GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מיכל בירן: זאת אומרת עכשיו כאילו אתה אומר, אני אומרת, לא מספיק שאתם אומרים שבשביל שהם ישקיעו בחו"ל יש פה מומחיות מיוחדת, בואו נשית את זה כאקסטרה עלויות על החוסך, עכשיו אתם אומרים, הטיעון שלך גורם לטיעון של החו"ל להיראות עוד יותר מופרך.
מיכל בירן: כל אחד יגיד, רגע, עכשיו אתם מפלים אותי, אני רוצה גם את מה שזה עולה להשקיע בי, גם את זה תעשו אקסטרה עלויות.
ניסן סלומינסקי: חני, תמשיכי.
<חני שטרית בק: כל מה שאני אומרת, שיש כאן חברות קטנות בבורסה, יש עליהן מדדים, המוסדיים לא ישקיעו ישירות בחברות האלה, אין להם את המומחיות להשקיע בחברות האלה, זה לא יעזור.
<חני שטרית בק: כשאומרים שהם יכולים לפתח מומחיות בתחום הביו מד, זה לא להבין את התחום.
<חני שטרית בק: כשאומרים שהם יכולים להשקיע בטכנולוגיה ישירות, זה לא להבין את התחום.
ניסן סלומינסקי: אבל, חני, לא זה הוויכוח.
ניסן סלומינסקי: אנחנו הרי רוצים שכן ישקיעו ושישקיעו בכל מיני דרכים, השאלה היא רק העלות, או העמלה שצריכים לשלם, על מי זה צריך ליפול.
ניסן סלומינסקי: האם זה כספומט שנופל עליי, החוסך הקטן, או שזה נופל עליהם, כי הם הרי רוצים להביא תשואה?
רוברט אילטוב: תחוקק חוק שהם ישימו שם את הכסף.
רוברט אילטוב: תקבע את זה בחוק.
מיכל בירן: בסדר, אז אולי זה מה שצריך לעשות.
מיכל בירן: כמו שאתה מכריח את הוט וזה, שיהיו להם יצירות מקור.
רוברט אילטוב: רבותיי, יש פה איזה שהוא כשל לוגי.
רוברט אילטוב: אני יכול לחדד?
ניסן סלומינסקי: רבותיי, אני רוצה שנבין.
ניסן סלומינסקי: נניח, את אומרת שההשקעות האלה מניבות תוצר טוב והכנסה טובה לתיק ולכן אנחנו מוכנים, גם במחיר של 2% שייתנו לקרן פרטית או לתעודת סל - - -
<יוג'ין קנדל: לא, אנחנו מדברים על משהו אחר.
<יוג'ין קנדל: זה תעודות סל עם אחוזים מאוד קטנים.
ניסן סלומינסקי: אני יודע, אתה מדבר על תעודת סל, אבל יש גם קרנות פרטיות.
<יוג'ין קנדל: אבל הטיעון הוא שונה לגמרי.
<חני שטרית בק: אני רק מדברת על תעודות סל, אני לא מדברת על הקרנות.
<יוג'ין קנדל: זה טיעון אחר לגמרי.
ניסן סלומינסקי: למה בתעודות סל הם לא ישקיעו?
<חני שטרית בק: בגלל שהביאו כאן בתקנות את תעודות הסל על חו"ל, אז אני שואלת למה על חו"ל כן ועל חברות קטנות בארץ, שנסחרות ויש עליהן מדדים, למה עליהן לא?
ניסן סלומינסקי: אז אני אסביר לך מה ההבדל, ההבדל הוא פשוט, כי לפחות את זה אי אפשר להגיד שהגופים הגדולים, שמרוויחים 432 מיליון שקל בשנה עם משכורות עתק למנהלים, לפחות את תעודות הסל של ישראל הם יודעים.
ניסן סלומינסקי: יושב פה אחד שהוא מייצג את תעודות הסל בישראל ואני בטוח שהוא מומחה גדול להשקיע והוא יושב בחברה מסוימת, באקסלנס, אני חושב.
ניסן סלומינסקי: אז אקסלנס לא יודעת להשקיע בתעודות סל ישראליות?
רוברט אילטוב: אקסלנס היא הבעלים של תעודות סל.
ניסן סלומינסקי: מאה אחוז, אז הוא לא יודע או מחברה אחרת, בעיה לקחת מישהו, להכשיר אותו, שיידע לעשות את זה?
ניסן סלומינסקי: על מה אנחנו מדברים?
ניסן סלומינסקי: אז מה מוסדיים עושים, למה הם מקבלים 1.05?
<חני שטרית בק: אז אני אומרת, קופת הגמל, אם אתה לא רוצה שהיא תשקיע בתעודת סל הישראלית מה האפשרות שלה?
<חני שטרית בק: ללכת ולהשקיע בחברת ביו מד, הטכנולוגיה קטנה, ואנחנו רוצים שהם ישקיעו בהם, כי אחרת הם לא יוכלו לגייס, החברות האלה הן חברות של 200 ו-300 מיליון שקל, קופת גמל לא יכולה להיכנס בשוק לחברות האלה.
<חני שטרית בק: הסחירות שלהן היא מאוד נמוכה, היא לא תיחשף לחברה פרטית יחידה.
<חני שטרית בק: לכן הדרך היחידה של קופת גמל להיכנס לחברות האלה היא דרך תעודות סל שעוקבות אחרי סל הביו טק.
ניסן סלומינסקי: למה שלא יעשו את זה?
<חני שטרית בק: כי מפלים אותם לרעה.
<דורית סלינגר: חני, את לא ממשיכה את הטיעון.
<דורית סלינגר: צריך לשלם על השירות הזה, נכון?
<דורית סלינגר: ומי צריך לשלם על השירות הזה?
<דורית סלינגר: זה חוסך לנו הקמת דסק ל - - -
<חני שטרית בק: דורית, אז למה על נאסד"ק 100 את - - -
<דורית סלינגר: כי היכולות בשוק הישראלי להשיג אנשים שיודעים לכסות את הנאסד"ק 100 נמוכות יותר.
<חני שטרית בק: סליחה, זו ממש הטיה.
<חני שטרית בק: נאסד"ק 100 זה חברות שהן יותר גדולות מתל אביב 25, בנאסד"ק 100 יש כמעט על כולם אנליזה - - -
<דורית סלינגר: אז השאלה היא, בועז, להוריד את ההטבה גם לחו"ל, נכון?
<חני שטרית בק: אתם מעדיפים את כלכלת ארצות הברית על כלכלת ישראל.
ראובן ריבלין: תמתיני ברשותך, בסוף זה לא ויכוח ביניכם, כי אנחנו צריכים גם להחליט.
ניסן סלומינסקי: אני רוצה לשמוע את הדעות.
ראובן ריבלין: רק לשאול שאלה.
ראובן ריבלין: הן היו משקיעות בלי שהיו נותנים להן את ה-0.06?
<דורית סלינגר: אם הן היו חושבות שיש לזה ערך מוסף כן.
<דורית סלינגר: לדעתי כן.
ניסן סלומינסקי: אבל, חבר'ה, לא יעלה על הדעת שיש לנו כאן - - -
רוברט אילטוב: הן לא היו משקיעות.
ניסן סלומינסקי: יש לנו כאן גופים שמחזיקים יותר מטריליון שקל ואנחנו הופכים אותם לנבכים.
ניסן סלומינסקי: הם לא ישקיעו, הם לא יודעים, הם לא מבינים כלום, הם לא יודעים כלום.
ראובן ריבלין: אני מדבר כרגע - - -
ניסן סלומינסקי: אז בשביל מה יש להם כסף?
ניסן סלומינסקי: בשביל מה הם מחזיקים?
ניסן סלומינסקי: בואו נקבל החלטה שהן יישארו חברות ביטוח, הן לא יכולות לגעת בכספי פנסיה וקופות גמל, כי הן לא יודעות כלום ותקום - - -
ראובן ריבלין: לא, לא, אל תלך על זה.
ניסן סלומינסקי: לא, מה זה הם לא יודעים כלום?
ניסן סלומינסקי: תאמיני לי, הייתי מוציא עוד משהו, נותן להם איזה צדקה.
ניסן סלומינסקי: מה פירוש הם לא יודעים כלום?
ניסן סלומינסקי: טריליון שקל מקבלים, מרוויחים 432 מיליון, חברה אחת, נניח, ומסכנים, הם לא יודעים כלום לעשות?
ראובן ריבלין: אתה רוצה שהם ישקיעו ישירות באותן חברות קטנות?
ניסן סלומינסקי: לא, אני לא רוצה ישירות.
ניסן סלומינסקי: שייקחו מתווך.
ראובן ריבלין: הוא לא יעשה את זה.
ראובן ריבלין: יוג'ין אומר למה שהוא יעשה.
מיכל בירן: לא יודעת, אחרי שיוג'ין נתן נאום על למה שוק חופשי יותר טוב - - -
ניסן סלומינסקי: רובי, שייקח מתווך שיעשה.
<יוג'ין קנדל: צריך לשלם למתווך.
ניסן סלומינסקי: כן, אז שישלם.
<יוג'ין קנדל: אז צריך דמי ניהול.
ניסן סלומינסקי: אם זה לא כלכלי, אז שלא ישקיע בכלל.
ניסן סלומינסקי: אם מרוויחים, למה הוא לא מקבל את זה?
<יוג'ין קנדל: אתה מרוויח והוא מפסיד.
ניסן סלומינסקי: למה הוא מפסיד?
<יוג'ין קנדל: כי הוא משלם את זה מדמי ניהול.
ניסן סלומינסקי: אבל דמי הניהול שהוא מקבל ממני - - -
<דורית סלינגר: מיועדים בין היתר - - -
<יוג'ין קנדל: לא, מה פתאום.
<דורית סלינגר: אלא למה הם מיועדים?
<יוג'ין קנדל: יש פה כשל לוגי בטיעון.
<יוג'ין קנדל: אם אנחנו חושבים שמנהלי קופות גמל וקרנות פנסיה, בלי לפגוע, הם מסתכלים רק לטובת הציבור - - -
ניסן סלומינסקי: זה מה שאני מקווה.
<דורית סלינגר: אתה קורא לזה כשל לוגי?
ראובן ריבלין: לא רק לטובת הציבור, הם קודם כל לטובתם כדי שיהיו לטובת הציבור.
<יוג'ין קנדל: אני עוד לא סיימתי את המשפט.
<יוג'ין קנדל: הכשל הלוגי זה בסוף המשפט.
ניסן סלומינסקי: אז בשביל מה אני שם כסף שם?
<יוג'ין קנדל: אני אמרתי משפט אם וכבר תקפו אותי.
<יוג'ין קנדל: אני אמרתי אם אנחנו מניחים שהם פועלים רק לטובת הציבור, אנחנו לא צריכים רגולציה, נכון?
<יוג'ין קנדל: אם הם לא פועלים לטובת הציבור אלא גם דואגים לרווחיות שלהם, כמו כל חברה שצריכה לעשות את זה, וזה לא בושה עדיין במדינת ישראל להרוויח, בהינתן העולם האמיתי, לא אוטופי, לא יהיה מצב - - -
ניסן סלומינסקי: יוג'ין, אבל יש מצב - - -
<יוג'ין קנדל: שנייה, אני אסביר.
ניסן סלומינסקי: אני הבנתי, אבל יש מצב ביניים - - -
<יוג'ין קנדל: אין מצב ביניים.
ניסן סלומינסקי: הוא צריך לדאוג גם לרווח שלו, אבל גם לרווח שלי.
ניסן סלומינסקי: הוא צריך לדאוג, זו לא האחריות העיקרית שלו?
<יוג'ין קנדל: הוא דואג לרווח, הוא יעשה את זה - - -
ניסן סלומינסקי: רגע, זה לא האחריות העיקרית שלו?
<יוג'ין קנדל: מה זה האחריות העיקרית?
<יוג'ין קנדל: אתה אמרת 'תשמע, אתה גוף פרטי, תנהל את הכסף'.
<יוג'ין קנדל: לא מנהל כסף טוב?
<יוג'ין קנדל: כל הקונספט של אגף שוק ההון עומד על הדבר הבא - - -
ניסן סלומינסקי: כן, לא טוב, אז לוקחים את זה - - -
<יוג'ין קנדל: לא טוב, אתה מעביר את זה למישהו אחר.
<יוג'ין קנדל: תחרות, בסדר.
ניסן סלומינסקי: נכון, אבל אין את התחרות הזאת היום.
<יוג'ין קנדל: מה זאת אומרת אין?
<יוג'ין קנדל: אם אין תחרות אז כל הקונספט - - -
ניסן סלומינסקי: לא, אבל אנחנו צריכים לעשות - - -
<יוג'ין קנדל: אבל אתה לא מוסיף תחרות.
ניסן סלומינסקי: אני כן מוסיף תחרות.
<יוג'ין קנדל: אתה לא מוסיף תחרות בכלל.
מיכל בירן: אני גם מוכנה לחשוב על כל הקונספט, לדעתי חבר הכנסת חיים כץ וחברת הכנסת שלי יחימוביץ' ביקשו שיקימו ועדת מומחים שתעשה רפורמה מלאה.
<יוג'ין קנדל: אני מסכים לקונספט, אני לא בטוח שאני אסכים איתם על התוצאה.
<יוג'ין קנדל: אבל עובדתית, רק לנושא הזה, צריך להבין, אם אתה שולח אותם להשקיע ישירות באותן חברות - - -
ניסן סלומינסקי: לא, לא ישירות.
<יוג'ין קנדל: אבל אם אתה לא נותן לו להשקיע דרך - - -
ניסן סלומינסקי: למה לא נותן לו?
<דורית סלינגר: למה לא?
<דורית סלינגר: תשקיע דרך תעודת סל.
<יוג'ין קנדל: כי הוא לא ישקיע - - -
ניסן סלומינסקי: אתה יוצא מתוך הנחה שהוא לא ישקיע, אז מה החובה שלו?
<יוג'ין קנדל: מה זה חובה?
ניסן סלומינסקי: אני לא מבין, אם הוא לא דואג לי, אז למה אני צריך להביא לו כסף?
<יוג'ין קנדל: אני לא מבין, זה כמו מי שמוכר לך לחם.
ראובן ריבלין: גם הקופה האחרת לא תיתן לו.
<יוג'ין קנדל: מי שמוכר לך לחם, מה - - -
מיכל בירן: מי שמוכר לך לחם יגיד שהלחם עולה 8 שקלים או 16 שקלים, או 20 שקלים, פלוס 4 שקלים על זה שהוא שלח מישהו בחו"ל ללכת לחפש את הקמח?
<יוג'ין קנדל: אבל אנחנו לא מדברים - - -
ניסן סלומינסקי: רבותיי, רק שנייה.
<חני שטרית בק: אני רוצה להבין למה על נאסד"ק 100 אפשר להשית את ההוצאות - - -
<יוג'ין קנדל: תיכף יורידו גם מנאסד"ק.
<חני שטרית בק: אבל אני שואלת למה, למה אנחנו משקיעים בכלכלת ארצות הברית, המוסדיים הגדולים.
<חני שטרית בק: יש להם אנליזות על החברות.
<יוג'ין קנדל: חני, זה לא יעזור לכיס שלהם, זה לא יוסיף נזילות לחברות - - -
<דורית סלינגר: חני, אין לך בעיה של מקורות מימון לשוק הישראלי.
<דורית סלינגר: בעיית הבורסה לא נובעת מהסיפור הזה.
<חני שטרית בק: ועוד איך נובעת.
<חני שטרית בק: כל אחד יודע איך לזנק - - -
<בועז נגר: על עובדה אחת אין מחלוקת, זה שהתקנות יוצרות לגבי תעודות סל אפליה.
<בועז נגר: עובדה אחת, היא לא שנויה במחלוקת, שהתקנות יוצרות אפליה בין השקעה בתעודות סל שנסחרת בבורסה בחו"ל לבין השקעה בתעודות סל שנסחרת בבורסה בארץ.
<בועז נגר: זו עובדה, אף אחד לא מתכחש לה.
<בועז נגר: והדבר השני, אדוני דיבר על יציבות, התקנות מציעות הוראת מעבר על החזקות קיימות בחו"ל.
<בועז נגר: לגבי השקעה בתעודות סל בארץ, שהיום ההיקפים הם בין 17 ל-20 מיליארד שקל, אין יציבות, אין הוראת מעבר.
<בועז נגר: כלומר מבקשים לשנות את המצב הקיים ללא הוראת מעבר, בעוד שניתנה הוראת מעבר.
<בועז נגר: זו גם עובדה שקיימת.
<בועז נגר: אני רוצה גם לציין עוד דבר חשוב, עובדה שצריך לדעת אותה.
<בועז נגר: לפני שנה וקצת הבורסה השיקה מדדים חדשים, שנקראים מדד תל בונד צמודות, מדד תל בונד צמודות יתר ומדד תל בונד תשואות.
<בועז נגר: עד עכשיו רק החברות הגדולות קיבלו כסף בבורסה, המטרה של המדדים האלה הייתה לאפשר מדדים רחבים יותר, שיאפשרו גם לחברות קטנות לגייס כסף.
<בועז נגר: המדדים האלה, השנה, גייסו 2.5 מיליארד שקל, כשהרוב המכריע בא מהגופים המוסדיים שהתפזרו על פני מאות חברות.
<בועז נגר: אתם יודעים כמה מקומות עבודה זה יוצר?
<בועז נגר: אתם יודעים איזה חיוך זה יוצר לחברות שנכנסות?
<בועז נגר: מאות חברות.
<בועז נגר: כמה זה עלה?
<בועז נגר: 4 שקלים.
<בועז נגר: 4 שקלים ללקוח בשנה.
<בועז נגר: עכשיו הבורסה, לאור ההצלחה הזאת של המדדים, הולכת להשיק שני מדדים.
<בועז נגר: היא ראתה כי טוב והיא אמרה אני אבנה מדד עם הרבה הרבה יותר חברות, תל בונד מאגר, היא הולכת להשיק.
<בועז נגר: רבותיי, אם הרפורמה הזאת תעבור תל בונד מאגר, הרבה פחות חברות יקבלו את זה.
<בועז נגר: זה אני מדבר בצד ההצלחה, אבל אני חושב שהאחריות שלכם, כחברי כנסת, לפני שיש אפליה, אפליה שמפלה גם מוצרים מקומיים, גם חברות מקומיות, לקבל הסבר משכנע על האפליה.
<בועז נגר: כעומק האפליה כך עומק ההסבר שאתם חייבים לדרוש.
<בועז נגר: אם האפליה היא קטנה, אז תדרשו הסבר קטן, שימרחו אתכם.
<בועז נגר: אם האפליה היא ענקית, אתם צריכים הסבר מאוד מאוד מאוד משכנע, במיוחד אחרי שראינו שהיו תוצאות מאוד מאוד חיוביות לתעודות הסל בארץ, לא רק על היצרנים המקומיים, גם על החברות שנהנות.
<בועז נגר: יש פה חברות שיגידו לכם כמה הן נהנות מזה, תעודות הסל מייצרות רבע מהמסחר בבורסה, תעודות הסל, 20 מיליארד שקל שהולך לחברות, מתוך זה לחברות קטנות ובינוניות, לפחות חצי מהסכום הולך לחברות בינוניות וקטנות, זה המון כסף שניתן.
<בועז נגר: אני באמת ניסיתי לחשוב מה ההסבר הזה של אותה אפליה.
<בועז נגר: אני חייב להגיד, אני ורבים וטובים לא מצליחים לקבל הסבר למה יש אפליה, למה תעודות סל בארץ מופלות לעומת תעודות סל בחו"ל.
<בועז נגר: אני רוצה להגיד משל קטן, שאולי ידגים קצת את עוצמת האפליה.
<בועז נגר: במדינה דמיונית, נקרא לה חלם, האנשים אהבו חליפות, אז המדינה החליטה לתת מענק למפעל שיתפור חליפות ויספק לציבור חליפות.
<בועז נגר: המפעל שכר חייטים יהודים מומחים שסיפקו 80 חליפות בשנה.
<בועז נגר: יום אחד נדדה שנתו של ראש המדינה והוא אמר, 'אני בבעיה, אם תהיה מגיפה והחייטים היהודים יהיו חולים לא יהיו חליפות', אז הוא הכריז על מענק נוסף, בנוסף למענק השנתי שהוא נותן למפעל, הוא הכריז על מענק נוסף, 'על כל חייט מחו"ל שתביא אני אתן לך את עלות השכר שלו'.
<בועז נגר: הצטרפו 20 חייטים מחו"ל והשוק ייצר 80 חליפות של החייטים היהודים ו-20 חליפות של חייטים בחו"ל.
<בועז נגר: יום אחד הגיעה למפעל עובדת פשוטה עם מכונת תפירה ואמרה 'גם אני רוצה לייצר חליפה', אמרה לה המדינה ,'את לא חייטת מדופלמת, כמה את מרוויחה?' 'לא, אני לא במשכורת שלהם, אני מרוויחה רק 4 שקלים', 'טוב, תייצרי חליפה'.
<בועז נגר: ראו כי טוב, מכונות התפירה מחו"ל, באה מישהי פשוטה עם מכונת תפירה, 'אני לא חייטת מדופלמת, אני רק מקישה במכונה ויוצאת חליפה', אמרו לה 'בסדר, תבואי', 'כמה את גובה?' 'אני לא גובה 4 שקלים, אני גובה 16 שקלים', אמרה לה המדינה, 'אני אתן, מכיוון שאנחנו מאוד אוהבים חליפות, ואני אתן גם לחייטים המדופלמים וגם לחייטים המדופלמים מחו"ל וגם למכונת התפירה הישראלית וגם למכונת התפירה הזרה'.
<בועז נגר: ואז יום אחד באה המדינה ואומרת ככה: 'החייטים המדופלמים מחו"ל ימשיכו לקבל כסף, מכונת התפירה בחו"ל תמשיך לקבל כסף, אבל העובדת הפשוטה עם מכונת התפירה הישראלית לא תמשיך לקבל כסף'.
<בועז נגר: אנחנו אמרנו שאנחנו מכונת תפירה, גם אנחנו וגם תעודות הסל מחו"ל אנחנו מכונת תפירה, אנחנו מראש נכנסנו למשחק הזה כמכונת תפירה, לא כחייטים מדופלמים, במה מכונת התפירה של הגוי טובה יותר?
<בועז נגר: תסבירו לנו.
<בועז נגר: אף אחד לא יכול להסביר מבחינה מקצועית מדוע תעודת סל - - -
ניסן סלומינסקי: שגם להם נוריד את ה - - -?
<בועז נגר: קודם כל ההצעה שלי לסגור את האפליה.
ניסן סלומינסקי: לאיזה כיוון?
<בועז נגר: אני אענה, אני קודם כל בא ואומר על מכונת התפירה הזאת לא צריך לשלם רבע אחוז.
<בועז נגר: הם מציעים רבע אחוז, לא צריך רבע אחוז, אנחנו עובדים ב-0.1, לא צריך.
<בועז נגר: אני מציע ככה, שמכונת התפירה, גם שלנו וגם של חו"ל, יהיו במספר נמוך יותר אבל שוויוני לשני הצדדים, וכולם ייצאו מרוצים.
<בועז נגר: גם שילמתי פחות, כי אני לא מאפשר על מכונת תפירה, וזה שוד לשלם על מכונת תפירה רבע אחוז, אבל מצד שני, מכונת תפירה היא מכונת תפירה.
<בועז נגר: גברתי דורית, את יודעת מצוין - - -
<דורית סלינגר: זה לא רבע אחוז.
<דורית סלינגר: בסדר, תמשיך הלאה, רבע אחוז הוא מתוך התיק.
<בועז נגר: אני אומר אל"ף, אל תפגעו, לא ביצרני תעודות הסל אבל יותר חשוב מזה, לא בחברות שנסחרות בבורסה.
<בועז נגר: יש המון חברות שבשבילן זה עולם ומלואו.
<בועז נגר: ללקוח זה רק 4 שקלים, לחברות זה עולם ומלואו.
<בועז נגר: אתם מוכרים תמורת 4 שקלים את העולם ומלואו.
<בועז נגר: דבר שני - - -
מיכל בירן: אפשר להפסיק להגיד 4 שקלים?
מיכל בירן: אמרנו שזה 150,000 ₪ לתקופת חיים.
<בועז נגר: לא, אנחנו מדברים כרגע רק על מכונת התפירה, לא על החייטים.
<בועז נגר: ה-150,000 זה על החייטים המדופלמים.
<בועז נגר: אנחנו מדברים לא על החייטים - - -
<יוג'ין קנדל: אתה צריך להיות הרבה מאוד זמן כדי להגיע ל-150,000 שקל.
<בועז נגר: אנחנו לא מדברים על החייטים המדופלמים, אנחנו מדברים על מכונות התפירה.
<בועז נגר: אותה עובדת פשוטה שבאה עם מכונת התפירה ומוציאה חליפה, שהיא לוקחת עליה רק 4 שקלים.
ניסן סלומינסקי: עזוב את החליפה, החליפה יותר מסובך מתעודת סל.
<בועז נגר: אדוני, אדרבא ואדרבא.
<בועז נגר: אנחנו מבקשים - - -
ניסן סלומינסקי: בועז, אני רק רוצה לתקן את מה שאמרת.
ניסן סלומינסקי: כשמדובר על 0.25 זה לא אומר, נניח אם יש קרן פרטית ויש אחת כזו שאומרים שהיא טובה והיא לוקחת 2% עמלה, אתה יכול לקחת אותה ועדיין להיכנס ל-0.25, כי ה-0.25 זה מכל התיק, ואתה יכול במקום לקחת את התיק, אתה יכול לקחת חלק קטן מהתיק שהוא מהווה 0.25 ועדיין אתה יכול לשלם להם 2%.
<בועז נגר: כן, אבל תעודות סל בארץ מאפשרים לשלם.
<בועז נגר: תעודות סל בחו"ל מאפשרים לשלם בתוך - - -
<בועז נגר: או שנכניס את זה לתוך המכסה והלקוח לא ישלם עוד שקל כי המכסה מאושרת.
<יוג'ין קנדל: הוא מדבר רק על ה-0.1.
ניסן סלומינסקי: לא, תוך כדי זה הוא אמר על ה-0.25 ואני ראיתי שאולי לא ברור מה זה ה-0.25.
<בועז נגר: אדוני, סמוך עליי שאני מבין מה זה ה-0.25 ומה זה ה-0.1.
<בועז נגר: מה שאני רק בא ואומר, עוד פעם, אם היו באים ואומרים - - -
ניסן סלומינסקי: אבל, בועז, אני אשאל אותך שאלה על אמת.
ניסן סלומינסקי: אתה מומחה בתעודות סל, נכון?
ניסן סלומינסקי: יש הבדל, כלומר אתה יכול להיות גם מומחה לתעודות סל מחוץ לארץ?
<בועז נגר: חד משמעית.
<בועז נגר: אדוני, זו מכונת תפירה.
ניסן סלומינסקי: עזוב מכונת תפירה.
<בועז נגר: אז אני אסביר מה זה תעודת סל.
<בועז נגר: כן, התשובה היא כן.
<בועז נגר: אני היום עושה תעודות סל, אני לא גוף ענק מחו"ל ומספק באותו מחיר.
ניסן סלומינסקי: אז בוא תסביר לי עכשיו למה צריכים לשלם 0.1 על תעודת סל, שאתה עובד ומקבל משכורת מאקסלנס ואתה יודע לעשות גם על תעודות סל בארץ וגם בחו"ל, למה אני צריך לשלם, מאחר שאתה עושה את זה, 0.1% תוספת?
ניסן סלומינסקי: הרי אתה עושה את זה - - -
<יוג'ין קנדל: אם אתה תעשה את זה in house זה יעלה לך יותר יקר.
ניסן סלומינסקי: הנה, הוא עושה את זה.
<יוג'ין קנדל: לא, הוא לא עושה את זה לבד, יש לו ארגון שעושה את זה.
ניסן סלומינסקי: מאה אחוז, אבל בגלל זה הוא מקבל 1.05 מאיתנו.
<יוג'ין קנדל: הוא לא עושה את זה, אתה מבלבל שני עולמות.
ניסן סלומינסקי: שאלתי אותו.
<יוג'ין קנדל: הוא עוסק בתעודות סל.
ניסן סלומינסקי: אני מדבר על תעודות סל.
<יוג'ין קנדל: אבל 1.05 זה עולם אחר.
ניסן סלומינסקי: לא, למה אני צריך לשלם 0.1 על תעודות סל?
ניסן סלומינסקי: הרי אני משלם לאקסלנס - - -
<יוג'ין קנדל: כי אחרת הוא לא יעשה את זה.
ניסן סלומינסקי: אבל למה שהוא לא יעשה את זה?
ניסן סלומינסקי: מה ההבדל בשבילו?
ניסן סלומינסקי: הוא עושה ישראלי, למה שלא יעשה גם לחו"ל?
ניסן סלומינסקי: הוא אותו אחד.
<יוג'ין קנדל: הוא עושה לחו"ל.
ניסן סלומינסקי: למה אני צריך לשלם לו?
<יוג'ין קנדל: למי?
<יוג'ין קנדל: הוא צריך לכסות את העלויות שלו.
ניסן סלומינסקי: אבל בשביל זה אקלסנס מעסיקה אותו.
<יוג'ין קנדל: אבל מאיפה אקסלנס משלמת לו?
<יוג'ין קנדל: אקסלנס שלך ואקסלנס שלו אלה שני ארגונים שונים.
<יוג'ין קנדל: זה אקסלנס תעודות סל.
<בועז נגר: בוא ניקח דוגמה אקסלנס.
<יוג'ין קנדל: אתה צריך להבין, יש אקסלנס שמנהל קופות גמל ויש אקסלנס שמנהל תעודות סל.
<יוג'ין קנדל: אלה שני ארגונים שונים.
<יוג'ין קנדל: אתה משלם 1.05%, אתה לא משלם 1.05, אני בטוח - - -
ניסן סלומינסקי: אני כן משלם.
<יוג'ין קנדל: אז תתווכח איתם, תשלם פחות.
ניסן סלומינסקי: עם מי יש לי להתווכח?
ניסן סלומינסקי: מי מסתכל עליי בכלל?
<יוג'ין קנדל: מה זאת אומרת?
<יוג'ין קנדל: תרים טלפון.
מיכל בירן: לא, עליך מסתכלים, על - - -
ניסן סלומינסקי: תנסה אתה כאדם פרטי, לא עליי.
<יוג'ין קנדל: עשיתי את זה כאדם פרטי.
ניסן סלומינסקי: אמרת את השם שלך.
ניסן סלומינסקי: שינסה אדם פרטי לדבר עם מישהו שם, עם מי תעשה?
ניסן סלומינסקי: אפילו עם קופת חולים יותר קל.
ניסן סלומינסקי: אם אתה בא כבודד?
<יוג'ין קנדל: כמובן.
ניסן סלומינסקי: אני לא יודע כמה אני משלם, אין לי מושג.
ראובן ריבלין: אתה יכול להעביר את זה אם לא.
מיכל בירן: מה שמוכיח את הטענה שלה
מיכל בירן: עביר את האחריות לכתפי החוסכים זה לא סביר, כשיו"ר ועדת הכספים לא יודע כמה דמי ניהול הוא משלם, כמו 70% מהחוסכים.
<בועז נגר: זו נקודה חשובה שאדוני שאל.
<בועז נגר: אדוני חזר על זה כמה פעמים ואני חושב שחשוב שאדוני יבין איפה הוא טועה.
<בועז נגר: כשאדם בא לאקסלנס ומבקש לנהל לו קופת גמל, הוא משלם לו דמי ניהול.
<בועז נגר: קופת הגמל של אקסלנס, יש לה שתי אפשרויות, יש לה אפשרות לקנות תעודת סל שאקסלנס מייצרת.
<בועז נגר: במצב הזה אסור לו לגבות פעמיים, התקנות אוסרות.
<בועז נגר: ודבר שני זה ללכת לקנות תעודות סל מגופים אחרים.
<בועז נגר: באקסלנס, כשאנחנו מדברים על חברת תעודת סל, קודם כל אתה לא משלם פעמיים לאותו גוף, זה בשום פנים ואופן לא יהיה השאלה היא האם מותר לך לשלם לצד חיצוני תעודת סל.
<בועז נגר: זה ברור שאם תעשה את זה בפנים לא תשלם, לא יהיה פעמיים.
ניסן סלומינסקי: אקסלנס הקימה אקסלנס תעודות סל ואתם חברה חיצונית?
<בועז נגר: נכון.
ניסן סלומינסקי: אז כל אחד יקים לו חברה פרטית, זה יקים לאג"חים חברה פרטית - - -
<בועז נגר: אני עובד החוצה.
<בועז נגר: למרבית הגופים המוסדיים קודם כל אין חברת תעודת סל, יש רק לארבעה גופים ויש לדעתי סדר גודל של 30 גופים, תקנו אותי אם אני טועה, ורק ל-4 יש חברות תעודת סל.
<בועז נגר: לאותם גופים שיש חברת תעודת סל, האוצר אומר, ואנחנו גם באמת עושים את זה, אנחנו נותנים את השירותים שלנו בחינם ואין כפל דמי ניהול.
<בועז נגר: מה יעשו אותם 26 גופים שאין להם חברת תעודת סל?
<בועז נגר: הם צריכים ללכת לקנות.
<בועז נגר: הם צריכים ללכת לקנות, אם מישהו לא ישלם להם, אז התופרת ומכונת התפירה יהיו רק מחו"ל.
<דורית סלינגר: מותר לשלם, בועז.
<דורית סלינגר: לא מותר לשלם, צריך לשלם.
<בועז נגר: אם חושבים שהגופים המוסדיים ישלמו, יהיו מוכנים לשלם, אז בסדר, אז שישלמו גם בחו"ל וגם בארץ.
<בועז נגר: אם הם לא מוכנים לשלם, אז שאותו היגיון יעבוד.
ניסן סלומינסקי: בועז, בוא תמשיך לתפור את החליפות, אני רוצה רק להתנצל קודם כל בפני כל האחרים שיושבים פה ולא הספקנו להגיע ולשמוע אתכם.
ניסן סלומינסקי: אנחנו נשמח לשמוע אתכם בדיון הבא שיהיה.
ניסן סלומינסקי: בין כה וכה אמרתי מראש שלא נצביע, לא רק בגלל זה, גם בגלל שלא הספקנו לשמוע את כולם.
ראובן ריבלין: אני רק לא הבנתי, בירן ואני פה, שני חברי כנסת היחידים מלבד היושב ראש.
ראובן ריבלין: אני רק לא הבנתי מיוג'ין, האם אתה ממליץ בפנינו לאשר את התקנות או לא?
<יוג'ין קנדל: אני כנראה ממש פישלתי כשדיברתי, שאלה כזאת?
מיכל בירן: אני חושבת שהיית ברור.
מיכל בירן: הוא מתנגד לאישור התקנות.
<יוג'ין קנדל: אני אתן למיכל לענות.
ניסן סלומינסקי: יוג'ין, הוא רוצה לשמוע שמי שמייצג את ראש הממשלה אומר אחרת ממי שמייצג את שר ה - - - אל תיפול.
ראובן ריבלין: לא, אני לא עושה את זה כפרובוקציה.
ניסן סלומינסקי: לא, אני סתם צוחק.
<יוג'ין קנדל: אני לא מייצג כאן אף אחד, חוץ מהמומחיות שלי.
ראובן ריבלין: אתה מייצג את דעתך.
<יוג'ין קנדל: אני לא מטעם מישהו.
<יוג'ין קנדל: ארבע שנים וחצי עוד אף אחד לא אמר לי שאני מטעם מישהו.
<יוג'ין קנדל: דבר שני, אני אומר שאנחנו צריכים לחשוב, ובצדק, על רפורמה, כי יש בעיות - - -
ראובן ריבלין: בינתיים.
<יוג'ין קנדל: בינתיים, כמו Hippocrates' oath, do no harm, וזה עושה harm, זה מזיק.
ניסן סלומינסקי: רבותיי, אני שוב מתנצל בפני כל אלה שלא שמענו.
ניסן סלומינסקי: לישיבה הבאה אני אשמח שתבואו ונשמע אתכם.
ניסן סלומינסקי: אני מקווה מאוד שבישיבה הבאה שתהיה ותהיה בקרוב, כנראה ביום שלישי, אבל נקבל עוד הודעה - - -
מיכל בירן: אבל קחו בחשבון שאם עד אז יהיו הסכמות ב - - -
ניסן סלומינסקי: אני מקווה שנוכל לשמוע ולסיים אותה גם בהצבעה.
ניסן סלומינסקי: שוב, תודה לכולם.
ניסן סלומינסקי: על סדר היום שכר הבלניות במקוואות.
ניסן סלומינסקי: הדיון שאנחנו מקיימים חשוב לגופו של עניין והוא גם משתלב במסגרת ציון יום האישה הבינלאומי.
ניסן סלומינסקי: נכון שלא צריך תירוץ כדי לדון בנושא הזה שהוא נושא חשוב.
ניסן סלומינסקי: הנושא הזה מתקיים בעיקר לבקשתה של חברת הכנסת עליזה לביא ואני מקדם בברכת ברוכים הבאים את כל האורחים, את ראשי המשרד ואת נציגי הבלניות שנמצאות כאן.
ניסן סלומינסקי: מראש אני מתנצל בשמה של עליזה אבל מאחר וזה יום האישה הבינלאומי היא רצה בין הוועדות השונות.
ניסן סלומינסקי: אנחנו נתחיל את הדיון אתה ונמשיך אותו גם לאחר שהיא תעזוב אותנו.
ניסן סלומינסקי: עליזה, זכות הדיבור שלך.
עליזה לביא: אני שמחה על הדיון בנושא שכבר ביקשתי לפני כמה וכמה ישיבות ועדה לדון בו.
עליזה לביא: אני מזכירה לכולנו שהשאלה שהעברתי לאדוני וגם למנכ"ל משרד הדתות שהיה כאן היא הבקשה לקבל את הנתונים בתוך המועצות הדתיות שיאמרו כמה מהתקציב הולך למשכורות וכמה הולך לשירותי דת.
עליזה לביא: אדוני, בתוך השאלה הזאת שאני מבקשת ומקווה מאוד שנקבל נתונים לגביה.
עליזה לביא: לפי הטבלאות שקיבלתי, לפי תחקיר שאנחנו ערכנו, מעט מאוד נתונים פרוסים בפני הציבור לגבי המקוואות והתקציבים להם.
עליזה לביא: נכנסתי גם לעיריית תל אביב, גם לעיריית ירושלים ואין ספק שבלניות הן חלק מאוד משמעותי מהעובדים.
עליזה לביא: המקום של העובדות לא מוסדר, תנאי השכר לא ברורים והם קשים מאוד מאוד.
עליזה לביא: אני שומעת לא אחת תלונות מבלניות שמגיעות אלי שנאלצות לעבור ממקווה למקווה כדי שלא יצטבר להן ותק וזכויות.
עליזה לביא: אני רוצה לצטט מכתב שקיבלתי: "אני אם לשמונה ילדים, אני גרה באזור הדרום, מפרנסת יחידה, בעלי לא עובד וזאת הפרנסה היחידה של כל המשפחה.
עליזה לביא: אני עובדת כבלנית במשך חמש שנים, ממלאת מקום עבודה בכל העיר ובכל המקוואות ואני רוצה לשתף אותך ובאמצעותך את הוועדה במה שאני עושה בעבודתי.
עליזה לביא: למחליפות אין תנאים בקליטתן כמו בכל עבודה מתוקנת.
עליזה לביא: אצלנו בדרום זה עובד לפי כללי הפרוטקציה.
עליזה לביא: אם את קשורה למישהו מהמועצה, את יכולה להיות מסודרת באיזה מקווה מבלי להסתובב בכל המקוואות בעיר.
עליזה לביא: עובדות קבועות לא יכולות לבקש חופש כיוון שחסרות מחליפות.
עליזה לביא: הרבה פעמים בלניות עובדות לבד במקומות חשוכים ומפחידים בשעות הקטנות של הלילה כי חסרות מחליפות.
עליזה לביא: המשכורות הן אותו דבר ואין תזוזה, גם כשאת עובדת בתנאים הללו, גם כשאת עובדת שבתות וחגים ובאה ברגל לעבודה.
עליזה לביא: בנוסף, אין שום תוספת על כך שאת עובדת לבד במשך כמה ימים ואין אתך אף אחת.
עליזה לביא: הם מנסחים את התלוש כדי שלא תביני שום דבר.
עליזה לביא: עובדים עלינו בעיניים.
עליזה לביא: אני יודעת שיש מקומות עבודה.
עליזה לביא: למשל נהגים ואם נהג לא מגיע לעבודה, הנהג שעובד לבד מקבל תוספת אחוזים למשכורתו.
עליזה לביא: כמו שבכל מקום עבודה ציבורי יש חוק שאסור לקלוט קרובי משפחה, אצלנו זה מקום מיוחד בו כל מה שאסור, מותר.
עליזה לביא: עובדים בו אחים, גיסות וכולי, כמו מקום עבודה פרטי.
עליזה לביא: המשכורת של בלנית למשך חודש מלא כולל שבתות וחגים היא 4,000 שקלים, מתחת לשכר הממוצע במשק.
עליזה לביא: בסופו של דבר הקשיים מקרינים לצערנו גם על חוויית הטובלות.
עליזה לביא: אנחנו רוצות שהמקווה יהיה מקום נעים אך כל התנאים העגומים שנעשים לבלנית פוגעים בהקרנת פנים לטובלת.
עליזה לביא: אם אני אדע וארגיש שהשכר שלי הוגן ודואגים לתנאי העסקה שלי ולא מזלזלים בי, בטח שהמקווה יהפוך למקום מתוקן.
עליזה לביא: הרב צריך להיות פוסק הלכה ולא מנהל ואחראי על הבלניות.
עליזה לביא: מצד אחד את מכבדת אותו בתור רב ומצד שני זה פחד והוא אדם שכועס עליך וקשה לבוא אליו כשיש בעיה וזה יוצר בלבול מאוד קשה", ואני שואלת האם הוא מעסיק או האם הוא סמכות הלכתית.
עליזה לביא: "התחושה היא שהחשבונות נסגרים בין ראשי המועצות והפוליטיקאים והבלניות ממשיכות באותם תנאים ללא שינוי".