GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<ישראל אייליג: 25 אחוזים מהיקף פעילותו יהיה שר"פ.
<ישראל אייליג: פנימית היא לא שר"פ, ילדים היא לא שר"פ, פתולוגיה היא לא שר"פ.
<ישראל אייליג: כל הכירורגיה תהיה שר"פ.
<קריאה: מה לגבי בית חולים נוסף בנגב?
ניסן סלומינסקי: בית החולים באשדוד הוא פרטי?
<שלמה פשקוס: של מכבי.
<שלמה פשקוס: הוא שייך למכבי.
<שלמה פשקוס: הוא במסגרת אסותא.
<שלמה פשקוס: המדינה נתנה מענק הקמה של כ-15 מיליון שקלים.
חנין זועבי: התכנית היא מאוד מבורכת והיא מאוד חיובית ואת התוצאות ראינו.
חנין זועבי: יש לי שאלה בתחום שאולי התכנית עיוורת כלפיו וזה התחום של בריאות הנפש.
חנין זועבי: כאשר אנחנו מזיזים ממרכז לפריפריה, זה לא תלוי בתרבות ובשפה כמו בתחום הבריאות הכללית.
חנין זועבי: בתחום בריאות הנפש אתם יודעים את המחסור.
חנין זועבי: שם זאת טרגדיה.
חנין זועבי: כאשר אני רואה שני אחוזים מתמחים ערבים או מומחים ערבים בתחום מכלל הרופאים למרות שהצורך הוא כפול, אני לא חושבת שיש סטטיסטיקה כזאת במדינה כלשהי בעולם.
חנין זועבי: זה פער אדיר.
חנין זועבי: הורים לא מגיעים ואין מענה כלל וכלל.
חנין זועבי: יש רק חמישה פסיכיאטרים ערבים על מיליון ומאתיים אלף אזרחים.
ניסן סלומינסקי: בריאות הנפש הייתה צריכה להיות ביחידה נפרדת.
חנין זועבי: התכנית הזאת לא תלויית תרבות והיא לא תלויית שפה והתחום של בריאות הנפש כן תלוי תרבות ותלוי שפה.
חנין זועבי: התכנית הזאת לא יכולה לענות על הצרכים ועל הדרישות בתחום הזה.
חנין זועבי: האם יש מענה אחר ספציפי לתחום של בריאות הנפש?
<ארנון אפק: תכנית בריאות הנפש שגברתי חברת הכנסת ואדוני מדברים עליה, היא נושא נפרד.
<ארנון אפק: יש את הרפורמה שעומדת להיכנס ובמסגרת הרפורמה אנחנו שמים דגש בפערים האדירים הקיימים ויש תוספת של 185 מיטות עליה סוכם עם האוצר ותוספת תקנים שתלך לכיוון הפריפריה בעדיפות לפריפריה.
<ארנון אפק: את צודקת שאכן אלה לא רק רופאים אלא אלה גם עובדים סוציאליים ובנושא הזה חייבים לקדם גם את האוכלוסיות האחרות ואת אותם הבדלים תרבותיים.
<ארנון אפק: אולי אם תייחדו לזה דיון נפרד, אנחנו נספר לכם את כל מה שאנחנו עושים.
ניסן סלומינסקי: גם בחוק ההסדרים הדיון על הקפיטציה לגבי בריאות הנפש היה דיון נפרד מהנושא הזה.
ניסן סלומינסקי: יכול להיות שיש שם עוד הרב מה לעשות בנושא.
<ארנון אפק: אנחנו נציג את התכניות שלנו.
ניסן סלומינסקי: האם מערכת הרופאים הכוללת, גם היא שמחה על העדיפות של הפריפריה?
<לאוניד אידלמן: עוד מעט נדע.
ניסן סלומינסקי: בבחירות.
<לאוניד אידלמן: בעוד חודשיים נדע.
ניסן סלומינסקי: תבורכו כי מבחינת הפריפריה, זה אחד גורר את השני.
ניסן סלומינסקי: ככל שהרפואה תהיה טובה, ואני מקווה שגם מערכות החינוך והמערכות האחרון כך, יבואו הרבה יותר אנשים לפריפריה.
ניסן סלומינסקי: יגיע יום שהפריפריה תהיה המרכז והמרכז יהפוך לפריפריה.
חנין זועבי: אז נצרת תהיה מרכז.
<עזיז דראושה: אפשר לענות לפחות חלקית על השאלה שלך ללאוניד?
<עזיז דראושה: אני מנהל המיון בבית החולים העמק ויושב ראש האיגוד הישראלי לרפואה דחופה.
<עזיז דראושה: קודם כל, שאפו לפריפריה.
<עזיז דראושה: מטפלים במיליון פניות במחלקות לרפואה דחופה ואני רוצה להתחבר לשאלה שלך.
<עזיז דראושה: הבעיה היא כן פריפריה ומרכז והיא נפתרה בהסכם אוגוסט 2011.
<עזיז דראושה: אכן הייתה נהירה לצפון ולדרום אבל השמיכה מאוד קצרה.
<עזיז דראושה: רבותיי, יש לנו 1,8 רופאים לכל אלף נפשות וזה המספר הנמוך בכל מדינות ה-OECD.
<עזיז דראושה: יש לנו מחסור של אלפי רופאים והם לא שמחים בלשון המעטה במרכז כי שם רבים על כל רופא ואפילו הוא רופא בינוני.
<עזיז דראושה: אי אפשר להתחרות בשיבא ואם שיבא רוצה רופא, הוא יקבל אותו ברפואה דחופה וקשה להתחרות.
<עזיז דראושה: פוריה לא יכול להתחרות אתו, צפת לא יכול להתחרות אתו והמחסור הוא ברופאים בכלל.
<עזיז דראושה: יש לנו מחסור של אלפי רופאים.
<עזיז דראושה: לכך יש פתרונות ויש כמה הצעות שאם תרצו אוכל לציין אותן בעשר שניות.
<עזיז דראושה: צריך להגדיל את מספר הסטודנטים, לטפל בצורה יותר יעילה בסטודנטים לרפואה שחוזרים מחוץ לארץ, להוריד את מספר הרופאים הנוהרים לחוץ לארץ, לפתור את בעיית הנושרים.
<עזיז דראושה: יש לנו אלפי רופאים שלא עוסקים במקצוע ויש לנו מאות מקרים שאנחנו מכשירים סטודנטים מחוץ לארץ.
<עזיז דראושה: צריך להגדיל את מספר הרופאים בכלל ומספר הרופאים בפריפריה בפרט.
<עזיז דראושה: תודה רבה.
ניסן סלומינסקי: אנחנו נסכם את הדיון.
ניסן סלומינסקי: אנחנו מברכים גם את דוקטור אידלמן וההסתדרות הרפואית ואת כולם על ששמו דגש - כי אנחנו היום דנים בעיקר בנושא של הפריפריה ולא ברפואה בכללותה – על נושא הפריפריה.
ניסן סלומינסקי: ההצעות שהוצעו היו בתיאוריה טובות ולשמחתנו גם בביצוע היו טובות מאוד.
ניסן סלומינסקי: לכן יישר כוח גדול.
ניסן סלומינסקי: אנחנו מחזקים את ידי האוצר ומשרד הבריאות כי אם דבר מצליח, צריך להמשיך אותו ולא לעצור אותו.
ניסן סלומינסקי: מצד שני הנושא עליו אתה דיברת בסוף, המחסור הגדול ברופאים, זה פלא גדול כי פעם היה מקובל אצלנו שכל אימא הייתה חולמת שהבן יהיה רופא.
ניסן סלומינסקי: כנראה זה השתנה והיא רוצה שהוא יהיה בהיי-טק.
<ארנון אפק: עדיין הביקוש ענק ואין מספיק מקומות.
<ארנון אפק: אנחנו רוצים להעלות את מספר הלומדים בארץ.
<ארנון אפק: ברשותך, יש כאן ספר של משרד הבריאות על אי השוויון ואיך אנחנו מתמודדים אתו.
<ארנון אפק: הבאנו מספר עותקים, ומי שרוצה יוכל לקבל אותו.
ניסן סלומינסקי: נשמח.
<אמנון להד: צריך לדאוג שבית הספר לרפואה בירושלים לא ייסגר כי הוא עומד כמעט להיסגר.
<ארנון אפק: הוא לא ייסגר.
<ארנון אפק: זה תנאי ברור של משרד הבריאות.
ניסן סלומינסקי: אנחנו פותחים בסעיף הראשון, אישור מוסדות ציבור לעניין סעיף 46.
ניסן סלומינסקי: אני מבין שיש לנו כאן 19 עמותות, זה כל פרי העבודה שלכם בחודשים האחרונים, ארז?
<ארז אורעד: לא.
<ארז אורעד: קודם כל אני אציג את עצמי.
<ארז אורעד: ארז אורעד, למי שלא מכיר אותי עדיין, ממונה על תחום מוסדות ציבור ומלכ"רים ברשות המיסים ואני מתכבד להגיש בפניכם את הרשימה שמספרה 2-1238-14, כשברשימה הזאת יש לנו 19 עמותות כשלכל אחת ואחת מהן יש פעילות נפרדת, פעולות רבות ומגוונות.
<ארז אורעד: הרשימה הזאת, לשאלתך, היא חלק מרשימות עבודה שהובאו באמת לשר האוצר ואני מתכבד להביא אותה בפניכם כרגע.
ניסן סלומינסקי: מה שאני שאלתי, זמן רב שלא קיבלנו תיקים, אז אני שואל אם כל פרי עבודתכם במשך כמה חודשים זה רק 19 תיקים.
<ארז אורעד: אני רק אפתח חלון, מאז שהייתי פה ובתקופה הקצרה שהייתי פה, ניסן, אני מונה פה 121 תיקים שכבר הגיעו לוועדת הכספים לאישור שלכם.
<ארז אורעד: אני מונה בנובמבר 48 תיקים, בישיבה הראשונה שלי, שלא נתתם לי שם גם דקה אחת של חסד, וב-31.12 - - -
יעקב ליצמן: לא, כי שם לא הבאתם את כל הרשימה.
<ארז אורעד: לא הבאנו את כל הרשימה?
<ארז אורעד: אני לא יודע מה הבאנו ומה לא הבאנו, בכל אופן 48 תיקים וב-31.12.2013 עוד 73 תיקים.
<ארז אורעד: אני יכול להעיד על עצמי ואני מקווה שאחרים גם יכולים להעיד עליי, שמאז שהגעתי למחלקה אני עובד בקצב מוגבר על מנת לחסל כל מיני פיגורים שהיו.
<ארז אורעד: מה שצריך לקבל אישור, גוף שצריך לקבל אישור מקבל תשובה חיובית ובזמן כמה שיותר קצר, ואני משתדל לעשות את זה, וגופים אחרים שלא צריכים, אני לא מהסס גם להוציא תשובות שליליות.
<ארז אורעד: זאת אומרת שאדם יידע בדיוק איפה הוא עומד.
<ארז אורעד: רק לשים את הדברים על הסדר הנכון, פה אנחנו עובדים, בחודשיים וחצי-שלושה חודשים היו כבר 121 תיקים בוועדת הכספים.
ניסן סלומינסקי: לא, מה שאני שואל - - -
<ארז אורעד: עוד תיקים שהועברו לשר והועברו מספר רשימות שכרגע אני לא יכול לפרט אותן, כי זה נמצא אצל השר, מתוכם - - -
ניסן סלומינסקי: כמה הועברו לשר כבר?
<ארז אורעד: כרגע אני לא יכול להגיד בדיוק את המספרים, זה נהלי עבודה פנימיים שלנו - - -
ניסן סלומינסקי: אתה הרי - - -
<ארז אורעד: אוקיי, העברנו 81 תיקים - - -
ניסן סלומינסקי: חוץ מה-19 או ביחד?
<ארז אורעד: מתוכם, מתוך 81 התיקים האלה יש 19 תיקים שכרגע נמצאים בפנינו לדיון.
ניסן סלומינסקי: זאת אומרת אתה רוצה לומר לי, ארז, שאני אבין - - -
<ארז אורעד: בוא נעשה סדר בעניינים.
<ארז אורעד: אני civil servant, אני עובד ציבור, משרת ציבור, אפשר לקרוא לזה ככה, יש לנו נהלים פנימיים, מאז, מאותו רגע שהרשימה יוצאת אני הגורם הממליץ, אנחנו הגורם הממליץ בפני שר האוצר.
<ארז אורעד: זה עובר כמובן לפני כן, לפני שזה עובר לשר האוצר, תחנה נוספת, של מנהל רשות המיסים, שמעביר את הרשימות לשר האוצר.
<ארז אורעד: מהרגע שהרשימות יוצאות מאיתנו כגורם הממליץ לכיוון שר האוצר, שר האוצר סוברני להחליט איך הוא עובד, באיזה קצב, איך הוא מאשר את הרשימות וכיוצא בכך.
משה גפני: השר שואל אותך שאלות, מה כן?
משה גפני: למה הוא שולח לוועדת הכספים חלק וחלק הוא לא שולח?
משה גפני: אולי בגלל משהו - - -?
<ארז אורעד: לא, לא משתפים אותי ב - - -
יעקב ליצמן: לא, הוא אומר לא.
ניסן סלומינסקי: ארז, מה שניסיתי להבין, יכול להיות שמצאו פגם בעבודה שלכם או של רשם העמותות לגבי התיקים?
<ארז אורעד: נדיר מאוד שמוצאים פגמים מסוימים.
<ארז אורעד: אני לא יודע, יכול להיות שיש - - - בדקו מספר עמותות מסוימות וראו שיש שם נושאים, הם עושים דאבל צ'קינג וזכותם לעשות - - -
משה גפני: לא הבנתי, דאבל מה?
ניסן סלומינסקי: זה מה שאני שואל, החזירו לך תיקים וביקשו ממך לעשות עבודה נוספת על חלק מהתיקים?
יעקב ליצמן: רק חרדיות.
משה גפני: לא, גם דתיות.
ניסן סלומינסקי: אני שואל אם ביקשו ממך.
ניסן סלומינסקי: לפעמים יכול להיות שהשר - - -
יעקב ליצמן: תן לנו לעשות את העבודה, מה אתה מתערב, בשביל מה לך להתערב?
<ארז אורעד: אז אני אומר מה שאני אומר פה, אני הגורם הממליץ לשר האוצר - - -
ניסן סלומינסקי: לא, ארז, מה שאני שואל, אני מקבל את זה ברצינות גדולה, אז אם השר באמת מצא זמן בימים כל כך טרופים באמת לבדוק תיק תיק, אז השאלה אם הוא החזיר לך חלק מהתיקים וביקש לעשות בדיקה נוספת.
<ארז אורעד: היו מספר תיקים שבדקנו בדיקה נוספת.
<ארז אורעד: יש תיקים נוספים, כרגע אני לא זוכר תיקים כאלה ואחרים, אבל היו מספר תיקים ש - - -
משה גפני: כמה תיקים?
<ארז אורעד: בסביבות פחות מ-10 תיקים.
ניסן סלומינסקי: זאת אומרת 19 ועוד 10 תיקים זה 29, מתוך 80.
<ארז אורעד: אבל אני מבקש לציין, שגם בשל הקצב המוגבר שאנחנו עובדים במחלקה ויש את הרשימות, שר האוצר, הוא סוברני להחליט לעבוד, הן בקצב שלו והן ב - - -
ניסן סלומינסקי: לא, זה בסדר, אין לנו טענות.
יעקב ליצמן: זה לא בסדר, אנחנו נדבר.
ניסן סלומינסקי: יעקב, אנחנו רק רצינו להבין את ההליך, כי אם השר עושה בדיקה נוספת והוא מבקש, אז זה מכובד מאוד, אבל אם אין בדיקה נוספת, אז למה זה נמצא על השולחן שם?
ניסן סלומינסקי: יש שם שולחן גדול?
ניסן סלומינסקי: איך זה הולך, שיש כל כך הרבה מקום לתיקים?
<ארז אורעד: אני לא הייתי מעודי בלשכת שר האוצר, לא ראיתי את השולחן הגדול או לא גדול.
ניסן סלומינסקי: הוא שומר שם איזה 60 תיקים, אז זה צריך להיות בטח - - -
<ארז אורעד: יכול להיות שיש עוד תיקים שהוא סוברני להחליט ולבדוק אותם שנית, וחלק מהתיקים עדיין - - -
ניסן סלומינסקי: אבל בכל מקרה בכל התיקים עבר אתכם, רשם העמותות, וגם עבר אתכם ואתם המלצתם עליהם.
<ארז אורעד: אנחנו כגורם המקצועי - - -
ניסן סלומינסקי: כן, אני מדבר רק על הגורם המקצועי.
<ארז אורעד: הגורם המקצועי ממליץ לשר האוצר, עוד פעם, ושר האוצר סוברני להחליט מה הוא עושה.
יעקב ליצמן: אדוני היושב ראש, שתי הערות ברשותך.
יעקב ליצמן: קודם כל אני מכבד את העבודה, אני חושב שהם הזדרזו מאז שהוא נכנס לתפקיד, מגיעה לו מילה טובה בהחלט.
יעקב ליצמן: שתי הערות, אמרתי.
יעקב ליצמן: אל"ף, אני רוצה להזכיר לך, אדוני, שבישיבה האחרונה או לפני אחרונה, לא זוכר מתי זה היה, אנחנו קיבלנו רשימה משר האוצר, 80 ומשהו היה במכתב, ומשר האוצר לוועדה קיבלנו 50 ומשהו.
יעקב ליצמן: אם אתה זוכר את זה.
<ארז אורעד: זה היה 48, זו אותה ישיבה שהזכרתי.
יעקב ליצמן: אותה ישיבה, יפה.
יעקב ליצמן: עד לרגע זה אני רוצה להבין, הפער בין שני הדברים, ביקשת אז, פנינו עוד פעם, יכול להיות שפנינו למבקר, אני לא זוכר אפילו, אני רוצה לדעת, זה בא לפנינו?
יעקב ליצמן: הובא לפנינו או לא הובא לפנינו?
יעקב ליצמן: זו שאלה עכשיו.
<ארז אורעד: מה שאני יכול לומר, שהרשימות האלה של 48 מנובמבר, לאחר מכן ב-31 בדצמבר כל התיקים שלא נכללו, זה היה בתקופת קודמי, הם שוחררו ב-31 בדצמבר - - -
ניסן סלומינסקי: לזה אני דאגתי.
<ארז אורעד: 73 עמותות אושרו.
<ארז אורעד: זאת אומרת סך הכול 121 עמותות, זה יותר ממספר העמותות שאתה כרגע הצגת פה בפנינו.
יעקב ליצמן: דבר שני, אדוני, מספר 17, אולי תגיד לי ממתי משרד הבריאות פותח עמותות?
<ארז אורעד: רק רגע, אני אגיע לעמותות בנפרד, רב יעקב אנחנו נעבור עמותה-עמותה, בקצר.
<ארז אורעד: זה יהיה נוהל חדש.
יעקב ליצמן: יש ג'ובות באמצע?
יעקב ליצמן: שאני לא ידעתי?
משה גפני: זה משרד הבריאות.
יעקב ליצמן: המנכ"ל והמשנה למנכ"ל הם חברים.
יעקב ליצמן: אגב, סעיף לפני כן כתוב שטומי לפיד עדיין חי, אבל לא משנה.
ניסן סלומינסקי: בכל אופן, מה שאנחנו נעשה עכשיו, ארז ובני וחבריי חברי הכנסת, אנחנו נעבור עמותה-עמותה ואתם על כל עמותה - - -
יעקב ליצמן: לא, אבל זו שאלה עקרונית, זו לא שאלה - - -
ניסן סלומינסקי: אני יודע, נגיע.
יעקב ליצמן: משרד ממשלתי, שר האוצר, אולי יש לו גם עמותות שאנחנו לא יודעים על זה.
משה גפני: היה דיון כאן בוועדה, אדוני היושב ראש.
משה גפני: היה דיון, כשלקחו את העמותות הדתיות והחרדיות ולא הביאו אותם, אחרי שעברו גם את רשם העמותות וגם את משרד האוצר.
משה גפני: שר האוצר לא חתם על זה, היו לנו דיונים איתו.
משה גפני: אתה ניהלת איתו דיונים, אני גם כן ניסיתי לעזור, כולם ניסו לעזור בעניין הזה והבעיה הזאת נגמרה, והביאו בסופו של דבר את כולם.
משה גפני: זה לא נושא מקצועי.
משה גפני: הוא הקים ועדה ציבורית, הוועדה הציבורית עובדת, למה עוד הפעם יש את האפליה הזו?
משה גפני: יש פה 89 עמותות, שכולם אומרים שהכול בסדר, נדמה לי שגם רשם העמותות אמר ש - - - יש בעיות עם סוג העמותות האלה?
<בנימין למקין: אני קיבלתי את הרשימה הזו.
<בנימין למקין: לפני שאני מגיע לוועדה אני בודק את הרשימה הזו, אני לא יודע מה - - -
משה גפני: כן, בסדר, אבל אומר האחראי על זה, שאנחנו סומכים עליו שהוא עושה את עבודתו נאמנה, הוא אומר שיש 89 עמותות, למה זה לא מגיע?
משה גפני: למה האפליה הזו?
משה גפני: זאת אפליה פוליטית.
<ארז אורעד: קודם כל לא אמרתי 89 עמותות, נשים את המספרים ה - - -
משה גפני: כמה שלחתם לשר?
<ארז אורעד: 81 עמותות.
משה גפני: 81 עמותות.
משה גפני: יש לו לא 19 עמותות, אלא 20 עמותות.
משה גפני: יש, למה ה-20 לא מגיע?
ניסן סלומינסקי: ארז, אני ביקשתי מלשכת השר שאם לא יגיעו התיקים, לפחות שיביאו לנו את הרשימה של אותם תיקים שהשר לא חותם.
ניסן סלומינסקי: הם שלחו בידך את הרשימה הזו?
<ארז אורעד: לא, לא קיבלתי - - - לשכת השר.
ניסן סלומינסקי: גם אתה לא קיבלת.
ניסן סלומינסקי: מה שאנחנו נעשה, מאחר שאתם נמצאים פה, אז אנחנו נעבור על העמותות אבל לא נצביע עליהן ונחכה.
ניסן סלומינסקי: כשיגיעו התיקים האחרים, אז נוכל להצביע על כולם כבר ביחד.
<ארז אורעד: אני רוצה להבין, אנחנו עושים דיון עקר?
<ארז אורעד: אנחנו עובדים על ה - - - ?
ניסן סלומינסקי: זה לא עקר.
ניסן סלומינסקי: אנחנו נשתדל - - -
<ארז אורעד: לא נאשר את העמותות?
<ארז אורעד: לא הבנתי.
ניסן סלומינסקי: כן, הבנת טוב.
יעקב ליצמן: אני מציע, אדוני, קצת אחרת.
יעקב ליצמן: אני מציע שאנחנו נאשר, אנחנו נעשה רביזיה - - -
משה גפני: לא, אבל למה לאשר?
משה גפני: זו ממש אפליה.
יעקב ליצמן: צריך - - -
משה גפני: בסדר, אבל זו ממש אפליה.
משה גפני: אפליה.
משה גפני: אפליה זה דבר יותר חמור מ - - -
<ארז אורעד: רבותיי, אני לא - - -
ניסן סלומינסקי: ארז, אני אסביר לך מה - - -
משה גפני: זו אפליה פוליטית חד משמעית, לא עומד לדיון אפילו.
<ארז אורעד: אני לא איש פוליטי, אני שם את הדברים על דיוקם.
משה גפני: עושים בך שימוש.
משה גפני: אני הרי מכבד אותך, אני יודע שאתה עושה עבודה - - -
<ארז אורעד: אני מבקש לא לעכב את העמותות האלה, מכיוון שאלה עמותות שעבדו עליהן, נעשתה עבודה, אנחנו עכשיו נמצאים פה בכנסת.
ניסן סלומינסקי: ארז, אני - - -
<ארז אורעד: וחבל על כל דקה ודקה מיותרת.
<ארז אורעד: יש פה עמותות - - -
משה גפני: אבל יש פה אפליה, אסור במשטר דמוקרטי לעשות את זה.
משה גפני: זה גובל בעבירה פלילית.
ניסן סלומינסקי: רב משה, תן, אני אעשה את זה.
משה גפני: שר האוצר מנצל את סמכותו כדי לעשות דבר פוליטי.
משה גפני: אל תסתבכו עם העניין הזה, אתם אנשי מקצוע.
יעקב ליצמן: מי זה שר האוצר?
ניסן סלומינסקי: תראה, קודם כל כנוהל שיהיה לנו להבא, עמותה, כל אחד מכם יגיד משפט או שניים, כמו רשם העמותות, נניח על הראשון: 'בדקתי מבחינתנו כרשם עמותות זה בסדר', ארז יגיד מילה עליהם ונעבור הלאה אחד לאחד.
ניסן סלומינסקי: בדרך כלל בסוף צריכים להצביע על הרשימה, הפעם לא נצביע, כי אנחנו נחכה, חבל לנו להצביע על חלק, נחכה שיגיעו התיקים האחרים ואז נצביע על כולם ביחד.
<ארז אורעד: אנחנו דנים על העמותות וזה הליך באמת מבורך, מדוע שלא נצביע כבר על העמותות שאנחנו דנים?
ניסן סלומינסקי: אני אסביר לך, כי העמותות האלה, חשוב מאוד להצביע בשבילן, אבל יש עוד 60 עמותות שנמצאות אצלו שחשוב מאוד להצביע עליהן.
<ארז אורעד: אבל הן בזמנן, נדון עליהן.
<ארז אורעד: זה יגיע, יגיעו עוד 60 - - -
ניסן סלומינסקי: לא, אנחנו - - -
<ארז אורעד: אני מזכיר לכם, בנובמבר הבאתי לפה 48 עמותות, היו אותם טיעונים בדיוק פה ואותן טענות, ולאחר פחות מחודש התייצבתי פה עם עוד 73 עמותות.
ניסן סלומינסקי: אבל אתה לא יודע מה קרה בחודש הזה שהתייצבת.
<ארז אורעד: אני באמת לא יודע מה קרה ולא ענייני לדעת, אבל - - -
ניסן סלומינסקי: אני אומר שאני לא רוצה לעבור את אותו תהליך שוב.
ניסן סלומינסקי: כי אני עשיתי אותו, אז אני לא רוצה לעבור אותו שוב.
ניסן סלומינסקי: אני חושב שזה צריך להיות מסודר ומכובד ולכן אנחנו נעבור קודם כל עמותה אחת, 'אבני דרך לחיים', נתחיל עם בני.
ניסן סלומינסקי: רק מילה אחת, אתה עברת, היא עונה על הקריטריונים?
<בנימין למקין: קודם כל לגבי כל העמותות האלה, אין לי משהו לדווח מעבר לזה שיש להן רישום תקין.
<בנימין למקין: אנחנו לא מדרגים עמותות, אנחנו בוחנים אותן - - -
ניסן סלומינסקי: לכן אני אומר שנעבור אחד-אחד.
ניסן סלומינסקי: 'אבני דרך לחיים', אין בעיה.
<בנימין למקין: אין בעיה.
ניסן סלומינסקי: ארז?
ניסן סלומינסקי: משפט אחד לגבי העמותה.
<ארז אורעד: משפט אחד לגבי העמותה.
<ארז אורעד: העמותה הזאת נוסדה למען בוגרים בעלי אוטיזם וצרכים מיוחדים, שזה ללא ספק נושא חשוב שנכנס בגדרה של מטרה ציבורית שהיא סעד וחינוך, מכיוון שגם מכשירים אותם לחיים עצמאיים וכיוצא בכך.
<ארז אורעד: אני יכול להמשיך ולפרט.
<ארז אורעד: אם אתם רוצים נעבור לעמותה הבאה.
ניסן סלומינסקי: המטרה שלהם מאוד חשובה, מכינה לשילוב בעלי צרכים.
ניסן סלומינסקי: יש לנו עמותה דומה לזה בערד, אם אתה מכיר, שמכינים - - -
<ארז אורעד: אתה מדבר לגבי מה?
<ארז אורעד: לגבי עמותה ישראלית?
<ארז אורעד: אתה עובר לעמותה השנייה?
ניסן סלומינסקי: לא, עוד לא.
ניסן סלומינסקי: אני רק אומר בעמותה הראשונה, זה דבר חשוב.
ניסן סלומינסקי: זה מכינה קדם צבאית, או שזו מכינה סתם?
<ארז אורעד: זה נושא של מכינה לקראת חיים בוגרים.
<ארז אורעד: הלוא אוטיזם - - -
עפר שלח: זה לא קדם צבאי, זה אוטיסטים.
<ארז אורעד: אוטיזם זה מחלה, זה אדם שדורש טיפול לכל החיים ומה שקורה פה, העמותה הזו עושה דבר מבורך, היא מכינה אותם לקראת חיים בוגרים.
<ארז אורעד: שזה לא יובן פה שזו מכינה קדם צבאית.
יעקב ליצמן: - - - הם מטפלים בשר האוצר.
עפר שלח: אל תהיה מלוכלך, ליצמן.
יעקב ליצמן: אפתח את הפה על זה גם?
עפר שלח: אתה רוצה להיכנס בשר האוצר, תעשה, אל תהיה - - -
יעקב ליצמן: אני יודע למה זה הלך מהר.
יעקב ליצמן: בוא לא נדבר.
ניסן סלומינסקי: רגע, המכינה הזאת, אתה לא יודע אם זו מכינה קדם צבאית.
עפר שלח: לא, זה אוטיסטים.
<ארז אורעד: זה הכנה לחיים בוגרים.
עפר שלח: אוטיסטים זה קדם צבאי?
ניסן סלומינסקי: לא, בעלי צרכים מיוחדים זה בסדר.
ניסן סלומינסקי: כי יש לנו בערד, זה מה שאמרתי, הקמנו מכינה קדם צבאית לילדים עם צרכים מיוחדים שהם מכשירים אותם והם הולכים לצבא, וזה לא להאמין.
ניסן סלומינסקי: הצבא לא רצה להסתכל עליהם, אחרי שנה הם הולכים.
ניסן סלומינסקי: אז חשבתי שאולי זה זה, ולא.
ניסן סלומינסקי: אוקיי, העמותה השנייה.
<בנימין למקין: גם לה יש אישור ניהול תקין.
<ארז אורעד: עדי, זו עמותה ישראלית למען חולי דושן.
<ארז אורעד: כפי שאתם רואים זאת מחלה שהיא בקטע הזה, שלא נדע מצרות, מי שרוצה שיגגל על זה בגוגל.
<ארז אורעד: מהות העמותה הזאת לקדם מחקרים שמהותם מציאת תרופה מלאה ומעכבת.
<ארז אורעד: המטרה הזאת נכנסת ללא כל ספק בגדרה של מטרה ציבורית שמוגדרת בסעיף 9(2) בריאות ומדע בחקיקה ראשית.
עפר שלח: רק שאני אבין, מה זה דושן באמת?
יעקב ליצמן: אל תשאל.
יעקב ליצמן: באמת.
<ארז אורעד: זה ניוון שרירים.
<ארז אורעד: זה one way ticket, לכיוון אחד.
ניסן סלומינסקי: עמותה שלישית.
<ארז אורעד: עמותה שלישית היא קרן פילינור.
<בנימין למקין: יש אישור ניהול תקין.
<ארז אורעד: יש אישור ניהול תקין.
<ארז אורעד: קיבלנו, נרשם בפרוטוקול.
<ארז אורעד: למעשה אנחנו מדברים פה על עמותה שהיא מה שנקרא ליצנות רפואית, זה נכנס בגדר של בריאות.
<ארז אורעד: העמותה הזאת פועלת במעל 25 בתי חולים, ללא ספק נמצא קשר בין ליצנות רפואית, בין שמחת חיים, בין הנפש לבין הבריאות ופה העמותה הזאת עושה פעילות מבורכת בבתי חולים ונכנסת לגדר מטרה ציבורית.
ניסן סלומינסקי: אני מכיר אותה, היא עמותה טובה מאוד.
<ארז אורעד: רק לסבר את האוזן, מספר הנהנים מפעילות העמותה זה 50,000.
<ארז אורעד: פעילות העמותה, יש לה תרומות בסך 5 מיליון שקלים, ולכן אני אומר, חבל לעכב, כל דקה ודקה שאנחנו מעכבים את זה - - -
ניסן סלומינסקי: זה חבל, אבל אתם עיכבתם את זה.
ניסן סלומינסקי: השר עיכב את זה על שולחנו - - -
<ארז אורעד: אני לא עיכבתי כלום.
<ארז אורעד: אנשים יכולים להעיד עליי - - -
ניסן סלומינסקי: לדוגמה זו עמותה שהתורם הגיע לפה, היה צריך את סעיף 46, כי אחרת שלטונות שווייץ, הוא תורם גדול, אמרו שיחייבו אותו במיסוי על כל התרומות שלו אם לא יהיה לו אישור של 46.
ניסן סלומינסקי: הוא היה כבר לפני שלושה שבועות והתחננו והתיק היה מונח ומונח ואף אחד לא עשה את מה שצריך לעשות.
<ארז אורעד: זו הזדמנות לתקן, מוטב מאוחר.
ניסן סלומינסקי: לא בטוח שזה מוטב, כי יכול להיות שכבר חייבו אותו בכל הקנסות.
<ארז אורעד: אוקיי.
<ארז אורעד: העמותה הבאה בתור.
<ארז אורעד: עמותה רביעית מתוך 19 עמותות.
<ארז אורעד: כמה זמן מוקצב לנו?
<ארז אורעד: כמה שאני רוצה.
ניסן סלומינסקי: לא כמה שאתה רוצה, אבל קצר לכל אחד זה בסדר.
<ארז אורעד: עמותה ישראלית לתסמונת ויסקוט אולדריץ'.
<ארז אורעד: למעשה זה גם נכנס לגדר של בריאות.
<ארז אורעד: העמותה עוסקת בהדרכת חולים שלקו במחלה הזאת ומפיצה חוברות הדרכה איך להתמודד עם המחלה הזאת.
<ארז אורעד: מי שרוצה לחפש וזה מעניין אותו שיחפש בגוגל.
<ארז אורעד: ההכנסות של העמותה הזאת בסך הכול 101,000 שקל, כל הפעילות שלה היא פעילות של מתנדבים ומאוד חשוב לתת להם את סעיף 46.
<ארז אורעד: זה גם מטרה של בריאות.
<ארז אורעד: אפשר לעבור הלאה?
ניסן סלומינסקי: כן, אפשר לעבור הלאה.
<ארז אורעד: עמותה חמישית.
<ארז אורעד: בית הכנסת, איפה גפני?
<ארז אורעד: בדיוק עכשיו מדבר בטלפון.
יעקב ליצמן: לא, יתברר לך אולי איזה סוג בית כנסת.
ניסן סלומינסקי: לא, יכול להיות שזה בסדר.
<ארז אורעד: מיתר.
<ארז אורעד: בית כנסת מיתר, פעילות בית כנסת במבנה ששייך למועצה המקומית.
<ארז אורעד: בית כנסת מיתר.
משה גפני: אבל למה אתה מדגיש בית כנסת?
משה גפני: זה בית הכנסת היחיד ב-81?
<ארז אורעד: אני לא יודע.
משה גפני: לא, אני שואל, זה בית הכנסת היחיד?
<ארז אורעד: אני לא מדבר, אני כרגע לא - - -
ניסן סלומינסקי: אנחנו נדע את זה - - -
משה גפני: אני שאלתי האם זה בית הכנסת היחיד - - -
<ארז אורעד: כרגע אני מקריא את הרשימה לפי סדר.
משה גפני: רק שנייה, אין לי טענות אליך, תיקח בחשבון מראש, גם בהתחלה וגם בסוף.
משה גפני: אני שואל שאלה מקצועית, האם בית הכנסת הזה הוא בית הכנסת היחיד בכל ה-81 שהגשת לשר?
<ארז אורעד: מטבע הדברים יש גם בתי כנסת, אני מעריך - - -
משה גפני: אז למה זה כן ואחרים לא?
משה גפני: אני בעד בית הכנסת.
<ארז אורעד: ויש גם עוד עמותות שהן גם במטרות אחרות של בריאות, אני מעריך - - -
משה גפני: לא, אבל שאלתי על זה.
משה גפני: שאלתי האם יש עוד בתי כנסת.
<ארז אורעד: שאלת על זה.
<ארז אורעד: זה כמו שאני אצלם לך את הנקודה השחורה ואני אגיד שהכול שחור - - -
משה גפני: הכול לא רק שחור, שחור משחור.
משה גפני: שר האוצר לפי דעתי עובר עבירה פלילית.
משה גפני: אני חושב להתלונן אצל היועץ המשפטי לממשלה על ההתנהלות הזאת.
ניסן סלומינסקי: אוקיי, לא צריכים.
משה גפני: שאלתי רק אם יש עוד בתי כנסת.
<ארז אורעד: מטבע הדברים, כנראה.
<ארז אורעד: הרשימה כרגע לא מונחת בפניי.
<ארז אורעד: מטבע הדברים אני מניח שיש, כמו שיש עמותות אחרות.
ניסן סלומינסקי: שאלתי אם שלחו איתו את הרשימה, כי אני ביקשתי שלפחות את הרשימה של אלה שעדיין לא נחתמו, שיעבירו.
ניסן סלומינסקי: אמרו שיעשו מאמץ, אבל אני מבין שהמאמץ קשה כנראה וזה לא הגיע.
יעקב ליצמן: לא, הם שיכורים מ - - -
ניסן סלומינסקי: מה אתה אומר על בית הכנסת במיתר?
יעקב ליצמן: אני ביקשתי רק שיגידו מי חברי העמותה של בית הכנסת הזה.
<ארז אורעד: הירש שבואל, טובול נדב, איתן ספיבק, אוריאל אלעזרי ואלעזר ישראל.
<ארז אורעד: אתה מכיר מישהו מהאנשים האלה?
יעקב ליצמן: אם אני מכיר?
יעקב ליצמן: אני יודע לאיפה הם שייכים, אבל בסדר.
<ארז אורעד: באמת בקטע הזה אני לא יודע, אני לא איש - - -
עפר שלח: אני רוצה להבין ברמה של קריטריונים, מה ההיגיון שבתי כנסת מקבלים פטור לפי סעיף 46?
<ארז אורעד: הרציונל הוא שיש לנו חקיקה, חקיקה ראשית.
<ארז אורעד: בחקיקה הראשית אחת מהמטרות, דת, בריאות, חינוך, דת היא מטרה בחקיקה ראשית.
<ארז אורעד: זה לא חקיקה משנית ששר האוצר מוסמך, בסמכותו להוסיף מדי פעם מטרות אחרות, היא מטרה ציבורית שהיא נחשבת כמטרה ציבורית מהותית לצורך מתן הטבות לסעיף 46.
יעקב ליצמן: הסיבה היא פשוטה, הממשלה בדרך כלל לא משתתפת, היום כמעט, לא היום, פעם בעבר - - -
עפר שלח: הפעילות הזאת לא מתקצבת דרך או הרשות המקומית או - - - ?
יעקב ליצמן: לא, היום לא בונים בתי כנסת.
יעקב ליצמן: אם כן בונים, זה בתוך- - -
משה גפני: גם כבר לא.
יעקב ליצמן: אני לא יודע אם זה קיים עדיין, אבל זה בדרך כלל בזה.
יעקב ליצמן: זאת אומרת היום הממשלה לא - - -
ניסן סלומינסקי: ההיפך, במקום שהמדינה תשתתף היא אומרת 'תמצאו תורמים ואני אתן לכם את הסעיף הזה'.
ניסן סלומינסקי: זה לגבי הרבה גופים.
<ארז אורעד: למעשה זה המגזר השלישי.
ניסן סלומינסקי: בוא נמשיך הלאה, קצת יותר זריז.
<ארז אורעד: יותר זריז.
<ארז אורעד: אז אנחנו עברנו הלאה ויש לנו את עמותת ספייס איי אל, שזו עמותה שנכנסת תחת הגדרה של מדע.
<ארז אורעד: העמותה הזאת היא עמותה שהוקמה לצורך קידום החינוך המדעי במדינת ישראל, כאשר הטריגר שלה, וזה מאוד מעניין, זה היה גם בחדשות, היה השתתפות בתחרות של גוגל במסגרתה יש לשלוח לחללית לירח באיזה שהוא שלב ולשלב צילומים באינטרנט, כאשר זה טריגר לפעילות החינוכית של מדע.
ניסן סלומינסקי: אם נאשר את זה, אני יכול לתת את הרשימה של אלה שיהיו בתוך זה שיסעו לירח?
<ארז אורעד: כרגע זו חללית לא מאוישת.
ניסן סלומינסקי: זה חד כיווני, נכון?
<ארז אורעד: ברגע שהחללית תהיה מאוישת, אז אולי נחשוב על זה.
עפר שלח: הכי צפופה בהיסטוריה היא תהיה.
יעקב ליצמן: אתה יכול לרשום בירח קרקע על שמך גם כן.
משה גפני: אתה יכול לעשות טובה, רק אם הוא יכול להסביר את מה שליצמן העלה?
משה גפני: אני חייב ללכת.
משה גפני: על בועז לב ורוני גמזו.
ניסן סלומינסקי: אתה לא יכול להישאר?
משה גפני: לא, אני חייב ללכת לוועדת חוקה.
ניסן סלומינסקי: שם יש בלגן שלם.
משה גפני: כן, בלגן שלם שם, עם הגיור.
משה גפני: שלוש העמותות האחרונות, האחת זה משרד הבריאות, מה שליצמן אמר, ושתי האחרונות זה בתי ספר.
משה גפני: אז מה, סעיף 46 על בתי ספר?
ניסן סלומינסקי: בואו נקפוץ רגע, רק מפני כבודו של גפני.
ניסן סלומינסקי: תקפוץ רגע לעמותה 17 ואחר כך נחזור.
ניסן סלומינסקי: קרן מחקרים רפואית.
<ארז אורעד: עמותה 17, קרן למחקרים רפואיים פיתוח תשתיות שירותי בריאות.
<ארז אורעד: זאת העמותה?
משה גפני: כן, סעיף 17.
ניסן סלומינסקי: זה ליד הבירה בירושלים או הבירה ירושלים?