GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<יפתח רון טל: מתוך עלויות ממוצעות של מאתיים מיליון שקלים חשמל, החוב המצטבר הוא בערך בין שבעים לשמונים מיליון שקלים בחודש.
<יפתח רון טל: בחישוב של 12 חודשים, הסכום הוא מיליארד שקלים בשנה.
יצחק כהן: הם משלמים כל חודש שלושים מיליון?
<יפתח רון טל: בין חמישים לשישים מיליון שקלים באופן קבוע אנחנו מקבלים מהאוצר מקיזוז המסים והשאר אנחנו מצליחים לגבות.
<יפתח רון טל: כמאה מיליון שקלים.
<יפתח רון טל: תיקנו אותי כאן וזה נכון.
<יפתח רון טל: חמישים מיליון שקלים שאנחנו מקבלים הם לא קיזוז כי זה בהסכמת הרשות.
<יפתח רון טל: זה מכספי הרשות.
חמד עמאר: היא משלמת על החשבון חמישים מיליון שקלים.
ראובן ריבלין: היא אומרת שיעבירו אליה פחות חמישים מיליון שקלים.
<יפתח רון טל: החוב המצטבר הוא שבעים מיליון שקלים בממוצע לחודש.
חמד עמאר: קרוב למיליארד שקלים כל שנה.
חמד עמאר: אם אנחנו נמשיך כך, אני לא יודע לכמה מיליארדים נגיע.
חמד עמאר: אנחנו כאן כולנו יודעים שלנתק את החשמל לרשות הפלשתינאית עכשיו, זה בלתי אפשרי.
חמד עמאר: זאת לא החלטה שבידינו.
ראובן ריבלין: לא בוועדת הכספים.
חמד עמאר: גם לא בוועדת הכספים.
חמד עמאר: זאת החלטה יותר גדולה.
חמד עמאר: זאת החלטה לאומית ואפילו בינלאומית.
חמד עמאר: אני אומר שאם הממשלה לא מצליחה להביא למצב שהרשות הפלשתינית תשלם את הכסף, יעבירו את הכסף לחברת החשמל דרך הממשלה ושהיא תגיד שהיא מסבסדת כל חודש את הרשות הפלשתינאית בשבעים מיליון שקלים חשמל.
אראל מרגלית: בטח אם חושבים באיזשהו שלב ללכת להנפקה כי אחרת אתה יוצר אי ודאות שהסקטור העסקי לא יכול לסבול אותו.
חמד עמאר: שהממשלה תגיד שהיא מסבסדת כל חודש את הרשות הפלשתינאית בשבעים מיליון שקלים עבור החשמל כאשר אני כאזרח מדינת ישראל לא מקבל את הסבסוד הזה.
חמד עמאר: לא מזמן אני בעצמי טיפלתי באזרח שהיה מנותק חשמל במשך שנה ושמונה חודשים.
חמד עמאר: אני לקחתי אותו לחברת החשמל ובשיתוף פעולה עם חברת חשמל הצלחנו להחזיר לו את החשמל אחרי ששנה ומונה חודשים היה מנותק מהחשמל בגלל חוב.
חמד עמאר: לאזרח קטן יכולים לעשות את זה.
חמד עמאר: הוא היה מנותק.
ניסן סלומינסקי: למה לא התחברתם למישהו ברשות?
חמד עמאר: אם היינו קרובים לשם, יכול להיות שהיה עושה זאת.
ניסן סלומינסקי: כמו במים ובדלק.
אראל מרגלית: זה בסדר גמור בהנפקה לנסות להכניס משקיעים מוסדיים ואת הישראלים, אבל לא לפני שפותרים את הבעיות כי אחרת אי ודאות מפוצץ את כל מחיר המניה.
חמד עמאר: זה בקשר לחוב.
חמד עמאר: הנושא השני היא הרפורמה.
חמד עמאר: אנחנו כאן מדברים ברפורמה וההנהלה וועד העובדים נמצאים כאן.
חמד עמאר: מעבר לכל הדברים הגדולים שהם מכירת חשמל, מי יספק את החשמל, מי יגבה את הכסף מהאזרח וכולי, מעבר לכל הדברים הגדולים האלה נמצאים העובדים ושם אנחנו צריכים להיות כדי לעזור ולא להגיע למצב בו אלפיים עובדים הולכים הביתה.
חמד עמאר: אלה אלפיים משפחות.
<יפתח רון טל: נתתי סדר גודל.
<יפתח רון טל: זה לא המספר עליו סוכם.
חמד עמאר: אתה אמרת את המספר.
חמד עמאר: לא אני.
חמד עמאר: אלפיים משפחות מאבדות את הפרנסה.
<קריאה: מיקו היה קונה את זה.
חמד עמאר: אם הוא אומר את זה, סימן שהמספרים הרבה יותר גדולים.
<דוד צרפתי: הוא אמר שזה יהיה פחות ושאלתי אותו אם אפשר לצטט אותו.
חמד עמאר: אני חושב שכל הנושא של הרפורמה, אנחנו צריכים לקיים בו דיון.
חמד עמאר: אני לא יודע אם נקיים את הדיון לפני שיסיימו ויצאו במסקנות או שאנחנו נתחיל לקבל נתונים לפני כן.
חמד עמאר: הנושא השלישי עליו אני רוצה לדבר.
חמד עמאר: היושב ראש דיבר על הגז.
חמד עמאר: העלות של הגז היא כזאת שהגז זול יותר פי חמש.
חמד עמאר: אמרת שישה דולר לעומת 25 דולר.
<יפתח רון טל: כשאתה מחליף בסולר, זה פחות או יותר פי חמש.
חמד עמאר: אני מקווה שברגע שהגז יסופק לחברת החשמל, הצרכן ירגיש את זה.
חמד עמאר: העלייה שהייתה עקב צינור הגז, הצרכן ירגיש בירידה.
חמד עמאר: אלה הדברים החשובים בהם אנחנו צריכים להתמקד כאשר בסופו של דבר אנחנו מדברים על הצרכן, על העובדים והנושא של הרשות הפלשתינאית כאשר המדינה תבוא ותאמר שהיא מסבסדת את הרשות בשבעים מיליון שקלים כל חודש עבור החשמל.
מיכל בירן: נראה לי שכדאי שמישהו יגיד את הדברים בתוך שלל הדעות שנשמעו כאן.
מיכל בירן: אני לא מסכימה עם חברי למפלגה אראל מרגלית.
מיכל בירן: אני מתנגדת לרפורמה הזאת.
מיכל בירן: אני חושבת שרפורמה היא שוב שם מכובס לעוד מהלך שבסופו של דבר גם יפריט את חברת חשמל, גם ישאיר את מדינת ישראל בלי הנכסים האסטרטגיים שלה.
מיכל בירן: אני מגיעה מהדיון התקיים על כך שמדינת ישראל מאפשרת לכך שימכרו את "תנובה" לסינים, וגם על מניית הזהב של "צים" ככל הנראה המדינה מוכנה לוותר עליה.
מיכל בירן: תגידו לי, מה נשאר?
מיכל בירן: בסופו של דבר כשיש סופה, מי שהולך אלה הם העובדים של חברת חשמל שהולכים בגשם ובכפור לנסות ולחבר את הבתים לחשמל.
אראל מרגלית: ההצעה היא לא להפריט אותה.
מיכל בירן: מתחילים מזה.
אראל מרגלית: לא מדובר על הפרטה.
ראובן ריבלין: את יודעת למה העובדים יוצאים בסופה ובשלג?
קארין אלהרר: זאת העבודה שלהם.
ראובן ריבלין: כי לשם כך הם שם.
מיכל בירן: אני שמחה לשמוע שזה מה שאתה חושב.
מיכל בירן: אני בעד תיקונים במה שצריך לתקן אבל מה שהציבור הישראלי אומר והדמיון הזה שאם זאת תהיה חברה מופרטת ופרטית, הדבר היחיד שיקרה זה שיהיה מנכ"ל שיקבל מיליון וחצי שקלים לחודש ועובדים שמקבלים 4,000 שקלים לחודש, השירות לציבור ייפגע והנכס האסטרטגי הזה של תשתיות של מדינת ישראל יהיה מופקר.
מיכל בירן: זאת פשוט הפקרה של האזרחים.
אראל מרגלית: אני לא בעד להפריט את חברת חשמל.
חמד עמאר: לא דובר על הפרטה.
אראל מרגלית: אני בעד רפורמה שמסדרת את הכניסה של שחקנים קטנים לצד החברה.
אראל מרגלית: הרפורמה תבריא את החברה מהמצב שהוא בלתי סביר.
יצחק כהן: אני קודם כל רוצה לברך את יושב ראש החברה, את יושב ראש ועד העובדים ואת כל החברים של חברת החשמל.
יצחק כהן: באמת אנחנו נמצאים בשלב מאוד מאוד קריטי בנושא של הבראת החברה.
יצחק כהן: הרפורמה מתקדמת והם יודע שהם קיבלו איזשהו מתווה.
<יפתח רון טל: לא אומרים שבחו של אדם, אבל המתווה שאנחנו דנים סביבו הוא מתווה כהן שהוביל את המהלך הזה בשנים הקודמות.
ראובן ריבלין: בשבתו כסגן שר האוצר.
יצחק כהן: זה יכול היה להסתיים עוד בקדנציה הקודמת אבל משרד המשפטים החליט שלפני בחירות לא מסיימים רפורמה וחבל.
יצחק כהן: אני רוצה לאחל לכם באמת הצלחה.
יצחק כהן: אני יודע שאתם עושים מאמץ אדיר, כולם משלבים ידיים ברפורמה הזאת, ואני מקווה שתגיעו לסיום מוצלח בעזרת השם.
יצחק כהן: לגבי הדיון היום.
יצחק כהן: זה לא השולחן.
יצחק כהן: צריך לקרוא לקובעי המדיניות.
יצחק כהן: מישהו מחליט כאן לא לגבות וזאת לא החבורה הזאת שיושבת כאן.
יצחק כהן: נכון אמר חמד עמאר שאם הוא החליט כבר לא לגבות, לא להעמיס את זה על חברת החשמל כי בסופו של דבר זה מועמס עלינו.
ניסן סלומינסקי: זאת אופציה אחת.
יצחק כהן: אם אתה מחליט שהם לא ישלמו - תשלם אתה.
אראל מרגלית: מדינת ישראל החליטה להעמיס חלק מהחוב הלאומי על חברת חשמל באופן כללי.
יצחק כהן: זה הדיון אבל לצערי הדיון הזה לא אמור להיות כאן.
ניסן סלומינסקי: אורית.
אורית סטרוק: בדרך כלל אני לא יושבת סביב השולחן הזה למרות שאני ממלאת מקום אלא ליד שולחן אחר בוועדת החוקה, אבל שם וכאן מתנהל דיון דומה במשהו וזה דיון על האקס טריטוריאליות של הרשות הפלשתינית בכל מה ששייך לחוק הישראלי.
יצחק כהן: הם העתיקו את זה ממישהו.
אורית סטרוק: זה לא קשור לגבול.
אורית סטרוק: בוועדת החוקה – תבוא פעם ותשמע כי זה הזוי – אנחנו דנים בחוק למאבק בטרור כאשר כמעט כל סעיף שאתה קורא אותו, אם אתה קורא אותו נקי, אתה מבין שהרשות הפלשתינאית עונה על ההגדרה ארגון טרור בין שהיא מעודדת טרור, בין שהיא משלמת כסף לטרוריסטים, ממש רשימה שלמה של סעיפים בחוק שפשוט מתאימים כמו כפפה ליד לרשות הפלשתינאית.
אורית סטרוק: כשאני שואלת את עורך דין רז ניזרי למה בעצם הרשות הפלשתינאית לא תוכרז כארגון טרור במסגרת החוק הזה, הוא אומר לי, בצדק כמובן, שאשאל את ראש הממשלה.
אורית סטרוק: כאן אנחנו שומעים שעוד הפעם זה כך.
אורית סטרוק: כל אזרח נורמלי, כל צרכן, משלם עבור החשמל שהוא מקבל.
יצחק כהן: תג מחיר זה גם ארגון טרור?
אראל מרגלית: כלומר, את מציעה לפתור את הבעיה של חברת חשמל על ידי זה שנגדיר את הרשות הפלשתינאית כארגון טרור.
אורית סטרוק: אני מציעה שנתחיל לבדוק את מערכת היחסים התמוהה הזאת עם הרשות הפלשתינאית ובין היתר כאן סביב השולחן כי אני שומעת שלמשל במדינות אירופה כן דנים ובודקים לאן הולך הכסף שהאירופאים משלמים לרשות הפלשתינאית.
אורית סטרוק: רק לאחרונה יצא דוח של האיחוד האירופי שמדבר על שניים וחצי מיליארד יורו שעברו לרשות הפלשתינאית ופשוט נעלמו.
אורית סטרוק: יש שם דוח שכתוב לאן הם נעלמו – הרוב לכיסים של אבו מאזן וחבריו וחלק לכיסים של המחבלים שיושבים בכלא.
אראל מרגלית: יש לי חדשות בשבילך.
אראל מרגלית: ב-2002 יצאו 630 פיגועי התאבדות בשנה מג'נין והיום ג'נין יש בה שוק ליזמים.
אראל מרגלית: מי שלקח אחריות על המקום הזה, זאת הרשות הפלשתינאית.
ניסן סלומינסקי: אתה הרי יושב בוועדות.
יצחק כהן: יופי.
יצחק כהן: הבנתי שהדיון הוא על חברת חשמל.
יצחק כהן: עכשיו הבנתי הכול?
יצחק כהן: ניסן, מה משמעות הדיון?
יצחק כהן: להטריח את מיקו ואת יפתח וכל החברים כדי לדון על ג'נין.
יצחק כהן: איך זה מתחבר לחברת החשמל?
אורית סטרוק: בזכות ההערה של אראל אני אומר שוב שהסיבה שהיום לא מפוצצים אוטובוסים ברחובותינו כל שני וחמישי, בזכות הישגי מבצע חומת מגן שאסור בשום פנים ואופן לסגת מהם שאומרים צה"ל שולט בכל השטח וזאת הדרך היחידה למנוע טרור ברחובותינו.
ניסן סלומינסקי: תשעים אחוזי סיכול הם של צה"ל והשב"כ.
אורית סטרוק: יותר מ-97 אחוזים מהסיכול הם של צה"ל והשב"כ והיחידות המיוחדות שלנו.
אורית סטרוק: שלושה אחוזים הוד מעלתה הרשות הפלשתינאית שמקבלת חשמל בחינם ושהיא מעודדת טרור.
קארין אלהרר: היא גם מעודדת וגם מסכלת.
אראל מרגלית: את לא רואה שום שינוי ברשות הפלשתינאית בעשר השנים האחרונות?
אראל מרגלית: עם יד על הלב.
אראל מרגלית: אני לא מבין אותך.
אראל מרגלית: ניקח את הרכב, ניסע 17 דקות צפונה, נעמוד במרכז רמאללה, נראה 35 מנופים שמנסים לבנות מדינה ואת אומרת ששום דבר לא השתנה.
אראל מרגלית: לפני עשר שנים נסענו לשם עם טנקים ועכשיו אנחנו נוסעים לשם עם הרכב ושום דבר לא השתנה?
אראל מרגלית: ואתם יושבים בממשלה ואני אומר לעצמי: עם ישראל, תתעורר.
ניסן סלומינסקי: לפני עשרים שנים נסעתי לשם בלי כלום.
ניסן סלומינסקי: לפני אוסלו נסענו לשם כלום והיו יחסים טובים.
אראל מרגלית: תתעוררו, יש פרטנר לסגור אתו עסקה גם אם צריכים להתווכח על הגבולות.
אורית סטרוק: אתה יכול לצעוק יותר חזק, אבל זה לא כך.
אראל מרגלית: אתם תקומו כששולץ מדבר כאן בכנסת כדי להכניס אותנו לשוק האירופאי ותצאו החוצה מהמליאה יחד עם שר הכלכלה במדינת ישראל.
אראל מרגלית: זה מה שאתם תעשו.
יצחק כהן: לא, הם ידברו על שוויון בנטל.
יצחק כהן: הם ייצרו נטל וידברו על שוויון בנטל.
אראל מרגלית: אתם מתנהגים בצורה בלתי אחראית.
אראל מרגלית: העובדה שאתם יושבים בממשלה מסכנת את ביטחונה ואת היחסים הבינלאומיים של מדינת ישראל.
יצחק כהן: אני מסכים אתך בכל מילה.
יצחק כהן: הם נטל.
יצחק כהן: הם נטל כבד.
אראל מרגלית: נטל על הכלכלה הישראלית ועל החברה הישראלית.
יצחק כהן: אתם מדברים על בחורי הישיבות בשוויון בנטל.
אראל מרגלית: גם אם הרשות הפלשתינית בסופו של דבר תיתקל במשא ומתן, בואו נעמוד כגוש אחד ונילחם על שלושת הגושים.
יצחק כהן: זה לא מעניין אותם.
יצחק כהן: מה שמעניין אותם זה שבחורי הישיבות יתגייסו לצה"ל ושהם יעשו חצי שירות צבאי.
אורית סטרוק: דיברת בתורך ועכשיו תורי.
אורית סטרוק: אני מדברת על התפקיד של ועדת הכספים וכנסת ישראל.
אורית סטרוק: בעיתוני סוף השבוע האחרון שהתעריף שהרשות הפלשתינית משלמת מהכסף שהיא לא יכולה לשלם ליפתח רון טל, היא משלמת תעריף לרוצחים שיושבים בכלא הישראלי לפי כמה הם קיבלו.
אורית סטרוק: יש תעריף.
אורית סטרוק: מי שקיבל שלוש שנים, מקבל סכום מסוים וכולי.
ראובן ריבלין: אנחנו עכשיו דנים באסירים הפלשתינאים?
ראובן ריבלין: יש לנו עוד ארבע ישיבות ועדה היום.
אורית סטרוק: אם לא היו מפריעים לי, הייתי מסיימת את דבריי מזמן.
אורית סטרוק: אני חושבת ששני דברים צריכה לעשות הוועדה הזאת.
אורית סטרוק: האחד, הוועדה תדון מעת לעת ותבדוק לאן הולכים הכספים שלנו, שאנחנו מעבירים לרשות הפלשתינאית, לאן הם באמת הולכים ולמה היא באמת נמצאת בחסרון כיס כזה.
אורית סטרוק: שנית, שהוועדה תדרוש מהממשלה ובעצם מראש הממשלה כי זה לא אף אחד אחר שתוך זמן קצוב יפתור את הבעיה הזאת של חברת החשמל ולקזז את הכסף הזה מהכספים שמועברים דרך הרשות הפלשתינית למחבלים שיושבים בכלא שאחר כך שולחים מחבלים לפגוע בנו וכן הלאה.
אראל מרגלית: דרך האינטרנט של חברת החשמל.
ראובן ריבלין: אדוני היושב ראש, על הוועדה הזאת היום נכתב בחלק מכלי התקשורת כאילו אדוני קרא למרד אזרחי.
ניסן סלומינסקי: זה כבר תוקן.
ראובן ריבלין: אנחנו חוזרים לחברת החשמל ואנחנו יודעים שחברת החשמל נמצאת כרגע בתהליך שכמובן אנחנו ניכנס לעובי המשמעויות של כל התהליך הזה.
ראובן ריבלין: אנחנו כולנו זוכרים את מעמדה ואת זכויותיה של חברת החשמל בארץ ישראל ובישראל והתשתיות שהיא בנתה ומעריכים בהערכה שאין לה שיעור וגבול מכל הבחינות.
אראל מרגלית: גם את ברל כצנלסון ואת חברו רוטנברג.
ראובן ריבלין: רוטנברג התחיל כחברה פרטית והתפתח ואין לנו חשמל היום כמעט במחצית המזרח התיכון בלי חברת החשמל הישראלית.
ראובן ריבלין: כמובן שאנחנו נצטרך לראות את דוח יוגב ואת המשמעויות שלו.
ניסן סלומינסקי: ואז נקיים דיון.
ראובן ריבלין: כמו גם הנושאים הקשורים ברפורמה בתוך החברה עצמה כי אנחנו נכנסים היום לעידן חדש.
ראובן ריבלין: כמובן את הצורך בתחרות שתועיל ותביא לידי ירידת מחיר החשמל בפרט אחרי שמצאנו את הגז ואת הגז כמובן צריך לשמר כמה שיותר שנים כדי שישמש את חברת החשמל שהרי גם בעוד חמישים שנים נצטרך את חברת הגז כדי שיפעיל עד שיהיו לנו כורים ודברים אחרים.
ראובן ריבלין: אני רוצה לומר שנושא החובות של הפלשתינאים הוא נושא מדיני מהמדרגה הראשונה.
ראובן ריבלין: הוא אפילו לא נושא אוצרי.
קארין אלהרר: אמר את זה נציג האוצר.
ראובן ריבלין: אני חוזר ואומר אחריו שזה לא נושא אוצרי אלא הוא נושא של G to G.
ראובן ריבלין: אני לא יודע אם הפלשתינאים הם G.
ראובן ריבלין: אנחנו שאלנו שאלות רבות.
אראל מרגלית: הפלשתינאים הגיעו אצל רובי לנקודת ה-G.
ראובן ריבלין: אני ריאלי.
אראל מרגלית: רובי ריבלין אמר שהפלשתינאים והישראלים הם G to G.
ראובן ריבלין: אנחנו מנהלים אתם משא ומתן.
אראל מרגלית: רובי הגיע עם הפלשתינאים לנקודת ה-G.
ראובן ריבלין: אני רוצה שהם ייכנסו אתנו יחד כדי שנהיה G אחד גדול.
ראובן ריבלין: אני לא רוצה להיכנס אתך לפוליטיקה ובלבד שמשפחת סטרוק תמשיך לשבת בביתה לבטח.
אראל מרגלית: זאת היסטוריה.
אראל מרגלית: הפלשתינאים הגיעו עם רובי לנקודת ה-G.
ראובן ריבלין: אל תפחיד אותי.
ראובן ריבלין: אני לא מפחד מ-G.
ראובן ריבלין: העיתונאים שומעים אתכם וכולם יכתבו עליכם והכול יהיה בסדר, אבל אני רוצה לומר דבר לפרוטוקול.
ראובן ריבלין: נושא הפלשתינאים הוא נושא של מדינת ישראל.
ראובן ריבלין: הוא לא נושא של חברת החשמל.
ראובן ריבלין: סעיף 4(א) על פיו פועלת חברת החשמל בכל מה שקשור ליחסינו עם הפלשתינאים, צריך להיות בין שאנחנו אוהבים את זה ובין שאנחנו לא אוהבים את זה, נושא ועניין של ממשלת ישראל כי אם אנחנו על כל דבר נבקש שבוועדת הכספים נחליט ונקבל הכרעות, ההכרעות לא תתקבלנה.
ראובן ריבלין: ממשלת ישראל היא זאת שצריכה להחליט.
ראובן ריבלין: ברור מה שאמר חמד עמאר, זה דבר אחד ברור.
ראובן ריבלין: לא יכול להיות מצב שבו כתוצאה מההתחשבנות שלנו עם הפלשתינאים, הציבור הישראלי ישלם את המחיר ולא תשלם אותו ממשלת ישראל.
ראובן ריבלין: לעובדים אני אומר.
ראובן ריבלין: הערכתנו המלאה ויחד עם זאת אנחנו יודעים שמגיעים ימים חדשים ואחרים, צריכים לעשות את זה בדירוג ואתם יודעים שיש רגע שבו אי אפשר לומר כולה שלי.
ראובן ריבלין: אם אמרת אלפיים עובדים, אולי קצת פחות, אני יודע שאתה כבר הלכת כברת דרך ארוכה.
ראובן ריבלין: כה לחי.
ניסן סלומינסקי: לגבי הנושא של הרפורמה.
ניסן סלומינסקי: אנחנו נקיים דיון נוסף ברגע שיתגבשו העקרונות ואפשר יהיה לדבר גם עם רשות החברות.
אראל מרגלית: לפני שזה יהיה סופי.
ניסן סלומינסקי: אמרתי, כאשר יתגבשו העקרונות.
ראובן ריבלין: ביקשנו לשמוע ממנו ובצדק הוא אמר שהוא מחויב לסודיות.
ניסן סלומינסקי: ברגע שיתגבשו יותר העקרונות, זה הליך ארוך עד שזה יאושר, אנחנו נקיים דיון בו ישתתפו גם רשות החברות, גם האוצר, גם חברת החשמל שתוכל להתייחס.
ניסן סלומינסקי: לגבי הנושא עצמו.
ניסן סלומינסקי: מספקים להם דלק וממחר, אם הם חכמים, יפסיקו לשלם עבור הדלק.
ניסן סלומינסקי: מספקים להם מים, ומחר אם הם חכמים, יפסיקו לשלם עבור המים.
ניסן סלומינסקי: אם הם חכמים, הם לא ישלמו עבור המים וכך ינהגו לגבי כל תוצר ותוצר.
ניסן סלומינסקי: לא יכול להיות שתהיה הפליה ורק חשמל הם לא משלמים אבל משלמים עבור הדברים האחרים.
ניסן סלומינסקי: אני לא מבין למה הם משלמים עבור הדברים האחרים, אבל יכול להיות שאחרי הישיבה כאן הם יתפסו את עצמם ויפסיקו לשלם.
ניסן סלומינסקי: אני אומר שיש שלוש אפשרויות ונצטרך להחליט – או שגם אנחנו לא נשלם, כי אם לא משלמים, אז כולם לא משלמים.
ניסן סלומינסקי: אני לא מעלה על דעתי שאנחנו בגין זה שלא גובים שם, נשלם כאן יותר ואזרחי ישראל משלמים, אני אומר בהערכה, שבעה אחוזים יותר כי אלה שבעת האחוזים מהגבייה בשנה של הרשות.
יצחק כהן: תעמיד את זה להצבעה.
ניסן סלומינסקי: האפשרות השנייה היא שמי שגורם לחברת חשמל לא לגבות, ישלם את הכסף.
ניסן סלומינסקי: אם זה האוצר, האוצר ישלם, ואם זאת ממשלת ישראל, ממשלת ישראל תשלם.
ניסן סלומינסקי: לא יכול להיות שממשלת ישראל מכל מיני חשבונות או מתוך חולשה או דברים אחרים תגרום לכך שאזרחי ישראל ישלמו יותר על חשמל.
אורית סטרוק: שהיא תגבה את הכסף מהפלשתינאים.
ראובן ריבלין: ומה האמריקאים יאמרו לנו?
ראובן ריבלין: עוד מעט ניפגש אתם.
ראובן ריבלין: אם הם יאמרו לנו לא?
אורית סטרוק: שלא נשלה את עצמנו.
ראובן ריבלין: זה לא המקום.
ראובן ריבלין: הם חושבים שוועדת הכספים היא המקום?
ראובן ריבלין: אתה בהחלט קורא כאן למרד.
ניסן סלומינסקי: אני נותן אופציות.
יצחק כהן: זאת לא החלטת ועדה, כי אני נגד.
ניסן סלומינסקי: אני אמרתי את דעתי.
ניסן סלומינסקי: מותר גם לי להביע את דעתי.
ניסן סלומינסקי: החלטת ועדה היא אם נלך לבג"ץ על חוסר שוויון בנטל.
ניסן סלומינסקי: יש כאן חוסר שוויון בנטל.
ניסן סלומינסקי: האפשרות השנייה היא אם ממשלת ישראל היא זאת שמונעת מחברת חשמל לגבות את הכסף, היא תשלם לחברת החשמל את הכסף הזה.
ניסן סלומינסקי: אפשרות שלישית היא שמישהו צריך ללכת, ואולי הוועדה, לבג"ץ ולומר שיש כאן חוסר שוויון בנטל ואנחנו דורשים שוויון בנטל.
יצחק כהן: בג"ץ יגיד לך שהוא לא מתערב.
ניסן סלומינסקי: אם היום יש סיסמה של שוויון בנטל, שיהיה שוויון בנטל על הכול.
ניסן סלומינסקי: מחר הם לא ישלמו עבור המים ואחר כך לא ישלמו עבור הדלק.
ניסן סלומינסקי: רבותיי, אני חושב שקריאתה של הוועדה תישמע באוצר ואני לא מעלה על דעתי ששר האוצר הוא זה שרוצה לגרום לכך שתושבי ישראל ישלמו שבעה אחוזים יותר עבור החשמל.
ניסן סלומינסקי: על זה אנחנו מאוחדים?
ניסן סלומינסקי: על זה שאנחנו לא רוצים ששר האוצר יגרום לכך שהאזרחים ישלמו שבעה אחוזים יותר עבור החשמל.
ניסן סלומינסקי: רבותיי, השלב הראשון של הדיון בחברת חשמל תם.
מיכל בירן: עכשיו אנחנו נישאר לדון בעניין השולי והקטן של כספי החיסכון הפנסיוני של אזרחי ישראל.
ניסן סלומינסקי: אנחנו מקדמים בברכה את האורחים שהם נציגי איגוד חברות הביטוח, דורית שמתחילה לאט לאט להיות אורחת קבועה אצלנו, את איגוד לשכות המסחר, משרד המשפטים וכולי.
ניסן סלומינסקי: אנחנו נשתדל לתת לכל אחד ואחד את הזמן להתייחס כדי שנוכל לסיים את הדיון ולקבל את ההחלטה.
ניסן סלומינסקי: אני מציע שדורית תפתח את הדיון.
ראובן ריבלין: החוק מצוין.
ראובן ריבלין: למה לא נאשר אותו?
ראובן ריבלין: בואו נאשר אותו.
ניסן סלומינסקי: אתה הולך בשיטה בה הלכו ביבנה לאחר החורבן.
ניסן סלומינסקי: אתה אומר שנצביע ואחר כך מי שירצה, יישאר לדיון.
ניסן סלומינסקי: גם זאת שיטה שאפשר ללכת בה.
ראובן ריבלין: זאת שיטה שאי אפשר ללכת בה.
<דורית סלינגר: צהרים טובים.
<דורית סלינגר: אני רוצה להציע את הצעת החוק שמונחת לפניכם.
<דורית סלינגר: המצגת היא קצרה והיא תכניס את כולנו לקונטקסט של העניינים.
<דורית סלינגר: כרגע כללי, אנחנו עובדים על הצעת החוק הזאת קרוב לשלוש שנים ואני חושבת שהגיע הזמן להתגבש ולקבל כאן החלטה ולאשר אותה.
<דורית סלינגר: זה שינוי חשוב מאוד לפעילות של האגף והשוק עצמו ובהמשך אני אפרט את זה.
<דורית סלינגר: השוק עצמו הוא גם המבטחים ובעיקר המבוטחים.
<דורית סלינגר: להזכיר לכם, המטרה של אגף שוק ההון היא לדאוג לטובת המבוטחים.
<דורית סלינגר: ההצעה הזאת נועדה לשפר את איכות המוצרים לטובת הצרכנים עצמם, היא מותאמת לרגולציה שהתפתחה במדינות מפותחות בעולם וגם אנחנו מתאימים את עצמנו בהתאם והיא מהווה סט שלם של שינויים שאני גם אמנה אותם מעבר להצעת החוק הספציפית הזאת.
<דורית סלינגר: איך אנחנו מאשרים היום מוצרים.
<דורית סלינגר: אנחנו מאשרים היום את המוצרים על פי שלושה מסלולים שונים.
<דורית סלינגר: האחד הוא אישור פוזיטיבי, כלומר, אישור ספציפי שניתן לתכנית ביטוח לפוליסה מסוימת וזה בעיקר בביטוחי חיים וחלק מענפי כללי.
<דורית סלינגר: השני הוא אישור באי התנגדות, שזה בענפי בריאות וחלק מענפי הכללי.
<דורית סלינגר: השלישי הוא ברמת ההודעה כאשר החברה שולחת לנו תכנית והיא אומרת שהיא יוצאת בשיווק תוך עשרה ימים של התכנית הספציפית הזאת.
מיכל בירן: את יכולה לומר שתי מלים על אי ההתנגדות ומה זה אומר באופן טכני?
<דורית סלינגר: אי ההתנגדות אומרת שאם אנחנו לא הגבנו תוך שלושים ימים לתכנית פיתוח מסוימת, התכנית הזאת נכנסת לתוקף.
<דורית סלינגר: הפוזיטיבי הוא לביטוחי חיים ולביטוחים כלליים, בעיקר ביטוחי פרט.
<דורית סלינגר: מה הבעיה שלנו עם השיטה הנהוגה כיום.
<דורית סלינגר: הבעיה שלנו קודם כל חוסר יעילות באופן הפיקוח שלנו על המוצרים.
<דורית סלינגר: אנחנו מסתכלים באופן פרטני על תכנית ואנחנו מחמיצים את תמונת הרוחב הכוללת של התכנית כי כידוע לכם תכנית ביטוח היא לא תכנית של חברה אחת ספציפית אלא של הרבה מאוד חברות ותכניות שונות בתחומים שונים.
<דורית סלינגר: הדבר השני, זה יוצר מנגנון מסורבל שהוא גם יוצר עומס על פעילות הגופים המפוקחים ושהם צריכים להמתין לבחינות שלנו, לקצב העבודה שלנו ולעומסים הכלליים באים ממקורות כאלה ואחרים ולכן בסך הכול המערכת הזאת מתנהלת בחוסר יעילות בצורה מובהקת.
מיכל בירן: הוא בעצם בגלל חוסר היעילות שלכם.
ניסן סלומינסקי: מיכל, בואי ניתן לה להסביר ואחר כך תשאלי את השאלות.
יצחק כהן: האגף היעיל ביותר במשרד האוצר.
מיכל בירן: אני יודעת, אבל כאן את אומרת שבעצם המערכת מתנהלת בחוסר יעילות.
ניסן סלומינסקי: אנחנו רוצים להבין באמת.
ניסן סלומינסקי: תרשמי את השאלות.
ניסן סלומינסקי: נשמע את דורית ואחר כך נשמע את הגופים האחרים ואני מקווה שנבין.
<דורית סלינגר: מה המהלך הזה כולל.
<דורית סלינגר: המהלך הזה כולל מספר מהלכים.
<דורית סלינגר: יש את העקרונות שכבר פרסמנו אותם לניסוח תכניות ביטוח הוגנות וברורות.
<דורית סלינגר: העקרונות האלה שפורסמו מתייחסים לאיך כותבים תכניות ביטוח.
<דורית סלינגר: הם עושים סדר בכלל במה אנחנו מצפים מתכנית ביטוח.
<דורית סלינגר: פרסמנו גם את העקרונות לכתיבת תכנית הביטוח שמתייחסים לדרישה לכיסוי בעל משמעות, כך שתכנית ביטוח תענה על צורך ממשי של מבוטחים ולא תהיה איזשהו צורך איזוטרי שאין בו צורך.
<דורית סלינגר: זה מתייחס לתנאים הוגנים ושאינם מקפחים בתכניות ביטוח, כלומר, לא לתת למבטח זכויות עודפות על פני המבוטח או אפשרות לקפח את המבוטח עצמו, והשפה שבה הפוליסה נכתבת.
<דורית סלינגר: היא צריכה להיות ברורה, פשוטה, מתומצתת, שם התכנית צריך לבטא היטב את הפוליסה ומה היא מיועדת לתת.
<דורית סלינגר: לא הסתפקנו בכתיבת העקרונות האלה אלא פרסמנו גם יישומים ראויים ויישומים לא ראויים.
<דורית סלינגר: באנו ואמרנו מה אנחנו מוצאים לנכון שיהיה בתכניות ביטוח ומה אנחנו לא רוצים לראות בתכניות ביטוח.
<דורית סלינגר: כלומר, אמרנו שאנחנו לא רוצים לראות תנאים מתלים או מסייגים בפוליסה, מה שנקרא האותיות הקטנות שלא תמיד מבוטח רואה אותן, אנחנו לא רוצים לראות בפוליסה בוררות חובה שהיא לא לטובת המבוטח וכמובן חובות לא ישימות או חובות שבדיעבד באים למבוטח ואומרים לו שהוא היה צריך לעשות א', ב', ג'.
<דורית סלינגר: זאת מסגרת שבעצם באה ונותנת כללי התנהלות של חברות הביטוח איך כותבים תכנית ביטוח ומה אנחנו רוצים לראות בתכנית ביטוח.
<דורית סלינגר: אם כולם יהיו במסגרת הזאת וישחקו במגרש הזה – וזאת הציפייה – בעצם אין הרבה תהייה מה אנחנו רוצים לראות בתכניות כי אמרנו מה אנחנו רוצים לראות בתכניות, אין הרבה תהייה איזה תנאים אפשר לכתוב או אי אפשר לכתוב כי אמרנו גם את זה, ולא רק שאנחנו אומרים אלא אותם יישומים ראויים ולא ראויים יתעדכנו באופן שוטף בהתאם להתפתחויות שאנחנו נמצא בשוק.
<דורית סלינגר: זה היבט אחד.
ניסן סלומינסקי: לא שמתם איסור שכל השורות יצטרכו להיות באותו פונט?
<דורית סלינגר: יש לזה התייחסות.
<דורית סלינגר: דבר אחר הוא הגברת הביקורת והאכיפה.
<דורית סלינגר: לפני כשבועיים הודענו על שינוי מבני אצלנו באגף בו בעצם מחלקות הביקורת ופניות הציבור הן בתוך מחלקות המוצר.
<דורית סלינגר: זה מאפשר לנו היזון חוזר מאוד מאוד הדוק וחד בין ההסדרה, בין כתיבת הרגולציה עצמה, לבין איך היא מיושמת בשטח, על מה מתלוננים מבוטחים, איזה עיוותים כנראה יש בתכניות כאלה ואחרות וביקורות.
<דורית סלינגר: אנחנו נגביר את הביקורות.
<דורית סלינגר: אחרי שהגדרנו את מגרש המשחקים, את העקרונות ואת היישומים הראויים והלא ראויים, אנחנו נגביר את הביקורות בלי הודעות מראש כמובן כי ביקורות הן בלי הודעות מראש, אנחנו נבחן את הפוליסות כמו שאנחנו חושבים שצריך לבחון אותן ואם נמצא שם יישומים לא ראויים או שהם חורגים ממגרש המשחקים, אנחנו כמובן נפעל בהתאם.
<דורית סלינגר: אם כן, מה שאני אומרת זאת לא רק הצעת החוק איך מאשרים אלא אנחנו גם כתבנו מה אנחנו מצפים בתכניות ותחמנו מאוד את מגרש המשחקים.
<דורית סלינגר: בנוסף הוקמה מערכת ממוחשבת מאוד עדכנית שמאפשרת מעבר אלקטרוני של חומרים מהחברות אלינו ומאתנו לחברות והיא מתייחסת ללוחות זמנים, היא מתייחסת לאורות אדומים, לדגלים והיא מאפשרת בדיקות רוחב שלנו לגבי פוליסות בתחומים מסוימים ולכן היא מאפשרת לנו להגיע לאותה רגולציה בה אנחנו צריכים להיות, שהיא הרגולציה של התקופה הנוכחית.
<דורית סלינגר: החקיקה היא בהתאם למקובל במדינות מפותחות, והזכרתי את זה.
<דורית סלינגר: יש דירקטיבה של סולבנסי 2 שאינה מאפשרת אישור תכניות, אישור פוזיטיבי של תכניות עבודה.
<דורית סלינגר: גם באוסטרליה, גם בקנדה וגם במדינות מפותחות אחרות אין אישור של תכניות מפני שחברות הביטוח עובדות על פי כללים ידועים וברורים והן מתאימות את התכניות שלהן לאותם כללים.
<דורית סלינגר: עקרונות הצעת החוק.
<דורית סלינגר: אמרתי ואני מבקשת שוב להזכיר שהצעת החוק היא מכלול אחד מכלל המכלולים שמניתי אותם.
<דורית סלינגר: יש ברירת מחדל וברירת המחדל היא אישור שלושים ימים לאחר הגשת הפוליסה, אם לא הייתה התנגדות.
<דורית סלינגר: כלומר, חברת הביטוח תעביר את הפוליסה עצמה, אנחנו על פי תהליכי העבודה שלנו נבחן במקרים מסוימים או נסתכל במקרים אחרים אבל אם לא הייתה לנו התנגדות ספציפית, אחרי שלושים ימים החברה יכולה לשווק את התכנית שלה.
<דורית סלינגר: במקרים של מוצרים מורכבים יידרש אישור פרטני.
<דורית סלינגר: מוצרים מורכבים יכולים להיות מוצרים אולי פחות מוכרים, הם יכולים להיות למשל ביטוח סיעודי או נושאים מהסוג הזה ובמקרה הזה יידרש אישור פרטני ואנחנו נפעל בהתאם.
<דורית סלינגר: במקרה הצורך אנחנו נוכל להתערב בתכניות עצמן, גם בתכניות ששווקו לציבור.
<דורית סלינגר: מטרות הצעת החוק שמניתי אותן באופן כללי יהיו לפיקוח על המוצרים, מיקוד הפיקוח ורוחב הפיקוח כאשר פיקוח הרוחב הזה הוא מאוד חשוב כי הוא נותן ראייה רחבה יותר ונותן לנו אפשרות להפיק יותר ולהסיק יותר מההתנהלות של השוק ומה המוצרים עצמם אמורים לתת למבוטח.
<דורית סלינגר: המוצרים יהיו איכותיים יותר כי שפת הכתיבה שלהם הוגדרה.
<דורית סלינגר: התנאים בהם אפשר לסייג או לא לסייג – בעיקר לא לסייג – הוגדרו ולכן המוצרים הם מוצרים טובים יותר.