GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<צפי הדר-ריכטר: זה בנק ללא בעל שליטה, בנק בבעלות הלקוחות שלו.
<צפי הדר-ריכטר: כל הרווחים שיש לבנק הזה לא עולים למעלה כדיווידנד אלא מוחזרים לחברים, שהם הלקוחות, בצורה של הטבות על הפעילות הבנקאית שלהם, דבר שמאפשר לבנק קואופרטיבי לתת תנאים טובים יותר ללקוחות, גם בעמלות ובעיקר בריביות טובות יותר.
<צפי הדר-ריכטר: המפקח על הבנקים בוועדה להגברת התחרותיות קרא להקמת בנק קואופרטיבי ואנחנו עושים את זה כרגע.
<צפי הדר-ריכטר: הוא באמת תומך בזה, כפי שהוא הצהיר, הוא מאמין ברעיון.
<צפי הדר-ריכטר: הוא כותב כרגע את הרגולציה.
<צפי הדר-ריכטר: שר האוצר מאמין ברעיון.
<צפי הדר-ריכטר: חברת הכנסת יחימוביץ' אמרה שהיא מאמינה ברעיון.
<צפי הדר-ריכטר: משרד המשפטים, שנפגשתי עם אנשיו, גם מאמין בו.
שלי יחימוביץ': אמרתי שקניתי מניה, זה יותר מלהאמין ברעיון.
<צפי הדר-ריכטר: היא שמה את כספה בצד אמונתה.
<צפי הדר-ריכטר: המפקח על הבנקים הגדיר לנו שאנחנו מיועדים ליחידים, משקי בית ולעסקים קטנים.
רוברט אילטוב: מי ינהל את הבנק?
<צפי הדר-ריכטר: תהיה הנהלה מקצועית לבנק.
רוברט אילטוב: מי יקבע אותה?
<צפי הדר-ריכטר: אסיפת החברים והמפקח על הבנקים.
רוברט אילטוב: כלומר, אם יהיו 100,000 חברים, כולם ביחד יתאספו ויקבעו?
<צפי הדר-ריכטר: המפקח על הבנקים יאשר את זה ולאחר מכן זה יאושר באסיפת החברים, כן, בהחלט.
<צפי הדר-ריכטר: זה מודל שעובד בעולם למעלה מ-100 שנים.
<צפי הדר-ריכטר: כ-45% משוק הבנקאות- - -
רוברט אילטוב: אני מבקש להבין.
רוברט אילטוב: נניח שיתעצבנו כל העסקים הקטנים, ילכו וישקיעו במניה שלכם, 500,000 איש.
רוברט אילטוב: איך תקבעו את האסיפה הכללית?
<צפי הדר-ריכטר: קודם כול, ננגיש את זה באמצעות האינטרנט ותהיה גם אפשרות לבוא פיזית.
<צפי הדר-ריכטר: אני מאמינה שמרבית החברים לא יבואו.
<צפי הדר-ריכטר: הם יוכלו לבוא כמובן לדבר, להביע דעה ולהצביע, ותהיה אפשרות להצביע דרך האינטרנט.
שלי יחימוביץ': אי אפשר לקנות יותר ממניה אחת בבנק הזה כך שלא יהיה בעל שליטה אחד.
רוברט אילטוב: לכן אני שואל, מי יקבע את המדיניות?
רוברט אילטוב: 500,000 איש?
<צפי הדר-ריכטר: יש מתודולוגיה מאוד מובנית בעולם.
<צפי הדר-ריכטר: זה עובד למעלה מ-100 שנים.
<צפי הדר-ריכטר: בעיקרון, יש אסיפה כללית שמתווה את הקווים הכלליים והעקרוניים, ואנחנו גם בקשרים עם בנקים קואופרטיבים כאלה בעולם, אנחנו לומדים את החומר.
רוברט אילטוב: האסיפה הכללית זה כל החברים, אבל מי קובע את הדירקטוריון?
רוברט אילטוב: מי קובע את מדיניות הבנק?
<צפי הדר-ריכטר: המפקח על הבנקים.
<צפי הדר-ריכטר: יש הפרדה בין הנהלה מקצועית, שמפוקחת לחלוטין לכל דבר על-ידי המפקח על הבנקים.
<צפי הדר-ריכטר: היא נדרשת לעמוד בהלימוּת הון שקובע לנו המפקח על הבנקים ובדרישות התחלתיות.
<צפי הדר-ריכטר: לכל דבר ועניין זה בנק.
שלי יחימוביץ': הם לא המציאו את הגלגל.
שלי יחימוביץ': זה מודל נפוץ מאוד בארצות-הברית, כך פועל שם חלק ניכר מן הבנקאות, וגם באירופה.
רוברט אילטוב: אני שואל כדי להבין איך זה יתנהל.
<צפי הדר-ריכטר: זה עובד בעולם.
<צפי הדר-ריכטר: כמעט מחצית משוק הבנקאות בארצות-הברית ובקנדה – 45% – היא בנקאות מהמודל הזה, וגם באירופה, תלוי באיזו מדינה.
<צפי הדר-ריכטר: בצרפת 47% מהבנקאות היא בנקאות כזאת, ויש מדינות שבהן זה סביב 30% – איטליה, אוסטריה וכן הלאה.
<צפי הדר-ריכטר: זה מודל שעובד טוב מאוד בעולם.
<צפי הדר-ריכטר: בהיבט של עסקים קטנים, הבנקאות הזאת מיועדת לעסקים קטנים.
<צפי הדר-ריכטר: כאמור המפקח על הבנקים קבע שאנחנו נעבוד עם עסקים קטנים, עד מחזור שנתי של 25 מיליון שקל.
<צפי הדר-ריכטר: אנחנו מופנים לעסקים האלה ונעבוד עבורם ואיתם.
<צפי הדר-ריכטר: לבנקאות הקואופרטיבית בעולם יש היסטוריה של עבודה משותפת עם עסקים קטנים.
<צפי הדר-ריכטר: גם במשבר הפיננסי, למשל, הבנקאות הזאת תמכה מאוד בעסקים קטנים.
<צפי הדר-ריכטר: היא הגדילה את נתח האשראי לעסקים האלה ב-38% בשיא המשבר, בזמן שהבנקאות הרגילה בארצות-הברית הורידה את האשראי בערך ב-5%.
<צפי הדר-ריכטר: זה עובד בעולם, ועובד היטב.
<צפי הדר-ריכטר: אנחנו בתהליכי הקמה.
<צפי הדר-ריכטר: אמרתי שכולם תומכים.
<צפי הדר-ריכטר: אנחנו צריכים תמיכה מכל הציבור, כי כאמור זה בנק של הציבור ושל העסקים הקטנים.
<צפי הדר-ריכטר: אנחנו צריכים שכולם, כמו חברת הכנסת יחימוביץ', כמוני באופן אישי, יצטרפו, יקנו מניית חברות כבר היום כדי לצבור את ההון העצמי, כדי לתמוך במטה ההקמה שלנו.
<צפי הדר-ריכטר: אנחנו כמובן צריכים גם את תמיכת משרד האוצר.
<צפי הדר-ריכטר: שר האוצר תומך.
<צפי הדר-ריכטר: צריך לתת פה גם תקצוב מסוים כדי לעזור לנו לגשר על הפער שבין הגיוס הסופי של החברים לבין המצב שבו אנחנו נמצאים היום.
<צפי הדר-ריכטר: דיברו פה על הסרת חסמים.
<צפי הדר-ריכטר: יש נושא של נטולי אשראי – צריך להרחיב את החוק הזה.
<צפי הדר-ריכטר: היום מדובר על חוק מצומצם יחסית.
<צפי הדר-ריכטר: יש פה סדרה של דברים שאנחנו צריכים, צעדים מעודדי תחרות.
<צפי הדר-ריכטר: דירוג אשראי, נתוני אשראי, ביטוח פיקדונות מאוד יעזור.
<צפי הדר-ריכטר: יש פה למשל נושא של עידוד מכיוונים שונים, כמו עסקים קטנים שיוכלו לקנות מניית חברות ב-3,000 שקל אם זה יהיה מוכר להם לצורכי מס, או כתרומה, או כזיכוי ממס.
<צפי הדר-ריכטר: זה דבר שיכול מאוד לעזור לנו.
<צפי הדר-ריכטר: צריך להבין ששחקן חדש שקם, גם אם המפקח על הבנקים תומך מאוד, גם אם שר האוצר תומך מאוד, צריך לבנות פה צעדים שיתמכו במהלך הזה.
<צפי הדר-ריכטר: אני מציינת, אפשר להגיד בסיפוק, שכולם מאוד תומכים, אבל צריך לקחת את זה צעד אחד קדימה.
<צפי הדר-ריכטר: זאת אומרת, זה דורש התגייסות מסיבית.
<צפי הדר-ריכטר: זה פזל ואנחנו היזמים מממנים את היוזמה הזאת כבר למעלה משנה.
<צפי הדר-ריכטר: קשה לנו, אנחנו אנשים פרטיים.
<צפי הדר-ריכטר: אז צריך גם תקצוב, צריך התגייסות של הציבור ושל העסקים הקטנים שעבורם אנחנו קמים, צריך התגייסות מבחינת המפקח על הבנקים, צעדים מעודדי תחרות.
<צפי הדר-ריכטר: יחד נקים את זה.
<צפי הדר-ריכטר: זה ייקח פרק זמן של שנה וחצי עד שנתיים ואנחנו שם.
רוברט אילטוב: סביר להניח שנבקש שתציגו את זה גם לוועדה כי יש כאן כמה נקודות שלי באופן אישי לא כל-כך ברורות, אבל בכל אופן כאופציה נוספת ואלטרנטיבה לתחרות במשק הבנקים זה בטח דבר ראוי.
גילה גמליאל: זה יכול להיות נושא בפני עצמו, לדבר רק על הבנק הקואופרטיבי.
רוברט אילטוב: יכול להיות שנזמן אתכם.
<צפי הדר-ריכטר: אני מבקשת לומר עוד משהו.
<צפי הדר-ריכטר: דיברה נציגת רשות ניירות ערך למשל על הקרנות.
<צפי הדר-ריכטר: גם שם היא אומרת: נגייס כסף מהציבור.
<צפי הדר-ריכטר: כשציבור קונה מניה בקרנות כאלה – ואני לא פוסלת את זה, אני כמובן מברכת על הזרמת חמצן אשראי מכל סוג שהוא למשק – אבל כשציבור יקנה מניה בקרן מסוג כזה הוא ירצה לראות רווח, זה המודל.
<צפי הדר-ריכטר: הוא ישקול את זה מול השקעה פיננסית אלטרנטיבית וזה יגזור גם את הריביות שהקרנות האלה יוכלו לגבות מהעסקים הקטנים.
<צפי הדר-ריכטר: אנחנו מביאים מודל אחר לגמרי, שלא רוצה להיות רווחי כשלעצמו.
<צפי הדר-ריכטר: כל הרווחים שלו יחזרו חזרה ללקוחות שלו, שזה היחידים והעסקים הקטנים.
<צפי הדר-ריכטר: לכן החשיבות פה קריטית.
רוברט אילטוב: כפי שאמרתי, נערוך על זה דיון רחב יותר כי יש פה הרבה דברים שלא כל-כך ברורים, אבל באופן כללי הרעיון ראוי וחשוב במסגרת אותה תשתית אלטרנטיבית למה שקיים היום במשק.
רוברט אילטוב: אורי בארי מלשכת רואי החשבון, בבקשה.
<אורי בארי: הייתי הבוקר בבנק אוצר החייל עם לקוח ואמרו לי שאין יותר כסף להלוואות בערבות מדינה.
<אורי בארי: זה כלי מעולה.
רוברט אילטוב: בתחילת שנה?
<ארבל לוין: יש בנקים שהגיעו למכסה שלהם מהר מדי.
<ניצן ארליך: יש כאן אי הבנה מוחלטת.
<ניצן ארליך: כבר מחודש אוגוסט אין בבנק אוצר החייל כסף.
<ניצן ארליך: בואו נעשה פה סדר.
<ניצן ארליך: מדברים כאן כולם על כסף – אין כסף בכלל בקרן.
<קריאה: בבנק הפועלים יש כסף.
<אורי בארי: בנק אוצר החייל אמר לי הבוקר שנגמר לו התקציב.
<ניצן ארליך: כבר באוגוסט.
רוברט אילטוב: סליחה, אם מישהו עוד פעם יפריע הוא פשוט יצא החוצה.
<אורי בארי: ככל שאני יודע יש עוד בנקים וזה לא מהיום, אבל הסתיימו התקציבים, וחבל.
<אורי בארי: זה טוב מאוד, זה סימן שאנשים משתמשים בכלי הזה.
<אורי בארי: אבל במקביל לאנשים שמשתמשים כ-50% מהאנשים שפונים נדחים, בשל כל מיני סיבות.
<אורי בארי: לפעמים זה כי הרעיון רע מאוד, ולפעמים בשל סיבות טכניות, או דברים בעייתיים, שהם לא עומדים במסגרת הדרישות לכניסה לסף הלוואות בערבות מדינה, אבל עדיין זה לא אומר שאותו עסק לא ראוי לקבל הלוואה.
<אורי בארי: ישנם תנאי סף קשים יחסית ואם יש למישהו היסטוריה כלשהי, וכמעט לכל בעל עסק יש היסטוריה- - -
רוברט אילטוב: אתה יכול לפרט את תנאי הסף כדי שאנחנו נבין למה עסקים לא מקבלים הלוואות?
רוברט אילטוב: בקצרה.
שלי יחימוביץ': ועוד שאלה, מה זאת אומרת שנגמר הכסף?
שלי יחימוביץ': נגמר מטעם מי?
<אורי בארי: מהקרן.
<אורי בארי: הקרן תקצבה כל אחד מהבנקים בסכום מסוים ועד כמה שאני מבין בנק אוצר החייל, והוא לא היחיד, סיים את ההקצבה שלו מהקרן.
רוברט אילטוב: כנראה כל הבנקים סיימו את ההקצבה שלהם מהקרן.
<רועי קציר: לבנק הפועלים ולבנק לאומי יש עוד מאות מיליוני שקלים.
<אורי בארי: בנק לאומי לא נמצא במערכת.
<רועי קציר: אבל יש לו קרן.
<רועי קציר: לא בערבות מדינה.
רוברט אילטוב: יש לו כסף, לכן הוא מסתתר ממני.
רוברט אילטוב: בוא תשב ליד השולחן, נראה איפה הכסף.
רוברט אילטוב: .. יאיר לפיד עד עכשיו מחפש איפה הכסף, אז אולי...
<אורי בארי: למשל לקוח שלי, שהוא עסק מצוין, הגיש בקשה להלוואות בערבות מדינה.
<אורי בארי: אחד מבעלי המניות שלו, שמחזיק 10% בלבד, היו לו צ'קים חוזרים בעבר.
<אורי בארי: פסלו אותו על הסף בגלל המגבלה הזאת, כאשר 90% מהעסק זה אנשים אחרים והעסק כשלעצמו הוא עסק טוב.
<אורי בארי: אם למישהו חזרו צ'קים זה עדיין לא אומר שכל מה שהוא יגע בו וירפרף בו יהיה פסול על פניו.
<אורי בארי: אלה התנאים.
<אורי בארי: התנאים האלה לא מספקים הרבה מאוד עסקים, לפחות 50% מן האנשים שניגשים לתוכניות האלה.
רוברט אילטוב: אבל זה אולי יותר שאלה למפקח על הבנקים, הרי הוא קובע להם את התנאים, וברגע שיש מישהו שהוא מוגבל לא נראה לי שהם יכולים גם טכנית לאשר לו.
<אורי בארי: הוא לא מוגבל.
<אורי בארי: חזרו לו מספר צ'קים בעבר.
<אורי בארי: הוא לא לקוח מוגבל.
<אורי בארי: והוא מחזיק רק 10% בחברה שפונה.
<אורי בארי: זה לא תנאי של המפקח על הבנקים, אלה כללי המשחק של הקרנות.
שלי יחימוביץ': זה נשמע נורא ספציפי.
שלי יחימוביץ': יש משהו שהוא יותר גנרי?
רוברט אילטוב: אבל זה קורה לרבים כי לאנשים רבים חוזרים צ'קים.
<אורי בארי: יש הרבה אנשים עם מגבלות כאלה או אחרות והם פשוט לא עוברים את סף הכניסה לתוכנית הזאת, שהיא תוכנית מצוינת, אבל חלקית בלבד.
<אורי בארי: צריך לחזק אותה בפתרון לכל מי שלא נכנס לרשת הזאת.
<אורי בארי: המימון הוא לא נושא שחי בזכות עצמו.
<אורי בארי: המימון הוא חלק מהתמונה.
<אורי בארי: גם סיכונים של עסק הם מכלול, זה דבר רחב.
<אורי בארי: חלק מהסיכונים זה האיכויות הניהוליות, הכלים הניהוליים.
<אורי בארי: כאשר מדברים על אשראי לעסק יש מקום לשלב את האשראי הזה בחבילת ליווי עסקי, בחבילת כלים ניהוליים, שהם כשלעצמם מקטינים את רמת הסיכון של העסק ומשביחים את העסק מנקודת מבט הגורם המממן.
רוברט אילטוב: מה אתה מציע, שהמדינה תממן גורם ניהולי נוסף?
<אורי בארי: אני חושב שיש מקום לשדך, בהחלט, להלוואות בערבות מדינה חבילה של 10-20 שעות ליווי לעסק שמקבל חצי מיליון שקל.
<קריאה: היא עושה את זה.
רוברט אילטוב: המדינה עושה את זה, אבל היא לא יכולה ללוות עסק באופן שוטף.
רוברט אילטוב: זה קיים בשוק.
<אורי בארי: זה קיים, אבל זה מסלול שונה שלא קשור, מסלול שקשה מאוד להיכנס אליו.
<אורי בארי: כמי שמכיר את התחום אני גם יודע שבמקרים רבים התקציבים נגמרים שם, ומוטי שפירא ידידי מלה"ב גם יודע את זה.
<אורי בארי: הכלי הזה קיים בתיאוריה, אך במעשה קשה מאוד להגיע אליו.
<אורי בארי: אני חושב שצריך לשדך את הליווי עם הכלים הניהוליים עם האשראי.
<אורי בארי: זה חבילה שמקטינה סיכונים ומשביחה את העסקים.
<אורי בארי: דובר קודם על נושא הריביות.
<אורי בארי: הריביות המקובלות בהלוואות בערבות מדינה, מניסיון אישי שלי, מתקרבות לפריים פלוס 3, שזה בהחלט לא ריביות זולות.
<אורי בארי: אבל אלה ריביות שהן עדיפות מהחלופה של לא לקבל.
<אורי בארי: לגבי החבילה שהוצעה על-ידי הרשות לניירות ערך, אני חושב שאם קיימת קרן והיא תפעל לפי אותם קריטריונים בהם פועלים גורמים אחרים אז נקבל את אותן תוצאות שאנחנו מקבלים היום.
<אורי בארי: אני לא בטוח שזה יפתור את הבעיות של מי שלא יכול לקבל היום את הכספים.
<אורי בארי: אני חושב שצריך ליצור פרמטרים אחרים שיאפשרו לתת את הכסף, לתת אשראי לעסקים, שהם יהיו שונים, שלא יימדדו על-ידי אותם קריטריונים שקיימים כבר היום, של רווחיות נטו ונטרול סיכונים.
<אורי בארי: אני חושב שיש מקום לשפר את הבנקים, סליחה, לשפר את התחרות בין הבנקים, בוודאי.
רוברט אילטוב: גם לשפר את הבנקים.
<אורי בארי: את התחרותיות בין הבנקים, לרבות להכניס גורמים חדשים.
<אורי בארי: קואופרציית אשראי קיימת שנים רבות, נתקלתי בזה, יש בנתניה קואופרטיב לאשראי.
<אורי בארי: אני לא יודע אם הם קיימים או לא, אני יודע שהיו קיימים עד לא מזמן, והיו בעבר קואופרטיבים אחרים בנושא אשראי.
<אלי גרוס: גמ"חים.
<אורי בארי: לא גמ"חים, קואופרטיבים לנושא אשראי.
<אורי בארי: יש בהחלט דברים כאלה שקיימים מזה שנים.
<אורי בארי: אני בעד, במסגרת פתרונות, או במסגרת הרחבת היקף הגורמים המממנים במשק.
<אורי בארי: דבר נוסף שצריך להתייחס אליו הוא נושא של בורסה לעסקים קטנים ובינוניים.
<אורי בארי: היום הבורסה מציבה רף כניסה לבורסה שמעטים הם העסקים שיכולים לעבור אותו.
<אורי בארי: אני חושב שבהחלט אפשר לדבר על בורסה לעסקים בינוניים, או אפילו לעסקים קטנים, עם אמות מידה אחרות, עם רמות סיכון אחרות, עם תשואה אחרת, וגם עם דרישות סף שונות לחלוטין מהבורסה הרגילה, שהפכה להיות נחלתם של בודדים בלבד במשק.
רוברט אילטוב: זה קיים איפשהו בעולם?
<אורי בארי: יש את זה במדינות בעולם, באנגליה יש בורסה כזאת.
<אורי בארי: אלה כלים מעשיים.
<אורי בארי: אני יודע שחברות ישראליות אפילו יוצאות לפעמים להנפיק בבורסות האלה, מחוסר ברירה בארץ.
רוברט אילטוב: ניצן ארליך, לפני שאתה מדבר, חברת הכנסת גמליאל צריכה ללכת ולכן היא תדבר כעת.
רוברט אילטוב: היא באה לכבד אותנו, בבקשה.
גילה גמליאל: ראשית, באתי לברך את יושב-ראש הוועדה.
גילה גמליאל: אני חושבת שכאן נצליח בהחלט לבצע את השינויים הראויים על מנת לפתוח את האשראי לעסקים הקטנים והבינוניים.
גילה גמליאל: אני באופן אישי קידמתי את הצעת החוק שקובעת להפריד את כל חברות כרטיסי האשראי מן הבנקים.
גילה גמליאל: אני חושבת שזה יפתח את השוק לתחרות בהיבט של האשראי.
גילה גמליאל: היה גם מחקר של מרכז המחקר והמידע של הכנסת שנתן גיבוי מלא, שזה בעצם ייתן את הפתרון ואת המענה לפתיחת השוק לתחרות, גם בהיבט של הריביות, אבל לא פחות חשוב בהיבט של הנתונים העובדתיים, שמדברים על כך שבאשראי העסקי 74% מהאשראי הולך ל-2% בלבד מהעסקים, שזה דבר שהוא שערורייתי בכל קנה מידה.
גילה גמליאל: באתי לישיבה הזאת לגבות אותך.
גילה גמליאל: אני מאמינה שכפי שאני מכירה אותך, אתה תציב לנו את הנושאים לסדר היום ונצליח לסייע בתחום הכל-כך חשוב הזה.
גילה גמליאל: אז תודה.
גילה גמליאל: לגבי הבנק הקואופרטיבי, אני חושבת שאחת הבעיות של מדינת ישראל, היו לנו בזמנו בין 20-30 בנקים שהתמסמסו עם השנים ודווקא ההיבט של הצורך, ההחלטה של בנק ישראל שבבנקים החדשים צריך שיהיה גרעין שליטה, אני חושבת שזה לא מה שנותן את הפתרון היצירתי בהתנהלות של הבנקים.
גילה גמליאל: אני חושבת שכן אפשר לפתוח את זה, שהציבור בכללותו הוא שייהנה.
רוברט אילטוב: נעשה פה לוקסמבורג.
רוברט אילטוב: יש שם, אם אני לא טועה, אלפי בנקים.
רוברט אילטוב: שם יש תחרות אמיתית.
גילה גמליאל: אז תודה רבה.
רוברט אילטוב: בבקשה, מר ניצן ארליך.
<ניצן ארליך: אני יושב-ראש ועדת עסקים קטנים בלשכת המסחר.
<ניצן ארליך: חיכיתי שעה עד שמישהו כאן העלה את הנקודה.
<ניצן ארליך: בואו נציג כמה עובדות.
<ניצן ארליך: אני לא אומר את דעתי, אני מציג את העובדות.
<ניצן ארליך: בקרן בערבות המדינה הבנק היחיד שנשאר לו כסף, גם ברמה של עסקים קטנים וגם ברמה של עסקים גדולים, הוא בנק הפועלים.
<ניצן ארליך: בבנק אוצר החייל נגמר הכסף כבר באוגוסט.
<ניצן ארליך: עכשיו אני מדבר על עובדות, לא אומר את דעתי.
רוברט אילטוב: בנק לאומי אמר שיש לו כסף.
<ניצן ארליך: בנק לאומי זה סיפור אחר, הוא לא בקרן בערבות המדינה.
<ניצן ארליך: בנק לאומי, מאחר והוא לא נכנס למכרז, החליט להקים קרן, וזה בסדר גמור, זה תחרות, זה שוק חופשי.
<ניצן ארליך: אם המדינה הקימה קרן, קרן בערבות המדינה, אז בואו נעשה סדר בעובדות.
<ניצן ארליך: אמרנו שמאוגוסט אין כסף בבנק אוצר החייל, שהוא הבנק שהוביל את כל התהליך והיה ראשון בתהליך.
<ניצן ארליך: בבנק מזרחי נגמר הכסף לעסקים בינוניים, ובבנק מרכנתיל נגמר הכסף לעסקים בינוניים.
<ניצן ארליך: לא שמעתי שאף אחד פה מדבר על זה, שיש להחזיר את הכסף.
<ניצן ארליך: מאוגוסט אין שם כסף.
<ניצן ארליך: זה אומר שיש כשל ונותנים פחות אשראי.
<ניצן ארליך: אלה כרגע העובדות.
<ניצן ארליך: למה?
<ניצן ארליך: אני לא נכנס כרגע למה.
<ניצן ארליך: התפקיד שלי לא לשאול למה.
<ניצן ארליך: אני מציג כרגע את העובדות.
<ניצן ארליך: זה עובדה ראשונה.
<ניצן ארליך: העובדה השנייה שלא מדברים עליה היא מה מספר הפונים שנכנסים לקרן בערבות המדינה ומה מספר האנשים שמקבלים את האשראי, או נכון יותר על מה מקבלים אישור ומה המימוש בפועל.
<ניצן ארליך: גם על הנתון הזה אף אחד לא מדבר.
רוברט אילטוב: יש לך את הנתון?
<ניצן ארליך: אני יודע אותו בערך, לא כנתון מדויק, אבל אגיד לך כרגע שני נתונים.
<ניצן ארליך: סך כל הקרנות בשנת 2013, כולל קרן "קורת", כולל הקרנות ב-20,000-30,000 שקל, כולן נעות סביב 5,500 הלוואות.
<ניצן ארליך: זה מספר שולי שבשולי.
רוברט אילטוב: זה כשיש חצי מיליון עסקים קטנים בפועל, זה 1%.
רוברט אילטוב: אתם תתייחסו בסוף.
<ניצן ארליך: בערך.
<ניצן ארליך: המספר השני, הנתון היותר בעייתי – ועוד פעם, אני מדבר על עובדות, שמישהו יסתור אותן אם ירצה – לקרן בערבות המדינה פונים קרוב ל-40,000 איש שמבקשים להיכנס לתהליך, ויוצאים בסוף, בשנת 2013 – בערך, זה לא נתון מדויק – קרוב ל-4,000 אישורים.
<ניצן ארליך: אין לי שום מושג כמה מימושים בפועל.
<ניצן ארליך: יש פה לדעתי פער של בין 10%-15% בין האישורים למימושים, ואף אחד גם לא שואל את השאלה הזאת.
<ניצן ארליך: אלה עובדות.
<ניצן ארליך: זאת אומרת שכל הקרנות, כולל הקרנות הפרטיות, הפילנתרופיות, הקרנות שבערבות המדינה – אני לא יודע לתת כאן תשובה על בנק לאומי, אין לי מושג על בנק לאומי, לא ספרתי את בנק לאומי בנתונים האלה.
<ניצן ארליך: זאת אומרת, יש נקודה אחת, שהמספרים לא הגיוניים.
<ניצן ארליך: הנקודה השנייה, מה שלא תעשה ואיך שלא תעשה, בסוף הבנק הוא שקובע למי נותנים את האשראי.
<ניצן ארליך: אתה יכול ללכת לקרן בערבות המדינה והנציג של המדינה מאשר את ההלוואה, והנציג של הקרן מאשר את ההלוואה, והבנק אומר: לא בא לי.
<ניצן ארליך: מותר לו, אסור לו – זה לא רלוונטי, אלה העובדות כרגע.
<ניצן ארליך: זאת אומרת שבסוף, כמו שכולם מדברים, הקרן מגיעה לבנק, או הלקוח מגיע לבנק, ולא מאשרים לו את האשראי.
<ניצן ארליך: יש לי לא לקוח אחד ולא שניים ולא שלושה שקיבלו אישור בקרן אך בפועל לא קיבלו אישור מהבנק.
<ניצן ארליך: אני לא נכנס לעניין ענפים שלא נכנסים בכלל למערכת הבנקאית, למשל לכל נושא ענף המזון.
<ניצן ארליך: אני לא מדבר על מגזרים, שיש בעיה במגזר הערבי.
<ניצן ארליך: אני לא מדבר על בעיה שיש במגזר הנשים, אני לא מדבר על בעיה שיש במגזר החרדי.
<ניצן ארליך: זאת אומרת, עדיין לא נכנסנו לאלה שבכלל לא עוברים בדלת.
<ניצן ארליך: לכן יש פה בעיה.
<ניצן ארליך: אנחנו מדברים כאן על עובדות, על אשראי, על קרנות.
<ניצן ארליך: אין היום בפועל במדינת ישראל ווליום מלא של הקרן בערבות המדינה.
<ניצן ארליך: אלה העובדות.
רוברט אילטוב: מה להערכתכם התקציב שצריך להיות בקרן?
<ניצן ארליך: התקציב הוא לא ה-issue פה כרגע.
<ניצן ארליך: ברגע שיש צורך, לדעתי צריך להיות.
רוברט אילטוב: הוא כן ה-issue.
רוברט אילטוב: אם בתחילת השנה אין כסף אז זה issue.
<ניצן ארליך: אז בואו נשאל את השאלה בכמה כסף ממנפים פה.
<ניצן ארליך: הרי יש פה מינוף של המדינה על הכסף.
<ניצן ארליך: יענה לי משרד האוצר בכמה כסף ממנפים קרן שההיקף שלה הוא למעלה ממיליארד שקל.
<ניצן ארליך: בכסף קטן מאוד.
<ניצן ארליך: אם תבדוק את ה-default שיש בקרן תראה שהוא נמוך מאוד.
<ניצן ארליך: שיעור ה-default הוא 1.5%-2%.
<ניצן ארליך: עזוב את המגזר הערבי שזה דיון אחר.
<ניצן ארליך: לכן המספרים נמוכים מאוד.
<ניצן ארליך: לכן אני מדבר כרגע על עובדות, שיש לנו בעיה, שבסוף ההחלטה היא של הבנקים, בסוף מה שלא יקרה המספרים לא הגיוניים.
<ניצן ארליך: יש עסקים שבכלל לא נכנסים לקרנות.
<ניצן ארליך: הריבית, אגב, ידידי ארבל לוין צודק, לא רלוונטית.
<ניצן ארליך: יש עסקים שיודעים להוריד את הריבית, יש כאלה שמקבלים ריבית גבוהה יותר.
<ניצן ארליך: הבנק עושה את מה שהוא יכול.
<ניצן ארליך: למי שהוא יכול לתת ריבית גבוהה יותר הוא נותן ריבית גבוהה יותר.
<ניצן ארליך: זה השוק.
<ניצן ארליך: לכן הנקודה המרכזית היא שבכלל אין קרן בערבות המדינה ב-full volume.
<ניצן ארליך: בנק הפועלים, נכון, ידידי ראיד אבו ריא, יש בבנק הפועלים.
<ניצן ארליך: אחזור על זה פעמיים, יש בבנק הפועלים.
<ניצן ארליך: אני לא נכנס לשאלה למה יש בבנק הפועלים ולמה נשאר כסף בבנק הפועלים, אבל יש בבנק הפועלים.
רוברט אילטוב: כי לא לקחו שם הלוואות?
<ניצן ארליך: אני לא נכנס לזה, אסור לי להיכנס לזה.
<ניצן ארליך: בפעם הבאה ניכנס לזה.
רוברט אילטוב: תיכף נציג בנק הפועלים יתייחס.
רוברט אילטוב: אתם רוצים להתייחס בינתיים?
<ארבל לוין: כן, כמה נקודות.
<ארבל לוין: ראשית, שיעור ה-default של הקרן הוא 6% שנתי.
<ארבל לוין: אני לא יודע מאין אתה מביא את הנתון על 1.5%.
<ניצן ארליך: 2%.
<ארבל לוין: לא.
<ארבל לוין: 6% שנתי.
<ארבל לוין: אל תסתכלו על כל הכמות, הקרן גדלה כל הזמן.
<ארבל לוין: שנתי זה 6%.
רוברט אילטוב: אתם יכולים להסביר לחברי הוועדה מה זה שיעור default?
<ארבל לוין: שיעור default זה מספר פשיטות הרגל, כמות הכסף שלא חוזר.
<ארבל לוין: שנית, לגבי מספר הפניות.
<ארבל לוין: יש לשים לב, הקרן לא יכולה לבחון פנייה שלא הושלמה.
<ארבל לוין: אני לא יודע מה הוא הנתון על 40,000.
<ארבל לוין: לקרן החדשה שהוקמה באפריל 2012, עד לסוף נובמבר 2013 הוגשו 12,000 פניות, 6,000 מתוכן אושרו.
<ארבל לוין: הבנקים פוסלים כ-10%, 50% נפסלים בדרך.
<ארבל לוין: כפי שאמרנו, יש דברים שהקרן חייבת לעמוד בהם ויש דברים שהקרן חייבת לבדוק.
<ארבל לוין: סך המינוף של הכסף הוא בערך, על כל שקל שהמדינה שמה הבנק שם 9 שקלים.
<ארבל לוין: לא יכול להיות שהבנק גם לא יוכל לפסול בסוף.
<ארבל לוין: ואני אומר שוב, שיעור הפסילות של הבנק נמוך.
<ניצן ארליך: בכסף קטן אתה מקבל קרן.
<ניצן ארליך: במינוף שאלת כמה כסף – זה בכסף קטן.
<ניצן ארליך: במינוף זה כסף קטן מאוד.
<ארבל לוין: אני לא יודע.
<ארבל לוין: הקרן עבדה ב"פול גז", נתנה 6,000 הלוואות.
<ארבל לוין: אני מזכיר, כאשר אומרים את המילה "אשראי" אומרים הרבה.
<ארבל לוין: אשראי זה לא דבר אחד.
<ארבל לוין: כל אשראי והמאפיינים שלו – גם חד-יומי זה אשראי, גם מסגרת זה אשראי.
<ארבל לוין: כאשר מדבר על אשראי ל-5 שנים, זה מוצר שכמעט לא קיים בשוק ולא כל עסק מה-500,000 שדובר עליהם צריך אותו.
<ארבל לוין: אנחנו מדברים על אוכלוסייה של כ-70,000 שצריכים אותו.
<ארבל לוין: חצי מהעסקים זה בכלל עצמאים שצריך לדאוג להם וצריך לפעול, לאו דווקא בקרן, יש דברים אחרים.
<ארבל לוין: לכן העבודה שהקרן עשתה היא חזקה מאוד.
רוברט אילטוב: תתייחס לאלה שהקרן לא נותנת להם.
<ארבל לוין: הקרן פתוחה לכולם.
רוברט אילטוב: אם אתה אומר ש-50% בכלל לא- - -
<ארבל לוין: לא אמרתי את זה.
<ארבל לוין: אמרתי שהקרן בבדיקות שהיא עורכת- - -
רוברט אילטוב: אתה מתייחס ל-70,000 עסקים בקרן שלך, זה מה שאמרת.
רוברט אילטוב: כלומר, רוב העסקים בכלל לא נכנסים בדלת.
<ארבל לוין: אני מתייחס לכל ה-500,000.
<ארבל לוין: אני אומר שעסקים רבים הקרן הזאת לאו דווקא רלוונטית לגביהם כי הם לא יבואו.
<ארבל לוין: אם הם יבואו, נתייחס אליהם.
רוברט אילטוב: תן לי תשובה לגבי רוב העסקים שהקרן הזאת לא רלוונטית להם.
<ארבל לוין: מבחינתי כל בעל עסק יכול לבוא, השאלה אם יש לו צורכי אשראי כאלה, מה צורכי האשראי של העסק.
<ארבל לוין: זה השאלה הרלוונטית.
רוברט אילטוב: המטרה שלנו לא לפתור בעיה של קבוצה ספציפית אחת.
רוברט אילטוב: אנחנו מעוניינים לראות את כל המכלול.
רוברט אילטוב: אנחנו מדברים כבר יותר משעה על הקרן הזאת ואתה בסוף אומר לי שהיא פותרת בעיה אולי של 17% מהעסקים הקטנים.
רוברט אילטוב: בעצם על 83% אתה לא מדבר בכלל.
רוברט אילטוב: אני רוצה לחפש את הפתרונות האמיתיים לאותם עסקים שלא יכולים להגיע לסף, שלא יכולים להגיע בכלל לאותה קרן.
רוברט אילטוב: איך אנחנו פותרים את הבעיות שלהם?
<ארבל לוין: כל עסק יכול להגיע.
<ארבל לוין: כפי שאמרתי בהתחלה, יש סוגי אשראי.
<ארבל לוין: הקרן נותנת אשראי מאוד מסוים ל-5 שנים.
<ארבל לוין: לא כל עסק צריך אשראי ל-5 שנים.
<ארבל לוין: דרך אגב, לא בטוח שכל עסק שאתה מדבר עליו בהכרח יש לו בעיה.
<ארבל לוין: זה סגמנטציה אחרת.
<ארבל לוין: אני מסכים אתך, ואני הראשון שיגיד שלעסקים קטנים בישראל אין מספיק אשראי.
<ארבל לוין: צריך להגדיל את הקרן.
<ארבל לוין: אנחנו בתהליכים להגדיל את הקרן הזאת.
<ארבל לוין: לא אכנס לסיבות, לזה משרד האוצר ייכנס, למה הקרן היום לא ב"פול גז", ואני מסכים, אבל עדיין הקרן הזאת עבדה יפה במשך שנה וחצי והיא תמשיך לעבוד, ועדיין יש בה כסף, ואני מקווה מאוד שהיא גם תוכפל.
חנין זועבי: מתי היא החלה לפעול?
<ארבל לוין: הקרן הנוכחית התחילה לפעול בשנת 2012.
רוברט אילטוב: עולה פה טענה, ובצדק, באים אנשים ואומרים שכבר היום, בתחילת שנת התקציב בחלק מן הבנקים, וכנראה החלק הגדול של הבנקים שהשתמשו בקרן, אין כסף.
רוברט אילטוב: אני רוצה תגובה, כי יש לנו עוד 11 חודשים לסיים את השנה ובינתיים אין שם כסף.
<עמית מרזאי: אנחנו כמובן לא קופאים על השמרים.
<עמית מרזאי: חשוב לי לומר, צריך להסתכל גם על חצי הכוס המלאה.
<עמית מרזאי: יש קרן והיא נותנת מענה לביקושים.
<עמית מרזאי: הקמנו את הקרן באפריל 2012.
רוברט אילטוב: אתה יודע מה הבעיה שלנו?
רוברט אילטוב: כשיש חצי כוס מלאה היא כבר מלאה.
רוברט אילטוב: מה קורה עם החלק הריק?
<עמית מרזאי: אני מסתכל גם על חצי הכוס המלאה וגם על חצי הכוס הריקה, כפי שארבל לוין הציג קודם.
<עמית מרזאי: הקרן הוקמה באפריל 2012.
<עמית מרזאי: חשבנו שהיא תספיק ל-4 שנים מבחינת תקציבים.
<עמית מרזאי: מה שקרה הוא שאחרי שנה ו-9 חודשים היא מגיעה למיצוי של 70% מהקרן.
רוברט אילטוב: מה היה התקציב של הקרן?
<עמית מרזאי: 4.3 מיליארד שקל.
<עמית מרזאי: זה כסף.
<עמית מרזאי: אני לא נכנס לשיח שבנק זה או אחר סיים את התקציב כי זה רלוונטי להתמודדות שלו במכרז, לסכום שהוא זכה, וזה לא משנה את סל הכסף שהעמדנו ביום הראשון של הקרן.
<עמית מרזאי: באותה מידה יכול להיות לבנק אוצר החייל יותר כסף ולבנק אחר פחות כסף.
<עמית מרזאי: זה לא מעניין.
<עמית מרזאי: מה שמעניין הוא שכרגע ניצלו 70% מן הקרן והקצב באמת מהיר, אם כי התייצב לאחרונה.
<עמית מרזאי: זיהינו את הבעיה כבר לפני כמה חודשים והתחלנו לנהל דיונים להגדלת הקרן בצורה כזו או אחרת.
<עמית מרזאי: יש כמה חלופות.
<עמית מרזאי: חשוב לשים את הדברים על השולחן.
<עמית מרזאי: כרגע יש כסף, מגיעים לווים ומקבלים אשראי.
רוברט אילטוב: השאלה שלי פשוטה מאוד.
רוברט אילטוב: פלוני הוא לקוח של בנק X, ומה לעשות, הוא מקבל שירות מבנקX ובאותו בנק X אין כבר כסף.
<עמית מרזאי: יש רק 4 בנקים בקרן.
רוברט אילטוב: למה זה צריך להיות במסגרת איזשהו בנק?
רוברט אילטוב: יש לך קרן בערבות המדינה.
רוברט אילטוב: הבנק בודק ומעביר לך את הבקשה ופתרנו את הסוגיה.
<עמית מרזאי: זה המודל, שלא המדינה מעמידה את האשראי וגובה אותו אלא הבנקים, כי זה מה שהם יודעים לעשות וזה מה שאנחנו יודעים לעשות טוב פחות.
<עמית מרזאי: זה המצב כרגע.
<עמית מרזאי: אגב, יש רק 4 בנקים בקרן, אז השאלה יכולה להיות רלוונטית לכל פלוני מכל בנק אחר שהוא לא בקרן.
<עמית מרזאי: מה שיפה הוא שהלקוחות מגיעים- - -