GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<שרה זילברשטיין: את הנושא הזה של מים אני מלווה זמן רב גם בוועדת הכלכלה וגם כאן ולא יכול להיות מצב בכלל של ניתוק המים אבל מעבר לזה.
<שרה זילברשטיין: לא יכול להיות שחברת חשמל כבר יש בה הנחות מוכרות ובנושא של מים אנחנו ממציאים את הגלגל מחדש.
עיסאווי פריג': יש הבדל בהטבות של חברת החשמל לעומת ההטבות עליהן אנחנו דנים בנושא המים.
עיסאווי פריג': יש קבוצות שלא קיבלו?
<שרה זילברשטיין: כן.
משה גפני: אני רוצה לומר לך שכאשר דנו על המים, התברר לנו תוך כדי הדיון שיש את ההטבות של חברת החשמל בחוק ואף אחד לא ניצל אותן אלא התחילו לנצל אותן רק לאחר מכן.
משה גפני: אנחנו דרשנו מחברת החשמל שתשלח הודעה על כך לצרכנים כי קודם לכן לא ניצלו את זה.
יעקב ליצמן: עובדי רשות המים זכאים לפטור על מים?
משה גפני: עובדי רשות המים מופלים לרעה.
<עדי חכמון: עובדי מקורות זכאים.
משה גפני: האם יש קבוצה שזכאית להנחה ולא מקבלת?
<אלון מסר: אני לא יודע כרגע לענות על זה.
<אלון מסר: אני אתן תשובה.
<אלון מסר: יש שוני בקבוצות.
<עדי חכמון: 267 אלף זכאים עד היום.
חמד עמאר: הם אומרים שמתוך ארבעים מיליון שקלים נוצלו עשרים מיליון שקלים.
<עדי חכמון: בתקופת חבר הכנסת גפני הסכום היה 42 מיליון.
חמד עמאר: היה ניצול של עשרים מיליון שקלים לגבי 267 אלף אנשים.
<עדי חכמון: אני רוצה לומר משהו לגבי העשרים מיליון שקלים.
<עדי חכמון: הניצול הזה לא באמת מבטא את ניצול ההטבה מאחר וההסכמים עם התאגידים הם שמשלמים להם לפי מקדמות.
<עדי חכמון: צריך לראות את ניצול ההטבה, כמה בפועל.
<עדי חכמון: לעניין הקובים, טיפלנו בזה לחלוטין.
<עדי חכמון: הסתכלנו כמה קובים נוצלו בפועל והתאמנו את האוכלוסייה כך שהאוכלוסייה הנוכחית, אם היא תנצל את כמות הקובים שהאוכלוסייה שהייתה זכאית עד עכשיו ניצלה, כל התקציב ינוצל.
<אלון מסר: בשנה הבאה אפשר להגיע ולדווח לוועדה מה היה הניצול, אז חברי הכנסת יוכלו לראות ניצול עדכני.
ניסן סלומינסקי: התוספת של כל הקבוצות שנוספו פלוס הנכים שאנחנו הוספנו ואחרים, לפי החשבון אם הם ינצלו לא את כל ה-3.5 קוב אלא ינצלו רק 2.5 קוב מעבר ל-3.5, הסכום עובר את השבעים מיליון שקלים.
ניסן סלומינסקי: אם הם ינצלו את כל ההטבה, הם יהיו בבעיה כי זה יעבור את המאה מיליון שקלים.
<עדי חכמון: ואז יהיה צריך להפחית לכולם.
ניסן סלומינסקי: לא, לא יצטרכו להפחית.
ניסן סלומינסקי: נגדיל את הסכום.
עיסאווי פריג': מה יעשו אם ינצלו את כל הסכום?
ניסן סלומינסקי: נגדיל.
משה גפני: אתם קיבלתם מהמים הון תועפות.
משה גפני: אז מה אם הסכום יעבור את המאה מיליון שקלים?
משה גפני: מכל אזרח הם קיבלו כסף על מים.
ניסן סלומינסקי: תנו תשובה לשאלת המשרד לאזרחים ותיקים.
<אלון מסר: אזרחים ותיקים שלא נופלים בקבוצה הזאת ולא נמצאים כי מדובר, כפי שהבנתי, בקבוצה של 110 אלף אנשים.
<שי סומך: אלה שמקבלים הבטחת הכנסה לפני גיל הפרישה.
<שי סומך: זה סדר גודל של בסביבות מאה אלף.
<אלון מסר: זאת קבוצה ענקית.
משה גפני: אזרחים ותיקים מקבלים הנחה במים?
<קריאה: אלה שמקבלים השלמת הכנסה.
<שרה זילברשטיין: יש לי הערה נוספת.
<שרה זילברשטיין: לתשומת לבכם, אני רוצה לומר משהו לגבי מיצוי זכויות בנושא של מים לעומת חשמל.
<שרה זילברשטיין: אנחנו ראינו בחברת חשמל שאנחנו באנו לעזרתם וגם על פי הבג"ץ, אנחנו מגיעים למיצוי זכויות מלא בנושא חשמל.
<שרה זילברשטיין: לעומת זאת, ניסינו מול רשות המים ומול התאגידים.
<שרה זילברשטיין: הנושא של מיצוי זכויות, גם אחרי שהם יקבלו, הוא מאוד בעייתי ואנחנו מדברים על הרבה תאגידי מים וגם הרשות עצמה לא עוזרת לנו.
משה גפני: זה אומר שלא מודיעים לאנשים?
<שרה זילברשטיין: כשאנחנו פונים מהמוקד שלנו, הנושא של ניתוק מים יצא מאתנו.
<שרה זילברשטיין: לפני שנתיים ראינו ניתוקי מים זוועתיים לאזרחים ותיקים בחודש אוגוסט וגם הנושא הזה של תשלומים ותשלומי עודף ואיך אפשר לעשות משא ומתן מול התאגיד לגבי התשלומים לקראת ניתוקים.
<שרה זילברשטיין: זה מאוד בעייתי מול תאגידי המים.
<שרה זילברשטיין: זה למעשה בלתי אפשרי כי הם אומרים שזה לא באחריות שלהם ואני מטילה ספק.
<שרה זילברשטיין: גם אם עכשיו אחרי שכל האוכלוסיות האלה ייכנסו, המיצוי יהיה מאוד בעייתי.
<שרה זילברשטיין: לכן אני מפנה את תשומת הלב לכך.
<עדי חכמון: הביטוח הלאומי מעביר את הנתונים.
<שרה זילברשטיין: אנחנו מטלפנים אלף פעמים לחברת חשמל.
<עדי חכמון: אבל אנחנו לא מדברים על חברת חשמל אלא על המים.
<שרה זילברשטיין: סליחה, למים.
משה גפני: יש צדק במה שהיא אומרת.
משה גפני: כאשר התקיים הדיון, התברר שעם חשמל הרוב לא ניצלו את זה.
<עדי חכמון: חבר הכנסת גפני, בוא נמשיך לקרוא את התקנות ונראה שאנחנו מתייחסים בדיוק לנושא הזה.
ניסן סלומינסקי: מאחר ואת מייצגת את המשרד לאזרחים ותיקים, אני מציע שתנהלו משא ומתן עם רשות המים כדי לקבל עבור האזרחים הוותיקים את אותם תנאים.
<שרה זילברשטיין: ניסינו אבל ללא הצלחה.
<תהל ברנדס: תפני אלי.
<תהל ברנדס: זה ממש לא הפורום הנכון.
<שרה זילברשטיין: לפנות למנכ"ל זה מספיק רציני?
<תהל ברנדס: נכון.
ניסן סלומינסקי: לא נקיים עכשיו משא ומתן.
ניסן סלומינסקי: תאמרי לשר שלך שאם אתם צריכים מתווך, אני מוכן אבל לא בפורום הזה.
<נעמי ברנפלד: מי שהמנהל הכללי של משרד הבריאות, באישור הממונה על התקציבים במשרד האוצר, החליט כי בשל סיבות רפואיות או בשל התקיימותן של נסיבות מיוחדות, הוא צורך כמות מים חריגה.
<נעמי ברנפלד: החלטות למתן ההטבה או סירוב לתתה יפורסמו באתר משרד הבריאות ובאתר רשות המים, אך ללא פרטים אשר יאפשרו את זהות מבקש ההטבה.
עיסאווי פריג': למה באישור הממונה?
<שלומית ארליך: הקבוצה הזאת הייתה במקור אבל סעיף הסל הזה היה יותר רחב.
<שלומית ארליך: זאת אומרת, במקור היה שאם צרכן שמשרד הבריאות – רק משרד הבריאות – קובע את הזכאות שלו בשל סיבות רפואיות או נסיבות מיוחדות, הוא זכאי.
<שלומית ארליך: לא הייתה התייחסות לזה הוא צריך לצרוך כמות מים חריגה.
<שלומית ארליך: כאן הוסיפו גם שיקולים תקציביים.
<שלומית ארליך: זאת אומרת, הוסיפו את הממונה על התקציבים וגם סייגו את זה רק אם הוא צורך כמות מים חריגה.
ניסן סלומינסקי: לגבי הנושא של הממונה על התקציבים, אני מניח שזאת אחת הדרישות שלו שהוא גם יהיה עובד סוציאלי או רופא.
<אלון מסר: מנכ"ל משרד הבריאות לא יודע להעריך בכל שנה לדוגמה מה אחוז הניצול באותו זמן וכמה תקציב נוצת באותה שנה.
<אלון מסר: הוא רוצה להכניס קבוצה מאוד גדולה וכדי לדעת אם הדבר הזה אפשרי או לא, יש את הממונה על התקציבים.
עיסאווי פריג': שמת לו חסם.
עיסאווי פריג': הוא כפוף לו.
עיסאווי פריג': אתה עושה צחוק מהעבודה.
ניסן סלומינסקי: מה שכתוב באישור, זה לא לקבל אינפורמציה ממנו.
ניסן סלומינסקי: זה באישור.
ניסן סלומינסקי: אני מציע את הנושא הזה של "באישור הממונה על התקציבים במשרד האוצר", כמה שאנחנו באמת מכבדים אותו כאן בוועדה, במקרה הזה זה לא רלוונטי.
<אלון מסר: זה רלוונטי מאוד ואני אסביר שוב.
<אלון מסר: יכול להיות שמנכ"ל משרד הבריאות יראה שיש קבוצה שהשנה ספציפית לא הכנסנו אותה או הוועדה לא אישרה במסגרת הכללים האלה ויכול להיות שהקבוצה הזאת היא קבוצה מאוד גדולה.
<אלון מסר: הכנסה של הקבוצה הזאת תגרור בהכרח לגריעה של קבוצה אחרת.
<אלון מסר: מנכ"ל משרד הבריאות לא מכיר את הנתונים האלה ולא יודע אותם.
<אלון מסר: אני מוכן להציע אולי בהתייעצות עם הממונה על התקציבים ולא באישור.
ניסן סלומינסקי: אם כבר כותבים באישור, אולי באישור ועדת הכספים.
<אלון מסר: אין לי בעיה גם באישור ועדת הכספים.
ניסן סלומינסקי: כלומר, הם צריכים לבוא אלינו.
ניסן סלומינסקי: אתם לא יכולים סתם להוסיף.
<אלון מסר: לדעתי זה יעכב אבל אפשר גם באישור ועדת כספים.
ניסן סלומינסקי: זאת קבוצה חדשה שלא קיימת ורוצים להוסיף אותה.
<שלומית ארליך: היא קיימת.
<שלומית ארליך: במקור הכוונה הייתה לאפשר איזה שהן נסיבות מאוד מיוחדות או מאוד חריגות או נסיבות רפואיות שפתאום משרד הבריאות ימצא לנכון שצריך להכניס אותן.
<שלומית ארליך: גם במקור לא נקבע התקציב למרות שגם בהחלטה המקורית כן היו צריכים לקחת שיקולים תקציביים, אבל כאן אמרו שמי שבעצם יחליט על הנסיבות המיוחדות הרפואיות האלה, זה בעצם משרד הבריאות כי הוא יודע להעריך.
ניסן סלומינסקי: משרד הבריאות, באמת כל הכבוד לו והוא יכול לעשות אבל יכול להיות שהוא יכניס לנו כל מיני קבוצות שיתגלגלו לסדר גודל של מאה אלף אנשים או משהו כזה.
עיסאווי פריג': למשרד הבריאות אין אחריות?
ניסן סלומינסקי: מה אכפת לו?
ניסן סלומינסקי: הוא לא משלם את זה.
עיסאווי פריג': זאת אותה ממשלה.
ניסן סלומינסקי: אני לא יודע מה זה מטעם מיוחד.
<שלומית ארליך: נסיבות מיוחדות.
ניסן סלומינסקי: הוא החליט כי בשל סיבות רפואיות או בשל.
ניסן סלומינסקי: סיבות רפואיות זה לא דווקא משהו מיוחד.
ניסן סלומינסקי: לי אמרו שכל חולי השפעת מתקלחים המון פעמים ואז הוא יחליט שגם זאת סיבה ואז נכניס אותם כאן ככה סתם?
ניסן סלומינסקי: במקום באישור הממונה, יהיה באישור ועדת הכספים.
ניסן סלומינסקי: אנחנו באמת נפעיל את השיקול האמיתי.
ניסן סלומינסקי: כלומר, גם הכסף עומד לנגד עינינו אבל גם הצורך האמיתי ולא רק הכסף.
עיסאווי פריג': ניסן, ברשותך, עכשיו אנחנו מכריזים בוועדת הכספים שמי שיקבע את הנסיבות הרפואיות זה אגף התקציבים.
עיסאווי פריג': תראה איזה קביעות חדשות אנחנו מכניסים.
עיסאווי פריג': לשם מה קיים משרד הבריאות?
עיסאווי פריג': זה בתחום האחריות שלו.
יעקב ליצמן: משרד הבריאות יכול לקבוע משהו אבל יבוא האוצר ויאמר שאין לו תקציב לכך.
<אלון מסר: היושב ראש, אני מקבל את ההצעה שלך.
<אלון מסר: באישור ועדת הכספים.
עיסאווי פריג': סיבות רפואיות או חריגות ייקבעו דרך משרד האוצר או ועדת הכספים.
ניסן סלומינסקי: לא ועדה.
ניסן סלומינסקי: הם רוצים באישור ראש אגף התקציבים.
עיסאווי פריג': זה כפוף למשרד הבריאות.
ניסן סלומינסקי: מצד אחד אני באמת רוצה שתהיה קביעה שאם משרד הבריאות אומר על גוף מסוים שיש צורך לתת לו, אני לא רוצה שמישהו יפיל את זה אך ורק בגלל תקציב.
ניסן סלומינסקי: מצד שני, אני לא רוצה שיהיה מצב כמו שראינו כאן
ניסן סלומינסקי: עכשיו שיש הרבה אוכלוסיות וכאן מדובר בקבוצה של מאה אלף אנשים שאי אפשר להכניס אותה.
ניסן סלומינסקי: אני לא רוצה לתת כאן שיק פתוח.
יעקב ליצמן: גם אם זה לא כתוב, אוטומטית יוצא שאגף התקציבים מנהל.
יעקב ליצמן: אני הייתי שם.
יעקב ליצמן: מקסימום הוא מושך ולא ייתן תקציב.
ניסן סלומינסקי: במקום באישור הממונה על התקציבים נכתוב ועדת כספים.
<אלון מסר: כבוד היושב ראש, אני אציע כאן הצעת פשרה.
<אלון מסר: בסוף המטרה של הסעיף הזה הייתה לתת פתרון מידי לאנשים שיש להם משהו נקודתי שלא נכנס תחת אף קבוצה אחרת.
<אלון מסר: לכן אני חושב שדווקא להביא את המקרים האלה לאישור הוועדה, יכול לעכב את כל התהליך הזה.
<אלון מסר: אני מציע משהו אחר.
<אלון מסר: קיבלתי את ההערה של היושב ראש.
<אלון מסר: אנחנו לא רוצים לעצור מקרים חריגים, מקרים שהדבר הזה מתחייב מסיבה בריאותית.
<אלון מסר: במקום אישור נעשה את זה התייעצות.
<אלון מסר: נסביר למנכ"ל משרד הבריאות מה המשמעות של ההחלטה התקציבית.
<אלון מסר: אם בריאותית הוא חושב שזה נכון, בסדר גמור.
ניסן סלומינסקי: אתם כותבים כאן כי בשל סיבות רפואיות או בשל התקיימות נסיבות מיוחדות.
ניסן סלומינסקי: כל מה שאמרת זה נכון אם היה כתוב רק נסיבות מיוחדות.
ניסן סלומינסקי: אני מבין שאלה מקרים בודדים שצריכים לקבל, אבל בשל סיבות רפואיות, תאמין לי שמי שחולה בשפעת ויש לו חום והוא מזיע וצריך להתקלח חמש פעמים ביום, יכול להיות שזאת סיבה רפואית.
<אלון מסר: אם הניסוח יהיה נסיבות רפואיות מיוחדות, זה בסדר?
עיסאווי פריג': אני מעדיף את הניסוח הקודם.
ניסן סלומינסקי: או לכתוב באישור ועדת כספים או בהתייעצות, אבל בהתייעצות הכוונה שרק צריכים להודיע?
<שלומית ארליך: גם בהתייעצות אתה יכול לעכב.
<שלומית ארליך: למה שזה לא יהיה בידיעת?
<אלון מסר: אנחנו צריכים גם לעדכן.
עיסאווי פריג': אם זה בידיעת, זה מקובל.
משה גפני: אדוני היושב ראש, שנדע על מה אנחנו מדברים.
משה גפני: קבענו את כל הקבוצות שמקבלות את ההטבה הזאת ואין יותר.
משה גפני: עכשיו יש סעיף והוא אומר שיש בן אדם בודד.
ניסן סלומינסקי: זה לא מה שכתוב.
עיסאווי פריג': נסיבות מיוחדות.
עיסאווי פריג': המיוחד הוא יותר מהרוב?
עיסאווי פריג': איזה חריג מסוגל להיות?
משה גפני: אנחנו דנו על זה גם בפעם הקודמת.
משה גפני: יש אנשים בודדים.
משה גפני: בא בן אדם ואומר שיש לו מחלת עור והוא צריך להתקלח חמש פעמים ביום ומשרד הבריאות מאשר את זה.
משה גפני: משרד הבריאות גם אמר על זה.
משה גפני: לא מדובר על קבוצות אלא על אנשים בודדים והאנשים הבודדים האלה, הממונה על התקציבים לא רלוונטי להם.
ניסן סלומינסקי: מה אתה מציע שייאמר?
משה גפני: בידיעת, כמו שאומרת היועצת המשפטית.
<אלון מסר: אני אסביר מה הבעיה.
משה גפני: בכמה מדובר?
משה גפני: מדובר על מאה, על מאתיים?
<אלון מסר: אני לא יודע בכמה מדובר.
<אלון מסר: יש את המשך הסעיף שעוד לא קראנו אותו.
<אלון מסר: "החלטה למתן ההטבה או סירוב לתתה יפורסמו באתר משרד הבריאות".
<אלון מסר: לכן ברור לחלוטין שמדובר למעשה בסוג של קבוצה.
משה גפני: סיכמנו גם על קבוצה כזאת.
משה גפני: אומר משרד הבריאות אין.
ניסן סלומינסקי: אנחנו נכניס בידיעת.
ניסן סלומינסקי: אתם תודיעו לראש האגף ואם הוא יחשוב שזה בסדר, בסדר, אם אלה בודדים.
ניסן סלומינסקי: אם נניח הוא יעמוד על הרגליים האחוריות, תאמינו לי שכדאי לכם מראש להגיע כי אתם הרי מכירים את העסק.
<אלון מסר: בהתייעצות אין לו שום זכות וטו על הדבר הזה.
ניסן סלומינסקי: מה ההבדל בין ידיעה להתייעצות?
עיסאווי פריג': מה אתה מפסיד, את החריג הקטן?
משה גפני: ההבדל המשפטי הוא שבהתייעצות, אגף התקציבים יכול להחליט שהוא לא מאשר את זה.
<זמר בלונדהיים: מבחינת משרד המשפטים, כל יום יש לנו דברים כאלה.
<זמר בלונדהיים: חובת ההיוועצות מקוימת בזה שפונים לבן אדם ואם הוא לא עונה תוך זמן סביר, חובת ההיוועצות קוימה.
משה גפני: אני אביא לך עשרה מקרים של התייעצות שעד עכשיו לא ענו עליה.
ניסן סלומינסקי: אני מבקש, חרגנו מכל מסגרת של זמן.
<זמר בלונדהיים: בידיעה, הכוונה היא אחרי ההחלטה.
<זמר בלונדהיים: להחלטה הזאת יש השלכות תקציביות ולכן ראוי שתהיה התייעצות.
<עדי חכמון: חבר הכנסת גפני, אם זה יהיה בדיעבד, לא נוכל להשפיע.
ניסן סלומינסקי: ידיעה מוקדמת.
<אלון מסר: בסדר.
<אלון מסר: ידיעה מוקדמת.
<דבי גילד חיו: אני מבקשת להתייחס לסעיף הזה, או שלא תזמינו אותנו לדיונים.
<דבי גילד חיו: יש כאן עוד עניין.
<דבי גילד חיו: רבים על איזו מילה וכל המנגנון הזה הוא לא בסדר.
ניסן סלומינסקי: דבי, אנחנו שמענו אותך.
<דבי גילד חיו: אני רוצה להתייחס ספציפית לסעיף הזה.
יעקב ליצמן: זה לא מכובד מה שאת עושה.
<דבי גילד חיו: אתם לא נותנים לנו להתייחס לסעיף.
יעקב ליצמן: עם כל הכבוד, אני אומר את זה בשמי ושם לפחות האופוזיציה.
יעקב ליצמן: עם כל הכבוד, אין לך רשות להעיר לנו איך אנחנו רוצים לנהל דברים.
<דבי גילד חיו: אני רוצה להעיר הערות לסעיף.
<דבי גילד חיו: אתם לא רוצים לשמוע את ההערות שלנו לסעיפים, אז לא נבוא לדיונים.
יעקב ליצמן: זה עניין של היושב ראש, אבל את לא יכולה להעיר לחברי הכנסת איך אנחנו מתנהלים ואיך אנחנו מדברים.
יעקב ליצמן: יש לנו SAY לעצמנו.
יעקב ליצמן: אם לא מוצא חן בעיניך, הדלת שם, בכל הכבוד.
ניסן סלומינסקי: נתנו לך זמן.
ניסן סלומינסקי: נתנו לך במכובד ואנחנו נמשיך לשמוע אבל יש גבול.
ניסן סלומינסקי: את כאילו מנסה להשתלט על הדיון.
<דבי גילד חיו: יש לי הערה ספציפית לסעיף הזה.
יעקב ליצמן: זה לא יפה מה שאת עושה.
ניסן סלומינסקי: שמענו אותך פעם, פעמיים, שלוש.
<דבי גילד חיו: אלה הערות קונקרטיות.
ניסן סלומינסקי: זה מה שאת חושבת, בסדר, מותר לך.
ניסן סלומינסקי: את יושבת ומוסיפה לנו.
ניסן סלומינסקי: את רוצה, תעשי הפגנה, תצאי.
<דבי גילד חיו: אני רוצה להעיר הערות קונקרטיות.
ניסן סלומינסקי: את מדברת כאן יותר מכולם.
עיסאווי פריג': דבי, ההערה לא במקום אבל היא מאוד מוסיפה.
ניסן סלומינסקי: לא נתנו לה לדבר?
ניסן סלומינסקי: היא מדברת יותר מכולם.
<דבי גילד חיו: אני רוצה להעיר הערה קונקרטית לסעיף (8).
ניסן סלומינסקי: אנחנו באמצע סעיף (8) ועוד לא סיימנו אותו.
ניסן סלומינסקי: אנחנו עדיין מתווכחים ואת בכוח מנסה להיכנס.
ניסן סלומינסקי: עוד לא סיימנו את הסעיף הזה.
<דבי גילד חיו: אתם עברתם ולכן רציתי להתייחס.
ניסן סלומינסקי: לא עברנו אותו.
ניסן סלומינסקי: את אפילו לא שומעת אותנו.
ניסן סלומינסקי: את רוצה רק לשמוע מה את אומרת.
עיסאווי פריג': תאמין לי שהלוואי והיו לנו עוד כמה כמו דבי.
<שלומית ארליך: לגבי בידיעת – סגרנו את הנדבך הזה.
<שלומית ארליך: הדבר השני הנוסף שבעצם התווסף כאן ולא היה במקור.
<שלומית ארליך: במקור דובר על החלטות שהן בשל סיבות רפואיות או נסיבות מיוחדות אבל לא הייתה התייחסות לצריכה של כמות מים חריגה.
<עדי חכמון: זה ברור מאליו.
<שלומית ארליך: לא, זה לא ברור מאליו, דווקא בגלל שעכשיו הוספתם קבוצה שהיא סוציאלית בלבד.
<עדי חכמון: הקבוצה הזאת של משרד הבריאות בנסיבות מיוחדות.
<שלומית ארליך: במקור דובר על צרכנים שמשרד הבריאות קבע את זכאותם בשל סיבות רפואיות או נסיבות מיוחדות.
<שלומית ארליך: עכשיו מבקשים לקשור את זה גם לצריכה של כמות מים.
<עדי חכמון: אבל זה הברור מאליו.
ניסן סלומינסקי: זאת הייתה הכוונה גם אצל גפני, שהבעיה שלהם היא בגלל שכתוצאה מהבעיה הרפואית יש להם צורך כי אחרת מה הצורך שלהם למים?
ניסן סלומינסקי: יש מישהו שיש לו כאב ראש ואין לו צורך בצריכת מים מיוחדת.
<שלומית ארליך: איך אנחנו מצדיקים את זה שעכשיו הם הכניסו קבוצה סוציאלית שמדברת על מי שהגיע לגיל פרישה ויש לו הכנסות נמוכות?
<אלון מסר: היא לא בסמכות משרד הבריאות.
עיסאווי פריג': שלומית ירדה לסוף דעתי.
עיסאווי פריג': אנחנו עכשיו בשמונת הסעיפים כתבנו שאלה ואלה זכאים להטבה וברישא כאן הגדרנו מה זה.
עיסאווי פריג': הוספנו עוד קבוצה שהיא בסעיף (8) ולמה מתנים דווקא את (8) ב"צורך כמות מים חריגה"?
ניסן סלומינסקי: בזמנו כשאנחנו לא היינו כאן, גפני אמר להם שיש מקרים בהם יכול להיות שאדם לא חולה אנוש אבל יש לו סוג מסוים של בעיה בגינה הוא צריך להתקלח פעמים רבות במשך היום ולכן הוא צורך הרבה מים.
ניסן סלומינסקי: הסעיף הזה נועד למקרה הספציפי הזה.
ניסן סלומינסקי: שכבות אחרות וגופים אחרים נכנסים בסעיפים אחרים.
ניסן סלומינסקי: זה בא לומר שאם משרד הבריאות אומר שחולה גזזת, סתם אני אומר ואפילו לא יודע מה זאת המחלה הזאת – כל שנה אנחנו מאשרים את זה אבל לא יודעים מה זה – הוא צורך המון מים.
עיסאווי פריג': מה זה חריגה?
ניסן סלומינסקי: הבעיה הרפואית לו היא בכך שהוא צורך הרבה מים.
עיסאווי פריג': מה זה הרבה מים.
עיסאווי פריג': מעבר לשבעה קוב?
ניסן סלומינסקי: נותנים לו את ההקצבה.
ניסן סלומינסקי: אדם רגיל, יש לו צריכה מסוימת.
ניסן סלומינסקי: בא משרד הבריאות ואומר שיש אדם שהוא חולה במחלה מסוימת ויש לו בעיה רפואית בגינה הוא צורך יותר מים מאשר צורך אדם רגיל ולכן הוא אומר שגם אותו אדם ייכנס לכאן.
עיסאווי פריג': שלומית, מה הבעיה שלך בסעיף הזה?
ניסן סלומינסקי: אין לה בעיה.
<דבי גילד חיו: בעיקרון סעיף (8) הוא בעצם מהווה ועדת חריגים.
משה גפני: יש נכים שצריכים לקבל והם לא נמצאים.
<דבי גילד חיו: זאת ועדת חריגים למי שזקוק ליותר מים ומסיבות רפואיות.
ניסן סלומינסקי: סעיף (8) הוא לא ועדת חריגים.
ניסן סלומינסקי: זאת ועדת חריגים פרטנית לנושא של מישהו שבגלל בעיה רפואית או שהוא צורך יותר מים, הוא ייכנס דרך הסעיף הזה כי אין לו הגדרה של קבוצה.
<דבי גילד חיו: נכון.
<דבי גילד חיו: זה מה שאמרתי.
<דבי גילד חיו: בעיקרון בוועדת חריגים צריך לאפשר לבן אדם, לפרט – מדובר בפרטים שבאים לקבל מענה אם הם לא נכללים בקבוצות ויש להם בעיה, במקרה הזה בעיה רפואית שמצריכה יותר שימוש במים.
<דבי גילד חיו: אין כאן את המנגנונים שמקובלים בוועדת חריגים, בניסוח של ועדת חריגים, שיאפשרו לבן אדם למצות את הזכויות שלו.
<דבי גילד חיו: נראה לי שבדרג של מנכ"ל, ועכשיו בלי קשר לאישור או לא אישור של הממונה על התקציבים, אלה לא גורמים שיכולים לקבל פניות פרטניות.
<דבי גילד חיו: עוד מעט תגיד לי שיסדירו את זה בתקנות, אבל אלה התקנות וזה המקום להסדיר את זה.
<דבי גילד חיו: מי יהיה הגוף אליו פונים, מי ישב בגוף הזה, איך מקבלים, תוך כמה זמן מקבלים – אלה דברים שהם מקובלים בוועדות חריגים פרטניות בכל הגופים במדינה.
<דבי גילד חיו: אם לא מסדירים את זה כאן, בעצם אין היכן להסדיר את זה.
ניסן סלומינסקי: אני אומר שוב שזאת לא ועדת חריגים אלא זאת ועדה פרטנית לנושא הזה של משרד הבריאות.
ניסן סלומינסקי: אם נקים ועדת חריגים, זה לא שמדובר כאן, לא יצא מזה כלום.
ניסן סלומינסקי: מדובר כאן במקרה כאשר רופא מגדיר מישהו שיש לו צורך ומשרד הבריאות אומר שלאיש הזה יש צורך.
ניסן סלומינסקי: הרי משרד הבריאות כאן לא משלם את הכסף הזה ולכן בטח שהוא לא יחסום במקרה הזה את אותו אדם.
ניסן סלומינסקי: לא צריך כאן ועדה.
<דבי גילד חיו: נניח שיש 700 מקרים כאלה בשנה של אנשים שהם חולים עכשיו למשך חצי שנה במחלת עור או דברים אחרים בריאותיים כי זה מוגבל לבריאותי בלבד.
<דבי גילד חיו: 700 אנשים שמישהו צריך לדון בעניינם, שזה צריך להיות רופא, צוות שיחליט על כך, ולהשיב לו תשובה תוך איקס זמן, להעביר את האישור וכולי.
<זמר בלונדהיים: חזקה על מנכ"ל משרד הבריאות שיקבע את המנגנונים בנהלים פנימיים.
ניסן סלומינסקי: לא נכניס את זה כאן.
<דבי גילד חיו: אלה התקנות וזה המקום.
ניסן סלומינסקי: האחריות על מנכ"ל משרד הבריאות והוא ימצא את הדרך.
ניסן סלומינסקי: הוא ייקח עוזר לצורך כך או יקים מה שצריך.
ניסן סלומינסקי: לא נצא מזה ואני לא רוצה להיכנס לכל ההליכים האלה.
ניסן סלומינסקי: הפנייה היא למנכ"ל והמנכ"ל יצטרך לעסוק בזה.
ניסן סלומינסקי: נעמי, תמשיכי.
<נעמי ברנפלד: צרכן שהיה זכאי להטבה זו לפי כל דין ערב תחילתן של התקנות וממשיכים להתקיים בו התנאים בשלם הוא זכאי להטבה.
<שלומית ארליך: זאת בעצם הקבוצה שאתם מבקשים להוסיף, בין היתר לאור הורדת קבוצה של השר"ם.
משה גפני: הקבוצה של השר"ם עוד לא ירדה.
<שלומית ארליך: הרעיון הוא שהדרגה הנמוכה של השר"ם שהיו זכאים עד עכשיו, ימשיכו להיות זכאים.
משה גפני: גם החדשים צריכים להיות.
<שלומית ארליך: כאן אתם מבקשים להוסיף ארבע קבוצות נוספות.
<שלומית ארליך: אני אקריא את זה כי פשוט תיקנתי את הנוסח ותגידו לי אם יש שינוי מבחינתכם.
<שלומית ארליך: הקבוצה הראשונה – צרכן שזכאי לקצבת נכות בשיעור חמישים אחוזים ומעלה לפי סעיף 5 לחוק הנכים (תגמולים ושיקום).
<שלומית ארליך: כאן זה כולל גם את הנצרכים.
<עידן קלימן: יש לי הצעה מאוד פשוטה וברורה שלא תסבך אתכם.
<עידן קלימן: "זכאי לגמלה מכוח חוק הנכים (תגמולים ושיקום), התשי"ט-1959 (נוסח משולב) שנקבעה לו נכות בשיעור של חמישים אחוזים לפחות או נכה הזכאי לתשלומי מחיה קבועים מכוח חוק הנכים, התקנות שהותקנו מכוחו ולפי כל הוראה שתוקנה מכוח חוק זה".
<עידן קלימן: כך אתם מכסים את זה.
<עידן קלימן: אלה שתי האוכלוסיות.
<שלומית ארליך: השאלה אם אפשר להוריד את ההפניה לסעיף 5.
<עידן קלימן: בהחלט.
<עידן קלימן: צריך להוריד אותו.
<אלון מסר: הקבוצה היא ברורה.
<אלון מסר: זה עניין למשפטנים ואני מציע שישבו.
<שלומית ארליך: לא, לא משאירים כי צריך להחליט ולהצביע על המהות.
<שלומית ארליך: חשוב לגמור את זה עכשיו.
ניסן סלומינסקי: רות דיברה אתך ביום חמישי?
<שי בכר: כן.
<שי בכר: דיברה אתי.
<שלומית ארליך: צריך להבין האם אנחנו רוצים להפנות לסעיף 5 או לא כי כאן זה יכול להשפיע גם על המהות של מי יהיה זכאי.
<שלומית ארליך: לכן חשוב שזה יובהר כאן לפרוטוקול.
<שי בכר: אני חייב לומר שכל הנצרכים ומקבלי תשלומי המחיה הם לא מכורח סעיף 5.
<עדי חכמון: אבל הם ממילא נכנסים לתוך סעיף 5.
<שי בכר: הם קבוצה אחרת.
<עדי חכמון: כן, אבל הם נכנסים לתוך סעיף 5 בדרגת נכות.
<שי בכר: לא, הם לא נכנסים לסעיף 5 כי תגמול לנצרך לא כולל את סעיף 5.
<שי בכר: כל מי שמקבל תגמול נצרך, לא זכאי לתגמולים לפי סעיף 5.
<אלון מסר: אותם האנשים שנמצאים בקבוצות, הם כבר נמצאים בקבוצה השנייה.
<שי בכר: לא, לא כולם.
<שי בכר: חלקם.
ניסן סלומינסקי: הרוב.
<שי בכר: הרוב נמצא.
<שי שפרבר: כל מי שנצרך או תג"ם או חפ"ר, זה מכוח סעיף 7.
<שי שפרבר: כל מי שמקבל תגמול רגיל, זה מכוח סעיף 5.
<שי שפרבר: לכן אין סיבה לקבוע סעיף 5 אלא לקבוע כל מי שיש לו חמישים אחוזים נכות, מכוח חוק הנכים.
משה גפני: מה הבעיה שלכם בעניין הזה?
<אלון מסר: אין לי בעיה.
<אלון מסר: אני פשוט לא מכיר את הנוסח המשפטי.
<שי בכר: אם אין בעיה במהות, אפשר להסכים על הנוסח.
<אלון מסר: אין שם בעיה במהות.
ניסן סלומינסקי: שלא יהיה מצב שהוא מקבל גם בגין זה וגם בגין זה.
ניסן סלומינסקי: אם זה ברור לכם, הסעיף הזה טוב.
<עידן קלימן: אף אחד לא יבקש דבר כזה.
ניסן סלומינסקי: זה צריך להיות כתוב.
<שלומית ארליך: אני אקריא ואתה תשלים.
<שלומית ארליך: אין צורך להפנות לתקנות כי אם אנחנו אומרים שזה לפי חוק הנכים, ממילא זה מפנה את זה.
<עידן קלימן: את כן צריכה כי יש כל מיני תשלומי מחיה שהם לא לפי החוק אלא לפי ההוראות.
<עידן קלימן: למעשה רוב העבודה באגף השיקום היא מכוח התקנות וההוראות.
<שלומית ארליך: התקנות נגזרות מחוק הנכים?
<עידן קלימן: התקנות וההוראות נגזרות מכוח חוק הנכים, בוודאי.
<שלומית ארליך: אם אנחנו אומרים ש"צרכן הזכאי לקצבת נכות בשיעור של חמישים אחוזים ומעלה לפי חוק הנכים (תגמולים ושיקום)", בעצם אנחנו סוגרים את זה?
<עידן קלימן: לא.
<עידן קלימן: את לא סוגרת את זה כי זאת רק אוכלוסייה אחת מתוך השתיים.
<עידן קלימן: הזכאים, נכי צה"ל הזכאים, שמקבלים תג"ם, חלקם הם מתחת לחמישים אחוזי נכות.
<שלומית ארליך: אבל הם רוצים רק חמישים אחוזים.
<עידן קלימן: יש כאן שתי אוכלוסיות.
<עידן קלימן: יש חפיפה כמעט מלאה ביניהן.
<עידן קלימן: יש חריגה של 1,300 אנשים.
<שלומית ארליך: תקריא שוב את הנוסח שהצעת.
<שלומית ארליך: כשאומרים לפי חוק הנכים, זה כבר כולל גם את התקנות וההוראות.
<עידן קלימן: אנחנו רוצים לתת דגש על ההוראה ואנחנו יודעים מה אנחנו אומרים.
<עידן קלימן: תסמכי עלי אנחנו יודעים מה אנחנו אומרים.
<עידן קלימן: אנחנו עובדים אתם הרבה שנים, עם החבר'ה האלה.
משה גפני: גם אני חושב כך, אבל למה לפי דעתכם?
<עידן קלימן: מכיוון שאנחנו כבר נתקלנו בעבר בכל מיני פלפולי לשון שהביאו אותנו עד לבית המשפט העליון.
<עידן קלימן: אנחנו כבר היום נמצאים, במיוחד כשאתה מתעסק עם המדינה, בנושא אחר, בארנונה.
<עידן קלימן: עד היום נכי צה"ל מפסידים מיליוני שקלים בארנונה בגלל פלפולי הלשון האלה שאותם אני מקווה שהוועדה תתקן.
<שי שפרבר: אני אוסיף ואומר שיש מחלוקת בשאלה האם ההוראות של אגף השיקום הן דין או לא דין.
<שי שפרבר: זאת שאלה שעד היום נשארה בצריך עיון.
<שי שפרבר: כאן זה רק הניואנס ואני מחדד.
<שי שפרבר: אם בין כה ובין כה, אנחנו רוצים שזה יהיה מכוח הוראה.
<שי שפרבר: זה החידוד.
<עידן קלימן: אנחנו לא רוצים להשאיר את הגורל בצריך עיון.
<שלומית ארליך: נעבוד יחד ונבדוק מה הנוסח המתאים ביותר.
ניסן סלומינסקי: תעמדי אתם בקשר.
ניסן סלומינסקי: הוא היועץ המשפטי של הארגון.
<רות פרמינגר: קודם כל, יישר כוח לארגון נכי צה"ל.
<רות פרמינגר: יישר כוח על העניין הזה.
<רות פרמינגר: אני רוצה להגיד שכל זכויות ארגון נפגעי פעולות איבה הן כמעט זהות לזכויות של נכי צה"ל אלא שאני לא בטוחה לעניין זה של נושא ההוראה יש משהו שהוא ממש אקוויוולנטי לכם.
<רות פרמינגר: לכן אני הייתי רוצה לבדוק את זה מול הארגון וביטוח לאומי כי אנחנו לא רוצים להיות בחסר.
<שי בכר: צריכה להיות הוראה זהה לגבי נפגעי פעולות איבה ואני באמת לא יודע.
<שי בכר: צריך את הלשכה המשפטית בביטוח הלאומי כדי לבצע המרה מתאימה.
<רות פרמינגר: אנחנו רוצים לעשות את זה בשיתוף פעולה אתכם בבקשה.
<רות פרמינגר: נקבעה את הנושאים.
ניסן סלומינסקי: יוספו גם נפגעי פעולות איבה.
ניסן סלומינסקי: ננסח הוראה מקבילה גם לנושא זה.
<שלומית ארליך: בעצם תהיה הוראה שמתייחסת לצרכן שזכאי לתגמול בשיעור חמישים אחוזים ומעלה לפי חוק נפגעי פעולות איבה ונעשה איזושהי התאמה.
ניסן סלומינסקי: גם אצלכם יש את הנושא של דמי הקיום?
<רות פרמינגר: כן.
<עידן קלימן: אדוני שאל לגבי החשמל, איזה קבוצות לא נמצאות.
<עידן קלימן: נכי צה"ל התחילו את היום הזה לא במים, לא בחשמל, לא בארנונה, לא בסיוע לשכר דירה ציבורי.
<עידן קלימן: בזכותכם אנחנו לאט לאט נכנסים פנימה.
משה גפני: אני משבח את יושב ראש הוועדה.
<שלומית ארליך: יש לנו עוד שתי קבוצות נוספות.
<שלומית ארליך: האחת, צרכן שזכאי לתגמול לפי הכנסה לפי סעיף 4(ג)(1) והשנייה, זכאים לפי חוק נכי רדיפות הנאצים ונכי המלחמה בנאצים, אלה ניצולי השואה.