GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<יהונתן רזניק: קודם כול, אנחנו בהחלט מודעים למורכבות המיוחדת שקיימת בחברה הערבית בנושא מתן אשראי.
<יהונתן רזניק: אנחנו מנסים לפתור את זה בכל מיני כלים.
<יהונתן רזניק: בקרן שאנחנו מפעילים יש בנק שהוא פעיל מאוד בקרב החברה הערבית, ואנחנו רואים את זה גם בהלוואות שהוא נותן.
<יהונתן רזניק: משרד הכלכלה – אולי ארבל לוין ירחיב על זה – מפעיל כלים לעסקים שהם ממש בראשיתם באמצעות קרן "קורת".
<יהונתן רזניק: זה מיזם יפה מאוד.
חנין זועבי: אני דיברתי דווקא על מחקר של קרן "קורת".
חנין זועבי: המחקר שלה הראה שהבעיה הלכה והחריפה במשך 15 השנים האחרונות.
<ארבל לוין: אנחנו כן מתייחסים לזה.
<ארבל לוין: מה שהוא הציג זה קרן "סאווה" – קרן נשים ערביות.
<ארבל לוין: יותר מ-2,000 הלוואות.
<ארבל לוין: זה קרן שאנחנו תומכים בה, עובדים איתה, הרחבנו אותה עכשיו ל-3 שנים נוספות.
חנין זועבי: אבל זה נקודה בודדה.
<ארבל לוין: נכון, אני מסכים.
<ארבל לוין: מלבד זה, גופי השטח כן פועלים במגזר הערבי וכן קיבלו התייחסות מיוחדת.
חנין זועבי: מה יש – אני יודעת.
חנין זועבי: אני הצגתי מה חסר.
<ארבל לוין: אני אומר שכן יש התייחסות.
<ארבל לוין: אני רוצה להוסיף שיש את קרן "אל בוואדר" שהמדינה מפעילה.
<ארבל לוין: אנחנו מודעים לבעיה.
רוברט אילטוב: חשוב שגם במגזר הערבי העסקים הקטנים ייהנו, לפחות כמו כל המגזרים האחרים.
רוברט אילטוב: לכן אנא התייחסו.
<רועי קציר: אני יכול להגיד כנציג בנק הפועלים, שלא רק בנק הפועלים אלא גם יתר הבנקים בשנתיים-שלוש האחרונות כן מתייחסים למגזר הערבי בצורה קצת שונה מן המחקרים ב-2006, ובטח ב-1993.
<רועי קציר: הדברים קצת השתנו מאז.
<רועי קציר: לראיה, ב-3 השנים הקרובות, הודענו על זה, יש פריסה של יותר מ-15 סניפים במגזר הערבי.
<רועי קציר: הוצאנו קרן ייעודית, לא חיכינו לחברים בסוכנות לעסקים קטנים ובינוניים ובמשרד האוצר, ונשמח לפעילות שלהם.
<רועי קציר: בינתיים כבר השקנו קרן ייעודית עם עשרות מיליוני שקלים לטובת המגזר הערבי.
<רועי קציר: הכשרנו עובדים חדשים מהמגזר הערבי בתהליך הכשרה ייעודי לטובת עבודה במגזר הערבי.
<רועי קציר: אני שומע את מה שאת אומרת.
<רועי קציר: אני אומר לך פה שהבנק שלנו, ואני יודע שגם בנקים אחרים, זה לא רק בנק הפועלים, גם לבנקים אחרים יש פריסה חדשה.
<רועי קציר: המטרה לשנות.
<רועי קציר: זה מתחיל בחינוך, ואנחנו מדברים כאן הרבה בוועדה אחרת על חינוך פיננסי.
<רועי קציר: גם אתם במגזר צריכים לפעול כבר מגיל יסודי, כפי שאנחנו עובדים עם רשתות וכפי שאני כבר בכיתה א' מקבל שיעורים בחינוך פיננסי, ובכיתה י' "אורט" ו"עמל" עושים סדנאות ושיעורים ותוכניות, גם אצלכם במגזר זה צריך להיות, כי זה מתחיל שם, זה מתחיל בגן, בבית-הספר היסודי, בבית-ספר תיכון, ואחרי כן כשהוא יזם ומקים עסק יש לו כבר את החינוך בתור ערך מוטמע.
<רועי קציר: זה גם חלק חשוב, וזה אחריות שלכם.
רוברט אילטוב: גברת אורנית קרביץ, יועצת בכירה ליושב ראש רשות ניירות ערך.
<אורנית קרביץ: קודם כול, אני רוצה להגיד משהו לפני שאגיע להצעות שלי.
<אורנית קרביץ: כמי שגדלה בבית לאבא שיש לו עסק קטן, נושא מימון האשראי הוא מאוד-מאוד חשוב.
רוברט אילטוב: אני חושב שאין פה מישהו שלא קשור לעסקים קטנים בדרך כזאת או אחרת.
<אורנית קרביץ: חשוב לדעת, ואולי הכנסת צריכה לטפל בזה, שדבר נוסף שהם מתמודדים אתו, שהם מקבלים פניות מכל רגולטור מכל גוף, המון-המון פניות לעסק קטן שמחזיק 5-6 עובדים – מכבי אש ותכנון ובנייה.
<אורנית קרביץ: זה בלי סוף.
<אורנית קרביץ: אני חושבת שזה דבר שהכנסת מתישהו תצטרך לתת לו מענה.
רוברט אילטוב: אין ספק שהוויכוח פה לגבי עסקים קטנים הרבה יותר רחב.
רוברט אילטוב: הוא גם לא נוגע לוועדה אחת.
רוברט אילטוב: הוא נוגע גם לנושא הרישוי שנידון בוועדות אחרות.
<אורנית קרביץ: זאת הבעיה, שנראה לפעמים שיש יותר מדי גופים שמטפלים בעסקים קטנים.
רוברט אילטוב: אנחנו נדון על מכלול רחב של נושאים, אבל היום הדיון הוא על נושא האשראי והמחנק העסקי, כי זה הדם שזורם בעורקי כל עסק ובלי זה הם לא יכולים פשוט לתפקד.
רוברט אילטוב: לכן אנחנו צריכים לתת את הפתרון המיידי והמהיר ביותר כדי שלפחות נושא הכספים בעסקים יהיה סדיר.
<אורנית קרביץ: אנחנו ברשות לניירות ערך חושבים כבר תקופה ארוכה איך לעזור לעסקים קטנים ובינוניים.
<אורנית קרביץ: אני לא רוצה לדבר על חברות קטנות יחסית בבורסה, משום שזה לא הדיון כאן ואנחנו לא חושבים שעסקים קטנים ובינוניים מסדר הגודל שאתם מדברים עליהם בכלל צריכים להיכנס לבורסה.
<אורנית קרביץ: יהיה להם קשה, אם הם לא מגיעים לאיזה market cup ממילא לא יכולים להיכנס.
רוברט אילטוב: אני לא מסכים אתך כי כל מגזר ההיי-טק לדוגמה- -
<אורנית קרביץ: אני לא מדברת על היי-טק.
רוברט אילטוב: - -זה גם עסקים קטנים.
רוברט אילטוב: הם לא ייכנסו לבורסה?
<אורנית קרביץ: כמובן.
<אורנית קרביץ: אני לא יודעת על איזה גודל של חברות אנחנו מדברים.
<קריאה: עד 100 מיליון שקלים.
רוברט אילטוב: "וישי" נמכרה במיליארד שקל ומעלה ויש לה 120 עובדים.
רוברט אילטוב: זה עסק בינוני בקושי.
<אורנית קרביץ: חשבתי שאתם מדברים עוד לפני כן.
רוברט אילטוב: אנחנו מדברים על מכלול.
<אורנית קרביץ: אנחנו רוצים להציע כלי חדש, כי את האופציה של חברה להגיע לבורסה היא כבר מכירה, אני לא צריכה ללמד אתכם פה מה זה אומר להירשם לבורסה.
<אורנית קרביץ: זה אופציה.
<קריאה: חסמתם אותם.
<אורנית קרביץ: יש עוד אופציה, שעדיין לא קיימת בישראל ואנחנו רוצים להביא אותה.
<אורנית קרביץ: האופציה הזאת היא בעצם לייצר תחרות למערכת הבנקאית.
<אורנית קרביץ: זה אומר שאנחנו רוצים להקים קרן, או לאפשר הקמה של קרנות בדוגמת ה-BDC, המודל שעובד מצוין בארצות-הברית.
<אורנית קרביץ: אלה קרנות שיוקמו והן יוכרו כחברה או כשותפות וייסחרו בבורסה ובאמצעותן יגייסו כסף.
<אורנית קרביץ: הקרנות האלה יהיו ייעודיות לעסקים קטנים ובינוניים.
רוברט אילטוב: גברתי, שאלת הבהרה.
רוברט אילטוב: יש היום עשרות קרנות שפועלות, חלקן קרנות ללא כוונות רווח, ובסוף כולן מתנקזות בבנקים.
רוברט אילטוב: אז מה הפריע עד עכשיו לעשות את זה?
<אורנית קרביץ: אנחנו מציעים את שוק ההון כאלטרנטיבה.
<אורנית קרביץ: אנחנו מציעים את הציבור כשותף למיזמים האלה, כשותף לקרנות האלה.
<אורנית קרביץ: הציבור יוכל להשקיע כסף, הגוף המוסדי יוכל להשקיע כסף בקרנות האלה.
שלי יחימוביץ': מי יקים את הקרנות האלה?
<אורנית קרביץ: יזמים שיעבדו לפי מודל עסקי, כפי שעובדים מודלים עסקיים של קרנות.
<אורנית קרביץ: אנחנו צריכים גם לעבוד עם מס הכנסה כדי שזאת תהיה חברה שקופה לצורכי מס, אנחנו צריכים לעבוד עם החשב הכללי.
<אורנית קרביץ: אנחנו כבר בדיונים עם החשב הכללי כדי לראות איך אפשר לייצר ערבות מדינה.
<אורנית קרביץ: אנחנו חושבים שזה יכול להוזיל את ההון.
<אורנית קרביץ: אם הוועדה תרצה, יש לנו מודל שהכנו, נשמח להציג אותו בפני הוועדה, להסביר איך זה עובד, מי מביא מה.
רוברט אילטוב: בשמחה.
<אורנית קרביץ: נשמח להציג את המודל.
<אורנית קרביץ: אני חושבת שזה כלי מעניין.
<אורנית קרביץ: הוא עובד מצוין בארצות-הברית.
שלי יחימוביץ': את יכולה להעביר לנו אותו?
<אורנית קרביץ: יש מצגת שהכנתי ואם תרצו, נסביר.
<אורנית קרביץ: אני רק רוצה להגיד, זה עובד בחוץ לארץ, כן אפשר לייצר תחרות למערכת הבנקאית.
<אורנית קרביץ: אני חושבת ששוק ההון הוא מקום מצוין להכניס בו גם את הציבור למטרה החשובה הזאת.
<אורנית קרביץ: ומי זה הציבור אם לא אנחנו, שממילא אנחנו העסקים הקטנים.
שלי יחימוביץ': יש לי שאלת ביניים, ברשותך אדוני היושב-ראש.
שלי יחימוביץ': גילוי נאות, אני קניתי מניה בבנק "אופק".
שלי יחימוביץ': עשיתי את זה מכיוון שאני חושבת שזה אחת הדרכים לתת כוח בידי ציבור רחב לשבור את המונופול או את הדואופול של הבנקים, ועשיתי את זה יותר כמעשה סימבולי, כדי שאחרים יעשו זאת גם.
שלי יחימוביץ': מה היחס שלכם להתארגנות הזאת, שכבר קיימת, נושמת, חיה בשטח?
<אורנית קרביץ: אנחנו מברכים עליה.
<אורנית קרביץ: הבנק שעליו את מדברת קיבל החרגה, הוא לא כפוף לרשות ניירות ערך.
<אורנית קרביץ: כמובן אנחנו מברכים על כל מיזם חברתי.
<אורנית קרביץ: אני יודעת שמדברים היום על כל מיני רעיונות של אג"ח חברתי, יש הרבה רעיונות.
<אורנית קרביץ: רשות ניירות ערך, ואני חושבת שאת מכירה את זה, באמת נרתמת לדברים האלה.
<אורנית קרביץ: אנחנו רואים את הציבור.
<אורנית קרביץ: המטרה שלנו בראש ובראשונה להגן על הציבור.
<אורנית קרביץ: אבל אנחנו לא רואים את התפקיד שלנו רק כלהגן על הציבור ולפקח על החברות הציבוריות אלא גם באמת לתרום לפיתוח השוק.
<אורנית קרביץ: אני חושבת שהקרנות הללו של עסקים קטנים ובינוניים זה win-win, זה גם לתרום לשוק ההון וגם לתרום לעסקים קטנים ובינוניים.
<אורנית קרביץ: אני באמת מאמינה שזה מכשיר יעיל.
<אורנית קרביץ: הוא לא סתם עובד מצוין בחוץ לארץ.
<אורנית קרביץ: השבוע מתקיימת ועידת רשויות ניירות ערך האירופאית, שהרשות שלנו נמנית עליה, ואני מציגה להם שם את המודל הזה.
<אורנית קרביץ: שלחתי להם את המצגות וקיבלנו המון שאלות.
רוברט אילטוב: מתי אתם יכולים להציג את זה לוועדה?
<אורנית קרביץ: כאשר הוועדה תורה לנו נעשה את זה בשמחה.
<אורנית קרביץ: אני רק רוצה להגיד – ואת זה בטח הוועדה תשמח לשמוע – שאנחנו משתפים פעולה גם עם אגף החשב הכללי במשרד האוצר וגם עם רשות המסים כדי לנסות שהכלי הזה יעבוד היטב, כי אם לא נקבל את ההטבות ואת מה שצריך כדי שזה יעבוד אז זה יהיה יפה כמודל אבל לא יעבוד בשטח.
<אורנית קרביץ: נצטרך כאן כולנו, לא רק אנחנו, שיתוף פעולה.
<אורנית קרביץ: אנחנו כבר בדרך.
רוברט אילטוב: לדיון הבא אני כבר מבקש מכם להציג את המודל שלכם לוועדה.
<אורנית קרביץ: בשמחה.
רוברט אילטוב: ברוך שניר מהתאחדות המלאכה והתעשייה בישראל.
רוברט אילטוב: כל מי שלא נרשם ורוצה לדבר מוזמן להירשם, אנחנו עובדים לפי רשימה.
<ברוך שניר: שתי נקודות.
<ברוך שניר: הנקודה הראשונה, לי בכל אופן קשה לראות איך אלטרנטיבה אחרת לאשראי מעבר לגורם הבנקאי מתקדמת, בין אם מדברים על גופים חוץ-מוסדיים ובין אם מדברים על קרנות הון ציבוריות, איך היא תתקדם בלא מנגנון לדירוג אשראי.
<ברוך שניר: גולת הכותרת היא למעשה הסיכון, הנשיאה בסיכון.
<ברוך שניר: בכדי להשיג שקיפות והפחתה של הסיכון בעיני אותם גורמים שרוצים להיכנס לתחום ההיצע צריך בד בבד עם הפעילות של הגורמים האלה לקדם גם באיזו צורה את הנושא של מנגנון דירוג אשראי.
<ברוך שניר: זה נקודה אחת.
<ברוך שניר: הנקודה השנייה היא יותר בתחום של הרגולציה.
<ברוך שניר: שוב, מדברים על המגרש הבנקאי.
<ברוך שניר: ייאמר לזכות הבנקים שלפחות בעת האחרונה הם באמת הקימו קרנות ייעודיות משלהם, בין אם בנק לאומי או בנק הפועלים, לתחום האשראי של עסקים קטנים ובינוניים.
<ברוך שניר: אבל בכדי להשיג תוצאה הרבה יותר טובה לדעתי שוב נדרשת פה גם איזו חשיבה אסטרטגית, בייחוד מצד בנק ישראל והרגולציה.
<ברוך שניר: אני יודע שיש שם יחידה שנקראת המחלקה לבחינת יחסי לקוח-בנק, משהו כזה, תחת הפיקוח על הבנקים.
<ברוך שניר: מעבר לטיפול בהיבטים טכניים, תלונות וכולי, אני חושב שבמעטפת סביב אותה כותרת צריכה להיות איזו חשיבה בין-משרדית, בין-גופית לגבי השאלה איך ניתן באמת ליצור "אינפוט", שהבנקים נותנים יותר אשראי תחת אותם אילוצים קיימים, של נשיאה בסיכון ודברים אחרים.
רוברט אילטוב: נציגי בנק ישראל נמצאים?
רוברט אילטוב: בבקשה, אני מבקש את ההתייחסות שלכם לדיון.
<ליאת גור: אפשר אולי עוד הערה לפני שבנק ישראל עונה?
<ליאת גור: אני מהתאחדות המלאכה והתעשייה.
<ליאת גור: רציתי להוסיף הערה בעניין אשראי לנשים בעסקים קטנים ובינוניים.
<ליאת גור: יש יותר ויותר עדויות, גם באיחוד האירופאי וגם בעולם, וגם מתחילים להיות נתונים מישראל, שלנשים על אחת כמה וכמה קשה להשיג אשראי ויש אפליית אשראי נגד נשים.
<ליאת גור: זה הוכח באיטליה ובארצות-הברית.
<ליאת גור: יש גם נתונים לגבי ישראל, שלעומת 33% מהגברים שסוגרים עסקים קטנים ובינוניים בגלל מחסור בהון זמין אצל הנשים השיעור הוא 57%.
<ליאת גור: העניין הוא שאין נתונים.
<ליאת גור: גם בנק ישראל וגם הבנקים לא מפלחים פילוח מגדרי את האשראי שהם נותנים וכך, למרות שאנחנו שומעים את זה מהשטח, אנחנו לא יודעים בוודאות עד כמה קשה לנשים להשיג אשראי, למרות שמהשטח אנחנו שומעים שזה כן קשה.
<ליאת גור: חשוב מאוד לדעת את הנתונים האלה כדי לדעת איך להתמודד עם הבעיה.
<ליאת גור: אם חברת הכנסת זועבי דיברה על ערבים שיש להם קושי להשיג אשראי אז אני חושבת שזה קיים גם אצל נשים, ואם את אישה ערבייה בעסק קטן כנראה שזה קשה פי שלוש.
<רועי קציר: אפשר לקבל כסף דרך קרן "קורת".
<ליאת גור: 20,000 שקל.
<רועי קציר: 30,000 שקל, וזה לעסק מתחיל.
<ליאת גור: זה micro finance.
רוברט אילטוב: תודה רבה, גברתי.
רוברט אילטוב: הנקודה ברורה מאוד.
רוברט אילטוב: בבקשה, בנק ישראל.
<מרב שמש: שלום, שמי מרב שמש, אני מנהלת היחידה הכלכלית בפיקוח על הבנקים.
<מרב שמש: אני שומעת את הדיון.
<מרב שמש: אכן, כפי שציינו כאן כמה גורמים, יש התקדמות בנושא מבחינת הבנקים, וגם מבחינת הפעילות של בנק ישראל.
<מרב שמש: אנחנו יכולים לראות, מבחינת הנתונים, שבשנתיים האחרונות דווקא הבנקים משיקים תוכניות חדשות לעסקים קטנים.
<מרב שמש: אנחנו רואים גם בנתונים שיש גידול יפה יחסית גם באשראי לעסקים קטנים ובינוניים.
<מרב שמש: זה בניגוד למגמה שאנחנו רואים באשראי העסקי בכלל, בעיקר באשראי ללווים הגדולים ולעסקים הגדולים, ששם אנחנו רואים בשנתיים האחרונות ירידה.
<מרב שמש: ההתפתחויות בשנתיים האחרונות הן חיוביות מן האספקט שלכם.
רוברט אילטוב: רק שאלת הבהרה.
רוברט אילטוב: איך אפשר להסביר שלמרות שעסקים קטנים מהווים כמעט 50% מן המשק היום הם מקבלים בקירוב רק 10% מהאשראי?
רוברט אילטוב: איך הפער הזה נוצר?
<מרב שמש: קודם כול, תלוי איך מגדירים עסק קטן.
<מרב שמש: לפי הדיווחים בדוחות הכספיים של הבנקים עסקים קטנים, השיעור שהם מקבלים מבחינת האשראי הוא 8%, אבל אני מדברת רק על עסקים קטנים.
<מרב שמש: אתם דיברתם כאן על עסקים קטנים ובינוניים, שביחד מקבלים בערך 40% מסך האשראי העסקי.
<מרב שמש: חשובה גם ההגדרה "עסק קטן".
<מרב שמש: נכון להיום בדוחות הכספיים הבנקים מדווחים על עסקים קטנים לפי ההגדרות- - -
רוברט אילטוב: אגיד לך למה אני מבקש שתתייחסי.
רוברט אילטוב: אם אני מוריד את העסקים הבינוניים, שמעסיקים יותר מ-50 עובדים, 98.5% מהעסקים הקטנים והבינוניים הם במסגרת העסקים הקטנים, שזה גם מציג את הכמויות בפני עצמן.
רוברט אילטוב: לכן אם את רוצה סטטיסטית להראות לי שאשראי לעסקים קטנים גדֵל פתאום, זה לא מתיישב עם הנתונים בכל מקרה, מכיוון שהעסקים הקטנים מהווים 98.5%, כלומר רק 1.5% הם עסקים בינוניים.
רוברט אילטוב: לכן אם את נותנת 30% אשראי לעסקים בינוניים, שהם 1.5% מסך כל העסקים הקטנים והבינוניים, זה בטח כשל שוק עוד יותר גדול.
רוברט אילטוב: לכן אני מבקש שתתייחסי למה שאנחנו מצפים שתתייחסי, לעסקים קטנים.
<מרב שמש: עסקים קטנים, נכון להיום, כל בנק מגדיר אותם באופן אחר בניהול הסיכונים שלו ובניהול הפנימי שלו.
<דפנה טמיר: ולא לפי מספר עובדים.
רוברט אילטוב: בישראל עסק קטן מוגדר עד 50 עובדים.
<רועי קציר: אני מציע אולי שאחת ההחלטות הראשונות של הוועדה, שתיצור שינוי במדינה, היא שתהיה הגדרה אחת במדינת ישראל מה הוא עסק קטן.
<רועי קציר: אנחנו מקבלים הוראה של בנק ישראל, מקבלים הוראה של משרד האוצר, מקבלים הוראה של הסוכנות לעסקים קטנים, מקבלים הוראה של ה-OECD, מקבלים הוראה של ה-FATCA בארצות-הברית, של ה-RIS, ובכלל קוסמטיקאיות או ספרים הם לא עסק קטן, הם בכלל חשבון עו"ש, חשבון פרטי, אבל הם עסק, הם מעסיקים שתי קוסמטיקאיות וגם אחת שעושה גבות.
<רועי קציר: אולי זאת תהיה ההצעה הראשונה שלנו פה, שכל החברים כאן יודעים בדיוק מה זה עסק קטן.
<רועי קציר: בואו נצא מפה עם הודעה, שאנחנו מגדירים בשנה הקרובה מה הוא עסק קטן, שהדיון יהיה על הגדרה אחת.
רוברט אילטוב: חברים, לא נולדתי אתמול.
רוברט אילטוב: עסק קטן בישראל מוגדר עד 50 עובדים.
רוברט אילטוב: כך זה היה משנת 1985 כשעליתי לארץ וכך זה גם נשאר.
<רועי קציר: אדוני היושב-ראש, זה לא כך.
<רועי קציר: בסוכנות לעסקים קטנים ובינוניים מגדירים את זה עד 100 עובדים, ואנחנו מגדירים את זה לפי אשראי.
רוברט אילטוב: עסק קטן בישראל מוגדר עד 50 עובדים, כך זה היה במט"י, כך זה היה בכל מקום.
רוברט אילטוב: לא פעם טיפלתי וגם הייתי בבנקים, והייתי גם עסק קטן.
רוברט אילטוב: עם כל הכבוד, אז יש גם חלוקה לפי הכנסות, אבל ברמת העיקרון מדובר על מספר העובדים.
רוברט אילטוב: גברתי, תתייחסי בבקשה לעסק שמעסיק עד 50 עובדים.
<מרב שמש: אני מתייחסת.
<מרב שמש: ההגדרות אצלנו לא הולכות לפי מספר העובדים.
<מרב שמש: ההגדרות הן, כל בנק לפי ההגדרה שלו, לפי ניהול הסיכונים הפנימי שלו.
<מרב שמש: עסק קטן אצל בנק הפועלים יכול להיות עסק גדול או עסק בינוני אצל בנק אחר, אצל בנק קטן.
<מרב שמש: אז קודם כול רציתי להסביר את הנושא הזה.
<מרב שמש: מעבר לכך, בוועדת התחרותיות קבענו, ואחת ההמלצות למעשה היתה, שלצרכים של מידע סטטיסטי תהיה הגדרה אחידה של עסק קטן, שאפשר יהיה באמת להשוות את הנתונים בין הבנקים, לעשות איזו אגרגציה, ולצרכים סטטיסטיים, לצרכים של מחקר, שישרתו כמובן גם את העסקים הקטנים.
<מרב שמש: בנושא הזה אנחנו מתקדמים.
<מרב שמש: גם ישבנו עם האנשים של הסוכנות לעסקים קטנים ובינוניים, הם העבירו את דרישות הדיווח שלהם.
<מרב שמש: עכשיו אנחנו מגבשים מתכונת.
<מרב שמש: נעביר להם בהקדם גם את גיבוש המתכונת שלנו.
<מרב שמש: גם דנו עם הבנקים בעניין הזה.
<מרב שמש: בנושא הזה חלה התקדמות.
<מרב שמש: עוד נושא שעלה כאן הוא יחסי בנק-לקוח.
<מרב שמש: בוועדת התחרותיות היו כמה המלצות בנושא עסקים קטנים, מעבר לאיסוף של הנתונים הסטטיסטיים.
<מרב שמש: אחת ההמלצות היתה הגדלת התחולה של רפורמת העמלות גם לעסקים קטנים שהם עד 5 מיליון, כי למעשה רק עד מיליון אחד נכנס לתחולה, והיום נכנסים לתחולה גם עסקים קטנים שהם עד 5 מיליון, כך ששם יש לנו הטבה, שעל עסקים קטנים כאלה חל תעריפון העמלות הקמעונאי.
<מרב שמש: בנוסף ננקטו עוד מספר צעדים, כמו צעד להקל את התהליך של פירעון מוקדם לעסקים קטנים, לחייב את הבנקים ליידע את העסקים הקטנים בדבר הטבות, בדבר עמלות.
<מרב שמש: אלה דברים שכבר נעשו ונכנסו לתוקף במהלך שנת 2013.
רוברט אילטוב: דיברת על השיפור בכל הנוגע לאשראי.
רוברט אילטוב: יש לכם נתונים כלשהם?
<מרב שמש: כן, יש לי נתונים.
רוברט אילטוב: את יכולה להגיד לנו אותם, בבקשה?
<מרב שמש: כן, בהחלט.
<מרב שמש: בהתייחס למגזר העסקים הקטנים, בשנת 2013 במגזר העסקים הקטנים – לא כולל הבינוניים – האשראי צמח ב-8.2%, וזה בהשוואה לעסקים אחרים ששם האשראי צנח ב-10.3% בשיעור שנתי, כך שיש כאן הבדל משמעותי מאוד בין מה שקרה בהתפתחות האשראי בין העסקים הקטנים ובין העסקים האחרים.
<מרב שמש: בשנת 2012 האשראי של העסקים הקטנים גדל ב-4.2%, לעומת ירידה באשראי למגזר העסקים הגדולים.
<מרב שמש: כך שאנחנו רואים שההשקות והיוזמות של הבנקים בנושא של העסקים הקטנים נושאות פרי, בעיקר בשנתיים האחרונות.
רוברט אילטוב: את יכולה להתייחס בבקשה לתחרות בין הבנקים?
חנין זועבי: יש לך פילוח אחר, לפי מגדר או לפי מגזרים?
<מרב שמש: זה פילוח לפי מגזרי פעילות.
חנין זועבי: יש לך פילוח לפי מגזרים לאומיים או לפי מגדר?
חנין זועבי: אנחנו צריכים את זה.
<מרב שמש: אין בידינו נתונים לגבי- - -
חנין זועבי: מי יכול לאסוף נתונים כאלה?
<קריאה: הם.
חנין זועבי: אבל הם לא עושים פילוח כזה.
<מרב שמש: אני לא יודעת אם אפשר לסמן חרדי, למשל, כאשר הוא בא לקחת אשראי.
<ארבל לוין: דבר אחד על האשראי.
<ארבל לוין: האשראי הכללי הוא פי שתיים, ובחלק השני אין בכלל עסקים קטנים ובינוניים.
<ארבל לוין: צריך לזכור את זה.
<ארבל לוין: סך האשראי במשק העסקי הוא פי שתיים מהאשראי הבנקאי.
<ארבל לוין: צריך לשים לב שיש כ-400 מיליארד שקל אשראי עסקי בנקאי ועוד 400 מיליון שקל אשראי עסקי חוץ-בנקאי, שם אין כמעט בכלל עסקים קטנים ובינוניים, ולכן זה מוהל עוד הרבה יותר את אחוז האשראי העסקי.
<ארבל לוין: צריך לשים לזה לב.
רוברט אילטוב: כן, אנחנו מדברים על הבנקים.
רוברט אילטוב: ברור שבאשראי חוץ בנקאי שיעור ההלוואות לעסקים קטנים בכלל שואף לאפס.
<ארבל לוין: אבל זה התמונה האמיתית.
<ארבל לוין: בעולם זה התמונה שמודדים.
רוברט אילטוב: את יכולה להתייחס בבקשה לתחרות בין הבנקים על העסקים הקטנים, איך אתם רואים את הדברים?
רוברט אילטוב: ואיך יכול להיות שהבנקים נותנים פריים פלוס 3 ואין תחרות על זה?
רוברט אילטוב: כל הבנקים נותנים אותו אחוז?
<מרב שמש: למעשה אנחנו מדברים על אשראי שהבנקים נותנים.
<מרב שמש: נכון לספטמבר 2013, יתרת האשראי לעסקים הקטנים היא 67 מיליארד שקל.
<מרב שמש: נכון שהאשראי החוץ-בנקאי למעשה לא מספק כמעט בכלל אשראי לעסקים קטנים.
רוברט אילטוב: 67 מיליארד שקל מתוך איזה סכום?
<מרב שמש: לאשראי העסקי – בסביבות 400 מיליארד שקל.
<מרב שמש: זאת אומרת, כ-8%.
<מרב שמש: אבל אני מתייחסת רק לעסקים הקטנים, לא כולל העסקים הבינוניים.
רוברט אילטוב: 67 מיליארד שקל מתוך 400 מיליארד שקל זה 12%-13%.
<מרב שמש: 67 מתוך 450.
<ארבל לוין: אבל צריך לשאול איזה סוג אשראי, זה הרבה יותר מהותי.
<מרב שמש: בכל מקרה, לגבי התחרות, למעשה בשנתיים האחרונות יש איזה שינוי במגמה.
<מרב שמש: הבנקים פועלים להפחתת הריכוזיות שלהם בעסקים הגדולים, אנחנו גם רואים את ההתפתחויות בשוק האשראי החוץ-בנקאי, ובמקביל הבנקים מתגברים את האשראי שלהם גם במגזר הקמעונאי, במגזר משקי הבית, וגם במגזר לעסקים קטנים ואנחנו גם יודעים, כדי לענות לשאלתך, גם במגזר הערבי.
<מרב שמש: אני חושבת שההתפתחות הזאת בכיוון הקמעונאי, העסקים הקטנים ומשקי הבית מגדילה את התחרות על הפלח הזה של האוכלוסייה.
<מרב שמש: אנחנו רואים את זה לא בבנק אחד אלא בכמה בנקים.
<מרב שמש: אני חושב שרואים בשנתיים האחרונות מגמה של שיפור, בד בבד עם הפחתת הריכוזיות לגבי הלווים הגדולים וקבוצות לווים.
רוברט אילטוב: איך אתם פועלים להפחתת הריכוזיות?
<מרב שמש: למעשה נקטנו בכמה פעולות להפחתת הריכוזיות.
<מרב שמש: ב-1 בינואר 2011 החמרנו את הדרישות לגבי החשיפה של הבנקים ללווה בודד ולקבוצת לווים.
<מרב שמש: למעשה ההחמרה הזאת הביאה גם לקיטון בריכוזיות של הבנקים, עם דגש על הסיכון שקיים בריכוזיות ובחשיפה לקבוצות לווים גדולות.
<מרב שמש: בעקבות הפעילות של הפיקוח על הבנקים בנושא הזה בהחלט אנחנו רואים גם תוצאות.
<מרב שמש: יש ירידה בריכוזיות, מ-2008 יש ירידה, אפילו ירידה משמעותית בריכוזיות, שבאה לידי ביטוי, כפי שציינתי, בהגדלת האשראי ובהגדלת הפעילות בסקטורים של משקי הבית והעסקים הקטנים.
רוברט אילטוב: ליאור לוי, יושב-ראש האגף למפעלים קטנים ובינוניים בהתאחדות התעשיינים, בבקשה.
<ליאור לוי: שלום.
<ליאור לוי: אני מצטרף למה שאמר עמיתי מלה"ב.
<ליאור לוי: אני מברך על כינוס הוועדה.
<ליאור לוי: בהתייחס לאשראי לתעשייה, כי עיסוקי הוא בתעשייה, בכל הקשור למפעלים קטנים ובינוניים אין אשראי לתעשייה קטנה ובינונית.
<ליאור לוי: היקף האשראי הזה יורד שנה אחרי שנה.
<ליאור לוי: הוא כנראה מועבר לצרכים קמעונאיים או לדברים אחרים, אבל האשראי הזה קטֵן.
<ליאור לוי: יותר מכך, חסרים לנו כלים של אשראי לטווח רחוק, ועל כך ידבר ידידי התעשיין ודים צ'ובינידזה.
<ליאור לוי: זה איננו, וזה כלי חשוב שנמצא בעולם.
<ליאור לוי: הוא נמצא בארצות-הברית, הוא נמצא באירופה אך בישראל הוא איננו.
<ליאור לוי: אצלנו האשראי המקסימלי הוא ל-5 שנים ואנחנו רוצים אשראי לתעשייה, להלוואות, בעיקר לחידוש ציוד, לטווח של 15 ו-20 שנים.
רוברט אילטוב: למה לטווח כל-כך רחוק?
רוברט אילטוב: זה כבר לא ציוד, זה כבר גרוטאות.
<ליאור לוי: זה לא ממש גרוטאות.
<ליאור לוי: זה אותן "גרוטאות" שעד היום מייצרות מוצרים.
<ליאור לוי: במפעל שלי למשל, מפעל "סוכרזית", יש מכונה בת 40 שנים שעדיין עושה הרבה מאוד מיליוני טבליות לשעה.
<ליאור לוי: הבעיה היא, כשאני רוצה לחדש את הציוד שלי, ואני לא מתעסק עכשיו בנושאי פחת או בנושאי מסים, מה שחשוב לי זה היכולת להחזיר את ההלוואה.
<ליאור לוי: כאשר אני צריך להחזיר אותה תוך 5 שנים תזרים המזומנים שלי לא מאפשר לי לעשות את זה.
<ליאור לוי: כאשר ההלוואה היא ארוכת-טווח הרווחיות, יחד עם תזרים מזומנים, יחד עם החזר ארוך-טווח מאפשרים לי להחזיר את ההלוואה.
רוברט אילטוב: אבל זה מקשה על המפעל שלך, זה ימוטט אותו בסוף.
<ארבל לוין: יש פעמים רבות בעיה תזרימית קשה.
<ליאור לוי: זה עמדת התעשייה הקטנה והבינונית, לפחות לפי הסקר שאנחנו ערכנו ולפי מה שאומרים התעשיינים הקולגות שלי.
<ליאור לוי: כך או אחרת, כאשר אנחנו מנסים לבדוק האם התעשייה הקטנה קיבלה אשראי אנחנו רואים ירידה של היקף האשראי ולא עלייה שלו.
רוברט אילטוב: לצערי אני צריך להסכים אתך, גם אני רואה ירידה בהיקף האשראי ולא עלייה, אבל כנראה יש להם נתונים אחרים בידיים.
רוברט אילטוב: ודים צ'ובינידזה, בבקשה.
<ודים צ'ובינידזה: תודה.
<ודים צ'ובינידזה: אני מנכ"ל של מפעל "רעפי קוניאל", מפעל שממוקם בירוחם.
<ודים צ'ובינידזה: זאת חברה איטלקית.
<ודים צ'ובינידזה: אני רוצה להמשיך את הדברים של ליאור לוי ולתת דוגמה ספציפית לגבי המקרה שלנו, על המפעל שלנו שמעסיק היום 40 עובדים.
<ודים צ'ובינידזה: הבעלים הם מחוץ לארץ, וזה כנראה המזל של המפעל שלנו.
<ודים צ'ובינידזה: לפני שנתיים נתקלנו בבעיה של גיוס אשראי להסבה של המפעל לגז טבעי ובמקביל, על מנת שהדבר הזה באמת יביא פירות, הרחבה של ייצור.
<ודים צ'ובינידזה: ניגשנו למקורות אשראי שקיימים בארץ, לקרנות, אנחנו לקוחות של הקרן בערבות מדינה, וגם לבנקים.
<ודים צ'ובינידזה: תקופת ההחזר בה נתבקשנו להחזיר את ההשקעה היא 5 שנים; 6 שנים – וזה טובה "שחבל על הזמן" מצד הבנק.
רוברט אילטוב: ובכמה שנים מפחיתים לך את ההשקעות בציוד?
<ודים צ'ובינידזה: ההשקעה שאני מדבר עליה – נעזוב לרגע בצד את הגז – על מנת להרחיב את הייצור, להגדיל את מספר העובדים ולהביא רווחיות למפעל היא השקעה בציוד שרק ההרצה שלו אורכת שנה וחצי, ואני צריך להתחיל להחזיר את ההלוואה באופן מיידי, או מקסימום לאחר תקופת גרייס של חצי שנה.
<ודים צ'ובינידזה: כלומר, לפני שאני מרגיש בכלל איזו תוצאה עסקית, ובתעשייה זה לוקח זמן, אני צריך להחזיר משהו כאשר אני עוד לא מייצר שום דבר.
<ודים צ'ובינידזה: זאת בעיה מהותית שנתקלנו בה לפני שנתיים.
<ודים צ'ובינידזה: אנחנו השלמנו את המימון שלנו מאיטליה.
<ודים צ'ובינידזה: ניגשנו לקרנות באיטליה, בהיותנו חברה איטלקית, וקיבלנו הלוואה ל-10 שנים במסגרת אחת ול-8 שנים בעוד מסגרת.
<ודים צ'ובינידזה: אנחנו את הבעיות שלנו פתרנו כקבוצה.
<ודים צ'ובינידזה: אבל עסק שניגש פה לבנקים – ואם הקרן בערבות מדינה תתאים את עצמה זה סיכון הרבה יותר נמוך.
<ודים צ'ובינידזה: זה מפחית את הלחץ התזרימי, זה הופך כדאי.
<ודים צ'ובינידזה: אם שר הכלכלה מדבר על כך שאנחנו צריכים להתחדש ולהיות תחרותיים וחדשניים, הדרך היחידה היא חידוש ציוד.
<ודים צ'ובינידזה: חידוש ציוד בתעשייה זה זמן, זמן החזר.
<ודים צ'ובינידזה: צריך להתאים את האשראי שניתן לעסק.
<ודים צ'ובינידזה: כאשר אנחנו ניגשים, ומעודדים אותנו קרנות כמו BDI, "דן אנד ברדסטריט", נותנים את ההמלצה אחרי זה לבנק, עם הרבה מאוד כבוד לאותו כלכלן שמתיישב מולי – אין לו מושג בתעשייה.
<ודים צ'ובינידזה: הוא יודע לקרוא מספרים, הוא יודע להבין דוח רווח-הפסד, הוא יודע לראות שאני מרוויח 5% ושההשקעה תביא לי 20%, אבל הוא לא יודע להבין מתי.
<ודים צ'ובינידזה: במקרים רבים מאוד מפעלים קטנים שצריכים להישאר תחרותיים, שצריכים להעסיק את האנשים בפריפריה, לא יכולים לעשות את ההשקעה.
<ודים צ'ובינידזה: פה למדינה יש כלי טוב מאוד, שגם הוודאות של ההחזר תהיה לא פחותה אלא גדולה יותר מבחינה תזרימית אם לפחות לתעשייה תשכיל לתת את מה שאנחנו צריכים.
רוברט אילטוב: אני לא יודע את מי לשאול למה הם יכלו לקבל באיטליה ולא בישראל.
<ודים צ'ובינידזה: כי בישראל אין כלי כזה.
<ודים צ'ובינידזה: לא נותנים פה הלוואות לכל-כך הרבה זמן.
<מוטי שפירא: אין מבנה כזה בארץ.
שלי יחימוביץ': בישראל נותנים הלוואות עד 5 שנים, נקודה.
<ודים צ'ובינידזה: הקרן היא ל-5 שנים.
רוברט אילטוב: לכן אני לא יודע את מי לשאול.
<קריאה: את משרד האוצר ואת משרד הכלכלה.
רוברט אילטוב: הם יתייחסו בסוף לכל הנקודות.
רוברט אילטוב: אני מבקש מכם לרשום לעצמכם להתייחס לנקודה הזאת.
רוברט אילטוב: צפי הדר-ריכטר, בבקשה.
<צפי הדר-ריכטר: שלום, נעים מאוד.
<צפי הדר-ריכטר: אני היועצת המשפטית של "אופק", מקימת הבנק הקואופרטיבי.
<צפי הדר-ריכטר: מר מוטי שפירא, מנכ"ל לה"ב, דיבר על מקורות נוספים.
<צפי הדר-ריכטר: אנחנו מביאים, רבותי, פתרון, שחקן חדש – בנק קואופרטיבי.
<צפי הדר-ריכטר: זה בנקאות במודל אחר מזה שקיים היום.