GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<ניסים יהושע: לא, כבר שלוש שנים שיש מכתבים מצד משקיעים ופניות לרשויות המס.
<ניסים יהושע: כבר שלוש שנים פונים לרשויות המס ומבקשים להסדיר את התקנות.
<ניסים יהושע: פקיד שומה למפעלים גדולים הוציא הודעה בסוף 2012 והוציא הודעה בסוף 2013, הודעה לציבור ובה אמר לכל הציבור שהם מבינים את המצוקה שלכם, אנחנו מבינים שאתם עדיין לא יכולים להגיש את הדיווחים שקשורים לתוצאות של השותפויות ומבטיחים לכם שאחרי שהתקנות יאושרו תגישו את הדיווחים האלה ולא יחולו עליכם קנסות.
<ניסים יהושע: כבר שלוש שנים התקנות נמצאות באוצר ועומדות על שולחנו של שר האוצר לאישור אבל הן התעכבו ולכן עכשיו הן מגיעות אליכם.
<ניסים יהושע: ההכרה בהוצאות נמצאת בתקנות 1956 ואני אקריא אותן.
<ניסים יהושע: תקנות 1956 מגדירות הוצאות חיפוש – "כל ההוצאות שהוצאו בחיפושי נפט וכולי, אלה הוצאות שהוכרו לשותפויות".
<ניסים יהושע: באו התקנות האלה לפנינו, באים ואומרים שכל שותף יקבל אישור מהשותפות ועל פי האישור הזה הוא יוכל להגיש את הדיווחים שלו.
<ניסים יהושע: זה עיקר התקנות.
<ניסים יהושע: ללא התקנות האלה, נוצרה בעיה של הגדרה מי מגיש את הדיווחים לרשויות המס.
<ניסים יהושע: התקנות האלה באות להגדיר איזה אזרח מחזיק ביחידות, כי מה שקורה היום זה שאזרחים קונים ומוכרים בבורסה את היחידות שלהם וכיוון שיש תנועה במשך כל השנה של מכירות וקניות של יחידות, הייתה בעיה מי ידווח - אם יקבל את ההוצאה או ישלם את המס ויראו אצלו כהכנסה - על ההכנסה וההוצאה של אותה שנה.
<ניסים יהושע: התקנות באו להגדיר שכל מחזיק ביחידה שרשום ב-31 בדצמבר, הוא יגיש את הדיווח לרשויות המס, אבל כל עוד התקנה לא נכנסה לתוקף, אין אפשרות.
ניסן סלומינסקי: לנו מפריע מאוד – ואני מניח שזה מפריע לאוצר ולכן עד היום לא טיפלו בזה והיום הם מגיעים בלחץ כשהם אומרים שנעשה רטרואקטיבית אבל מכאן ולהבא נחשוב ואני רוצה שהם יחשבו מ-2010 ולא מ-2014 – שזה לא סביר.
ניסן סלומינסקי: התקנות האלה טובות וכולי למי שבאמת השקיע ורחמנא ליצלן הפסיד.
ניסן סלומינסקי: אני לא מצליח להבין הטבה מיוחדת שנותנים למי שזכה ויש לו עכשיו מאגרים של מיליארדים אותם הוא מוכר.
<ניסים יהושע: כמו ששמעון אמר, נניח בשרה ומירה היו הפסדים ענקיים ב-2012 וההכרה בהפסדים האלה היא בתקנות 1956.
<ניסים יהושע: זאת אומרת, הזכאות להכרה בהפסדים מופיעה בתקנות 1956 ולא בתקנות האלה.
<ניסים יהושע: התקנות האלה באו להגיד שכל מי שהחזיק בשרה ומירה ב-31 בדצמבר, הוא יקבל את ההפסד.
ניסן סלומינסקי: אבל זה גם אומר שמי שהחזיק בלוויתן ואחרים, גם הוא מקבל.
ניסן סלומינסקי: לנו נראה לא הגיוני שאדם או שותפות שזכתה – וברוך השם, עיני לא צרה בהם – וגילתה מאגרים מהגדולים בעולם, שתעשה מזה רווחים עצומים ובלי קשר לזה היא באה כמו האדם הקטן שרחמנא ליצלן השקיע בחיפושים והפסיד.
ניסן סלומינסקי: למה לתת להם עדיפות בכך שהם השקיעו בחיפוש אם הם הצליחו?
ניסן סלומינסקי: אדם עושה חשבון האם להיכנס לשותפות בחיפוש או לא, ואם אומרים לו להיכנס ואם תפסיד, ניתן לו פריבילגיה שיוכל לקזז את ההפסדים, ואם תרוויח, בכבוד, אתה לא צריך את הפריבילגיה הזאת.
ניסן סלומינסקי: מה יכול להיות יותר יפה ומכובד לאדם שרוצים לעודד אותו?
ניסן סלומינסקי: זה הדבר הכי טוב.
ניסן סלומינסקי: אתה נותן לו בונוס עצום.
ניסן סלומינסקי: אם אתה מפסיד, יש לך תקנות שאתה מקזז.
ניסן סלומינסקי: אם אתה מרוויח, השם ישמור, למה אתה צריך את זה?
ניסן סלומינסקי: יש לך רווח ממה שמצאת.
ניסן סלומינסקי: לכן אני אומר שאני רוצה שנפריד את זה.
<ניסים יהושע: כמו שצביקה ניסה להסביר, בשותפויות, בהרבה שותפויות, יש גם את ההוצאות מהסוג הזה וגם את הרווחים.
ניסן סלומינסקי: אז לא נותנים לו עדיפות על כל אדם שמשקיע בעסק ויש לו רווחים כך שההתקזזות היא כרגיל.
ניסן סלומינסקי: העדיפויות המיוחדות שאנחנו רוצים לתת כאן על החיפוש, אני מבין שזאת עדיפות מיוחדת, נותנים למי שהפסיד ולא למי שהרוויח.
שלי יחימוביץ': סליחה, מה התפקיד שלך?
<ניסים יהושע: אני רואה חשבון.
<ניסים יהושע: הרבה שותפויות.
שלי יחימוביץ': את מי אתה מייצג כאן?
<ניסים יהושע: יש לי את דלק אנרגיה, יש לי גלוב.
<ניסים יהושע: אני רואה חשבון של שרה ומירה, אני רואה חשבון בגלוב אקספלוריישן, יש לי כמה שותפויות שאני מטפל בהן.
שלי יחימוביץ': אתה מייצג גם את דלק אנרגיה?
<ניסים יהושע: גם דלק אנרגיה.
שלי יחימוביץ': מה דעתך על הצעת היושב ראש שזה יחול באמת על המשקיעים הקטנים ולא על דלק אנרגיה?
<ניסים יהושע: יש כאן בעיה שכרגע ציבור שלם, כולל דלק וכולל משקיעים, אלפי משקיעים, ומכתבים נשלחים לרשויות המס מדי יום, כולל משקיעים בדלק אנרגיה שלא הגישו את הדוחות האישיים שלהם לשלטונות המס.
ניסן סלומינסקי: מי שהשקיע בדלק אנרגיה ויש לו את הרווחים, יעשה את זה כמו בכל עסק רגיל.
<ניסים יהושע: אלה התקנות שעומדות לפנינו.
<ניסים יהושע: מאידך, מה שאתם אומרים כרגע, יש תקנות שהן בתוקף.
<ניסים יהושע: יש תקנות 1956 שהגדירו בדיוק.
שלי יחימוביץ': הן לא בתוקף.
שלי יחימוביץ': הן מוקפאות מ-2010.
<ניסים יהושע: לא.
<ניסים יהושע: 1956 קיימות.
ניסן סלומינסקי: אני לא מדבר על 1956.
ניסן סלומינסקי: 1956, זה כמו כל עסק רגיל.
<ניסים יהושע: יש את ההטבה.
<ניסים יהושע: ההטבה הזאת עליה אתה מדבר היא בתקנות 1956 ולא קשורה לדיון של היום.
ניסן סלומינסקי: ההטבות של החיפוש, של השותפות, נעצרו באיזשהו שלב?
<צביקה נמט: התקנות עליהן אנחנו מדברים, אנחנו צריכים לזכור את העניין הזה, תקנה 2 כאן מפנה לתקנות 1956.
<צביקה נמט: זאת אומרת, אם אני שותף בשותפות, אני זכאי להטבות מכוח תקנות 1956.
שלי יחימוביץ': אם כן, מה המשמעות של ההצעה בשלוש השנים האלה?
ניסן סלומינסקי: שאי אפשר לפנות.
ניסן סלומינסקי: אף אחד לא יכול לפנות ל-1956.
ניסן סלומינסקי: כאן אנחנו עוצרים את ההפניה ל-1956.
<צביקה נמט: זאת העמדה, זאת הראייה שלנו, אם כי יש עמדות נוגדות.
<צביקה נמט: צריך לזכור שעיקר ההטבה לא מנויה בתקנות שלנו.
<צביקה נמט: אלה תקנות 1956.
ניסן סלומינסקי: אבל אם אני לא אתן אפשרות למישהו לפנות ל-1956, הוא לא יכול לקבל את ההטבה.
<צביקה נמט: אנחנו יכולים להיכנס כאן לאיזשהו פלפול משפטי כזה או אחר לגבי איך אני רואה את זה ואיך רואה את זה הצד השני רואה את זה.
<צביקה נמט: ההגדרה היא שברגע שיש לך טובת הנאה מוחזקת או ראויה בזכות נפט, אתה זכאי להטבה.
ניסן סלומינסקי: אין לי על השולחן את תקנות 1956.
ניסן סלומינסקי: אני לא עושה כאן מסע ציד.
ניסן סלומינסקי: אני אומר שאין כאן הגיון ואם אני לא אאשר את זה, למעשה את ההטבות של 1956 לא יוכלו לקבל, אבל אני כן רוצה שיקבלו אותן אבל האדם הקטן.
ניסן סלומינסקי: לא אכפת לי האדם הקטן או לא, אבל מי שחיפש והפסיד כי מגיע לו כדי שלהבא אנשים לא יהססו להשקיע.
ניסן סלומינסקי: מי שהצליח, למה לתת עדיפות?
<נורדן שלאבנה: אני חייבת להתייחס לנקודה הזאת.
<נורדן שלאבנה: גם מי שהוציא מאות מיליוני דולרים הוצאות חיפוש ונכשל, לא מצא תגליות, מקבל את ההטבה.
<נורדן שלאבנה: מאידך מי שכן מצא תגלית, אתה אומר שיחזיר את ההטבה.
ניסן סלומינסקי: לא, לא ניתן לו את זה אלא שיתקזז כמו כל עסק.
ניסן סלומינסקי: בכל עסק, אתה משקיע בעסק, אתה מרוויח, אתה מתקזז ויש לך את המערכת הזאת.
<נורדן שלאבנה: גם כשיש תגלית, גם בוועדת ששינסקי הראשונה, בעל התגלית, המאגר, משלם את כל מתווה המס שבו הוא חייב.
<נורדן שלאבנה: זאת אומרת, זה לא שהוא מוצא את הרווחים ומאה אחוזי הרווחים הולכים אליו.
<נורדן שלאבנה: לא, אחוז גדול מזה בסופו של דבר נכנס להכנסות מדינה.
ניסן סלומינסקי: עדיין הוא מכובד וטוב.
ניסן סלומינסקי: עיני לא צרה בזה.
ניסן סלומינסקי: עדיין הוא מרוויח יפה ועיני לא צרה ולא אכפת לי.
<נורדן שלאבנה: בוא נלך למקרה הקיצוני ביותר.
ניסן סלומינסקי: אם אנחנו לא מאשרים כלום, בא מישהו שהצליח, השקיע כסף ומצא תגלית, אני מניח שברווחים שיש לו הוא מקזז את מה שהוא השקיע בחיפוש.
ניסן סלומינסקי: זה כרגיל, כמו בכל עסק.
ניסן סלומינסקי: זה בסדר וזה הוגן.
ניסן סלומינסקי: למה אני צריך לתת לו איזו הטבה מיוחדת על כך שהוא מצא?
ניסן סלומינסקי: מי שלא מצא, אני מבין שאתם אומרים שיש כאן רצון לעודד חיפושים ואכן אני רוצה לעודד ואני אומר לאיש שייכנס.
<צביקה נמט: ברגע שאתה מוצא, כבר אין לך.
ניסן סלומינסקי: אם אתה מפסיד, יש לך את ההטבה הזאת.
ניסן סלומינסקי: אם אתה מוצא, אתה נכנס למסגרת רגילה כמו כל מי שהקים עסק ויש לו קיזוז.
<שלמה אלפיה: זה המצב.
שלי יחימוביץ': האם בסיטואציה הנוכחית לשותפויות יש נגישות לאותה תקנת 1956 שאין למשקיעים הקטנים?
שלי יחימוביץ': כלומר, יכולה להיות סיטואציה?
שלי יחימוביץ': יכול להיות שאתם בכלל רוצים להיכנע למשקיעים הקטנים שלא יכולים לממש?
שלי יחימוביץ': הערה לעניין החיפושים ועידוד החיפושים.
שלי יחימוביץ': מי כמוך יודע שהמציאות השתנתה לחלוטין גם ביכולת לאתר עתודות של גז וגם ביכולת לנבא.
שלי יחימוביץ': הרי פעם זה היה כמו רולטה רוסית אבל היום מבחינה מדעית, מבחינת הידע שיש למחפשים, אנחנו בכלל באופרה אחרת לגמרי.
שלי יחימוביץ': כל התקנות שהותקנו אז הן כל כך לא רלוונטיות להיום.
שלי יחימוביץ': יש לי שאלה מאוד ספציפית.
שלי יחימוביץ': אני באמת לא יודעת וסתם שואלת באמת בתום לב.
שלי יחימוביץ': העסקה עם וודסייד, שאני מבינה שיש ויכוח אם זה אירוע מס או לא אירוע מס, היא קשורה באיזשהו אופן לדבר הזה?
<נורדן שלאבנה: העסקה עם וודסייד לא קשורה.
<נורדן שלאבנה: אני רוצה להתייחס לעניין החיפושים.
<נורדן שלאבנה: גם אם אנחנו היום, כמו שאת אומרת, נמצאים בעולם שהוא אחר והוא לא רלוונטי לתקופה בה חוקקו התקנות, במשק בו אנחנו נמצאים היום, כאשר יש קידוחים לדוגמה, אנחנו יודעים שיש סקרים ססמיים שיודעים בדיוק איפה יש גז ופחות או יותר כמה גז יש ברמת ודאות כזאת או אחרת.
<נורדן שלאבנה: גם רמת הוודאות לא אומרת בדיוק.
<נורדן שלאבנה: אם כולם היו יודעים בדיוק איפה זה נמצא ובאיזה עומק, הם לא היו מוציאים את כל הכסף הזה לחינם.
<נורדן שלאבנה: כשיש קידוחים שנכשלים, זה לא אומר שהם מפסיקים אלא הם ממשיכים לחפש ולבצע עוד קידוחים בגלל המבנה שאני לא אכנס אליו, של השכבות ו החולות.
ניסן סלומינסקי: בטח יש שם אבל זה לא כלכלי להפיק את זה.
<נורדן שלאבנה: יכול להיות.
<נורדן שלאבנה: יכול להיות שיש רישיונות שבאמת אחרי חיפושים ואחרי הוצאות מגלים את העומק המדויק ואת המרכיבים השונים וזה לא כדאי, או שמגלים פתאום שליד זה יש יותר.
<נורדן שלאבנה: זאת אומרת, גם סקרים אלה הם אולי לא הכי מדויקים וברגע שלא יהיה חיפוש ולא תהיה אקספלורציה, לא יהיו תגליות.
ניסן סלומינסקי: אנחנו רוצים לעודד.
ניסן סלומינסקי: אמרנו שאנחנו רוצים לעודד אבל אם אתה לא מוצא, מה העידוד הכי גדול שיש לאדם שמשקיע?
ניסן סלומינסקי: שהוא יודע שלפחות הוא לא מפסיד.
ניסן סלומינסקי: אם לא יצא כלום, יש לך את ההטבה הזאת, אבל אם זכית ומצאת וברוך השם גילית נפט, גילית גז וכולי, עזוב את ההטבה וכנס למסגרת של כל אדם רגיל.
ניסן סלומינסקי: למה אתה צריך הטבה מיוחדת?
<צביקה נמט: בהמשך אתה נמצא במסלול הרגיל.
ניסן סלומינסקי: לא בהמשך.
ניסן סלומינסקי: אני מדבר על החיפוש עצמו.
ניסן סלומינסקי: למה אני צריך לתת לו הטבה מיוחדת?
<צביקה נמט: אם אני מבקש מלכתחילה לעודד אותו ולהגיד לו שישקיע מאות מיליוני דולרים או שקלים על מנת שהוא יגיע לתגלית וברגע שהוא מגיע, אני מבטל לו את אותה הטבה – אני מניח שזאת לא הייתה הראייה.
ניסן סלומינסקי: ברגע שאתה נותן לו את ההטבה, אם הוא לא מצליח.
<צביקה נמט: זה בדיוק מה שקורה.
ניסן סלומינסקי: נניח אני אומר לך שכאן בטוח יש גז, בטח שאתה תשקיע כמה שצריך להשקיע כדי להרוויח בלי לבקש הטבות ובלי כלום.
ניסן סלומינסקי: הבעיה היא שלא יודעים היכן נמצא הגז ואדם אומר לעצמו שאולי הוא יפסיד.
ניסן סלומינסקי: אתה אומר לו שעל החלק הזה של אולי הוא יפסיד, על זה תהיה לו הטבה אבל אם אתה מרוויח, למה צריך לתת לו הטבה?
ניסן סלומינסקי: ניתן את רשות הדיבור לשלמה.
ניסן סלומינסקי: גם אתה רואה חשבון.
<שלמה אלפיה: כן.
<שלמה אלפיה: אני רואה חשבון מארנסט יאנג.
<שלמה אלפיה: אני מנהל תחום הנפט וגז.
<שלמה אלפיה: אני מלווה שותפויות לחיפושי נפט וגז מעל עשרים שנים, מלווה הרבה מאוד שותפויות לרבות אבנר, דלק, הזדמנות ישראלית, מודיעין אנרגיה, הכשרת הישוב, לפידות, כך שאני רואה תמונה רחבה של משקיעים ושל התעשייה הזאת לאורך הרבה מאוד שנים.
<שלמה אלפיה: הייתי כאן לאחרונה בדיוני ועדת ששינסקי.
<שלמה אלפיה: אני חושב שהוועדה שם אמרה את דברה לגבי הרצון שלה לעודד את שלב החיפוש.
<שלמה אלפיה: היא אמרה את גם בעידוד שנתנה מתוקף חוק ההיטל, לעודד חיפושי נפט וגז ורואים את זה בנוסחאות ה-R פקטור למיניהן.
<שלמה אלפיה: יש שם כוונה לעודד את תעשיית הנפט והגז בשלב של החיפוש.
<שלמה אלפיה: למה?
<שלמה אלפיה: אני לא נכנס לזה.
<שלמה אלפיה: ככה.
<שלמה אלפיה: היא חשבה שזה נכון.
<שלמה אלפיה: לשאלתך.
<שלמה אלפיה: אני חושב שאנחנו מפספסים כאן משהו בעניין חישוב מאוד אריתמטי ופשוט.
<שלמה אלפיה: נניח שאין תקנות בכלל ויש כאן עסק רגיל לכל דבר כשהוא מחפש וההוצאה לא מוכרת לו משום שעסק שמשקיע הוצאות הוניות, בדרך כלל לא מכירים את ההוצאות האלה.
<שלמה אלפיה: התמזל מזלו ויש לו תגלית משמעותית ויש לו הכנסות נניח של מאה וההוצאות שהוא הוציא עד לאותו מועד הן שישים.
<שלמה אלפיה: לכאורה הוא ישלם מס על ארבעים.
<שלמה אלפיה: הוא לקח את המאה, קיזז את השישים וישלם על ארבעים.
<שלמה אלפיה: זה צד אחד שאנחנו מכירים ויודעים וזה הקטע הנורמטיבי.
<שלמה אלפיה: מה שעושות התקנות, מה שעושה ששינסקי ומה שעשה מס הכנסה לעניין עידוד התעשייה, הוא אמר שאת השישים שלך, אני מכיר לך אותם עוד לפני שיש לך הכנסות.
<שלמה אלפיה: למה אני עושה את זה?
<שלמה אלפיה: כי אני רוצה לעודד אותך להשקיע את ההוצאות האלה, משום שאם אני לא אעודד אותך, יתכן שלא תיכנס לשם.
<שלמה אלפיה: התוצאה היא, זאת בסך הכול הקדמת הוצאה.
<שלמה אלפיה: אין כאן עודף שהוא עודף על עסקים אחרים.
<שלמה אלפיה: התמזל מזלו שהוא יכול היה להרוויח את המאה כדי לקזז את השישים.
שלי יחימוביץ': זה לא רלוונטי לימינו ולא רלוונטי להצעה של רשות המסים.
<שלמה אלפיה: זה מה שכתוב בחוקים.
<שלמה אלפיה: אני לא יודע אם זה רלוונטי או לא, זה לא הדיון.
<נורדן שלאבנה: זה עדיין רלוונטי לימינו כי אנחנו עדיין לא הרמנו את הידיים.
<שלמה אלפיה: אין כאן כפילות.
ניסן סלומינסקי: אני מציע שנעצור כאן וכל אחד מהצדדים – מצד אחד האנרגיה והתשתיות, מצד שני האוצר – יחשוב.
ניסן סלומינסקי: שמעתם את דעת הוועדה.
ניסן סלומינסקי: תחשבו ותחזרו אלינו עם פתרון שאני מציע שהוא יהיה פתרון אבל שיופיע כאן בכיוון הזה כדי שמצד אחד נמשיך לעודד את האזרח הקטן, את עמך ישראל שיהיה שותף אבל לא רק אותם אלא גם בעלי עסקים יהיו שותפים בחיפושים, עם הבטחה אדירה שאם יהיה הפסד, לא ימצאו, יקבלו את ההטבה הזאת.
ניסן סלומינסקי: מי שכן מוצא, תאמינו לי שלא צריך את ההטבה ולא צריך עידוד.
<שלמה אלפיה: בוא נחדד את המשמעות של הוא לא מוצא.
<שלמה אלפיה: אופרטיבית.
ניסן סלומינסקי: אם הוא לא מוצא, את הכסף שהוא השקיע, הוא יוכל לקזז.
ניסן סלומינסקי: מפעל, סתם אני אומר רמי לוי, השקיע, לא מצאו כלום, הוא מקזז את זה מהרווחים שיש לו.
ניסן סלומינסקי: נניח אני השקעתי, אקזז מהמשכורת שלי.
שלי יחימוביץ': יש קצת פרובלמטיות בהצעה הזאת.
שלי יחימוביץ': גם שותפויות מאוד גדולות שמצאו את ביצת הזהב שלהן, כמו שקורא לזה גדעון תדמור, יכולים להיות להם גם קידוחים שלא הצליחו.
ניסן סלומינסקי: מזה כן.
ניסן סלומינסקי: כאן לא אכפת לי ולא מעניין אותי.
שלי יחימוביץ': אותי זה מעניין.
שלי יחימוביץ': זאת אותה חברה.
ניסן סלומינסקי: את כבר נכנסת לפרט נוסף שהוא מעניין.
ניסן סלומינסקי: בתפיסה שלי כרגע נניח יש מישהו שמצא אבל עכשיו הוא משקיע ולא מצליח, על מה שהוא לא מצליח – לי לא אכפת כל כך.
ניסן סלומינסקי: יכול להיות שגם אני צריך לחשוב ויכול להיות שאני צריך לשבת עם שלי יחימוביץ' ולחשוב קצת על זה, אם הוא נכנס במסגרת של מי שאני רוצה לעודד אותו שימשיך לחפש וכשהוא לא מוצא, אני כן נותן לו הגנה.
ניסן סלומינסקי: לי כרגע לא אכפת אם זה יהיה תשובה נניח.
ניסן סלומינסקי: אם הוא מוצא – וזה לא רק תשובה אלא גם האדם הפשוט – זה לא יכול לחול עליו.
<צביקה נמט: אני אחדד נקודה אחת.
<צביקה נמט: קודם כל, אנחנו מדברים כאן על תקנות עד 2013 וכמו שאמרה נורדן כמדומני יושבת ועדה על מנת לראות האם אנחנו רוצים להמשיך את התקנות האלה באופן פרמננטי מכאן ולהבא או לא.
<צביקה נמט: ההחלטה הייתה שמדי שנה הן מתחדשות.
<צביקה נמט: יש כאן גם משקיעים גדולים וגם קטנים.
ניסן סלומינסקי: למה לא חידשתם את התקנות לפני שנתיים?
<צביקה נמט: כל העיכוב היה גם לאור ששינסקי.
<צביקה נמט: מיד אחרי שתוקן ששינסקי תוקנו התקנות האלה.
ניסן סלומינסקי: ומה קרה מאז?
<צביקה נמט: בעקבות הבחירות וכולי.
שלי יחימוביץ': ההחלטה להקפיא לשלוש שנים הייתה.
<צביקה נמט: לא, לא הייתה החלטה.
<צביקה נמט: לא הייתה כל החלטה להקפיא מלכתחילה את התקנות האלה.
<צביקה נמט: אין שום החלטה כזאת.
שלי יחימוביץ': התקנות הוקפאו לשלוש שנים.
<צביקה נמט: אם לא הוקפאו.
<צביקה נמט: הם לא הוארכו.
שלי יחימוביץ': הן לא הוארכו.
שלי יחימוביץ': לא סתם.
<צביקה נמט: לא מתוך החלטה מוקדמת.
שלי יחימוביץ': כי מצאנו את עצמנו בעולם חדש עם נתונים חדשים ועם תוצאות חדשות, עם ששינסקי, עם אלף ואחד דברים שעודם בעיצומם.
שלי יחימוביץ': אנחנו לא יודעים מה תהיה ההחלטה של הממונה על ההגבלים העסקיים, אנחנו לא יודעים אם יהיה פיקוח, אנחנו לא יודעים מיליון דברים שקשורים לעולם הגז.
<צביקה נמט: אנחנו לא רואים איך זה קשור.
שלי יחימוביץ': זאת בדיוק הסיבה שהתקנות האלה לא יושמו במשך כמה שנים.
ניסן סלומינסקי: אתם חושבים מה יהיה קדימה, וכשאני אומר קדימה הכוונה לא מ-2014 אלא תחשבו מ-2010.
ניסן סלומינסקי: תחזרו אלינו.
<צביקה נמט: אנחנו צריכים לזכור שגם ההצעה שלך, כביכול ההטבה שאנחנו נותנים, אנחנו רואים את ההטבה הזאת כהטבה של שיפטינג או טיימינג.
<צביקה נמט: אמנם אתה יכול לקזז את ההשקעה עכשיו אבל זה הפסד שמצטבר לך שברגע שיהיו לך רווחים, אתה תשלם את מלוא המס.
ניסן סלומינסקי: הרווחים הם אם הוא ימכור את זה.
<צביקה נמט: לא רק אם הוא מוכר.
<שלמה אלפיה: אם הוא יהיה שותף באותו מועד.
<שלמה אלפיה: באותה שנה בה יש רווחים, הוא ישלם מס כשותף בשותפות.
<שלמה אלפיה: זאת בסך הכול הקדמת הוצאה.
<צביקה נמט: ההצעה שאדוני הציע תבוא אותנו לאיזשהו מקום אחר.
ניסן סלומינסקי: אם נניח אני השקעתי בשותפות ולא הצלחנו.
ניסן סלומינסקי: השקעתי נניח 5,000 שקלים ואני בא לטובי ואומר לה, קחי, 5,000 שקלים, תקזזי, תסתדרי עם המשכורת שלי שאני אחזיר.
ניסן סלומינסקי: אז יש לי כאן רווח.
ניסן סלומינסקי: זאת לא רק הקדמה אלא יש לי כאן רווח.
<צביקה נמט: יפה, אבל בשנה הבאה כשיהיו לך רווחים של 5,000, אתה תלך לאותה טובי והיא תצרף לך את זה למשכורת ויכול להיות שאתה תעלה במדרגת מס ואתה תשלם עוד מס.
ניסן סלומינסקי: אם יהיו לי רווחים של מיליארדים, תאמין לי אני אומר לך לקחת ולתת כתרומה.
שלי יחימוביץ': אולי עשה על זה דיון יותר מקצועי?
ניסן סלומינסקי: לכן אמרתי שאני עוצר כאן והם יחשבו ויחזרו אלינו.
<ברוך משולם: לא ברור לנו שהתקנות האלה יוארכו בעתיד בפורמט כזה או בפורמט אחר.
<ברוך משולם: זה נמצא בבדיקה.
<שלומית ארליך: למה לא חיכיתם שהבדיקה תסתיים?
<ברוך משולם: כי יש ועדה שיושבת על זה.
<ברוך משולם: כרגע צריכים גם להגיש דוחות.
<ברוך משולם: מה אני עושה עם אנשים?
ניסן סלומינסקי: דוחות לאיזה שנה?
ניסן סלומינסקי: לשנת 2013?
<ברוך משולם: לשנת 2011.
<ברוך משולם: אלפי אנשים לא הגישו דוחות מ-2011.
ניסן סלומינסקי: אני מבין את הרגישות שלכם לאותו אדם שהיה צריך להגיש, אבל אנחנו היום ב-2014.
ניסן סלומינסקי: אם באמת זה כל כך הפריע, למה לא נניח באוגוסט 2013 או לפני כן באתם ואמרתם שזה כבר משהו כזה?
ניסן סלומינסקי: למה אתם מגיעים אלינו ביום האחרון?
ניסן סלומינסקי: עוד אפשר להגיש?
<ניסים יהושע: חלק מהדוחות אפשר להגיש וחלק אפשר לבקש לתקן.
ניסן סלומינסקי: איפה הייתם כל הזמן אם באמת זאת הנקודה הבוערת?
ניסן סלומינסקי: אתם באים בפברואר 2014 על 2011 או אפילו על 2010.
<ניסים יהושע: זה גם התעכב – וזה הדיון היום – מאחר שבעקבות חוק ששינסקי היה צריך להכניס כמה תיקוני מלל בתקנה, כמו למשל היה צריך להכניס הוצאות הפקה, היה צריך לטפל בהוצאות פיתוח.
ניסן סלומינסקי: אם הייתי אומר לקרי להיכנס לנושא הזה, מאותו רגע, תוך יומיים, היו מכניסים את תיקוני המלל.
ניסן סלומינסקי: תיקוני מלל להכניס לוקח שלוש שנים?
<ברוך משולם: לא לוקח שלוש שנים אבל עשינו בחינה והתאמות, ישבנו עם האוצר, התייעצנו עם הגופים הרלוונטיים ועשינו כאן איזשהו מתווה שהוא גם קצת מצמצם.
<ברוך משולם: אם אתה תראה, אנחנו לא מאשרים תקנות רק למועד.
ניסן סלומינסקי: הרי שנינו יודעים שאפשר לעשות את זה ביום אחד ולסיים ואפשר לעשות את זה בשלוש שנים.
ניסן סלומינסקי: אני מניח שבבסיס העיכובים עמדו גם כל אותם הרהורים שישנם לגבי העתיד, האם בכלל לתת הטבות ואם כן, האם לפצל או לא.
ניסן סלומינסקי: זה עמד וזה בסדר גמור ואני משבח אתכם, אבל אני אומר שאם אתם מביאים לי את זה עכשיו, בואו תעשו עוד פעם חושבים ואת אותן דילמות נתחיל מ-2010 ונראה איך אנחנו מתקדמים.
<שמעון כהן: ב-2011-2012 אין חברות שהרוויחו.
<שמעון כהן: מה הרלוונטיות?
<שמעון כהן: גם אם אתה חושב לתפוס את תמר או את לוויתן, התחילו להיות להם הכנסות ב-2013 והלאה.
ניסן סלומינסקי: אני לא רוצה לתפוס אף אחד ואני מעודד אנשים שעשו עסקים והרוויחו.
<שמעון כהן: בינתיים אנחנו פוגעים בתעשייה.
שלי יחימוביץ': למה אתה מתכוון לתפוס?
<שמעון כהן: אתם אומרים לתפוס רווחים אבל אין כאן עניין של לתפוס רווחים.
שלי יחימוביץ': לא, לא נתפוס כלום.
ניסן סלומינסקי: תפיסת עולמי היא שאם אדם השקיע והרוויח ביושר, בכבוד.
ניסן סלומינסקי: אני אעודד אותו גם אם הוא הרוויח מיליארדים.
ניסן סלומינסקי: עיני לא צרה בו, כך שאני לא בא לתפוס אף אחד.
ניסן סלומינסקי: אני בא לומר שמאחר שנותנים איזושהי הטבה, צריך להיות הגון וישר.
ניסן סלומינסקי: הטבה היא בסדר אם באמת יש צורך לעודד אנשים לחפש.
<שמעון כהן: הצורך הזה היה קיים ב-2011 ו-2012.
<שמעון כהן: היו כמעט 500 מיליון דולר נזרקו לים במשך השנים.
<שמעון כהן: מחר החברות האלו לא יצליחו לגייס שקל.
<שמעון כהן: אתם עוזרים לתשובה להיות מונופול.
ניסן סלומינסקי: אם אתה אומר שב-2011-2012 אף אחד לא הרוויח, מה הבעיה?
ניסן סלומינסקי: על מה אתם נלחמים?
<צביקה נמט: מכיוון שהגישו דוחות, יש נישומים ויש משקיעים שהגישו דוחות ל-2011-2012, דוחות 2013 עדיין לא הגישו, אולי ראוי לבחון הצעה להאריך את התקנות האלה עד ה-31 בדצמבר 2012 על מנת שאלו שכבר השקיעו והסתמכו על הארכת התקנות האלה מדי שנה, שבאמת לכאורה זה לא רציונל נכון שכל שנה מאריכים תקנות ולא הופכים אותן לקבועות או שמבטלים אותן, ולפחות לתת את הוודאות הזאת לאותם משקיעים.
ניסן סלומינסקי: יש לי רעיון יותר טוב.
ניסן סלומינסקי: אנחנו נעשה דיון בשבוע הבא או בעוד שבוע וחצי ואתם תביאו לנו את הרעיון כמו שאנחנו אומרים ותסדרו את 2011 ו-2012 לאותם אלה שבאמת הפסידו.
ניסן סלומינסקי: שבוע וחצי הזה לא ישנה שום דבר.
ניסן סלומינסקי: קחו את הפרויקט ותביאו לנו.
<ברוך משולם: יכול להיות שנצטרך לבחון את הפתרון שאתה מציע וזה ייקח יותר זמן משבוע.
<ברוך משולם: זה לא שאנחנו יכולים כרגע לבוא עם פתרון.
שלי יחימוביץ': לא צריך כרגע.
<ברוך משולם: עד 2013, אם יש הפסדים, עקרונית לא צריכה להיות בעיה כי גם לפי הפתרון שלך זה מקובל.
<נורדן שלאבנה: יש מורכבות מסוימת בשינוי אופי התקנות.
שלי יחימוביץ': אתם לא מצפים מוועדת הכספים שתבוא ותצביע כלאחר יד על דבר כזה.
<נורדן שלאבנה: המורכבות היא לא בדבר עצמו.
ניסן סלומינסקי: התחלנו את הדיון ב-12 ומשהו ולפני כן לא ידעתי כלום.
ניסן סלומינסקי: התנצלתי שלא ידעתי כי הייתי בטוח שזה סתם משהו אבל במשך שעה הבנתי את העניין ועלה לי רעיון.
ניסן סלומינסקי: שעה, לא יותר, ואני לא מבין כלום ואני לא מומחה כמוכם.
ניסן סלומינסקי: לכן, כמה זמן אתם צריכים כדי לעבד את זה ולחשוב?
ניסן סלומינסקי: שבוע?
ניסן סלומינסקי: אתם בטוח יותר מוכשרים ממני ובקיאים בנושא.
ניסן סלומינסקי: אני אומר לכם שוב שאני התחלתי את הדיון הזה מאפס.
ניסן סלומינסקי: קחו את היוזמה, ניתן לכם שבוע, אני לא אומר לכם מחר אלא בעוד שבוע, ותחזרו שוב.
<צביקה נמט: כשאנחנו הגשנו את התקנות האלה לוועדה, הובהר לנו שיהיה ברור - מכיוון שהתקנות האלה הן למפרע, מ-2011 - שאנחנו לא מרעים את מצבם של המשקיעים.
<צביקה נמט: אני חושב שהבהרנו לשלומית באופן חד משמעית שאנחנו לא מרעים את מצבם של המשקיעים.
<שלומית ארליך: בסדר, אבל כאן עולות שאלות אחרות.
ניסן סלומינסקי: אני לא העליתי את הנושא של רטרואקטיביות.
<שלומית ארליך: עוד לא הגענו לדבר על רטרואקטיביות.
ניסן סלומינסקי: כי אנחנו מאוד מקפידים לא לקבל החלטות רטרואקטיביות.
<צביקה נמט: אני מנסה להבין האם ההצעה של אדוני, אולי כדאי שאנחנו נבין אותה יותר על מנת לראות אם היא מרעה לעתיד או מרעה כבר מ-2010.
ניסן סלומינסקי: לא מרעה.
ניסן סלומינסקי: אני מציע, בתפיסה של שעה אבל יכול להיות שאתם תבואו עם הצעות יותר טובות, שנקבל את ההחלטה מ-2010 ואותם אנשים בשותפויות שהפסידו ולא הרוויחו, הכספים יקוזזו.
ניסן סלומינסקי: אנחנו רוצים להיטיב אתם.
ניסן סלומינסקי: הוא או השותפות, איך שתגדירו את זה, אבל מצד שני, אותה שותפות שכן מצאה ואני משבח אותה על כך, תוציאו אותה מהעניין הזה כי היא לא צריכה לקבל את ההטבה הזאת.
<נורדן שלאבנה: אותה שותפות גם היא לקחה את הסיכון בענף החיפוש והאקספלורציה.
ניסן סלומינסקי: היא הרוויחה או הפסידה?
<נורדן שלאבנה: היא הפסידה.
ניסן סלומינסקי: אם היא לא מצאה כלום, מה הבעיה?
<צביקה נמט: עכשיו נגיד להם ל-2011 שהם חשבו שיש להם הטבה אבל הם לא מקבלים אותה?
<צביקה נמט: אם הבנתי נכון את ההצעה שלך, זה מה שאנחנו אומרים.
ניסן סלומינסקי: אני רוצה לומר שאנחנו כן רוצים לעודד חיפוש ואנחנו באים לכל מי ששותף לחיפוש, אדם פרטי או שותפות, ואומרים לו שאני נותן לו את עסקת חייו, תשקיע, אם הוא מפסיד – אני מאפשר לו לקזז.
ניסן סלומינסקי: מה עוד יותר מזה?
ניסן סלומינסקי: אפילו מהמשכורת.
ניסן סלומינסקי: אם הוא מרוויח, זאת העסקה.
ניסן סלומינסקי: גם בלי כל ההטבות האלה, אם הוא היה בטוח שיש רווח, הוא היה משקיע בטוח והנה, אני נותן לו אפשרות שכאשר הוא מפסיד, יש לו את ההטבה, ואם הוא מרוויח, בכבוד.
<נורדן שלאבנה: גם זה שמצא את הגז ולכאורה כפי שאתה אומר הרוויח, גם הוא הפסיד כשהיה בשלב החיפושים והאקספלורציה וייקחו לו עוד כמה שנים כדי להתחיל להגיע לרווחים וכאשר יהיו רווחים, אנחנו רואים את חלקנו.
ניסן סלומינסקי: את ראית פעם עסק שאדם מקים והוא מרוויח ביום הראשון?
ניסן סלומינסקי: הרי כל אדם עושה תכנית עסקית.
<נורדן שלאבנה: נכון, אבל בוא נבדיל את זה מעסק אחר.
<נורדן שלאבנה: אנחנו מדברים כאן על ענף שונה לחלוטין.
ניסן סלומינסקי: למה זה שונה לגבי זה שמצא?
שלי יחימוביץ': ענף שמשקיעים בו.
שלי יחימוביץ': ברור שזה ענף אחר.
<נורדן שלאבנה: זה ענף שרמת הסיכון בו היא הרבה יותר גבוהה ואת לא יכולה להשוות את ענף הגז והנפט למכולת.
<נורדן שלאבנה: זה לא אותו דבר.
ניסן סלומינסקי: לאותו אדם אין סיכון כי אם הוא מפסיד, הוא מקבל את ההטבה.
<נורדן שלאבנה: אם לא היה סיכון, לא היינו נותנים את ההטבה הזאת.
<צביקה נמט: בדיוק.
<צביקה נמט: אין כזה דבר שאין סיכון.
ניסן סלומינסקי: אנחנו אומרים לו שאם הוא יפסיד, הוא יקבל את ההטבה, ואם הוא הרוויח, הוא הרוויח.
ניסן סלומינסקי: מה הסיכון שיש לו? אני מציע, בואו נעשה הפסקה, קחו שבוע, שבוע וחצי, תחשבו ותחזרו.
ניסן סלומינסקי: תאמינו לי שתמצאו את הפתרון.
ניסן סלומינסקי: מה שאני הבנתי בחצי שעה, אתם בטוח תבינו.
<שמעון כהן: לצערי עוד לא הבנת את הנושא.
<שמעון כהן: אני מבקש להסביר לך את הנושא.
<שמעון כהן: נראה לכם שיש כאן לתפוס רווחים?
<שמעון כהן: המטרה כאן היא שחייבים לעזור לתעשייה.
שלי יחימוביץ': אגב, יכול להיות שלא הבנו ועל אחת כמה וכמה בגלל שלא הבנו, צריך להסביר את זה יותר ביסודיות.
<שמעון כהן: אין בעיה.
<שמעון כהן: אני מוכן להסביר.
ניסן סלומינסקי: ניסינו, נתנו את הצ'אנס, שמענו את כולכם.
ניסן סלומינסקי: אולי לא הגענו אבל אפילו הגענו למסקנות מעניינות.
ניסן סלומינסקי: אני אחשוב עוד פעם, אבל גם אתם תחשבו עוד פעם ואל תהיו נעולים.
<שמעון כהן: אחרי שתבין את הנושא, אין לי בעיה.
ניסן סלומינסקי: יכול להיות שהבנו ויכול להיות שאנחנו אולי אפילו צודקים ויכול להיות שהאוצר חושב שאנחנו צודקים.
ניסן סלומינסקי: תחשוב גם אתה.