור זה עירוב בין הון ושלטון דרך הפרסומות.
<אלי פולק: אם ייקחו את כל האגרה מהרכב אפשר לבטל את הפרסומות, לא צריך אותן ברשות שידור.
<אלי פולק: הן תחרות לא הוגנת אל השידורים המסחריים, משום שגוף שממומן על ידי המדינה וגם מקבל פרסומות יכול לקחת מחירים שהם לא מחירי שוק.
<אלי פולק: רצוי היה לקחת את המסקנה הזאת עד סופה, לבטל לחלוטין את הפרסומות, לבטל את המימון הממשלתי ולהעביר את הכל דרך אגרת הרכב.
<אלי פולק: אני מודה לשר שהתחיל להניע את התהליך הזה בצורה רצינית.
ניסן סלומינסקי: כבר עברתי את הזמן.
ניסן סלומינסקי: אסור לי לעשות את זה.
ניסן סלומינסקי: אני רק רוצה לשבח את השר שנכנס לתפקיד והחליט לטפל בסוגיה.
ניסן סלומינסקי: אני מקווה שבסופו של דבר הפתרון שיימצא יהיה פתרון טוב יותר.
אילן גילאון: על מה אתה מברך אותו?
ניסן סלומינסקי: אני מברך אותו שהוא מטפל בסוגיה.
ניסן סלומינסקי: הייתה בעיה של - -
<אברהם חיים: אתה מברך מישהו שחתם על תעודת פטירה של עובדים.
אילן גילאון: בוא נסכם שמקבלים את כל המסקנות, חוץ מהנושא של 1500 - -
ניסן סלומינסקי: חוץ מהפיטורים.
אילן גילאון: תעביר את זה לאן שאתה רוצה.
ניסן סלומינסקי: אנחנו מסיימים את הישיבה.
ניסן סלומינסקי: אני רק יכול להגיד שתם ולא נשלם.
ניסן סלומינסקי: אני מניח שאנחנו ניפגש עוד כמה וכמה פעמים.
אילן גילאון: ניסן, אתה חייב להגיד משהו על העניין הזה של העובדים.
ניסן סלומינסקי: אני אומר שתם ולא נשלם.
רוברט אילטוב: אני מבקש לפתוח את הישיבה השנייה של ועדת המשנה לעסקים קטנים ובינוניים.
רוברט אילטוב: התחלנו את הדיונים בכל הנושא שקשור לאשראי ומקורות האשראי ואנחנו כגוף מפקח על פעולות הממשלה גם רוצים לראות ולשמוע על מדיניות הממשלה ומוסדות הממשלה בנושא.
רוברט אילטוב: לאחר שנעבור על כל הנתונים ונראה את כל המצגות, נגבש את דרכי הפעולה של ועדת המשנה והכנסת בסוגיה זאת.
רוברט אילטוב: ביקשנו לדון ולראות את האפשרויות, האופציות והכלים שהמדינה והממשלה מפתחת כדי באמת לראות, לתמוך ולעזור לקדם את הנושא כך שלעסקים הקטנים תהיה היכולת לקבל את האשראים שמהווים את הדם שזורם בדרכי העסק כי בלי אשראים קשה מאוד לנהל את העסק.
רוברט אילטוב: לכן ביקשנו להציג את הנושאים כבר בדיון השני אותו אנחנו מקיימים היום.
רוברט אילטוב: מוטי ימין מרשות לניירות ערך יציג את ההמלצות והפתרונות של הרשות.
<מוטי ימין: תודה רבה.
<מוטי ימין: אני אנצל את מספר הדקות שעומדות לרשותי כדי להציג לכם ממש בקצרה מודל ראשוני שרשות ניירות ערך מעוניינת לקדם על מנת לאפשר לעסקים קטנים להתממן בעקיפין דרך שוק ההון.
<מוטי ימין: המטרה היא להציג בתמציתיות קווי מתאר למודל שהרשות מעוניינת לקדם במטרה לאפשר לעסקים קטנים להתממן בעקיפין דרך שוק ההון ואני אציג את המסגרת הכללית של המודל ואגע בכמה היבטים שקשורים לחלק מהעקרונות שמונחים בבסיסו.
<מוטי ימין: בשקף הזה אתם יכולים למעשה לראות בתמונה מלמעלה חלק מתוך התכנית האסטרטגית הרב שנתית של רשות ניירות ערך כאשר הצד הימני בתוך השקף הזה מתאר יוזמות של הרשות שנועדו לפתח את שוק ההון, לשכל אותו ולהנגיש אותו לתחומי תעשייה וענפים שנכון להיום מתממנים בעיקר באמצעות המערכת הבנקאית או באמצעות הלוואות פרטיות מגופים מוסדיים או לחילופין באמצעות מימון מחוץ לארץ, כאשר האופציה של מימון דרך הבורסה כמעט ולא מוכרת בכל מה שאתם רואים בצד הימני של השקף הזה.
<מוטי ימין: מהבחינה הזאת אנחנו פועלים כדי לבחון את ההסרה של חסמים שיאפשרו לעשות מימון מוניציפאלי של עיריות בשוק המקומי, לממן פרויקטים של תשתיות, ליצור מודלים חדשניים של מימון לדיור בר השגה וכדומה.
<מוטי ימין: לצד העניין הזה של הכנסת תחומי תעשייה חדשים לבורסה יש לנו גם כוונה לפתח מוצרים פיננסיים חדשים.
<מוטי ימין: אני אזכיר רק אחד מהם מכיוון שהוא מתחבר לנושא המימון של העסקים הקטנים בעקיפין וזה נושא האיגוח שעליו אני לא ארחיב במצגת אבל ככל שזה יעניין, אני אשמח לדבר גם עליו.
<מוטי ימין: המשמעות היא של פרויקטים בתחום האיגוח שיאפשרו לבנקים למכור חלק מההלוואות שהם מעמידים ובדרך הזאת לשחרר להם הון חדש שיאפשר להם גם להעמיד מימון.
רוברט אילטוב: אם תוכל לפרט את המונחים, כי לא כל חברי הכנסת מצויים בנושאי כלכלה אבל נושא עסקים קטנים מאוד חשוב להם.
<מוטי ימין: בהחלט.
<מוטי ימין: הנקודה היחידה שאני אדבר עליה והיא מחוץ למצגת היא נושא האיגוח.
<מוטי ימין: איגוח, זה מודל שמאפשר לבנקים או לגופים עסקיים אחרים שמחזיקים נכסים שצפויים להניב תזרים מזומנים – אם נדבר בלשון פשוטה – בנקים שהעמידו הלוואות ללקוחות , משכנתא או הלוואות עסקיות, יכולים באמצעות מודל של איגוח למכור את תיק ההלוואות הזה לצדדים שלישיים, לקבל כסף כמכירה לכל דבר.
<מוטי ימין: זה מפנה להם הון חדש שיוכל לשמש אותם לצורך העמדת אשראי בהתאם לכללים של המפקח על הבנקים.
<מוטי ימין: בין היתר הנחת העבודה היא שזה גם יוכל לשחרר אשראי לעסקים קטנים באמצעות שימוש במודל הזה.
<רועי קציר: מה עמדת בנק ישראל לזה?
<מוטי ימין: בנק ישראל, למיטב ידיעתי, תומך במודל הזה של האיגוח.
<מוטי ימין: אנחנו חברים בצוות בין-משרדי - רשות ניירות ערך, בנק ישראל, משרד המשפטים, אגף שוק ההון ורשות המסים – שצפוי להמליץ בקרוב על שורה של צעדי חקיקה שיוכלו להכניס לישראל את השימוש בכלי הזה של האיגוח שהוא מאוד מקובל בעולם וכמעט לא נעשה בו שימוש בישראל.
<מוטי ימין: אחרי שהזכרתי את נושא האיגוח, כלי עקיף לתמוך בהגדלת אפיקי אשראי לעסקים הקטנים, אני רוצה להתמקד בכלי שאנחנו רואים אותו ככלי ישיר ומאובחן מכלים עקיפים וזה הרעיון של יצירת קרן סחירה שהתכלית שלה היא העמדת אשראי לעסקים קטנים באמצעות אימוץ של שני מודלים שקיימים נכון להיום בארצות הברית.
<מוטי ימין: אחד מהם נקרא ביזנס דיוולופמנט קומפני, הקרנות לפיתוח עסקים, והשני הוא ה-סמול ביזנס אינווסטמנט קומפני.
<מוטי ימין: המשותף לשני המכשירים הללו בארצות הברית הוא שהתכלית שלהם היא להעמיד אשראי לעסקים קטנים באמצעות שימוש בתמיכות ממשלתיות ובכפוף למספר עקרונות שאני אציג בהמשך במסגרת המבנה של המודל.
<מוטי ימין: אגב, ה-BBC – הביזנס דיוולופמנט קומפני – בארצות הברית מפוקח על ידי רשות ניירות ערך והכלי השני של ה-אינווסטמנט קומפני מפוקח על ידי הסוכנות לעסקים קטנים.
<מוטי ימין: ה-BBC הוא סחיר וה-SBIC הוא כלי שאינו סחיר אבל יש אפשרות לשלב בין שני הכלים הללו.
<מוטי ימין: כלומר, חברה בארצות הברית יכולה לקבל רישיון כפול, גם כ-BBC וגם כ-SBCI וליהנות ואפשר לומר יכולה למקסם את תמריצי המדינה שנועדו להגדיל את האשראי לעסקים הקטנים.
<מוטי ימין: בגדול המודל הוא מאוד פשוט.
<מוטי ימין: הרעיון הוא שמוקם גוף SPC ייעודי שמטרתו להעמיד אשראי לעסקים קטנים, הוא מגייס הון עצמי, אקוויטי, מהציבור, על ה-אקוויטי הוא מתמנף באמצעות שתי שכבות של חוב, שכבה אחת של חוב מקבלת ערבות ממשלתית כדי להוזיל את עלויות האשראי של המימון שאותו גוף מבקש להשיג, ושכבה נוספת של חוב שהוא לא מגובה בערבות ממשלתית.
<מוטי ימין: יש מגבלות בארצות הברית על היקף החוב ביחס אליו ניתן לקבל את ערבות המדינה אל מול ההון העצמי.
<מוטי ימין: היחס הוא של אחד לשתיים.
<מוטי ימין: כלומר, על כל שקל שהגוף הזה מביא מהבית כהון עצמי או שהוא מגייס מהציבור כהון עצמי, הוא רשאי לקחת הלוואה בשני שקלים נוספים בערבות מדינה ויש אפשרות גם לקחת עוד שקל נוסף של חוב ללא ערבות מדינה כך שמשקל אחד של הון עצמי אפשר בסופו של דבר להגיע לארבעה שקלים.
<מוטי ימין: הכול נכנס לתוך קרן סחירה למימון של עסקים קטנים ובינוניים ומעמידים אותו כאשראי לעסקים בהתאם לקריטריונים שנקבעים.
<מוטי ימין: מה היתרונות של הקרן הסחירה.
<מוטי ימין: אני חושב שהם ברורים.
<מוטי ימין: הרעיון הוא לייצר תחרות, לייצר אלטרנטיבה למערכת הבנקאית ולהפחית את עלויות האשראי.
<מוטי ימין: במקביל אנחנו רואים חשיבות לסחירות של הקרן הזאת בהיבטים של שקיפות, מאחר וקרן סחירה תהיה כפופה לכל הוראות הגילוי לפי חוק ניירות ערך ותקנות ניירות ערך.
<מוטי ימין: ניתן יהיה לעקוב באופן רציף אחר הדוחות הכספיים שלה, ניתן יהיה לראות להיכן הולכים הכספים, מה הרווחיות של הקרן הזאת ואם קורה אירוע חריג, יש גם חובות להגיש דיווחים מידיים.
<מוטי ימין: אם נרצה לעשות דריל דאון לתוך המבנה של הקרן, אבל צריך לזכור שזה רק ראשוני ואפשר להכניס בו התאמות, אני אזכיר כמה נקודות שלדעתי הן חשובות על מנת להבין את המודל הזה.
<מוטי ימין: אחד מהם הוא כמובן הנושא של הסחירות.
<מוטי ימין: היבט נוסף צריך לתת עליו את הדעת הוא האם זאת קרן שצפויה להתפרק אחרי פרק זמן מסוים, עשר שנים, 15 שנים וכדומה.
<מוטי ימין: בארצות הברית הקרנות האלה מתפרקות אחרי תקופה מסוימת, בארצות הברית אלה עשר שנים עם אפשרות להאריך את זה לתקופה של שנתיים אבל כמובן ניתן לחשוב גם על מודל של קרנות הן עבר גרין, כאלה שאינן מתפרקות לאחר תקופה מסוימת של פעילות.
<מוטי ימין: בנוסף חשוב שהיזמים של הקרן יהיו מושקעים מכיסם הפרטי בהון העצמי של הקרן כדי לצמצם את מה שאנחנו קוראים לו אמור לזארד, הסיכון המוסרי שיכול להיות להם אם הם ישתמשו רק בכספי אחרים על מנת להעמיד את האשראי לאותם עסקים קטנים.
<מוטי ימין: הם צריכים להיות חלק מהמשחק ולדעת שהם מסכנים את ההון הפרטי שלהם כאשר הם לוקחים על עצמם את ניהול הקרן של האשראי לעסקים הקטנים.
<מוטי ימין: יידרשו גם מספר התאמות בחוק החברות הישראלי כדי לאפשר לקרן הזאת לפעול, בין היתר נצטרך לאפשר ליזמים שלא הכניסו את מרבית ההון לחברה להמשיך ולשלוט בה בניגוד לכללים קיימים היום בחוק ניירות ערך ובחוק החברות שאומרים שכדי לשלוט אתה צריך להביא את רוב הכסף מהבית.
<מוטי ימין: הרעיון הוא להביא כסף בשיעור מינימלי מהבית אבל לקחת מימון בהיקפים הרבה יותר משמעותיים מהציבור הרחב ומהגופים המוסדיים ועדיין לשמר את יכולת השליטה והניהול בידי היזמים.
<מוטי ימין: נקודה נוספת שבעינינו היא חשובה מאוד כדי לייצר את התמריץ הרלוונטי להקמת הקרנות הללו מגיעה מתחום המיסוי.
<מוטי ימין: ההצעה שלנו היא לאמץ את המודל האמריקאי ולהפוך את הקרנות הללו, להסתכל עליהן כעל חברות שקופות לצורכי מס.
<מוטי ימין: זאת אומרת, הקרנות אינן משלמות מס על הרווחים שלהן והמס ישולם כאשר יחולקו הדיבידנדים לבעלי המניות.
<מוטי ימין: זה מודל שאנחנו מכירים אותו בארץ מעולם קרנות הנאמנות הסגורות ואנחנו ממליצים לאמץ אותו וליישם אותו גם על הקרנות להעמדת אשראי לעסקים קטנים.
<מוטי ימין: זה גם המודל האמריקאי בהקשר הזה.
<מוטי ימין: הקרנות הללו, על פי מדיניות ההשקעה שלהן, יצטרכו להתמקד בהלוואות לעסקים קטנים ובינוניים כאשר עיקר הפעילות שלהן היא בישראל אבל אפשר כמובן להחליט על מיקוד מסוג אחר.
<מוטי ימין: יצטרכו כמובן שיהיה פיזור ויהיו הוראות שיצמצמו את החשש מפני הפגיעה ביציבות של הקרן הזאת וכדומה.
<מוטי ימין: כמו שהזכרתי, על כל שקל הון עצמי ניתן לגייס שני שקלים בערבות מדינה ועוד שקל נוסף של חוב שהוא ללא ערבות.
<מוטי ימין: אגב, אנחנו רואים לנגד עינינו בגיוס בקרנות הללו סדר גודל של כחצי מיליארד שקלים ואם נכפיל את זה פי ארבע, זה אומר שהקרנות הללו בסופו של דבר יוכלו לנהל, כל קרן טיפוסית כזאת, כשני מיליארד שקלים אותם ניתן יהיה להעמיד כאשראי לעסקים הקטנים.
<מוטי ימין: אני לא אכנס לכל הפרטים.
<מוטי ימין: אני חושב שיהיה מיותר לצלול לתוכם.
<מוטי ימין: זה המודל אותו אנחנו מציעים.
רוברט אילטוב: שאלות.
<אורן הרמבם: התאחדות התעשיינים.
<אורן הרמבם: רציתי לדעת האם חוץ מהשינוי בחוק החברות עליו דיברת נדרשים עוד שינויי רגולציה כדי לאפשר לקרנות כאלו לפעול.
<מוטי ימין: יידרש שינוי בפקודת המסים כדי לייצר את השקיפות של החברות האלו לצורכי מס.
<מוטי ימין: מעבר לכך, יידרשו גם הסכמות, לא ברמת החקיקה אבל של גורמים רלוונטיים באוצר כמו החשב הכללי לצורך העמדת הערבויות.
<מוטי ימין: אני מניח שגם תהיה רלוונטיות לאגף שוק ההון מבחינת האפשרות של גופים מוסדיים להתממן ולמעשה לקחת חלק במימון העקיף.
<מוטי ימין: לא פירטתי את כל היבטי המודל אבל יש עוד ניואנסים שכמובן יצטרכו לתת עליהם את הדעת.
<אורן הרמבם: מי מבחינת
<אורן הרמבם: כם הוא קהל היעד?
<אורן הרמבם: חברות קטנות, בינוניות, איזשהו טווח של מחזורים?
<אורן הרמבם: אתה יכול לתת הערכה כזאת?
<מוטי ימין: אנחנו משאירים את זה פתוח לדיון.
<מוטי ימין: אני מניח כאשר המדינה, ככל שהיא תהיה מוכנה לתת את הערבויות כתמריץ לפיתוח של הקרן, גם תדע להגדיר מבחינת צורכי המשק להיכן נכון שהכספים האלה יגיעו.
<מוטי ימין: לנו כרשות ניירות ערך אין אינטרס בהגדרה כזאת או אחרת של מי ייחשב עסק קטן.
רוברט אילטוב: לפני שממשיכים בשאלות, יש כמה דברים שאני הייתי רוצה לדעת.
רוברט אילטוב: מה עמדת בנק ישראל והאוצר?
רוברט אילטוב: מה הם המכשולים העיקריים ומה לוח הזמנים?
רוברט אילטוב: אלה הם הדברים החשובים והקריטיים בנושא הזה.
<מוטי ימין: השאלות כמובן הן חשובות אבל אני לא יכול לדבר לא בשם בנק ישראל ולא בשם האוצר כדי לומר מה עמדתם בנוגע להצעה.
<מוטי ימין: בהתרשמות שלנו, כאשר המודל הזה הוצג לגורמים הרלוונטיים באוצר, ראינו שיש אוזן קשבת ויש נכונות לשמוע.
<מוטי ימין: כחלק מתכנית העבודה השנתית שלנו אנחנו מעוניינים לקדם הקמה של צוות עבודה בין-משרדי כדי לתפור את כל הקצוות הנדרשים על מנת שהמודל הזה יוכל לצאת אל הפועל.
<מוטי ימין: הזכרתי את החשיבות שאגף החשב הכללי יימצא בתוך העניין, אגף התקציבים, אגף שוק ההון, רשות המסים וכמובן גם בנק ישראל מזווית ההסתכלות שלו.
<מוטי ימין: אני מניח שאם הצוות יוקם בהתאם למתווה שאנחנו רוצים להציע, ניתן יהיה לייצר המלצות בתוך סדר גודל של ארבעה-חמישה חודשים מרגע הקמת הצוות.
<מוטי ימין: אנחנו בוודאי יכולים לדבר רק בשם עצמנו.
<מוטי ימין: מבחינתנו הנושא הזה מתועדף גבוה בתכנית העבודה של הרשות.
<מוטי ימין: השאיפה היא להקים את הצוות הבין-משרדי בחודש או בחודשיים הקרובים וההערכה שלנו היא שבתוך סדר גודל של ארבעה חודשים ניתן לייצב את המודל ולהתחיל להגיע לשלבי החקיקה.
רוברט אילטוב: משרד האוצר, עמדתכם.
<שי דותן: אני מרשות המסים.
<שי דותן: אני חושב שהצוות הבין-משרדי יבחן גם את היבטי המס.
<שי דותן: בשמחה.
רוברט אילטוב: נתחיל עם זה.
רוברט אילטוב: תוך ארבעה חודשים נקבל.
<מוטי ימין: תוך ארבעה חודשים ממועד הקמת צוות עבודה בין-משרדי.
חמד עמאר: מתי אמור לקום הצוות הזה?
<מוטי ימין: עדיין אין הסכמה על מועד המינוי.
<מוטי ימין: ככל שזה תלוי ברשות ניירות ערך – מחר בבוקר.
<מוטי ימין: זה תלוי במשרדי ממשלה נוספים שיש להם נגיעה למודל הזה.
רוברט אילטוב: אני כבר אומר לכם עכשיו שאם אנחנו נראה שיש בלמים, אנחנו ניזום הצעת חוק פרטית כדי לקדם את הדבר הזה.
רוברט אילטוב: אנחנו לא מתכוונים לחכות לעוד דיון ועוד דיון ועוד ישיבה בעוד שנה עד שהדבר הזה יקום.
רוברט אילטוב: זה צריך להיות מאוד אופרטיבי כי אם זה לא יהיה אופרטיבי, אנחנו נזרז את זה מכיוון הכנסת.
רוברט אילטוב: אני אומר את הדברים באופן חד משמעי.
<רובי נתנזון: אני יועץ כלכלי של לה"ב, ארגון העצמאים בישראל.
<רובי נתנזון: הקשבתי למודל ונראה לי שהמודל הזה הוא וין-וין סיטיואיישן ולכן למה שהאוצר יתנגד?
<רובי נתנזון: אין בו עלות.
<מוטי ימין: אני יכול לחשוב על כמה סיבות.
רוברט אילטוב: נחיה ונראה.
<רובי נתנזון: המודל מתאים מאוד לסוג מסוים של עסקים קטנים או בינוניים או עצמאים.
<רובי נתנזון: זה אומר שמי שאין לו את ההון העצמי – ואלה באמת זקוקים היום לפתרונות אשראי, העסק הקטן, הזעיר, הקטן ביותר – לא מתאים למודל הזה, או אולי אני טועה?
<רובי נתנזון: מה הקריטריונים להנגשה למשאבים האלה בקרן הזאת?
<רובי נתנזון: זאת אומרת, זה יכול להיות פתרון אבל לפלח מאוד מסוים בתוך השוק.
<מוטי ימין: שאלו אותי קודם מי הוא עסק קטן לצורך המודל ואמרתי שהעניין הזה עדיין לא סגור והוא פתוח לדיון מול המשרדים הרלוונטיים.
<מוטי ימין: אני נוטה לחשוב שהעסקים הקטנים שיהיו קהל היעד של קרנות מהסוג הזה, הם לא הקטנים מאוד שזקוקים לאשראי בהיקפים של עשרות או מאות אלפי שקלים אלא סדרי גודל של מיליונים ומעלה אבל הנושא הזה כמובן עוד פתוח לדיונים ואנחנו לא יודעים מה יהיו המלצות הצוות הבין-משרדי שיקום בהקשר הזה.
<מוטי ימין: הדרישה של הון עצמי היא לא חלק מתנאי העמדת האשראי.
<אורי בארי: לשכת רואי חשבון.
<אורי בארי: אני חושב שאחד הפרמטרים העיקריים הוא להגדיר את הקריטריונים למתן האשראי כי ברגע שנותנים אשראי לאותם גופים שבלאו הכי יכולים לקבל היום את האשראי במסגרת הלוואות בערבות מדינה ובתרחישים אחרים, לא פתרנו את הבעיה של כל כך הרבה עסקים שנדחים ממקומות אחרים.
<אורי בארי: לפי המודל העסקי שאני קולט שיש לתהליך הזה, התהליך הזה יימנע מלתת אשראי לאותם גופים שזקוקים אבל הם לא במסלול האוטוסטרדה של מתן אשראי על פי קריטריונים בנקאיים כי זה מה שהולך להיות, אם אני מבין נכון בתרחיש הזה.
<מוטי ימין: לא בהכרח.
<אורי בארי: אתה בעצמך אומר שאתה רוצה שהבעלים יהיו גם הם מושקעים כדי להבטיח שיהיה ניהול כלכלי עסקי, זה מעמיד בספק את האינטרס של המערכת הזאת לתת אשראי לגופים שהם לא באוטוסטרדה הרגילה של האשראי, מסלול הלוואות בערבות מדינה וכולי.
<אורי בארי: לדעתי להם צריך לתת פתרון, לגופים האלה.
<טל רביב: משרד האוצר.
<טל רביב: ביקשת התייחסותנו.
<טל רביב: אנחנו רואים את המהלך הזה בחיוב.
<טל רביב: אנחנו נהיה חברים בצוות שעתיד לקום.
<טל רביב: במענה לשאלה לגבי ההגדרה, איזה סוג עסקים יוכלו לקבל הלוואות במוצר הזה, באמת נצטרך לתת על זה את הדעת כמו גם בכל מיני דברים שונים שיצטרכו להיות מסוכמים באותו צוות שיוקם.
<טל רביב: בסופו של דבר מדובר במוצר יחסית מורכב שדורש גם שינויים רגולטוריים כמו שמוטי אמר, כך שיש עוד הרבה עבודה לעשות.
<טל רביב: כאמור, אנחנו בהחלט רואים את זה בחיוב ויש מוכנות עקרונות להשתתפות המדינה בהגנה על המשקיעים, כמו שמוטי הציג.
<ברוך שניר: התאחדות המלאכה והתעשייה.
<ברוך שניר: אני רוצה לציין נקודה מנקודת המבט של בעל העסק או העסק הקטן.
<ברוך שניר: הרי בסיכומו של דבר בתוצר הסופי לדעתי צריך להיות איזשהו בידול בין הקרן הזו שתפעל לבין הקרן בערבות מדינה שקיימת.
רוברט אילטוב: זאת לא תהיה קרן אלא קרנות.
רוברט אילטוב: אין כאן הגדרה לגוף אחד ספציפי.
<ברוך שניר: אני מתכוון לומר שמבחינת בעל העסק, הראייה וההתייחסות היא לשני קרנות ציבוריות ואז הציפייה שלו, לפחות מבחינת הנושא של נשיאה בסיכון, שתהיה בדרגה יותר גבוהה כדי שהקרן הזאת תהיה יותר דינמית ויותר אפקטיבית.
<ברוך שניר: זאת נקודה שצריך באיזשהו מקום לחשוב איך הופכים את הקרן הזאת מבחינת הנושא של נשיאה בסיכון, דירוגי אשראי וכל ההיבט הזה למשהו שהוא כלי יותר דינמי ואפקטיבי בהשוואה למציאות היום.
רוברט אילטוב: אני מציע שהוועדה שתקום, הוועדה הבין-משרדית, תשמע את הארגונים היציגים ואת המומחים ותראה גם מה קורה במקומות אחרים כדי לראות את התמונה הכללית.
רוברט אילטוב: אין לי ספק שהנושא הוא מורכב ורב כיווני שצריך לבחון הרבה מאוד נושאים.
רוברט אילטוב: באמת חשוב שתשמעו כמה שיותר אנשים כדי להגיע למסקנות טובות יותר.
<רות פלאטו שנער: שלום לכולם.
<רות פלאטו שנער: אני פרופסור רות פלאטו שנער, ראש המרכז לדיני בנקאות במכללה האקדמית נתניה.
<רות פלאטו שנער: תחומי ההתמחות שלי הם בנקאות, רגולציה פיננסית ובמסגרת זאת אני עסקתי גם בבחינת מודלים של בנקים ובנקאות ברחבי העולם.
<רות פלאטו שנער: אני מבינה שהתבקשתי היום לבוא ולדבר קצת על הנושא של אגודות אשראי ובנקים קואופרטיביים ואיך הם יכולים באמת לסייע לפתור את מצוקת האשראי של העסקים הקטנים.
רוברט אילטוב: גם בנק אופרטיבי שהולך לקום.
<רות פלאטו שנער: אני בהחלט מכירה את היוזמה הזאת של אופק.
<רות פלאטו שנער: בעבר גם נתתי להם ייעוץ ואני יודעת מה קורה בארץ.
<רות פלאטו שנער: האמת היא שאם יש גוף בנקאי שמתאים לתת אשראי לעסקים הקטנים, אני חושבת שהוא קודם כל בנק קואופרטיבי או אגודת אשראי שבהגדרה שלהם מיועדים לתת אשראי ליחידים, למשקי בית ולעסקים קטנים.
<רות פלאטו שנער: אנחנו מדברים למעשה על איזשהו גוף קואופרטיבי שהוא בכלל לא למטרת רווח.
<רות פלאטו שנער: הלקוחות של הבנק הזה הם בעצם החברים שבו, הם הבעלים שלו וכל מי שמעוניין להצטרף לבנק הזה - יחידים, משקי בית ועסקים קטנים – מוזמנים לרכוש מניית חברות בבנק הזה ומאותו רגע הם הופכים להיות גם בעלים של הבנק וגם לקוחות שלו.
<רות פלאטו שנער: אחד הדברים שמאפיינים בנקים קואופרטיביים ואגודות אשראי בכל רחבי העולם, זאת העובדה שהם יכולים להציע שירותים בנקאיים בסיסיים בתנאים מאוד מאוד מוזלים ללקוחות, לחברים שלהם.
<רות פלאטו שנער: אנחנו מדברים על מעט מאוד עמלות בתעריפים נמוכים, אנחנו מדברים על אשראי בריביות יחסית נמוכות ואנחנו רואים ברחבי העולם שהדברים האלה אכן מתקיימים בפועל.
<רות פלאטו שנער: איך למעשה אגודת אשראי כזאת, שהיא בעצם בנק, איך היא יכולה להבדיל מהבנקים הגדולים והרגילים להבטיח תנאים יותר טובים ללקוחות ולעסקים הקטנים.
<רות פלאטו שנער: מכיוון שאנחנו מדברים על בנק שנמצא בבעלות החברים שלו, אין לנו כאן תופעה של בעלי מניות או בעלי שליטה שרוצים למשוך דיבידנדים ומרוקנים את הבנק.
<רות פלאטו שנער: אין לנו תופעה של שכר בכירים מנופח כמו שאנחנו רואים עכשיו בבנקים ובמוסדות פיננסיים אחרים.
<רות פלאטו שנער: בנקים קואופרטיביים עובדים בדרך כלל תוך יעילות תפעולית מאוד גבוהה ובשנים האחרונות עוברים יותר ויותר לאינטרנט וכל הרעיון הוא באמת שהרווחים שנצברים בקופה של הבנק הזה, לא משרתים את בעלי המניות, לא משרתים בעלי שליטה אלא הם משמשים כדי לחזק את בסיס ההון של הבנק או כדי לשפר את השירותים שהם מעניקים ללקוחות שהם כאמור החברים והחברים לצורך העניין הם משקי בית, יחידים והעסקים הקטנים.
<רות פלאטו שנער: מה שעוד מאפיין את הבנקים הקואופרטיבים ואגודות האשראי ברחבי העולם זה קודם כל מנגנון דמוקרטי.
<רות פלאטו שנער: אנחנו מדברים כאן בפירוש על מנגנון דמוקרטי, על שקיפות, על שיתוף פעולה.
<רות פלאטו שנער: מתקיימת אסיפה כללית של החברים, של הלקוחות בבנק הזה, והם מקבלים את ההחלטות ברמה הבסיסית, את ההחלטות העקרוניות, אבל מכיוון שאנחנו מדברים בסופו של דבר על בנק, מובן שההחלטות המקצועיות מתקבלות בידי הדרג המקצועי שהוא דירקטוריון או איזשהו ועד מנהל ושוב, מכיוון שמדובר על בנק, הכול נעשה בפיקוח מאוד מאוד צמוד של המפקח על הבנקים.
<רות פלאטו שנער: זה כמובן אמור להרגיע.
רוברט אילטוב: שאלת הבהרה שכבר שאלתי אותה.
רוברט אילטוב: איך בעצם נבנה הדירקטוריון?
רוברט אילטוב: נניח שיש לך עשרות אלפי חברים שהם הבעלים, איך את מנהלת את הקבוצה הזאת?
רוברט אילטוב: איך את קובעת מי דירקטור ומי לא?
רוברט אילטוב: כל אחד מתוך 10,000 אנשים רוצה להיות דירקטור.
<רות פלאטו שנער: הלוואי שכולם היו רוצים להיות דירקטורים.
<רות פלאטו שנער: הרבה פעמים אנחנו רואים מגמה הפוכה ורואים אדישות.
<רות פלאטו שנער: למעשה מבחינת הממשל התאגידי, כמו בכל קואופרטיב יש לנו את האסיפה של החברים, הם מוזמנים, הם אמורים לבחור את הוועד המנהל, את הדירקטוריון, אבל שוב, בגלל שלא מדובר כאן על קואופרטיב רגיל אלא בכל זאת על בנק שדורש פיקוח מאוד מאוד צמוד, אין ספק שהנהלה של בנק כזה, הדירקטוריון או הוועד המנהל שלו, צריכים לקבל את האישור של המפקח על הבנקים והדבר נעשה תוך כדי רגולציה מאוד מאוד הדוקה שבאה להבטיח את השירותים שמקבלים החברים ואת הפיקדונות שהם אמורים להפקיד בבנק.
<רות פלאטו שנער: עוד נקודה חשובה.
<רות פלאטו שנער: הבנק הקואופרטיבי הזה אמור לתת שירותים מאוד בסיסיים.
<רות פלאטו שנער: הוא אמור לאפשר פתיחת חשבונות עובר ושב, לתת אשראים – שוב הנושא בו אנחנו מדברים עתה – לעסקים הקטנים ואמור גם לקבל פיקדונות מהלקוחות ולהציע להם ריבית הרבה יותר גבוהה מהריבית שהבנקים היום מאפשרים להם.
<רות פלאטו שנער: איך הדבר הזה מתאפשר.
<רות פלאטו שנער: הבנק הקואופרטיבי לא בונה על שולי רווח גבוהים.
<רות פלאטו שנער: המטרה שלו בסופו של דבר היא לשרת את החברים שלו, לשרת את הלקוחות שלו ולכן כשלא מעוניינים בשולי רווח יותר מדי גבוהים, אפשר את התנאים הטובים האלה ואת ההטבות לגלגל בחזרה לציבור.
<רות פלאטו שנער: אנשים שואלים אותי כי הם לא כל כך מכירים את המודל של הבנק הקואופרטיבי אבל מסתבר שבנקים קואופרטיביים ואגודות אשראי, זה מודל מאוד מאוד נפוץ ברחבי העולם.
<רות פלאטו שנער: קראתי כל מיני סטטיסטיקות לפיהן בארצות הברית ובקנדה למעלה מארבעים אחוזים מהפעילות הבנקאית נעשית בידי כל מיני מוסדות קואופרטיביים כאלה.
<רות פלאטו שנער: יש להם גם ארגוני על שבודקים ומבקרים אותם.
<רות פלאטו שנער: עוד נקודה מאוד מעניינת.
<רות פלאטו שנער: במשבר הפיננסי האחרון, עת ראינו בנקים קורסים, הגדולים ביותר נפלו וקרסו, שוב יש מחקרים סטטיסטיים לפיהם החל משנת 2007, ואפילו עד 2011, דווקא הבנקים הקואופרטיביים, כנראה בגלל שהם מתנהלים בצורה הרבה יותר קונסרבטיבית, שרדו יפה מאוד את המשברים הפיננסיים והחל משנת 2011 אנחנו רואים שוב מגמה של גידול בהלוואות, בפיקדונות ובפעילות שהם מנהלים מול הציבור.
<רות פלאטו שנער: זה בגדול המודל.
<רות פלאטו שנער: המודל הזה לא זר למדינת ישראל.
<רות פלאטו שנער: בתקופת קום המדינה היו למעלה ממאה אגודות אשראי שהיו פעילות ובין השאר נתנו אשראי גם לעסקים קטנים אבל ב-1954, עת בנק ישראל קם, הוא הפסיק לתת רישיונות לאגודות אשראי חדשות, התנאים המוניטריים באותה תקופה השתנו וכתוצאה מכך הרבה מאוד אגודות אשראי פשוט לא יכלו לשרוד ולאט לאט נעלמו או התמזגו לתוך בנקים קיימים.
<רות פלאטו שנער: אחת האגודות שמוכרת יותר בארץ היא כמובן בנק מסד שבשעתו הסתדרות המורים השקיעה את ההון הראשוני, מורים שהיו מעוניינים הצטרפו וקנו מניה ובמשך שנים רבות זה היה בנק מאוד מאוד מצליח עד שב-1977 בסופו של דבר הוא נקנה על ידי בנק הפועלים והיום הוא התגלגל והוא שייך לבנק לאומי.
<רות פלאטו שנער: העובדה שבעבר היו אגודות אשראי ורובן לא שרדו עד היום, לא צריכה להרתיע אותנו כי אני מבקשת להדגיש שהדבר קרה על רקע התנאים הכלכליים והמוניטריים של שנות ה-50.
<רות פלאטו שנער: אני חושבת שהיום, דווקא בגלל שמדברים על תחרות, דווקא בגלל ששוק הבנקאות ריכוזי, דווקא בגלל שאנחנו רוצים להכניס שחקנים חדשים לתחום ושחקנים שיוכלו באמת להועיל לעסקים הקטנים, אין לי ספק שהמודל של הבנק הקואופרטיבי – ושוב, הלגיטימיות שלו היא השירותים שהוא נותן למשקי בית ולעסקים קטנים – מהווה פתרון שחייבים לשקול אותו בצורה רצינית ביותר ואני שמחה לראות שיש בישראל גוף שלקח את היוזמה הזאת ומוכן להרים אותה.
רוברט אילטוב: אני מכריז על רבע שעה הפסקה שלאחריה נמשיך עם הבנק הקואופרטיבי.
רוברט אילטוב: אני מחדש את הישיבה.
<צפי הדר ריכטר: צהרים טובים.
<צפי הדר ריכטר: אני עורכת דין צפי הדר ריכטר ואני היועצת המשפטית של אופק.