GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
סתיו שפיר: קשה לקבל פירוט שיסביר לנו באמת כמה מקבל כל ילד במערכת החינוך לפי בית ספר ועל-פי שכונה.
סתיו שפיר: אני שואלת, האם אתם קיבלתם את המידע הזה, כך שתוכלו להשתמש בו כשאתם בוחנים את הסוגייה הזאת של חינוך, ואמרת שאחת ההמלצות שלכם תהיה חינוך מגיל אפס - האם המידע הגיע אליכם?
אלי אלאלוף: אמור להגיע.
סתיו שפיר: כלומר טרם הגיע.
סתיו שפיר: והמלצה שנייה, אשמח מאוד אם באחת ההמלצות שלכם, ואנחנו גם נגיע לאחד הדיונים שלכם, אני מקווה, בהמשך, תדרשו שמשרד האוצר יגדיר בתוך בקשות התקציב שלו גם את יעדי העוני, ובתוך זה גם את היעדים המגדריים.
אלי אלאלוף: אנחנו נקבע את יעדי העוני.
סתיו שפיר: לא, שבכל פעם שמשרד האוצר מגיש תקציב לכנסת - כך נהוג בהרבה מאוד מדינות אחרות – ראוי שמשרד האוצר יציין בתוך בקשת התקציב הזו גם מה ההשלכות של אותו תקציב על יעדי העוני שנקבעו על-ידכם.
סתיו שפיר: זה משהו לעתיד, כדי שנוכל לוודא שהמסקנות שלכם לא יישמטו מייד אחר כך.
ניסן סלומינסקי: מאחר שיש לנו הפגרה, ואני רוצה לקיים את הדיון השני לפני הפגרה, טמיר יתאם אתך, כי אני רוצה שהדיון השני יהיה לפני הפגרה.
ניסן סלומינסקי: דבר שני, אני רואה שאתם עובדים לפי זה, אבל לפי צורת החשיבה שלי, שני חלקים – חלק אחד, איך מטפלים בעוני הקיים, וחלק שני, איך מטפלים, לסתום את החור, שלא ייווצר עוני.
ניסן סלומינסקי: נניח, אם הייתי יודע שיש שרשרת, שאתן להם כסף ללכת לאבחון, למשל, וכתוצאה מזה הם יוכלו - כלומר להבין מה התהליכים שאם מתחילים אתם, זה בסופו של דבר יכול לגרום לזה שלא יהיה עוני, כי הילד הזה בסוף יקבל חינוך - היה לפחות לי הרבה יותר קל כדי להילחם – לפחות את ההתחלות לתת, כדי שנוכל למנוע את העוני, אז אם תוכלו לעשות גם את המבנה הזה - מה השלבים שצריכים לעשות כדי לגרום שלא יהיה עוני, זה יעזור לנו מאוד, בעיקר בלחצים כדי להשיג את התקציבים לדברים האלה.
אורלי לוי אבקסיס: והערה אחרונה – אולי ראוי שאת המסקנות תפרסמו בזמן מושב הכנסת ולא בזמן פגרה, כדי שאנחנו כחברי כנסת נוכל לתת לזה את הרוח הגבית ולהילחם, כפי שאמר יושב-ראש הוועדה.
ניסן סלומינסקי: הם התחייבו עד 8 באפריל, נדמה לי.
אורלי לוי אבקסיס: מסקנות ועדת אלאלוף.
אורלי לוי אבקסיס: לכן כל כך ראוי שיהיה פה דיון, שיהיה פה רעש.
אורלי לוי אבקסיס: נוכל לנצל את זה, לא לתת לזה להתפוגג.
ניסן סלומינסקי: הוא מוסר לשר.
ניסן סלומינסקי: מהשר זה ילך לראש הממשלה, ואחר כך לממשלה.
אורלי לוי אבקסיס: אם לא תפסנו את השבוע הרלוונטי, יכול להיות שיהיה לנו הרבה יותר קשה להעלות את זה לסדר-היום.
ניסן סלומינסקי: אנחנו נעלה את זה.
אורלי לוי אבקסיס: תמצאו סיבה לעכב את זה עד לאחר הפגרה, תאמינו לי.
אורלי לוי אבקסיס: לא נתקוף אתכם על כך.
ניסן סלומינסקי: אני פותח את הישיבה, יש לנו עוד דבר אחד.
ראובן ריבלין: מה עכשיו?
ראובן ריבלין: להצביע?
ניסן סלומינסקי: צו לשינוי נטל המס.
ראובן ריבלין: הוא צריך להקריא אותו?
ניסן סלומינסקי: דחיית מועד לעניין סעיף 15.
יעקב ליצמן: אני רואה שכולם נרדמים, זה סימן, זה מסוכן כאן.
<ברוך משולם: צו לשינוי נטל המס (תיקוני חקיקה) (דחיית מועד לעניין סעיף 15 לחוק מיסוי מקרקעין) - - -
<ברוך משולם: לא, אני לא מקריא, מסביר, בוודאי.
<ברוך משולם: אני רק שם את הנושא על השולחן.
יעקב ליצמן: לא שמענו כלום.
<ברוך משולם: אתחיל מהתחלה.
<ברוך משולם: הנושא שהבאנו לוועדה זה צו לשינוי נטל המס (תיקוני חקיקה) (דחיית מועד לעניין סעיף 15 לחוק מיסוי מקרקעין).
<ברוך משולם: ביום שני האחרון עברה בקריאה הראשונה הצעת החוק בנושא, שמעגנת את הוראת השעה שיש לנו כרגע בסעיפים 15(ב) עד (ה) כהוראת קבע.
<ברוך משולם: זה תיקונים שונים.
<ברוך משולם: אנחנו נניח את ההצעה בפני הוועדה בהקדם.
<ברוך משולם: אנחנו מבקשים להאריך את הצו היום בתקופה נוספת של עד 31 במאי, כדי שנוכל לדון בהצעת החוק בנחת ולא נעשה את זה בלחץ, ולכן - - -
<שלומית ארליך: בעצם המשמעות היא לדחות את המועד לביטול המקדמות עד 31 במאי כדי לאפשר הארכה - - -
ראובן ריבלין: כדי לאפשר להם להכין את - - -
ניסן סלומינסקי: כדי שיהיה גילוי נאות, לא הייתי מאשר להם יותר כי כבר פעם קודמת קבענו שזהו, אבל - - -
ניסן סלומינסקי: רגע, רגע, אבל מאחר שהם כבר הניחו את הצעת החוק - - -
ראובן ריבלין: זאת אומרת, הם מתקדמים.
ניסן סלומינסקי: הניחו, וזה ביום שני בעזרת השם - - -
<שלומית ארליך: זה אושר כבר.
ניסן סלומינסקי: אה, זה אושר.
ניסן סלומינסקי: רגע, סליחה, זה אושר בקריאה ראשונה.
ניסן סלומינסקי: רק אמרתי שאנחנו רוצים לעשות את הדיון בניחותא, שהייעוץ המשפטי שלנו יעבור וכו', לכן סיכמנו שאנחנו נותנים את הדחייה ונעשה את הדיון על החוק בניחותא.
יעקב ליצמן: הביאו משהו שהוא לא נחת ולדון בנחת.
ניסן סלומינסקי: אני שמח לארח, בין שאר האורחים המכובדים, את ידידנו – באמת, ידיד ואהוב - שר העבודה והרווחה, וגם את מנכ"ל הביטוח הלאומי וסגן הממונה על התקציבים, משה בר סימן טוב, שזה תחום פעילותו.
ניסן סלומינסקי: מאחר שהתקיימו הרבה מאוד דיונים בוועדה והביטוח הלאומי הוזכר ככוכב ראשי, הבטחנו שנקיים דיון ממצה על הביטוח הלאומי.
ניסן סלומינסקי: בנוסף, יש בקשות לדיון מהיר של שלושה חברי כנסת, שניתן להם לדבר ראשונים, ואחר כך ידבר השר, מנכ"ל הביטוח הלאומי, האוצר ואחר כך נראה איך הדברים יתגלגלו.
ניסן סלומינסקי: לפתיחה אומר שנתקלנו בשתי תופעות בגדול.
ניסן סלומינסקי: תופעה אחת - הרבה פעמים כשנעשים קיצוצים או שרוצים להעביר לנושאים ספציפיים, אנחנו רואים שמקצצים בתקציבים כשהביטוח הלאומי הוא אחד המקורות המרכזיים מהם מקצצים.
ניסן סלומינסקי: תמיד התלבטנו מה הכוונה, הרי אנחנו רוצים להעצים את הנושא החברתי, והנה פתאום מקצצים לנו בביטוח הלאומי.
ניסן סלומינסקי: קיבלנו הסברים מהאוצר, אבל אמרנו שפעם אחת נעשה דיון הרבה יותר לעומק.
ניסן סלומינסקי: זה בטווח הקצר.
ניסן סלומינסקי: בטווח הארוך, אנחנו יודעים שהביטוח הלאומי נמצא בגירעונות והוא חי מהאג"חים או מהרווחים, שב-2024 או ב-2030, תלוי במחלוקות השונות, הוא יגיע לאיזון ומאז הוא מתחיל להיות בהפסדים, והמשמעות של הפסדים היא שהביטוח הלאומי לא יוכל לשלם כדי לבצע את המוטל עליו.
ניסן סלומינסקי: בזה יש גם אחריות גדולה לאותם אלה שהיום הם צעירים אבל אז יהיו מתבגרים יותר ויזדקקו לזה מאוד, ולביטוח הלאומי לא יהיה מה לשלם.
באסל גטאס: לזה קוראים "גירעון אקטוארי".
ניסן סלומינסקי: לכן החלטנו שנקיים כאן דיון גם על הנושא של הטווח הקצר - לגבינו זה משפיע בהרבה מאוד הצבעות יומיומיות – וגם דיון לטווח הארוך, שלא יגידו ילדינו: איפה הייתם?
ניסן סלומינסקי: למה דאגתם רק לעצמכם ולא דאגתם לנו?
ניסן סלומינסקי: זו ההקדמה.
ניסן סלומינסקי: אתן את רשות הדיבור קודם כול לחבריי חברי הכנסת.
ניסן סלומינסקי: הראשונה, חברת הכנסת סתיו שפיר, ואחר כך קארין אלהרר.
סתיו שפיר: בוקר טוב, ותודה לשר הרווחה, מאיר כהן, ולפרופ' מור יוסף שבאתם לוועדה.
סתיו שפיר: תודה, כמובן, ליושב-ראש הוועדה שזימן והסכים לקיים את הדיון.
סתיו שפיר: הדיון הזה מאוד חשוב לנו, והסיבה שזימנו אותו היא בגלל שיש פה מצב שהוא לא פחות ממחדל, מחדל שנראה שאף אחד לא לוקח עליו אחריות, לא בממשלה הזו ולא בממשלותינו הקודמות.
סתיו שפיר: אם לשים את זה במילים פשוטות – זה מחדל שבני ובנות הדור שלי הולכים פשוט לאכול אותה בגללו.
סתיו שפיר: מהנתונים שהביא לנו מרכז המחקר של הכנסת, מדובר על מספר מאוד עגום.
סתיו שפיר: בשנת 2042 קופת הביטוח הלאומי תתרוקן.
סתיו שפיר: לא יהיה כסף בביטוח הלאומי יותר, שם נגמרים החסכונות שלנו.
סתיו שפיר: אותם כספים שאנחנו מפרישים היום לביטוח הלאומי, שהמעסיקים מפרישים והעובדים מפרישים, בסופו של דבר יסתכמו לאפס, אנחנו לא נוכל להשתמש בהם.
סתיו שפיר: בשנים הקרובות נצטרך להיכנס לדיונים שידברו, אולי, על הקטנה נוספת של הקצבאות, על הפחתה שלהן, העלאת גיל הפרישה - כבר לא ברור מה יהיה, אבל בסופו של דבר לנו לא יהיה את הביטוח הזה, הוא פשוט לא יתקיים.
סתיו שפיר: הגיע הזמן לטפל בזה, ולטפל בזה עכשיו כי בעוד עשר שנים כבר יהיה מאוחר מדי, וזה מה שכל כך כל כך מדאיג אותי.
סתיו שפיר: כבר היו ועדות – היתה ועדה שבחנה את הדרכים לשמור על האיתנות הפיננסית של הביטוח הלאומי, הוועדה הבין-משרדית; ועדת טרכטנברג גם נדרשה לבעיה והמליצה על פתרונות מסוימים.
סתיו שפיר: משום מה, מאז ועד עכשיו לא התקבלה שום החלטת ממשלה בנוגע לאותן המלצות ועדה.
סתיו שפיר: שום דבר, שום לקיחת אחריות.
סתיו שפיר: מה שראינו בחודשיים האחרונים זה אפילו כמה צעדים אחורה.
סתיו שפיר: למשל, במסגרת השינויים בתקציב שנדרשנו להצביע עליהם בוועדה, ראינו ש-1.4 מיליארד שקלים מעודפי הביטוח הלאומי הועברו – הופס - לתוך תקציב הביטחון.
סתיו שפיר: מדוע נעשה דבר כזה?
סתיו שפיר: המידע הלא כל כך שולי הזה גם הוסתר במכוון מחברי הוועדה, וניסו להחליק אותו בשקט, שלא נשים לב.
סתיו שפיר: 1.4 מיליארד שקלים מאותם כספים שאמורים בסופו של דבר ללכת לחיסכון, אולי, אבל גם את זה צריך לקבוע.
סתיו שפיר: חודש לאחר מכן ראש הממשלה החליט להפחית את הפרשות המעסיקים לביטוח הלאומי.
סתיו שפיר: גם אנחנו רוצים להקל עם המעסיקים, בוודאי עם אותם מעסיקים קטנים שגם להם קשה לסגור את החודש ולקיים את עצמם, אבל האם זו הדרך?
סתיו שפיר: ומה עושים במקום?
סתיו שפיר: הרי רק לפני שנתיים ועדת טרכטנברג ביקשה להגדיל את הפרשות המעסיקים כדי לשמור על יציבותו של הביטוח הלאומי.
סתיו שפיר: אז מה עושים עכשיו?
סתיו שפיר: מה התחליף?
סתיו שפיר: האם כל גחמה של ראש ממשלה או של שר אוצר שרוצה לחלק איזושהי מתנה זמנית, שרוצה להפחית קצבה או לחלק איזה כסף מאותה קופת ביטוח לאומי - שהפכה למעין קופת ממתקים קטנה שהאוצר יכול להשתמש בה לצורך גחמותיו התקציביות - האם כל דבר כזה הוא באמת סביר והוועדה צריכה לקבל אותו והציבור צריך לקבל אותו, או שהגיע הזמן לקבוע את החוקים, לקבוע את כללי המשחק, שתהיה לנו פעם אחת תוכנית כלכלית אחראית לעתידו של הביטוח הלאומי ולעתידן של הקצבאות, שאנחנו בסופו של דבר נהיה תלויים בהן, וזה עוד מבלי שבכלל הזכרתי את גובה הקצבאות הנוכחי, שגם הוא עלוב ומבזה.
סתיו שפיר: אני יודעת שכשנמשיך את הדיון יגיע האוצר ויגיד לנו: אל תדאגו, גובה הקצבאות בכלל לא תלוי בתקציב הביטוח הלאומי ובכלל לא תלוי בחסכונות הביטוח הלאומי שנמצאים עכשיו בקופה.
סתיו שפיר: אבל תרשו לי לומר לכם כבר מראש שהדבר הזה הוא פשוט לא מדויק, כי בסופו של דבר, כשנראה שהכספים הולכים ומתמעטים, שהקופה הולכת ומתרוקנת, אנחנו כן נידרש לסוגיית הקצבאות ונצטרך להפחית אותן.
באסל גטאס: או מעלים את גיל הפרישה, ל-75.
סתיו שפיר: בסופו של דבר– וגם על זה צריך לדבר – הרופאים שיושבים בוועדה שבוחנת מה גובה הקצבה שתוענק לאדם זה או אחר, אנשים שיושבים שם ומקבלים את שכרם מאותה קופה, גם הם בסופו של דבר יחשבו פעמיים שלוש וארבע, עוד יותר ממה שהם חושבים היום, האם להעניק או לא להעניק, וגם זה תלוי תקציב.
סתיו שפיר: ככה שתחסכו מאתנו את המילים על זה שהתקציב לא חשוב.
סתיו שפיר: התקציב מאוד מאוד חשוב.
סתיו שפיר: הקופה הזו של הביטוח הלאומי והחסכונות העתידיים שלהם הם מאוד מאוד חשובים, והגירעון המחריד והמזעזע שבו נמצא הביטוח שלנו, הביטוח הלאומי שלנו, כפי שקוראים לו, הוא דבר שצריך להטריד אותנו מאוד מאוד מאוד.
סתיו שפיר: בדוח של הממ"מ, וזה גם נגזר מדוח הוועדה המשותפת, עלו כמה אפשרויות לפתרון: לקביעת עצמאותו של הביטוח הלאומי, להפרדה בין התקציב של הביטוח הלאומי לתקציבים אחרים ושינויים רבים אחרים שאפשר לבצע על מנת להבטיח את עצמאות המוסד גם בעתיד ועל מנת לעצור את הגירעון האקטוארי.
סתיו שפיר: אני מצפה שבדיון הזה נוכל לענות על השאלות האלה ומקווה מאוד שמתוך הוועדה הזו גם יוצגו פתרונות ושניקח על אחריותנו את הסיפור הזה.
סתיו שפיר: כאמירה נוספת, מאחר שאי אפשר להתעלם, אנחנו יושבים פה גם רקע הדיון על "הדסה".
סתיו שפיר: אני שמחה שפרופ' מור יוסף הגיע לשבת אתנו, בעיקר ביום כזה.
סתיו שפיר: אתמול דיברנו עליך - - -
יעקב ליצמן: זה לא שייך לעניין.
ניסן סלומינסקי: אני מציע לא לערבב.
ניסן סלומינסקי: אם את רוצה שיהיה דיון על הביטוח הלאומי - - -
סתיו שפיר: אי אפשר להתעלם מזה.
סתיו שפיר: יהיה דיון על הביטוח הלאומי, אבל הדבר הזה לא נפרד.
ניסן סלומינסקי: אם את רוצה שיהיה באמת דיון על הביטוח הלאומי - - -
סתיו שפיר: יהיה דיון על הביטוח הלאומי, אבל אי אפשר להפריד את הסוגיה הזו.
סתיו שפיר: יש פיל לבן גדול בחדר וצריך להסתכל עליו.
ניסן סלומינסקי: א', אפשר.
ניסן סלומינסקי: ב', אם את באמת רוצה, אם כנים הדברים שאת אומרת - - -
סתיו שפיר: אומר במשפט - - -
ניסן סלומינסקי: ברגע שאת תגידי משפט כל אחד יגיד משפט ותוך זמן קצר הדיון ייסוב שוב לנושא של "הדסה", שאתמול עליו דיון, ונקיים עליה עוד הרבה דיונים.
ניסן סלומינסקי: לכן חבל - - -
סתיו שפיר: אומר מדוע הנושא של "הדסה", ללא קשר לנוכחים בחדר, הוא חשוב.
יעקב ליצמן: את מסיטה את הדיון.
סתיו שפיר: הגירעונות של בתי-החולים והטיפול – גם ההשקעה שלה מדינה בבתי-החולים, כמוה כהשקעה בעתידנו וכמוה כאותה השקעה בגירעונות של הביטוח הלאומי.
סתיו שפיר: אני רואה בנושאים האלה נושאים מקבילים, דומים וקשורים ולא רוצה להתעלם מאף אחד מהם.
סתיו שפיר: כאן אני מבקשת – וזו בקשה, זו לא דרישה - גם את תגובתו של מור יוסף על הטענות שהושמעו פה לגבי אותם גירעונות ובעייתיות בשימוש בכספים של בית-החולים לצורך ההוצאות השוטפות גם בתקופתך.
סתיו שפיר: אני מבקשת שכן נחבר בין הנושאים.
סתיו שפיר: מאוד חשוב שלא נפריד ביניהם כי אנחנו עלולים להיתקל בבעיות דומות.
ניסן סלומינסקי: חברת הכנסת קארין אלהרר, בבקשה.
קארין אלהרר: תודה, אדוני היושב-ראש ותודה למכובדיי, חברי הכנסת והשר מאיר כהן ופרופ' מור יוסף, על קיומו של הדיון החשוב הזה.
קארין אלהרר: אני רוצה לומר בראשית הדברים שגם אני הוטרדתי בתחילה כשנדרשנו לדון בהעברה התקציבית של 1.4 מיליארד מתקציב הביטוח הלאומי לתקציב הביטחון, ומיד אחרי אותה ישיבה ביקשתי ללמוד את הנושא הזה.
קארין אלהרר: קודם כול אומר לחברתי שיש כאן הטעייה קלה בסיפור.
קארין אלהרר: למדתי שתקציב הביטוח הלאומי מורכב משלושה גורמים מרכזיים: הגבייה מהאזרחים, שיפוי האוצר בגובה 60% מאותה גבייה מהאזרחים ומימון – בעצם צינור העברת כספים שהביטוח הלאומי משמש, שהאוצר מעביר לגבי קצבאות מסוימות, כפי שקבוע.
קארין אלהרר: לדוגמה, קצבת הניידות לאנשים עם מוגבלות, שמועברת כצינור ישיר.
קארין אלהרר: הקצבאות משולמות על-ידי המוסד לביטוח לאומי באמת על-פי חוק או על פי הסכם הניידות.
קארין אלהרר: למיטב הבנתני, 1.4 מיליארד היו עודף רישומי של כספים, והעודף הרישומי הזה נלקח בחזרה לאוצר כי לא היתה אפשרות אחרת להעביר את הכספים האלה לקופת הביטוח הלאומי.
באסל גטאס: מה הקשר לביטחון?
סתיו שפיר: זה ממש לא מדויק.
קארין אלהרר: זה מדויק מאוד.
קארין אלהרר: אני לא הפרעתי לך בזמן שאת דיברת, ובעיניי הדברים שאמרת, חלקם היו טעות והטעיה של הציבור.
קארין אלהרר: עכשיו אני רוצה בבקשה להסיט את הדיון למקום שבעיניי הוא יותר בונה ויותר מלמד.
קארין אלהרר: הדיון צריך להתמקד בפתרונות.
קארין אלהרר: יש גירעון אקטוארי שבא לפתחנו, שהולך ומעמיק.
קארין אלהרר: אני חושבת שצריך לדבר על פתרונות בונים, פתרונות שלא יהיה פלסטר, לא יהיו טיפול עזרה ראשונה לעכשיו אלא טיפול מעמיק.
קארין אלהרר: הדוח של הממ"מ מדבר על הדברים בצורה מאוד ברורה.
קארין אלהרר: יש שלושה גורמים עיקריים: שאין איזון אמיתי שמבטיח את היציבות של הביטוח הלאומי.
קארין אלהרר: זה מאוד לא פופולרי להגיד את זה במשכן הזה, אבל העלאת גיל הפרישה זה משהו שצריך לדון בו.
עליזה לביא: אבל אנחנו נכנסים לזה.
קארין אלהרר: אז אני אומרת – עד עכשיו זה היה מאוד לא פופולרי, ואני - - -
ניסן סלומינסקי: יהיה שוויון בנטל.
עליזה לביא: אם המפלגה שלך לא תעשה בעיות והיושבת-ראש לא תשתולל, אז - - -
ניסן סלומינסקי: לא, לא, פה נעשה שוויון בנטל, אם אתם לא תעצרו את העניין.
יעקב ליצמן: תריבו, תריבו, זה בסדר.
ניסן סלומינסקי: אני מדבר על גיל הפרישה.
יעקב ליצמן: פרישה, נטל – כל דבר.
קארין אלהרר: אפשר לדבר על הנושא הזה, שאני יודעת שהוא מאוד לא פופולרי במשכן הזה, אפשר לדבר על הכנסת שכבות אוכלוסייה נוספות לשוק העבודה.
קארין אלהרר: מדובר באוכלוסיות שלא נמצאות כרגע בשוק העבודה, ואני מדברת, בראש ובראשונה, על הכנסת אנשים עם מוגבלויות לשוק העבודה, שזה מצב שהוא win-win – גם האנשים האלה ייכנסו סוף-סוף לשוק העבודה ויהיו חלק מהחברה הישראלית באמת, עם הנגשות, כמובן, ועם התאמות.
קארין אלהרר: זה מעביר אותם מקצבה לעבודה, זה מקטין את ההוצאה של הביטוח הלאומי.
קארין אלהרר: אלה הדברים האמיתיים שצריך לדבר עליהם, אלה הדברים האמיתיים שצריך לדון בהם.
<גדעון בן ישראל: מה עם המבוטחים?
ניסן סלומינסקי: לא לא, לא בדרך הזאת.
ניסן סלומינסקי: גדעון, תרשום את ההערות ואחר כך תהיה לך זכות דיבור ותוכל לומר אותן.
קארין אלהרר: אנחנו יכולים להתעלם מהבעיה ולהגיד שהכול ימשיך להיות בסדר.
קארין אלהרר: יש נקודה אחת שאני מסכימה עליה עם חברתי סתיו שפיר, שהיום אומרים שהקצבאות משולמות על-פי חוק.
קארין אלהרר: אנחנו יושבים בכנסת ישראל, וכולנו יודעים שחוק אפשר לשנות.
קארין אלהרר: זה דבר אמיתי ונכון.
קארין אלהרר: לכן, אם אנחנו רוצים להימנע ממצב שבו החוק ישונה והקצבאות ייעלמו מחייהם של האנשים, אנשים שנזקקים לכך, אנחנו צריכים לדאוג שההכנסות של הביטוח הלאומי יהיו מאוזנות עם ההוצאות שלהם.
קארין אלהרר: בעיניי, זה הדיון שצריכים לקיים, זה המקום שממנו צריך לצאת.
קארין אלהרר: אני רק רוצה להצטער שחברתי מצאה לנכון להעלות את עניין "הדסה".
קארין אלהרר: אני מסרבת להתייחס לעניין הזה, אני חושבת שזה ממש לא הדיון היום.
ניסן סלומינסקי: שתיהן המבקשות.
ניסן סלומינסקי: קבעתי את הסדר.
באסל גטאס: תן לי רק משפט.
באסל גטאס: הגשתי לכבוד השר שאילתה שענה עליה והיא היתה בלב העניין.
באסל גטאס: לדעתי, זו עוררה אפילו את הוויכוח הציבורי בקשר למסקנות של הוועדה.
באסל גטאס: אז תן לי דקה לדבר.
ניסן סלומינסקי: אתה רוצה לפני שהשר ידבר?
ניסן סלומינסקי: אם זה ממש משפט.
באסל גטאס: אני חושב שהעניין המרכזי פה, שגדולים מאתנו ומבינים יותר מאתנו התמנו על-ידי ממשלת ישראל, וכולם מתוך המערכת – המנכ"לית לשעבר של הביטוח הלאומי, החשב הכללי ופרופ' קנדל ואחרים - ישבו על המדוכה שנה ומשהו, חקרו והגיעו למסקנות.
באסל גטאס: הם הגיעו עם מסקנות איך לפתור את הבעיה לטווח הארוך של הגירעון האקטוארי וגם מה הצעדים לביצוע מיידי.
באסל גטאס: מה שנכתב בעיתונות, שהשר כחלון התכוון להביא את זה בנובמבר 2012 להחלטת ממשלה, ברגע האחרון ראש הממשלה חזר בו והיו בחירות.
באסל גטאס: הדבר לא יכול לחכות.
באסל גטאס: צריך לחשוב מיד על גיל הפרישה.
באסל גטאס: אני יודע שהשיקולים קצרי הטווח של תקציב המדינה ושל הגירעון השוטף, זה מה שמונע את יישום המסקנות.
באסל גטאס: אמרתי בוויכוח על התקציב, אם אתה זוכר היושב-ראש, שאם היו מיישמים את ההחלטה, 6 מיליארד שקלים נוספים היו צריכים לזרום מתקציב המדינה לקרן של הביטוח הלאומי, וזה מה שמונע את העניין.
באסל גטאס: ההמלצה הברורה היתה שצריך להחזיר את הכסף לקרן, על-פי 40 שנה.
ניסן סלומינסקי: תודה למגישי הבקשות לדיון מהיר.
ניסן סלומינסקי: אחר כך מנכ"ל הביטוח הלאומי, האוצר ואחר כך נקיים את הדיון.
מאיר כהן: תודה, אדוני היושב-ראש, תודה לחברי הכנסת.
מאיר כהן: אני רוצה להגיד שמעבר להיבטים הפוליטיים, הביטוח הלאומי זה דבר שצריך להעסיק את כולנו והוא מעסיק את כולנו.
מאיר כהן: באמת לא הייתי רוצה לראות זירה להתגוששות על בסיס פוליטי, כי בסופו של יום אנחנו והילדים שלנו מגיעים לשם.
מאיר כהן: אם יש דבר שהוא של כולם, חוצה את כל הפלגנות הפוליטית, זה הביטוח הלאומי.
ניסן סלומינסקי: התקווה היא שכולם יגיעו לשם.
מאיר כהן: בעזרת השם, אני מאחל שכולנו נגיע.
יעקב ליצמן: חייבים להגיע – גם הילדים שם.
מאיר כהן: קיבלתי את הדוח האקטוארי, בשבוע הבא נציג אותו בפני שר האוצר.
מאיר כהן: נכון, חבר הכנסת גטאס, היה עיכוב בהגשת הדוח, אתה ציינת מה היו הסיבות.
מאיר כהן: ישבנו ולמדנו את הדוח, ואני רוצה להגיד דבר שלא משתמע לשני פנים - קופת הביטוח הלאומי היא לא קופת האוצר.
מאיר כהן: אני מסביר את זה לאנשי האוצר, ולנו זה ברור.
מאיר כהן: אני גם מבין את מה שכותבי הדוח אמרו, שבשנת 2025 נתחיל להשתמש בכספי הקרן ובשנת 2042 נגיע לשבר גדול, שאם לא נעלה את גיל הפרישה או לחילופין, אם לא נקצץ בקצבאות, לא נוכל לעמוד.
מאיר כהן: אני אישית, ברור לי מעל כל ספק שלא צריך להגיע למצבים של צעדים דרסטיים.
מאיר כהן: צריך דבר אחד - לשמור על הקופה של הביטוח הלאומי, ולהבין שיש קופה של האוצר ויש קופה של הביטוח הלאומי, וזה לא נוגע בזה.
באסל גטאס: זה לא המצב היום.
מאיר כהן: אני חושב שהמצב היום הוא לא קטסטרופלי.
מאיר כהן: דיברתְ על כך שיש התרסקות, אבל אין התרסקות, ברוך השם.
מאיר כהן: עדיין הביטוח הלאומי משלם כל חודש 2.7 מיליון קצבאות, והוא עושה את זה בזמן והוא עושה את זה כמו שצריך.
מאיר כהן: אבל הדאגה לעתיד, הדאגה האקטוארית מובנת מעל לכל ספק ובסדר גמור שמנהלים את הדיונים האלה.
יעקב ליצמן: אבל אדוני לא יכול למנוע מהאוצר להשתמש בכסף של הביטוח הלאומי.
מאיר כהן: זה בדיוק הנושא, ולכן גם משה נמצא פה וגם היושב-ראש.
מאיר כהן: בתפיסת עולמי, כשר הרווחה, אני מבהיר את זה, ואמרתי את זה לשר האוצר ואמרתי את זה לאמיר ואני אומר את זה למשה.
מאיר כהן: אני לא אומר את זה מתוך פלוגתא או מתוך איזו תחושה של שתי מדינות – זאת מדינה אחת - אבל צריך להיות ברור מעל לכל ספק שקופת הביטוח הלאומי היא הקופה של הביטוח הלאומי.
מאיר כהן: אין קופה ששייכת יותר לתושבי מדינת ישראל מאשר הקופה של הביטוח הלאומי, ולהקפיד על התזרימים האלה.
מאיר כהן: אני מקבל את המלצות הוועדה ואני רוצה, ברשותכם, להקריא כמה דברים מתוך הדוח, שאולי יבהירו מעל לכל ספק למה אנחנו הולכים.
מאיר כהן: ההמלצה הראשונה – חלוקה מתאימה של הקצבאות הגבייתיות של הביטוח הלאומי לאשכול איזון ארוך טווח ובו יכללו ענף זקנה ושארים, סיעוד ונכות; אשכול איזון קצר טווח ואשכול איזון שוטף.
מאיר כהן: באשכול איזון ארוך טווח, שבו כלולים קצבאות הזקנה והסיעוד, המליצה הוועדה לקבוע איזון אקטוארי בשלושה טווחים: טווח ארוך, טווח ביניים וטווח קצר, כאשר בכל תנאי סף לאיזון שהופר יצטרכו קובעי המדיניות – כלומר האוצר - לפעול לאיזונו עד למועד אישור התקציב הבא.
מאיר כהן: לא יקרה מצב שאם משהו הופר אנחנו סוחבים את זה עד למועד אישור התקציב.
מאיר כהן: אנשים מצביעים מאיפה הכסף הזה נכנס ומיישר את התקציב.
מאיר כהן: במידה שלא נעשה שינוי נדרש המביא לאיזון תיקבע ברירת מחדל לאיזון אוטומטי.
מאיר כהן: שתיים, כל חקיקה המביאה לשינוי בהוצאות או בהכנסות האשכול תצטרך לבוא ממקור מאזן ולא תוכל להפר את האיזון שהוגדר מראש.
מאיר כהן: אף אחד לא יגע - ואני אומר את זה לאנשי האוצר, חבריי הטובים - בקופת הביטוח הלאומי בלי שמיד יצביע על המקור שמאזן.
מאיר כהן: כך אנחנו שומרים על הקופה הזאת ולא יהיה מצב שבשנת 2025 נמצא את עצמנו עם גירעונות גדולים.
מאיר כהן: הדבר השלישי, הקמת קרנות עודפים עצמאיות – וזה העניין, כי מאיפה נלקח הכסף הזה שאנחנו מדברים עליו?
מאיר כהן: מהקרנות האלה.
מאיר כהן: להקים קרנות עודפים עצמאיות מתקציב המדינה לאשכולות הביטחון הסוציאלי, אשר לא ייכללו במסגרת הגירעון השנתי של תקציב המדינה.
מאיר כהן: כך נוכל ליצור - - -
באסל גטאס: זה המלצות הוועדה לאיתנות?
מאיר כהן: כן, ודאי.
מאיר כהן: וכך נוכל ליצור הגנה מפני תנודות וזעזועים קצרי טווח.
מאיר כהן: הדבר הנוסף, שהוא מאוד חשוב, הוא להרחיב את התשתית של הדוחות האקטואריים.
מאיר כהן: לא לחכות פעם בחמש או בשש או בשבע שנים שאיזה שר כזה או אחר מחליט על הקמת ועדה, אלא שיהיה ברור לביטוח הלאומי שהוא כל הזמן מתעסק ומדווח על התשקיפים האקטואריים, כי זה שולחן עבודה, זה בסיס ידע שעליו אנחנו יכולים לתכנן את מה שקורה.
מאיר כהן: אני רוצה להגיד לחבריי חברי הכנסת ולאדוני היושב-ראש את מה שאמרתי בהתחלה - אני יודע שמעל במת הכנסת יש קואליציה ויש אופוזיציה, וזה אומר כך וזה אומר כך.
מאיר כהן: אנחנו צריכים להיות כולם מאוחדים ותמימי דעים שנושא הביטוח הלאומי הוא מחוץ לפלגנות הפוליטית.
מאיר כהן: הוא חשיבה נכונה, דורש נחישות, דורש שיח גדול מאוד ורחב עם אנשי האוצר, ודורש את מה שאני מבקש כשר להבהיר לחבריי באוצר, כולל לשר האוצר ידידי הטוב, שחייבים להסתכל על קופת הביטוח הלאומי כקופה של אזרחי מדינת ישראל ולא לגעת בה.
מאיר כהן: אם כן – בחקיקה, ולהגיד מאיפה יבוא האיזון.
מאיר כהן: כשאמרו לי על 0.25%, אז מיד באתי למשה ובאתי לאמיר והתחייבו שבינואר 2016 הכסף הזה חוזר, חד וחלק.
<משה בר סימן טוב: מעוגן בחקיקה.
מאיר כהן: מעוגן בחקיקה.
מאיר כהן: זה חוזר.
באסל גטאס: הקרן או הרבית?
<משה בר סימן טוב: מס המעסיקים.
מאיר כהן: מס המעסיקים, 0.25%.
מאיר כהן: אני רק רוצה להגיד משהו על "הדסה".
מאיר כהן: חברת הכנסת סתיו שפיר, קל לנו מאוד להתעורר ולראות כותרות בעיתונים ולנסות להפוך את סדר היום שלנו.
מאיר כהן: אבל, עם כל החשיבות שיש לבית-החולים "הדסה", ויש לזה חשיבות, שחלילה לא נסטה מהנושא כי הנושא הזה הוא חשוב הרבה יותר.
סתיו שפיר: השאלה שלי בכלל לא היתה על בית-חולים "הדסה".
סתיו שפיר: השאלה שלי היתה על החלטות שהתקבלו בתקופתו של מור יוסף כמנהל בית-החולים.
ניסן סלומינסקי: לא לא לא, לא ככה.
סתיו שפיר: תסלחו לי, פרופ' מור יוסף הוא עובד מדינה שמשתכר מכספי המדינה, מכספי מסים, ולא צריך להגן עליו - - -
ניסן סלומינסקי: אף אחד לא מגן, אבל - - -
סתיו שפיר: אני בטוחה שהוא יכול להגן על עצמו ולענות את תשובתו שלו.
ניסן סלומינסקי: אף אחד לא מגן על שום דבר, רק אנחנו רוצים למצות דיון שחיכינו לו הרבה זמן בנושא של הביטוח הלאומי.
ניסן סלומינסקי: קל מאוד, וזה הכי פופולרי עכשיו, לסטות לנושא של "הדסה".
ניסן סלומינסקי: ותאמיני לי, יש לנו ככה - - -
סתיו שפיר: זה בכלל לא נעשה מפופולריות, זה נעשה מדאגה, מאחר שמי שניהל את אותם חשבונות שנכנסו לגירעונות בבית-חולים "הדסה" נמצא היום אחראי על אותם חשבונות ועל הגירעון של הביטוח הלאומי.
ניסן סלומינסקי: סתיו, את תמשיכי הלאה ואת בסוף - - -
סתיו שפיר: הקשר הוא קשר ברור.
ניסן סלומינסקי: הרי את תהיי הראשונה שתבואי בטענות למה אנחנו לא מטפלים בביטוח הלאומי, ועכשיו - - -
סתיו שפיר: במקום לבזבז זמן על ההגנה הזו אפשר פשוט לקבל את תגובתו ולשמוע את התשובות.
סתיו שפיר: לא צריך להיבהל מזה.
סתיו שפיר: אני בטוחה שפרופ' מור יוסף לא נבהל.
מאיר כהן: אם יורשה לי רק להגיב על הדברים, אדוני.
ניסן סלומינסקי: כן, אבל חבל.
ניסן סלומינסקי: אתם מושכים את זה לכיוון - - -
מאיר כהן: אנחנו לא מגנים על אף אחד ואף אחד לא צריך את ההגנה שלנו.
מאיר כהן: אבל באנו לכאן לדיון על הביטוח הלאומי.
מאיר כהן: חשבתי לתומי שאת וחברת הכנסת קארין אלהרר ביקשתן דיון מהיר על הביטוח הלאומי כי זה בוער לכן בעצמות.
סתיו שפיר: נכון, בהחלט.
מאיר כהן: אם ביקשת את הדיון הזה בכדי להגיד מה יש לך על "הדסה", אז אני חושב שזה עושה עוול לדיון.
סתיו שפיר: ביקשתי את הדיון הזה לפני חודש וחצי, הסיפור של "הדסה" עדיין לא הגיע.
מאיר כהן: בואו נגמור את הדיון ואחרי זה - - -
סתיו שפיר: כבוד השר, הדיון הזה מחכה כבר חודש וחצי על שולחן הוועדה כדי להתקיים.
סתיו שפיר: לא היה לו שום קשר ל"הדסה".
סתיו שפיר: אבל אי אפשר להפריד כרגע בין הנושאים.
גילה גמליאל: אני מבקשת לדבר.
ניסן סלומינסקי: אתן לך לדבר, אבל אי אפשר מתי שאת נכנסת.
ניסן סלומינסקי: כבר התחיל הדיון, כבר מדברים.
ניסן סלומינסקי: לא מכובד אפילו מה שאת עושה.
ניסן סלומינסקי: בבקשה, פרופ' מור יוסף.
גילה גמליאל: לדרוש דרישה לגיטימית של מי שהגישה הצעה לסדר?
ניסן סלומינסקי: לא, זה לגיטימי כשמגיעים בזמן.
ניסן סלומינסקי: מה אני יכול לעשות, כבר התחיל הדיון.
<שלמה-רפאל מור-יוסף: בוקר טוב.
<שלמה-רפאל מור-יוסף: אני מאוד מברך על הדיון הזה.
<שלמה-רפאל מור-יוסף: זה דיון שבימים האלה, שמתעסקים מה קורה היום ומה קורה מחר, כשיושבת ועדת הכספים ומדברת איך אנחנו נערכים לעוד 40 שנה, זה לא דבר שהוא מובן מאליו.
<שלמה-רפאל מור-יוסף: הנושא הזה נמצא על סדר היום שלנו.
<שלמה-רפאל מור-יוסף: נמצאים פה חברי המועצה של המוסד לביטוח לאומי – יושב-ראש ועדת הכספים, יושב-ראש ועדת הזקנה, נמצאים פה חברי המנהלה של המוסד לביטוח לאומי, סמנכ"לים - כי הנושא הזה הוא נושא מהותי ביום-יום של הביטוח הלאומי.
<שלמה-רפאל מור-יוסף: אני מוכרח לציין שבתקופה האחרונה נעשו שני צעדים משמעותיים לשפר את המידע, ולכן הדיון הזה יכול להתקיים.
<שלמה-רפאל מור-יוסף: דבר ראשון, היתה הוועדה של האיתנות הפיננסית שהוזכרה כאן, ואמר השר מה הוא מתכוון לעשות עם ההמלצות שלה ולא ארחיב על העניין הזה.