GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<יובב גביש: אבל אגב הליך המכירה לא מבצעים שיקום של הקרקעות אלא זה משהו שמבוצע באופן שוטף על-ידי המדינה.
<יובב גביש: בנוגע לעובדים.
<יובב גביש: אנחנו מקיימים גם בימים האלה משא ומתן מול נציגות העובדים, והגענו להסכמות עקרונית לגבי הליך ההפרטה.
<יובב גביש: ומקיימים משא ומתן על מספר הסכמים קיבוציים שמעגנים את זכויות החברה.
<יובב גביש: הסכם מעטפת, שזה הסכם שמעגן את כל מתווה ההפרטה, המעבר לנגב, מעבר העובדים לחברה החדשה, הסכם פרישה של 1,170 עובדים בטווח זמן המיידי לפני ההפרטה, הסכם פרישה מדורגת של כ-950 עובדים לאחר ההפרטה במשך כ-17-15 שנים, שמגובה לצדו בקרן כספית שמבטיחה את זכויות העובדים והסכם שכר לעובדי החברה עד לשנת 2016.
<יובב גביש: אלו ארבעה הסכמים שאנחנו מגבשים היום ואמורים להסתיים בטווח הזמן המיידי כדי שנוכל לצאת להפרטה.
ניסן סלומינסקי: הדברים האלה כבר מסוכמים?
<יובב גביש: הדברים האלה מסוכמים ברובם, עדיין לא חתומים.
<יובב גביש: לפני שהם ייחתמו נצטרך גם להגיע לוועדת הכספים.
<יובב גביש: נצטרך להגיע, כמו שאמרת, בימים הקרובים לוועדת הכספים כדי לאשר גם את המימון.
ניסן סלומינסקי: האוצר בתמונה?
<מאיר שמרה: הכוונה אגב לחתום על מערכת ההסכמים ב-18 בחודש.
<מאיר שמרה: ואנחנו אמורים להיות פה שבוע הבא, כפי שאני מבין, מבחינתנו כדי לאשר את שלושת הדברים: את מבנה ההפרטה, את צו האינטרסים ואת האישור העקרוני להשקעה.
ראובן ריבלין: אפשר לחתום?
ראובן ריבלין: כבר הכול מוכן לחתום?
<מאיר שמרה: אתמול היה יום שלם של ניסוחים, ואני רוצה להאמין שכן.
ניסן סלומינסקי: יכול להיות שכדי שלא תצטרכו להגיע שלוש פעמים, אז יכול להיות שנעשה כבר את הכול ב-18, ואולי החתימה תהיה פה, ואפילו נדאג שתהיה הרמת כוסית.
ניסן סלומינסקי: זו תהיה שמחה גדולה.
<יובב גביש: יש לנו מים.
ניסן סלומינסקי: כן, לא אמרתי מה נרים בכוסית.
ניסן סלומינסקי: אבל לא, אני לא צוחק, זה יכול להיות רעיון טוב.
ראובן ריבלין: אני לא הבנתי ממך, עכשיו אני מבין אולי את השאלה של היושב-ראש, איך משערכים את החברה לצורך ההפרטה?
<מאיר שמרה: איך משערכים את החברה?
ראובן ריבלין: האם הערך שלה שלילי, האם הערך שלה חיובי?
ראובן ריבלין: הרי אתה לוקח את אלמנט הקרקע, מנטרל אותו.
ראובן ריבלין: אתה יודע מה החובות של החברה, כי אתה אחראי עליהם.
ראובן ריבלין: כמובן לא ייקח אדם לרכוש את החברה כאשר הוא יודע שהוא חב חובות שהן לא משוערכות.
ראובן ריבלין: זאת אומרת, יכול להיות שערך החברה הוא שלילי, ובכלל כדי שמישהו ייקח את החברה המדינה משלמת לו.
ראובן ריבלין: אני רוצה להבין, אני לא נכנס עכשיו לכל נושא הקרקעות, לכל נושא הצורך בטיהור ברמת-השרון, שעולה מיליארדים.
ניסן סלומינסקי: לפחות 3 מיליארד.
ראובן ריבלין: עכשיו אני לא מבין, כי אתה מצייר את זה כאילו אנחנו מוכנים ב-18, הכול תלוי כמובן מי מקבל מה ומי אחראי למה.
ראובן ריבלין: כל הדברים האלה מסוכמים ביניכם כבר?
<מאיר שמרה: כן, כל הדברים האלה מסוכמים.
ראובן ריבלין: זאת אומרת, אם אני עובד בחברה למשל, ניקח דוגמה הכי קלה, ואני אומר:
ראובן ריבלין: אני רוצה לדעת מאיפה אני מקבל את זכויותי, זה הכול ברור בתוכו ומסוכם גם.
ניסן סלומינסקי: בוא נשמע עוד מעט את איציק.
ראובן ריבלין: לא, אני רק שואל אותו.
ראובן ריבלין: רשות החברות אומרת הכול מסוכם, 18 בחודש זה עוד עשרה ימים.
<מאיר שמרה: למדנו כבר, שעד שלא חותמים אז לא חותמים.
ראובן ריבלין: לא, זה ברור.
<מאיר שמרה: אם אנחנו מקבלים את ההסתייגות הזאת, אז הדברים מסוכמים.
<מאיר שמרה: לשאלתך לגבי השווי, אנחנו לא נוהגים בפרהסיה להגיד את הדברים האלה, אבל אגיד את הערכים שאנחנו מדברים עליהם.
ראובן ריבלין: לא, אל תגיד לנו.
<מאיר שמרה: צריך לזכור שאנחנו מדברים בסך הכול ברמת הקרקע על שלושה מתחמים.
<מאיר שמרה: שלושת המתחמים שיובב ציין זה רמת-בקע, טירת-הכרמל, מתחם חלופי כזה או אחר ש"תעש" יעברו בטירת-הכרמל ונצרת-עילית.
<מאיר שמרה: עוד קרקעות משני סוגים ב"גבעון" וב-209 שהם יקבלו זכות שימוש.
ראובן ריבלין: בקע ו-209, המדינה משאירה את הקרקע בידיה.
ניסן סלומינסקי: רגע, נשמע אותו.
ניסן סלומינסקי: הוא חילק את זה לשלושה.
ראובן ריבלין: בנצרת מעבירים את הקרקע?
<מאיר שמרה: הקרקעות בנצרת וטירת-הכרמל וברמת-בקע - -
ראובן ריבלין: הופכות לרכוש החברה.
<מאיר שמרה: - - הופכות להיות רכוש החברה, תחת ההתניה שהסכמי החכירה מאפשרים להם לפעול בתחום שהם פועלים.
<מאיר שמרה: אם לא, הזכויות משתנות.
ראובן ריבלין: הם מקבלים רשות להשתמש בקרקע למטרת מסוימת.
ראובן ריבלין: כשהמטרה משתנית – חוזר למדינה.
ניסן סלומינסקי: כמו החקלאים.
<מאיר שמרה: לא אמרתי שזה חוזר למדינה.
<מאיר שמרה: יש הסתייגויות כאלה ואחרות.
<מאיר שמרה: יושבת פה פאני מהמינהל.
<מאיר שמרה: זה גם נמצא כחלק מתהליך ההפרטה, נמצא בהחלטת ההפרטה.
ראובן ריבלין: להבדיל אלף אלפי הבדלות.
ניסן סלומינסקי: כן, חשבתי שזבולון יקפוץ אבל הוא לא קפץ.
זבולון כלפה: אני רואה פה את פאני, אני רגוע.
<מאיר שמרה: יש סט של זכויות שניתנו ל"תעש".
<מאיר שמרה: אם וכאשר המטרות משתנות, הזכויות יכולות להשתנות.
ראובן ריבלין: וזה מקובל על החברה?
<מאיר שמרה: כל מה שכתוב בהחלטת ההפרטה מקובל על החברה, כך או אחרת.
<מאיר שמרה: ועדת שרים קיבלו את ההחלטות, אני מניח שהחברה ידעה להשמיע את דברה.
ראובן ריבלין: יש הבטחה לעסקאות מטעם המדינה ל"תעש"?
<אודי אדם: כן, בוודאי.
ניסן סלומינסקי: חמש שנים התחייבו.
ניסן סלומינסקי: 550 ו-575, זה לחמש שנים.
<אודי אדם: זה בסיס.
ראובן ריבלין: זה הבסיס.
<מאיר שמרה: חלק המתווה, תוך 60 יום מקבלת ההחלטה אמור להיחתם הסכם חמש-שנתי, יובב דיבר על זה.
<מאיר שמרה: הדברים האלה רובם ככולם נמצאים בהחלטה.
<מאיר שמרה: בשרשרת הערך אנחנו נדרשים לאשר פה את מתווה ההפרטה על מנת שנוכל לחתום את ההסכם עם העובדים.
<מאיר שמרה: מבחינתנו כל הדברים האלה נמצאים פה.
<מאיר שמרה: אם יש מחלוקת זה על ניואנסים כאלה ואחרים של ניסוחים ברמת ההסכמים, למיטב הבנתי, ולא מעבר לכך.
ניסן סלומינסקי: אוקיי, תמשיכו.
<יובב גביש: קצת לצייר את תמונת המצב מבחינת העובדים.
<יובב גביש: אז כיום עובדים כ-3,500 עובדים בחברה.
<יובב גביש: בטווח הזמן המיידי יפרשו כ-1,200 עובדים וייקלטו 200 עובדים חדשים במקומם, כך שלאחר תהליך ההבראה יהיו בחברה למעשה כ-2,500 עובדים ב"תעש" הנוכחית.
<יובב גביש: טרם מועד ההפרטה, כמו שאמרנו, תוקם חברת "תומר" שאליה תועבר פעילות אסטרטגית, יחד עם 380 עובדים שיעברו לחברה הזו.
<יובב גביש: ובהליך ההפרטה, בסיומו, יהיו בחברה סדר גודל של כ-2,100 עובדים.
ראובן ריבלין: חברת "תומר" היא חברה ממשלתית, תמשיך להיות.
<יובב גביש: חברת "תומר" לא מיועדת להפרטה.
ניסן סלומינסקי: אוקיי, זהו?
<יובב גביש: עד כאן.
ניסן סלומינסקי: עכשיו החברה.
<אודי אדם: אודי, יושב-ראש החברה.
<אודי אדם: אתן לאבי תיכף להגיד כמה דברים, אני רוצה שלוש נקודות.
<אודי אדם: דבר ראשון, קודם כול בשם הדירקטוריון והחברה אני מודה לוועדת הכספים שהביאתנו עד הלום.
<אודי אדם: זאת אומרת, זה לא טריוויאלי.
<אודי אדם: בסוף ההיסטוריה תשפוט, אבל אני חושב שזו חברה טובה שאפשר להבריא אותה.
<אודי אדם: בסך הכול המדינה תיהנה מזה.
<אודי אדם: דבר שני, נציג סטטוס עכשווי, החברה במקביל למהלך העסקים הרגיל שלה מתעסקת בכל הצוותים האלה שראית יחד עם רשות החברות וכמובן כל המשרדים השונים.
<אודי אדם: יש לי שתי בקשות מהוועדה.
<אודי אדם: אחת, לקבוע תאריך לחתימה.
<אודי אדם: אם זה שבוע הבא או ב-18 זה טוב, כי הבנו שברגע שקובעים תאריך אז כולם מתכנסים לזה.
<אודי אדם: שתיים, אם אתם יכולים לבצע מעקב רבעוני אחרי ההתקדמות.
<אודי אדם: אנחנו הצבנו יעד שבתוך שנתיים, זאת אומרת עד סוף 2015, החברה עוברת לידיים פרטיות במחיר הכי טוב שיכול להיות, ותיכף אגיד עוד כמה מילים עליו.
<אודי אדם: עכשיו, לגבי נקודות שעלו פה.
<אודי אדם: אחד, הקרקעות, אף אחד לא יהמר, בטח לא כשפאני פה, אבל בין 20 ל-40 מיליארד שקל זה שווי הקרקעות ברמת-השרון.
ניסן סלומינסקי: כמה, עוד פעם?
<אודי אדם: בין 20 ל-40 מיליארד.
<אודי אדם: עכשיו, מכיוון שהתעסקתי בקרקעות ושיווקתי חלק גדול מהקרקעות של צה"ל, בסוף אני יודע שצריך לקחת את זה בחשבון.
<אודי אדם: רמת-בקע ניתנה ל"תעש" בסוף שנות ה-70'.
ראובן ריבלין: אין בעיית בוצה?
<אודי אדם: לדעתי יש בעיות של הגנת סביבה, זה לא כצעקתה.
<אודי אדם: זו ההערכה שלי.
ניסן סלומינסקי: שם 3 מיליארד סדר גודל.
<אודי אדם: אני לא חושב שזה המחיר.
<אודי אדם: אני חושב שהוא הרבה פחות, אבל ייעשו סקרים מקצועיים ויקבעו את זה.
<אודי אדם: כל הזיהומים של רמת-השרון שנעשו בשנים עברו אלה זיהומים שהיום העולם יודע להתמודד איתם ומדינת ישראל יודעת להתמודד איתם בלי הרבה בעיות.
<אודי אדם: ולכן לדעתי זה לא המחירים האלה.
<אודי אדם: זה לא חומרים שהם כאלה שמשביתים את הקרקע, ממש לא.
<אודי אדם: ולכן ערך הקרקע שם הוא גדול מאוד.
<אודי אדם: עכשיו, אני מזכיר שרמת-בקע ניתנה ל"תעש" בסוף שנות ה-70' על מנת שתעבור.
<אודי אדם: אתם שואלים אם תעבור, אני מקווה שאם תעשו מעקב כזה זה ייתן מוטיבציה באמת לעבור.
ניסן סלומינסקי: אז הודעתי שנעשה, ואתם תהיו אורחים קבועים.
<אודי אדם: אני בעבר הייתי בין המעסיקים הגדולים בנגב.
<אודי אדם: בנגב יש פוטנציאל גדול מאוד של אנשים שיעבדו.
<אודי אדם: אני מניח שמה שאמר חבר הכנסת ריבלין, שנכון שבסופו של דבר לא כולם יעברו מרמת-השרון, אבל אני מניח ש"תעש" תעבור לנגב, יהיו אנשים שאפשר יהיה לגייס שם.
ניסן סלומינסקי: אני מקווה שנזדרז, כי עוד מעט לא יהיה מקום אפילו בנגב.
<אודי אדם: יש לנו מקום, הוא מוסדר.
ניסן סלומינסקי: יש כאלה שמשתלטים שם על שטחים.
ניסן סלומינסקי: לא שם, אתה אומר.
זבולון כלפה: הם שומרים על שלהם, אל תדאג, בדוק.
ניסן סלומינסקי: לא, אני רוצה שישמרו גם לא על שלהם.
ניסן סלומינסקי: על שלנו, על המדינה שישמרו.
<אודי אדם: אדוני היושב-ראש, לא מוכרים פה איזו חברה מוכה.
<אודי אדם: זו חברה עם פוטנציאל טכנולוגי בלתי רגיל.
<אודי אדם: היא צריכה הבראה.
<אודי אדם: ואני חושב שבסוף מי שיקנה אותה קונה נכס מצוין.
<אודי אדם: למדינה יש עסקאות בה, זאת אומרת לא סתם התחייבו על 550,000,000 שקל, ואני מניח שבמהלך השנים הקרובות יכולים מאוד להיות עוד כמה פרויקטים שיכפילו את הערך.
<אודי אדם: מפה, אבי, בבקשה.
<אודי אדם: (הצגת מצגת)
<אבי פלדר: טוב, אז נחלק את הסקירה לשתיים, קודם כול "תעש" כחברה עסקית ודבר שני איך "תעש" ערוכה לנושא ההפרטה.
<אבי פלדר: אז כרטיס ביקור קטן של ה"תעש", בשנת 2013 המכירות שלנו כ-1.7 מיליארד שקלים.
<אבי פלדר: כניסת הזמנות – 2.6 מיליארד שקלים.
<אבי פלדר: דרך אגב, 90% מההזמנות שנכנסו בשנת 2013 היו מחו"ל, עסקאות יצוא.
<אבי פלדר: פרסמנו גם, קיבלנו 500,000,000 דולר בעסקאות במזרח, כך שעשינו שנה לא רעה מבחינת הכניסה כשצבר ההזמנות שמסתכם הוא 5 מיליארד שקלים.
<אבי פלדר: דרך אגב, צבר ההזמנות שיהיה בסוף חודש פברואר, להערכתנו יהיה 5.5 מיליארד שקלים.
<אבי פלדר: יש לנו הזמנות בהיקפים גדולים מאוד, שאנחנו בימים האלה ממש מסכמים אותם.
<אבי פלדר: מו"פ – כדאי לשים לב מה קורה.
<אבי פלדר: החברה כל הזמן ממשיכה להשקיע במו"פ.
<אבי פלדר: תיכף נדבר על המוצרים כמה מילים.
<אבי פלדר: שימו לב, החברה משקיעה 85,000,000 שקלים.
<אבי פלדר: השותפים והלקוחות של החברה משקיעים על שקל שלנו ארבעה שקלים.
ראובן ריבלין: תגיד לי, בהעברה, אתם יכולים כל הזמן לייצר תוך כדי ההעברה?
<אבי פלדר: אנחנו קבענו תוכנית.
<אבי פלדר: תיכף נראה את זה, אני אציג את זה.
<אודי אדם: לא תהיה איזו השבתה.
<אבי פלדר: לא, לא תהיה השבתה.
<אבי פלדר: ברשותכם, אני חוזר למו"פ.
ניסן סלומינסקי: כשאתה מדבר על "תעש", כרגע מאחר שזה עומד להיות מופרט ולהיפרד, אתה מדבר על "תעש" שתמשיך להיות - - -
<אבי פלדר: אני מדבר כרגע על ה"תעש" הנוכחי, תיכף אמשיך הלאה.
ניסן סלומינסקי: זאת אומרת, מה שאנחנו רואים פה יתפרק כנראה ל - - -
<אבי פלדר: כשאנחנו מדברים על "תומר" אנחנו מדברים על 10% מ"תעש".
<אבי פלדר: זאת אומרת, "תומר" אומנם זה 380 עובדים שעוברים, אבל מבחינה עסקית זה 10% מהחברה.
<אבי פלדר: זה ההיקף.
<אבי פלדר: כמו שאמרתי, תשימו לב, כשהלקוח נותן כסף לחברה לפיתוח אז זה מראה על העוצמה של החברה.
<אבי פלדר: רוב הכסף הזה מגיע מחו"ל, דרך אגב, ולא מגיע מהארץ.
<אבי פלדר: גם יש את משרד הביטחון פה, את מפא"ת, שמשקיעים כסף, אבל הרוב מגיע מחוץ-לארץ.
<אבי פלדר: דבר נוסף, כדאי לשים לב, היקף פעילות המו"פ של החברה זה 400,000,000 שקל מתוך מכירות של 1.7 מיליארד.
ראובן ריבלין: העסקאות הן G-to-G?
<אבי פלדר: חלק מהעסקאות הן G-to-G וחלק מהעסקאות עסקאות חופשיות של C-to-G – Company to Government.
ראובן ריבלין: עם אישורים, כמובן.
<אבי פלדר: כן, ודאי, אנחנו לא עושים שום דבר ללא אישור.
ניסן סלומינסקי: עוד פעם את המשפט האחרון.
ניסן סלומינסקי: לא קלטתי.
<אבי פלדר: השאלה הייתה אם חלק מהעסקאות הן מדינה למדינה, Government to Government.
ניסן סלומינסקי: לא, לפני כן, מה שאתה אמרת.
ניסן סלומינסקי: לגבי הכנסות.
<אבי פלדר: מה שאמרתי, שכדאי לשים לב שרבע מהפעילות של החברה זה פעילות שעוסקת במו"פ.
<אבי פלדר: זאת חברה שהיא כמו חברת היי-טק היום בעולם, שזה מה שמקובל.
<אבי פלדר: ותראו את ההשקעה שעושים הלקוחות שלנו בחברה בנושא המו"פי, כי הם יודעים שיקבלו את התוצרת הטובה ביותר, ותיכף נדבר על זה.
<אבי פלדר: מבחינת עובדי "תעש", אנחנו מדברים על 3,500 עובדים, עוד כ-200 מאבטחים ועוד 70 עובדי חברות כוח אדם.
<אבי פלדר: על הפריסה דובר, ותיכף נדבר על זה בהרחבה.
<אבי פלדר: כמה דברים רק לתת לכם, באנו לכאן תמיד בנושא כספי אבל לא באנו לכאן והצגנו את החברה, אז כדאי לראות.
<אבי פלדר: אנחנו פועלים היום בעצם בכל הרבדים של שדה הקרב העתידי.
<אבי פלדר: אנחנו מדברים בחי"ר על דברים שהם ברמת ההיי-טק של הדברים: לקחת רובה, להתקין עליו מערכת בקרת אש, זאת מערכת שנקראת "רפאים", והיום אנחנו עובדים עם הצבא האמריקני על הנושא הזה, צה"ל כמובן וצבאות במזרח.
<אבי פלדר: לקחת פצמ"ר מדויק, שזו הצטיידות של צה"ל, ולמכור, זו פעם ראשונה שמוכרים דבר כזה במדינת ישראל, ואנחנו המקורות היחידים בעולם שעוסקים בזה.
<אבי פלדר: לקחת פצצת מרגמה מדויקת ולשים אותה בדיוק בנקודה ברדיוס שהוא קטן מעשרה מטרים.
<אבי פלדר: אלה דברים שלא קיימים היום.
ניסן סלומינסקי: היום בגלל כל מה שקורה בעולם אז אתה כמעט לא יכול בלי זה.
ניסן סלומינסקי: כלומר הרגישות היום בעולם, בפרט כלפי ישראל מה שנקרא, שאם ייפגע אזרח, כל העולם, למרות שאתה צודק.
<אבי פלדר: נכון.
ניסן סלומינסקי: לכן הדיוק יש לו חשיבות עצומה.
ניסן סלומינסקי: אם לא הדיוק פשוט צה"ל לא יפגע באותו מחבל, לא ינסה אפילו.
<אבי פלדר: זה מענה לצרכי צה"ל שהתחיל באמת בגזרת עזה, אבל היום זה נכנס לצה"ל.
<אבי פלדר: וזה בעצם העתיד כדי לא לפגוע באזרחים תמימים.
<אבי פלדר: הדבר השני זה כל נושא השריון.
<אבי פלדר: עסקאות רק"ם שלנו בעולם נמצאות פרוסות על כל היבשות.
<אבי פלדר: אנחנו מדברים החל מברזיל בהשבחות רק"ם ובמזרח ובמקומות שכרגע לא ניתן לפרט אותם בפורום הזה שנמצא פה.
<אבי פלדר: נושא ארטילריה.
<אבי פלדר: אנחנו נמצאים היום כמובילים בנושא הארטילריה בעולם, ארטילריה רקטית.
<אבי פלדר: פיתחנו רקטות ארטילריות בטווח של 20 ק"מ עד 150 ק"מ, בדיוק של מספר מטרים.
<אבי פלדר: וזה דבר שהיום מחקים את הפיתוחים שלנו בצה"ל על-ידי לא מעט מתחרים.
<אבי פלדר: גם בנושא האוויר סיפקנו לצה"ל ולמדינת ישראל אמצעים שהם אמצעים חשובים.
<אבי פלדר: אחד מהם נמצא פה, זה טיל שיוט שנקרא "חנית זהב" בצה"ל או "דלילה".
<אבי פלדר: השתמשו בו לראשונה במלחמת לבנון השנייה כגורם הפתעה, ואנחנו משווקים את זה היום בעולם.
<אבי פלדר: כמובן כל הנורים של חיל האוויר הישראלי ממוגנים על-ידי הנורים של "תעש", שזה בהחלט נושא שגם מבחינת יצוא אנחנו לא יכולים לייצא אותם בגלל הסודיות שבדבר הזה.
<אבי פלדר: וכל נושא הנעה רקטית שאני לא רוצה להרחיב אותו במקום הזה.
<אבי פלדר: האסטרטגיה העסקית שלנו עברה מספר שינויים.
<אבי פלדר: אנחנו מדברים היום ממעבר למערכות לפתרונות חיליים, זאת אומרת נותנים פתרון מקצה לקצה לצבאות.
<אבי פלדר: מעבר מתחמושת סטטיסטית לחימוש רב-תכליתי חכם מדויק, כמו שהזכרתי קודם כמה דוגמאות.
<אבי פלדר: מחיר משימה נמוך.
<אבי פלדר: אנחנו מבינים את הצורך שקיים בעולם היום.
<אבי פלדר: הקיצוצים בתקציבי הביטחון, לא רק בישראל אלא גם במקומות אחרים בעולם, הם דרמטיים, ואנחנו נותנים צורך מבצעי ב-80% מהדרישות אבל ב-50% מהמחיר, שזה דבר שעובד ותופס היום בעולם חזק מאוד.
<אבי פלדר: פה אפשר לראות כמה דוגמאות בנושא של השבחות רק"ם, בנושא של מערכים.
ניסן סלומינסקי: אבי, שאלה.
ניסן סלומינסקי: יכול להיות שאתם מוגבלים מבחינת משרד הביטחון בייצור או במכירות של כל מיני כלי נשק או אמצעים שאתם פיתחתם או שקיימים, ובגין זה נמנע מכם רווחים גדולים בגלל הנושא שזה עדיין השורה הראשונה, הסודיות?
ניסן סלומינסקי: ואתם מקבלים פיצוי על זה?
<אבי פלדר: אדוני היושב-ראש, אנחנו נמצאים ברגולציה של משרד הביטחון.
<אבי פלדר: אנחנו מקבלים את הרגולציה הזאת, אנחנו מבינים שיש למדינת ישראל דברים שלא יימכרו.
<אבי פלדר: אם יש שאלה, אנחנו יושבים עם משרד הביטחון בצורה מאוד עניינית ומגיעים לסיכומים כאלה ואחרים.
<אבי פלדר: אני חושב שמשרד הביטחון בנושא הזה מבין את הצורך לשווק ומנסה לסייע ככל יכולתו.
ראובן ריבלין: איך תתמודד עם זה כשתפריט?
<אבי פלדר: זה לא משנה אם זה חברה ממשלתית או לא מבחינת האינטרסים.
<אודי אדם: צו האינטרסים.
<אבי פלדר: צו האינטרסים מגדיר מה הקווים שיישארו.
ראובן ריבלין: לא, יש איזשהו כוח הכרעה בנושאים מסוימים, כמו בחוק בזק.
<אבי פלדר: לא, אבל יש את אפ"י, שזה אגף פיקוח על הייצוא במשרד הביטחון.
ראובן ריבלין: אפ"י אנחנו יודעים.
ראובן ריבלין: הוא יכול לומר להם: אני לא נותן לכם רישיון יותר.
<אבי פלדר: גם היום הוא עושה את זה אבל.
ראובן ריבלין: אבל אתך כחברה ממשלתית - - -
<אודי אדם: לא, יש לך חברות ביטחוניות אזרחיות, כמו "אלביט".
<אודי אדם: הם מייצרים דברים לא פחות מסווגים.
ראובן ריבלין: זאת אומרת, היחסים הם כמו עם "אלביט".
<אודי אדם: כן.
<אבי פלדר: האינטרס של מדינת ישראל זה לייצא.
<אבי פלדר: אני מניח שככל שזה לא כפוף למגבלות כאלה ואחרות, אז אנחנו עושים את זה בתיאום.
ראובן ריבלין: דווקא המערכת האישית למשל, אתם יודעים שאנחנו מגבילים אותה מאוד.
ניסן סלומינסקי: בנוסף למשרד הביטחון, אני יודע שיש דברים שמייצרים, אבל יש בהם לפעמים אלמנט אחד או שניים, נניח של ארצות-הברית שאתה משתמש, וכתוצאה מזה מוטל וטו ואתה לא יכול להתמודד.
ניסן סלומינסקי: ונניח אתה רוצה להתמודד סתם בהודו, אתה לא תוכל להתמודד, אבל ארצות-הברית כן תיכנס פנימה.
ניסן סלומינסקי: האם גם אתם מוגבלים באלמנטים כאלו?
ניסן סלומינסקי: בגדול אני אומר, לא בפירוט.
<אבי פלדר: עוד פעם אני אומר, אנחנו עובדים עם משרד הביטחון ברמה יומית בנושא הזה ויש קשר יום-יומי.
<אבי פלדר: זאת אומרת, משרד הביטחון לא מגביל סתם, רק אם יש פה איזשהו נושא של סודיות.
<אבי פלדר: דרך אגב, זה משרד הביטחון ומשרד החוץ שעובדים ביחד בנושא הזה.
<אבי פלדר: יש חוק שהוא פיקוח על הייצוא, אנחנו עובדים במגבלות החוק.
<אבי פלדר: כל דבר שיש אתו בעיה, אנחנו פונים עד לרמת מנכ"ל משרד הביטחון, ואני חושב שבסך הכול יש עבודה משותפת עם רצון לעזור.
<אבי פלדר: יש רצון לעזור ומוצאים פתרונות במשותף.
<אבי פלדר: תחומי העיסוק העיקריים, רק אם נשים אותם ככה ב-highlights, אז אנחנו מדברים ככה: בית מערכות לחימוש מדויק רב-מימדי.
<אבי פלדר: ראיתם את החימוש המדויק החל מהרובה וכלה ברקטות ואוויר-קרקע.
<אבי פלדר: בית מערכות לניוד קרבי, כל מה שקשור בזה.
<אבי פלדר: נושא הרק"ם זה נושא שב"תעש" נמצא בבסיס.
<אבי פלדר: אנחנו מדברים על זה כבר הרבה מאוד שנים, וזה נושא שאנחנו ידועים ומוכרים מאוד בעולם בנושא הזה.
<אבי פלדר: מיגון רב-תחומי.
<אבי פלדר: אנחנו ממגנים החל מהמיגון האישי, אפודי המגן של החיילים, וכלה במבנים ומתקנים אסטרטגיים, עבור דרך רק"ם.
<אבי פלדר: כל הדברים האלה נעשים בחברה.
<אבי פלדר: אנחנו מוקד יידע.
<אבי פלדר: דרך אגב, פה אפשר להגיד, יש את הנושא של armor, anti armor.
<אבי פלדר: היות שאנחנו מפתחים את התחמושת, אנחנו יודעים גם איך להגן כנגד התחמושת.
<אבי פלדר: אותו מהנדס שיושב ויודע מה חודר, יודע גם איך לעצור.
<אבי פלדר: והיתרון בחברה הוא בסינרגיה בין שני התחומים האלה.
<אבי פלדר: מרכז לניהול מצבי חירום.
<אבי פלדר: יש לנו חברה בת שהיא מכללה ללוחמה בטרור.
<אבי פלדר: החלטנו להרחיב אותה לשימוש בכל נושא של מצבי חירום, שזה נושא שהופך להיות אקוטי היום בעולם, כל נושא ה-HLS, וזה דבר שעכשיו אנחנו מפתחים אותו, מרחיבים אותו.
<אבי פלדר: ולוחמה רשתית, מה שנקרא הסייבר, זה דבר שבשנה האחרונה נכנסנו אליו, אחד, כדי להגן על המוצרים שלנו.
<אבי פלדר: ושניים, אם אתה כבר מגן אז קח את זה ותמשוך את זה הלאה לכיוון של מוצרים שאתה מפתח ותמכור אותם בעולם.
<אבי פלדר: בסך הכול ההתמקדות שלנו היא בהשאת ערך ללקוח.
<אבי פלדר: אנחנו מבינים, כמו שאמרתי קודם, שהלקוח היום, הכסף הרבה יותר מצומצם, אבל הוא מחפש לקבל את היתרונות, ואני חושב שהצלחנו למקסם את היתרונות.
<אבי פלדר: לקחנו את "עשות אשקלון" כמודל.
<אבי פלדר: נשאלה השאלה: אוקיי, מה קורה בעתיד?
<אבי פלדר: אני מזכיר ש"עשות אשקלון" הייתה במצב קשה מאוד לפני שבע, שמונה, תשע שנים.
ניסן סלומינסקי: והתרוממה יפה מאוד.
<אבי פלדר: ובוא נראה מה קרה ל"עשות אשקלון".
<אבי פלדר: "עשות אשקלון" בשלושת הרבעונים ב-2013 סיימה עם רווח נקי של 20,000,000 שקל שזה 9%.
<אבי פלדר: דרך אגב, נמצא פה מנכ"ל "עשות אשקלון", דן כץ.
<אבי פלדר: המכירות שלנו היו 224,000,000 שקלים, צבר ההזמנות מעל 800,000,000 שקל, ואלה הזמנות קשות לא רק הזמנות מסגרת, כי ההזמנות שלנו בחלקן זה הזמנות מסגרת לתחום התעופה האזרחית.
מיכל בירן: מה זה הזמנות מסגרת?
<אבי פלדר: הזמנות של 5, 7, 10 ו-15 שנה.
<אבי פלדר: אבל בפועל מממשים כל שנה-שנתיים חלק מההזמנות.
<אבי פלדר: אנחנו עובדים לחברות התעופה הגדולות ביותר בעולם.
<אבי פלדר: ואני חושב שזה אחד היתרונות הגדולים מאוד של "עשות אשקלון", שהצלחנו להיכנס לנישה שהיא נישה גם בטיחותית מצד אחד וגם מקצועית מאוד על-ידי עובדי החברה מהצד השני.
<אבי פלדר: ההון העצמי של "עשות אשקלון" זה מעל 200,000,000 שקל.
<אבי פלדר: אם תסתכלו מה קרה לפני שבע-שמונה שנים, היינו במצב ש"תעש" הזרימה כסף כל חודש למשכורות "עשות".
<אבי פלדר: דרך אגב, ב-2012 סיימנו את השנה עם 12% רווח נטו.
ניסן סלומינסקי: אז, אבי, עולה השאלה: אם "עשות" כך, למה "תעש"?
<אבי פלדר: תיכף נגיע ל"תעש", אבל זה רק הקדימון.
<אבי פלדר: מה שאני רוצה לומר זה שלקחנו מודל ובנינו ב"עשות אשקלון" אני חושב, יחד עם העובדים וההנהלה, מפעל לתפארת.
<אבי פלדר: מי שיסתובב היום ב"עשות אשקלון", אחרי כל ההשקעות הגדולות שנעשו, גייסנו ב-2007 כסף בבורסה, 80,000,000 שקל באג"ח, השקענו את זה באמצעי ייצור, השקענו את זה בשיפור מערכות מחשוב, השקענו את זה בדברים שמאפשרים להיות תחרותיים בעולם, ובמקום לדעתי מרכזי בכל מה שקורה בנושא הזה.
<אבי פלדר: בוא נתקדם.
<אבי פלדר: הגענו ל"תעש".
<אבי פלדר: מבחינת נתונים עסקיים.
<אבי פלדר: אז קודם כול, סיימנו פה, אפשר לראות ככה: הצבע הירוק, מה שנמצא פה למעלה, זה היקף המכירות בשנים הקרובות.
<אבי פלדר: היום אנחנו נמצאים בצבר הזמנות, כמו שאמרתי, לסוף החודש הזה, נהיה עם 5.5 מיליארד שקלים.
<אבי פלדר: המספרים פה 90, 80 ו-70 זה היקף המכירות שכבר קיים בצבר ההזמנות של "תעש" לשנים הקרובות.
<אבי פלדר: זאת אומרת, אנחנו בשנת 2014 מתוך 1.8 מיליארד שקלים 90% מההזמנות ביד, יתר ההזמנות זה דברים שאנחנו יודעים שנמצאים בכניסה ובימים הקרובים ייחתמו.
<אבי פלדר: לשנת 2015 אנחנו נמצאים עם 80% מההזמנות ביד, ולשנת 2016 עם 70%.
<אבי פלדר: זאת אומרת, רוכש שנכנס ל"תעש" לא צריך להתחיל לעבוד, אלא יש לו כבר on going קונצרן כמו שאומרים, שהוא ממשיך לתפעל אותו.
<אבי פלדר: אנחנו מתייחסים היום לחברה כמו חברה פרטית, כמו חברה שמנוהלת בצורה טובה.
ניסן סלומינסקי: זה נראה נפלא, אז למה בכל אופן?
<אבי פלדר: הנה, הבעיה היא פה.
<אבי פלדר: אני מראה פה את המספרים.
<אבי פלדר: אנחנו נמצאים בגרעון פרמננטי.
<אבי פלדר: דרך אגב, אדוני היושב-ראש, היום במצבה של ה"תעש" סגורים בבנקים במדינת ישראל מעל 200,000,000 שקלים, שזה מקדמות שקיבלנו מלקוחות ואנחנו לא יכולים להשתמש בהם.
<אבי פלדר: זה עלה פה בוועדת הכספים לפני שנתיים וחצי, ביקשנו ערבויות מדינה, לא קיבלנו ערבויות מדינה, אבל היום יש לנו מעל 200,000,000 שקל.
<אבי פלדר: זאת אומרת, החברה מכניסה כל הזמן כספים, רק שהיא לא יכולה להשתמש בהם.
ניסן סלומינסקי: הכול רק בגלל חובות העבר?
<אבי פלדר: כתוצאה מזה שהדוחות הכספיים, יש עליהם איזושהי מגבלה, לא ניכנס, אני מציע לא להיכנס, ואז כל הנושא הזה, ברגע שאתה מקבל מקדמה, אתה משעבד 100% מהכסף בבנק, בלי לתת את הערבות.
ניסן סלומינסקי: אני לא מבין, אבל המלווה הגדול הרי לא לוחץ אתכם והוא אפילו הודיע שהכספים האלו זה כאילו תרומה.
<אבי פלדר: אני מדבר על כספים שמגיעים מחו"ל.
ניסן סלומינסקי: לא, מה שאני מבין, זה לכאורה נראה שכאן כל העסק הוא נפלא, צבר כזה גדול, ואתם גם קיבלתם הזמנות, אז למה בכל אופן אתם בכזה גירעון?
<אודי אדם: יש לך 1,200 עובדים ספייר.
<אבי פלדר: אסביר.
<אבי פלדר: קודם כול, 1,000 עובדים שאמרנו שכרגע אנחנו צריכים להפריש אותם או צריכים לפרוש.
ניסן סלומינסקי: אז זה מלווה אתכם כבר 10 או 12 שנה?
<אבי פלדר: אני יכול להראות לך בוועדת הכספים, שישבנו פה ב-2005 ודיברנו על 600 עובדים.
<אבי פלדר: ואותם 600 עובדים נמצאים בחברה עד היום.
<אבי פלדר: ובתקופה הזאת ה"תעש" שילמה משכורות מעל מיליארד שקלים.
<אבי פלדר: זו הנקודה המרכזית פה.
<אבי פלדר: עכשיו, העובדים האלה שפורשים, אני אומר: הם עובדים טובים שנתנו מדמם ועשו מעשה ציוני אדיר בעבודה למדינת ישראל, אבל איך אומרים, התעייפו קצת, והיום אנחנו מדברים על עובדים אחרים, רעננים יותר, זה הכול.
<אבי פלדר: אז אנחנו מדברים פה על 250,000,000 שקל, מה שאני מציג פה זה EBITDA, זה לא רווח תפעולי, כי אנחנו עדיין מתעסקים בנושא ה-FRS, אז אני פשוט אומר את זה כהערת אגב.
<אבי פלדר: בשנת 2015 נהיה כבר ב-30,000,000 שקל בפלוס, בשנת 2016 נהיה ב-80,000,000 שקל וב-2017 נהיה ב-130,000,000 שקל.
<אבי פלדר: זאת אומרת, החברה מהר מאוד עוברת לפסים של רווחיות.
<אבי פלדר: זה לא משהו שבוא נראה מה קורה בעוד שבע שנים, אלא אתה רואה את זה תוך שנה-שנתיים, אתה מתחיל לקבל את החזר ההשקעה שלך בחזרה.
<אבי פלדר: וזה נושא חשוב.
<אבי פלדר: בשנת 2015, בין 2015 ל-16', ב-31 בדצמבר יש פה את פיצול "תומר", לכן היקף המכירות פה ופה נשאר אותו דבר, אחרת הגידול הפנימי שאנחנו צופים הוא בין 5% ל-10% כל שנה.
<אבי פלדר: ואני אומר עוד הפעם: קחו בחשבון מה קורה היום בשוק העולמי, כשחברות מתכנסות ולא מתפתחות.
<אבי פלדר: ואני חושב שב"תעש" אנחנו נמצאים בנקודת זינוק פנטסטית.
ניסן סלומינסקי: זאת אומרת, כדאי למדינה לקנות את "תעש" עוד מעט.
<אבי פלדר: אני מוכן לשכנע את כולם לקנות.
<אבי פלדר: תאמין לי, קל מאוד.
<אבי פלדר: נחזור לרשות החברות.
ניסן סלומינסקי: יש איזו מגבלה בהפרטה של "תעש"?
<אאבי פלדר: בוא נדבר על ההפרטה, הנה, בדיוק הגענו, איך החברה נערכה להפרטה.
<אאבי פלדר: אנחנו מדברים על צוותי היגוי, יש מספר צוותים בחברה.
<אאבי פלדר: דרך אגב מה שכדאי לשים לב, אני חושב שאנחנו, גם הדירקטוריון וגם ההנהלה, התרכזו בזה שכל העבודה או רוב העבודה נעשית על-ידי עובדי החברה, על-ידי הבכירים בחברה, אנשים שמובילים את החברה, יעשו את זה בנוסף על תפקידם.
<אאבי פלדר: אנחנו לא לוקחים יועצים חיצוניים, לא לוקחים עובדים חיצוניים, למעט בודדים, מתוך כוונה לעשות את זה בצורה המיטבית.
<אאבי פלדר: כל מה שרואים פה זה חמישה צוותים שכרגע עובדים.
<אאבי פלדר: אפשר לראות: צוות ההפרטה והאינטגרציה מרוכז על-ידי מאיר אורן שנמצא פה, בנוסף על תפקידו כיועץ משפטי של החברה.
<אאבי פלדר: שינוי מבנה ארגוני ופרישת עובדים מרוכז על-ידי אבי עינת שנמצא פה, בנוסף על תפקידו כסמנכ"ל למשא"ן שמתעסק בשנה הקרובה בכל נושא פרישת העובדים, שזה סיפור לא פשוט – קשה מאוד, הייתי אומר.
<אאבי פלדר: כל נושא הקמת "תומר" מרוכז על-ידי החברה.
<אאבי פלדר: הצענו למשרד הביטחון שאנחנו נוביל את התהליך הזה, נקים את "תומר" בדרך הנכונה עד כדי כתיבת הנהלים ל"תומר".
<אאבי פלדר: זאת אומרת, אנחנו מוכנים בעניין הזה לסייע למשרד הביטחון ולהקים את זה, ולתת למשרד הביטחון בסופו של דבר חברה שהיא חברה טובה שתמשיך לתפקד.
<אאבי פלדר: כל נושא ההעברה לנגב.