GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
חנוך הגר: התקופה להגשת הזמנות במקרה של הנפקת תעודות התחייבות בהצעה לציבור לפי דוח הצעת מדף הכוללת הצעה של תעודות התחייבות תתחיל התקופה להגשת הזמנות לאחר שחלפו המועדים הקבועים בתקנות אלה, לפי העניין, ולא לפני תום שני ימי עסקים מיום פרסום טיוטת שטר נאמנות שאין בה שינויים מהותיים בהשוואה לשטר הנאמנות הסופי.
חנוך הגר: הוראה זו, בדבר תקופה כאמור, תחול גם לצורך תיקון תשקיף מדף".
ניסן סלומינסקי: לחברת הכנסת שפיר, רק שתדעי שכאן זה רצף הקלות של הרגולטור ברשות ניירות ערך ולכן זה הולך יותר קל.
סתיו שפיר: תודה על ההסבר.
ניסן סלומינסקי: אם אלה היו החמרות, זה היה סיפור אחר.
אייל לב ארי: תסבירו את 3א, לפחות לפרוטוקול, מבחינת המועדים ביחס לתקנות האחרות בתקנות תקופה להגשת הזמנות.
ליאור צוברי: באופן כללי לפני מכרז לציבור, תשקיף אמור להיות פתוח במשך חמישה ימים על מנת שהציבור יוכל לבוא ולקרוא את התשקיף ולקבל החלטת השקעה מושכלת לכן נקבע פרק זמן של חמישה ימים.
ליאור צוברי: בתשקיף מדף, מאחר וההיתר ניתן בתקופה קודמת לפרסום דוח הצעת מדף, ואם עברו מניין חמשת הימים, ברגע שאני רוצה לבוא ולהוריד מהמדף, זאת אומרת, אני סוגר את ההנפקה שאני רוצה להוריד – אם זה אג"ח, אם אלה מניות – התקופה שצריך למנות מרגע פרסום דוח הצעת מדף, היא תקופה של חמש שעות כי דוח הצעת המדף בסופו של דבר כולל פרטים הרבה יותר מצומצמים שנוגעים לתיאור ניירות הערך ולא נוגעים לכל תיאור עסקי התאגיד שזה מתואר בתשקיף המדף.
ליאור צוברי: ברגע שאני כן רוצה להנפיק אגרות חוב ומאחר ושטר הנאמנות כבר לא יהיה בתשקיף המדף אלא יהיה בדוח הצעת המדף, שוב, כדי שיהיה סיפק בידי המשקיעים לבוא ולקרוא את שטר הנאמנות, כאן קבענו שהטיוטה הזו תפורסם יומיים קודם כדי שהציבור יוכל לבוא ולקרוא את דוח הצעת המדף שלאחריו אמור להתפרסם דוח הצעת המדף יש את מניין חמש השעות.
אייל לב ארי: זה בעצם בא בנוסף למועדים שכבר כלולים.
ליאור צוברי: בוודאי.
ניסן סלומינסקי: בגלל שזה דבר ישן, בגלל שזה דבר שאושר לפני כן, יש צורך.
ניסן סלומינסקי: מי בעד אישור תקנות ניירות ערך (תקופה להגשת הזמנות לניירות ערך המוצעים בתשקיף) (תיקון), התשע"ד-2013?
ניסן סלומינסקי: תמשיכו בדרך הזאת של ההקלות.
ניסן סלומינסקי: אני מקווה שלא נגיע לרגע הזה בו נאמר לכם שצריך עוד רגולציה ואל תשתחררו לגמרי.
ניסן סלומינסקי: אני מניח שלא נגיע לזה.
ניסן סלומינסקי: בינתיים תמשיכו בהקלות כי זה חשוב.
ניסן סלומינסקי: אנחנו מחדשים את דיוני הוועדה.
ניסן סלומינסקי: עשינו הפסקה קצרה ואנחנו עוברים עכשיו לתקנות מס הכנסה (כללים לחישוב המס בשל החזקה ומכירה של יחידות בשותפות לחיפושי נפט) (תיקון), התשע"ג-2013.
ניסן סלומינסקי: אני מודה שבתוך סערת הדיונים שיש לנו השבוע, גם נזקי הסופה, גם בית החולים הדסה, גם ביטוח לאומי וכולי, חשבתי שהתקנות האלה הן תקנות פשוטות שמיטיבות כמו התקנות האחרות ולכן לא שמתי את לבי מספיק לנושא אבל לאט לאט אני מבין שזה לא כל כך פשוט כמו שחשבתי.
ניסן סלומינסקי: מי יציג לנו את הנושא?
<צביקה נמט: רשות המסים.
<צביקה נמט: התקנות נשוא הדיון הן תקנות מס הכנסה (כללים לחיוב המס בשל החזקה ומכירה של יחידות בשותפות לחיפושי נפט).
<צביקה נמט: התקנות תוקנו בשנת 1988 בוועדת הכספים כאשר המטרה הייתה לנסות להכניס את הציבור לתוך תחום חיפושי הגז והנפט.
<צביקה נמט: התקנות האלה נשענות על תקנות עיקריות שהן משנת 1956, כאשר התקנות משנת 1956 אומרות משהו מאוד חשוב לתחום גז והנפט כפי שנראה אז.
<צביקה נמט: הן אומרות שאנחנו נותנים פעילות גז ונפט בתחום גז והנפט ולא משנה אם אתה שותפות או יחיד.
<צביקה נמט: כל השקעה הונית שאתה עושה, שבדרך כלל ברגיל במס הכנסה אתה מקבל אותה כהוצאת פחת שנפרסת על פני שנים, אתה תקבל אותה כהוצאה שוטפת.
ניסן סלומינסקי: זאת אומרת שזאת הטבה גדולה.
<צביקה נמט: זאת הטבה משמעותית מאוד.
<צביקה נמט: החלט.
ניסן סלומינסקי: כל זה בגלל שרצו לעודד חיפושי נפט.
<צביקה נמט: נכון.
<צביקה נמט: זה בשנת 1956.
<קריאה: זה בעקבות הגילוי בחלץ.
ניסן סלומינסקי: אם היה לנו נפט, לא היו מחרימים אותנו אלא אולי היינו אנחנו יכולים להחרים את דנמרק או את הולנד.
<צביקה נמט: לכן הבסיס הוא השקעה הונית שהופכת להוצאה פירותית ולכן היא יכולה להתקזז מול כל הכנסה.
<צביקה נמט: זאת אומרת, זה הפסד שיכול להתקזז מול כל הכנסה.
<צביקה נמט: בשנת 1988 רצו להכניס את הציבור לתוך התחום הזה.
<צביקה נמט: הדרך להכניס אותו הייתה בהקמה של שותפויות ייעודיות לנושא הזה, לתחום הזה, שותפויות שעוסקות בחיפוש גז ונפט.
<צביקה נמט: אז אף אחד לא תיאר לעצמו שאולי יהיה גם פיתוח, אולי גם הפקה ואולי גם יצוא.
<צביקה נמט: אמרו שנקים שותפות שעיקר הוצאותיה הוצאות חיפוש ושאושרה על ידי מנהל רשות המסים בהתאם לתנאים שקבע ועל פי פרמטרים שנראים לו.
ניסן סלומינסקי: היא מוציאה אג"חים?
<צביקה נמט: הוא לא מוציאה אג"חים אלא מוציאה יחידת השתתפות.
<צביקה נמט: היא יכולה גם להוציא אג"חים.
ניסן סלומינסקי: כל אחד שרוצה, יכול לקנות יחידת השתתפות.
<צביקה נמט: נכון, כמו מניה.
ניסן סלומינסקי: ואז הוא יכול לקזז את זה.
<צביקה נמט: ברגע שיש לו מניה, יש לו בעצם חלק בשותפות כשהשותפות פועלת בתחום הגז והנפט.
<צביקה נמט: כל הפסד של השותפות מיוחס אליו כמחזיק מניה.
<צביקה נמט: אם הוא מחזיק עשרה אחוזים והשותפות הפסידה מיליון שקלים, עשרה אחוזים מזה מיוחסים לו.
<צביקה נמט: זאת אומרת, עשרה אחוזים מההפסד מיוחסים לו.
ניסן סלומינסקי: אם חס ושלום יש רווח, זה נחשב כרווח שלו?
<צביקה נמט: גם זה מיוחס לו, בדיוק באותו אופן.
ניסן סלומינסקי: כרווח.
<צביקה נמט: בדיוק באותו אופן.
ניסן סלומינסקי: זה מיסוי הבורסה.
שלי יחימוביץ': כאילו מדובר באדם קטן.
ניסן סלומינסקי: הוא מדבר על שנת 1978.
<צביקה נמט: זה היה הרציונל.
ניסן סלומינסקי: אם אבא שלי היה קונה מגרש בדיזנגוף, אולי הייתי נראה היום אחרת.
ניסן סלומינסקי: קנו באלקנה, יום אחד זה יהיה כך.
<צביקה נמט: אנחנו לא מדברים על מכירה של יחידת ההשתתפות שאז זה רווח הוני ויש איזושהי התחשבנות.
<צביקה נמט: אנחנו מדברים כאן על ההוצאות השוטפות של השותפות.
<צביקה נמט: היא רשמה מיליון שקלים הפסד, אני מחזיק עשרה אחוזים או איזשהו יחיד מחזיק עשרה אחוזים – הוא יכול לייחס לעצמו עשרה אחוזים מההפסד של המיליון שקלים האלה והרבותא כאן היא לקזז את זה אפילו מול משכורת.
<צביקה נמט: זאת אומרת, הוא בא למס הכנסה, הוא מגיש טופס 858 ואומר שהוא הפסיד בגלל ההשקעה שלו בשותפויות נפט, עליו ההפסד כי הוא שותפות וזה הרציונל שהוא שותפות כי שותפות היא גוף שקוף לצורך מס הכנסה.
<צביקה נמט: זה לא כמו חברה שהכול נשאר ברמת החברה אלא זה עולה לשותף ואני יכול לקזז את זה.
ניסן סלומינסקי: אדם פשוט שאין לו שום עסקים אלא רק מקבל משכורת, יכול להתחשבן.
<צביקה נמט: לקזז.
<צביקה נמט: אני אציין במאמר מוסגר שאותו הסדר היה גם לגבי השקעה בסרטים אבל שם זה לא המריא לכיוונים האלה.
<צביקה נמט: מאז שנת 1988 התקנות האלה מוארכות מדי שנה ולא באופן פרמננטי.
<צביקה נמט: אני מניח שיש לזה הרבה סיבות.
<צביקה נמט: אני לא הייתי שום עת החליטו על כך.
ניסן סלומינסקי: זה כולל גם גז?
<צביקה נמט: כן.
<צביקה נמט: נפט וגז.
ניסן סלומינסקי: גם בתקופה שהתחילו להריח את הגז, זה המשיך הלאה כרגיל, כאילו צריך לעודד את חיפושי הגז?
שלי יחימוביץ': זה היה עד 2010.
<צביקה נמט: עד 2010.
<צביקה נמט: בואו נזכור שבהתחלה הרבה מאוד יחידים באמת השתתפו במשחק הזה ומבחינתם זאת הייתה איזושהי השקעה עם חלומות ורודים או אחרים והרבה מאוד יחידים היו שם.
<צביקה נמט: היום אולי זה קצת השתנה.
<צביקה נמט: בכל מקרה, התקנות האלה כמו שאמרתי עושות שני דברים עיקריים.
<צביקה נמט: ראשית, הן מגדירות מהי שותפות, שזאת הגדרה מאוד מאוד משמעותית מבחינת השותפויות האלה שהן יכולות להמשיך להיסחר בבורסה, ושנית, הן מגדירות אותך, הן בועטות אותך או מעבירות אותך לתקנות של 1956, שההשקעה ההונית שנעשתה, אתה תוכל לקבל אותה כהוצאה פירותית, כהוצאה שוטפת.
<צביקה נמט: מעבר לזה הן גם הגדירו מי שמחזיק באותה מניה, באותה יחידת השתתפות ב-31 בדצמבר, רק יום אחד בשנה אפילו, הוא נכנס לתוך תחולת התקנות האלה וזאת על מנת למנוע סיבוכים ועל מנת ליצור איזושהי פשטות.
<צביקה נמט: אם אתה מחזיק ביחידת ההשתתפות, במניה הזאת, ב-31 בדצמבר, אתה נחשב למחזיק זכאי.
<צביקה נמט: אם אתה מחזיק זכאי, ההפסד שעולה אליך יכול להיות מקוזז.
ניסן סלומינסקי: למה היום צריכים לעודד?
ניסן סלומינסקי: אתה מדבר רק על אלה שפעם בהיסטוריה קנו כדי להמשיך להם את הזכויות או שגם מדובר בהמשך?
ניסן סלומינסקי: פעם היה אינטרס לעודד חיפושי נפט, אף אחד לא רצה להשקיע ויכול להיות שדרך זה רצו לעודד, אבל למה זה ממשיך גם היום?
ניסן סלומינסקי: מה ההטבה המיוחדת בזה?
ניסן סלומינסקי: הרי היום אין בעיה לחפש.
ניסן סלומינסקי: כבר אין מקום לחפש כי מישהו אחד השתלט כמעט על הכול.
<צביקה נמט: צריך לזכור שההטבה הזאת עליה אנחנו מדברים היא לזמן מאוד מוגדר.
<צביקה נמט: במסגרת ששינסקי, מסגרת תיקון חוק מיסוי רווחי נפט 2011, תיקנו את זה והגדרנו שההטבה הזאת תהיה רק למועד מאוד מוגדר של תקופת החיפוש, רק על הוצאות החיפוש.
<צביקה נמט: זאת אומרת, בתקופת החיפוש ההשקעות הן מאוד מאוד מסוכנות ויחסית לפרויקט עצמו הן לא כל כך גבוהות, אבל זה שיא הסיכון בחיפוש כי יכול להיות שתמצא ויכול להיות שלא תמצא.
<צביקה נמט: רק את הקטע הזה של הוצאות החיפוש שהן במהותן השקעה הונית, אותו משקיע יוכל לקבל כהוצאה פירותית.
<צביקה נמט: מה שמעבר לזה מתנהל בצורה רגילה לחלוטין.
ניסן סלומינסקי: קח מישהו שעושה את החיפושים וכאשר עושים חיפושים, תמיד רק מפסידים כי רק משקיעים.
ניסן סלומינסקי: מול זה עומד אם הוא מוצא?
ניסן סלומינסקי: אם מישהו מחפש והוא משקיע מיליארד שקלים כך שההפסד הוא מיליארד שקלים, מה עומד מול זה כדי לדעת אם הסך הכול הוא הפסד או רווח?
ניסן סלומינסקי: מה שהוא מצא?
<צביקה נמט: לא.
ניסן סלומינסקי: או שכל ההשקעה היא הפסד?
<צביקה נמט: כל ההשקעה היא הפסד.
ניסן סלומינסקי: אם יש אחד כמו תשובה, סתם אני אומר, שמשקיע למשל חמישה מיליארד בחיפושים, יוצא שיש לו הפסדים עצומים אותם הוא יקזז על חשבון רווחים והכול נחשב רק הפסד ולא חשוב שהוא מצא שם ארבעים מיליארד או משהו כזה.
ניסן סלומינסקי: את זה אנחנו רוצים להמשיך?
<צביקה נמט: מכיוון שאנחנו מודעים לזה, בעצם יש איזושהי התחשבנות.
<צביקה נמט: התקנות קובעות מנגנון ש התחשבנות.
<צביקה נמט: הרי הסבירות אומרת שכאשר הוא ימצא, ערך יחידת ההשתתפות או ערך המניה יעלה וברגע שהוא יממש את אותה מניה, המחיר המקורי של אותה מניה כשהוא קנה אותה – נגיד הוא קנה אותה בחמישים – המחיר המקורי יפחת בהתאם לגובה הוצאות החיפוש שהוא דרש.
ניסן סלומינסקי: אם הערך יעלה, אבל הערך הוא ערך מינוס.
ניסן סלומינסקי: אם הערך עולה, זה אומר שהוא יוכל לקזז יותר כסף.
<צביקה נמט: קודם כל, כמה שאתה השקעת, זאת הוצאת החיפוש שאתה תוכל לקבל.
<צביקה נמט: אם אני השקעתי מאה שקלים, הוצאת החיפוש שאני אוכל לקבל היא מאה שקלים.
שלי יחימוביץ': שאל אותך יושב ראש הוועדה מה זה חיפוש.
שלי יחימוביץ': איך תבדיל בין חיפוש לבין השכר של מנכ"ל מסוים בחברה מסוימת שבמקרה מקבל עכשיו בונוס של עשרים מיליון שקלים?
שלי יחימוביץ': איפה הגבולות?
ניסן סלומינסקי: את זה הוא מקזז.
<צביקה נמט: אני אשלים את מה שאמרתי קודם.
<צביקה נמט: מה שאתה השקעת, זה מה שאתה יכול לקבל כהוצאה פירותית.
<צביקה נמט: אם השקעתי מאה שקלים, אני יכול לקבל מקסימום מאה שקלים הפסד.
שלי יחימוביץ': ואם השקעת חמישה מיליארד כמו שאומר היושב ראש?
<צביקה נמט: אם השקעת חמישה מיליארד, תוכל לקבל עד חמישה מיליארד אבל מצד שני ברגע שאתה תממש את המניה הזאת, רווח ההון שלך יהיה יותר גבוה.
<צביקה נמט: הוא יגדל.
שלי יחימוביץ': למה מצד שני?
שלי יחימוביץ': זה מאותו צד בדיוק.
<צביקה נמט: זה תיקון של אותה הטבה שקיבלת.
<צביקה נמט: בהתחלה נתנו לך הטבה שאתה מקבל את ההוצאה הזאת כהוצאה פירותית, כהוצאה שוטפת, ועכשיו, כאשר אתה מממש את המניה, אתה חייב להפחית את המחיר המקורי שלה ואז מה יקרה?
<צביקה נמט: אם קניתי אותה במאה שקלים ודרשתי מאה שקלים הוצאות חיפוש, כשאני מוכר אותה למשל ב-500, רווח ההון שלי לא יהיה 400 אלא יהיה 500.
<צביקה נמט: הוא יהיה על כל הפער.
<צביקה נמט: למה?
<צביקה נמט: כי עצם הדרישה של הוצאות החיפוש הפחיתה את העלות המקורית שלי ומבחינת רשות המסים אנחנו רואים בזה איזשהו שיפטינג.
ניסן סלומינסקי: מי הבעלים על המאגרים שנמצאו?
ניסן סלומינסקי: זאת השותפות שחיפשה, נכון?
ניסן סלומינסקי: מי שמחפש, זאת הבעלות.
ניסן סלומינסקי: למה יש לו אינטרס למכור את השותפות הזאת?
ניסן סלומינסקי: הוא יחזיק אותה כל הזמן.
ניסן סלומינסקי: הוא ימכור את הגז אבל לא את השותפות.
<צביקה נמט: אם הוא ירצה לממש, כאשר הוא ירצה לממש, אנחנו יכולים להבחין כאן.
ניסן סלומינסקי: זאת אומרת שהוא יכול לקזז את ההפסדים האלה מול רווחים אבל בינתיים הוא לא צריך למכור שום דבר.
ניסן סלומינסקי: למה לא למכור את זה?
ניסן סלומינסקי: הוא בינתיים מוכר את הגז ולא את השותפות.
ניסן סלומינסקי: הוא ממשיך להיות הבעלים ואם לא יאנסו אותו למכור בגלל חוק ההגבלים או משהו, הוא ימשיך להחזיק את זה.
ניסן סלומינסקי: מצד אחד נותנים לו קיזוז על החמישה מיליארד – סתם מספר – שהוא השקיע בחיפושים, את השותפות הוא לא ימכור כי למה לא למכור את זה ולקזז, ומה שכן, הוא ימכור את הגז.
ניסן סלומינסקי: אם זה כך, מה עשינו כאן?
ניסן סלומינסקי: אנחנו נותנים לו דבר על דבר?
<צביקה נמט: אנחנו לא נותנים לו דבר על דבר.
<צביקה נמט: אם מישהו רוצה להחזיק במניה והוא לא רוצה לעשות את האקזיט שלו, הוא לא יעשה את האקזיט.
ניסן סלומינסקי: אבל מה האינטרס של מי שהוא בעלים של הגז?
ניסן סלומינסקי: הוא מוכר את הגז.
ניסן סלומינסקי: למה הוא צריך למכור את המאגרים?
<צביקה נמט: גם רווחים מהגז, בגלל שאנחנו מדברים כאן על שותפות, הרווחים עולים אליו והם חייבים במס פירותי ולא מס הוני.
ניסן סלומינסקי: תסביר לי למה אתם עושים את זה.
ניסן סלומינסקי: מרגע שגילו את הגז.
ניסן סלומינסקי: כל זמן שבאמת הייתה מצוקה ואף אחד לא רצה להשקיע כי לא האמינו שיש אבל רצו לעודד, אני מבין את ההיגיון, אבל מרגע שכבר יודעים שיש, למה אתם עושים את זה?
ניסן סלומינסקי: מה ההיגיון שלכם עכשיו להמשיך את זה?
ניסן סלומינסקי: מה עומד מאחורי זה?
<צביקה נמט: אם המדיניות תהיה לא לעודד המשך של חיפושים.
ניסן סלומינסקי: היום אתם צריכים לעודד?
<צביקה נמט: יכול להיות כן.
ניסן סלומינסקי: אתם עושים צחוק?
ניסן סלומינסקי: אני לא מאמין שיש מקום.
ניסן סלומינסקי: נדמה לי שיש מישהו אחד שיש לו זיכיון על כמעט השטח.
ניסן סלומינסקי: אין אפילו נקודה שאפשר לחפש.
ניסן סלומינסקי: היום אתם צריכים לעודד אחרי שיודעים שיש?
ניסן סלומינסקי: הרי כל אחד מת לעשות את זה ולכן למה אתם צריכים לעודד?
<צביקה נמט: אנחנו לא צריכים להגן כאן על המאגרים הקיימים שהם ישנם, מפיקים ויחויבו במסים ובהיטל ששינסקי.
<צביקה נמט: אני מניח שהמדיניות אומרת שאנחנו רוצים עדיין להמשיך ולעודד חיפושים חדשים.
ניסן סלומינסקי: ברגע שמגלים פעם אחת שיש אוצרות כאלה עצומים, על מה אתה מדבר?
ניסן סלומינסקי: אתה צריך לעודד אנשים היום?
ניסן סלומינסקי: הם מוכנים לשלם עבור זה.
שלי יחימוביץ': אני חייבת לומר שכל ההסבר עד לרגע מסוים היה לחלוטין הגיוני ולכן גם התקנות האלה, כשהן תוקנו ב-1988, היו הגיוניות לגמרי.
שלי יחימוביץ': למה אתם באים אלינו?
שלי יחימוביץ': כי התקנות האלה הוקפאו ב-2010.
שלי יחימוביץ': הן לא יצאו לפועל.
שלי יחימוביץ': אותן תקנות שסיפרת עליהן באריכות הוקפאו ולמה הן הוקפאו אדוני היושב ראש?
שלי יחימוביץ': בגלל ועדת ששינסקי ובגלל שאמרו שנתכלל את כל הנושא מחדש ונראה לאן הדברים הולכים ואיפה הם עומדים כי באמת התקנות האלה כבר לא רלוונטיות ולכן בואו נקפיא אותן ונראה מה קורה.
שלי יחימוביץ': אני תוהה מה קרה שגרם לכם להגיע לוועדה ואני מודה שבאתי בסקרנות.
ניסן סלומינסקי: לכן שאלתי את השאלות.
שלי יחימוביץ': כל השאלות ששאלת עלו בראשי ואתה ממש צודק בתהיות האלה.
שלי יחימוביץ': שאלתי את עצמי מה גרם לכם להגיע לוועדה ולבקש להפשיר את ההקפאה ולהחזיר את הגלגל אחורה ל-1988 כאשר היום אנחנו בסיטואציה לחלוטין חדשה.
שלי יחימוביץ': אתה מדבר אתי על כל השותפויות.
שלי יחימוביץ': הרי היום, להבדיל מ-1988, תשעים אחוזים ממאגרי הנפט נמצאים בשליטתם של אנחנו יודעים מי.
שלי יחימוביץ': אנחנו לא מדברים כאן על איזה ציבור נרחב ועלום של אנשים קטנים שקנו מניות אלא על אלה שמחזיקים בתשעים אחוזים ואליהם ההטבה הזאת תלך כי מדובר בהטבה.
שלי יחימוביץ': איזה גז טבעי ואיזה נפט בדיוק מחפשים?
שלי יחימוביץ': הרי מכל הקידוחים נשארו אולי שניים שאנחנו לא יודעים מה עולה בגורלם.
שלי יחימוביץ': אני בטוחה שאתם באים לכאן בתום לב אבל אני תוהה מי שלח אתכם, למה ולמה דווקא בעיתוי הזה.
שלי יחימוביץ': אני תוהה מה שווי ההטבה היום לשותפות דלק ונובל, לתמר ולוויתן.
שלי יחימוביץ': אני רוצה לדעת כי הרי על זה אנחנו מדברים.
שלי יחימוביץ': אנחנו לא מדברים כאן על איזה עניין תיאורטי אלא אנחנו מדברים על סיטואציה קיימת.
שלי יחימוביץ': אני אשמח לדעת מה שווי ההטבה הזאת להערכתכם ואיזו הצדקה יש לתת אותה לתמר וללוויתן.
שלי יחימוביץ': איך נחתתם עלינו פתאום ומי – סליחה על השאלה – שלח אתכם?
שלי יחימוביץ': אני בטוחה שאתם באים בתום לב.
שלי יחימוביץ': אתם רוצים להפשיר תקנה, בסדר, הרי כל ההסדרים שאמרת, אתה בעצמך יודע שהם לא רלוונטיים להיום.
שלי יחימוביץ': זה אפילו קצת מביך אותי.
<צביקה נמט: אנחנו כעובדי רשות המסים, מנהל רשות המסים שלח אותנו.
<צביקה נמט: אנחנו לא כאן מעצמנו.
ניסן סלומינסקי: משרד התשתיות הלאומיות, אולי אתם הגוף.
ניסן סלומינסקי: הוא מסתכל מההיבט של מסים ואולי אתה תסביר לנו מה פתאום קורה.
<שמעון כהן: התקנות באו מרשות המסים ולא מאתנו, אבל אני רוצה להסביר כאן נקודה מאוד חשובה שאולי אדוני וגברתי לא ראו אותה.
<שמעון כהן: אנחנו לא מדברים כאן רק על נובל ועל דלק.
<שמעון כהן: יש כעשר שותפויות שהשקיעו מאות מיליוני דולרים בשנים האחרונות והם הלכו לפח.
<שמעון כהן: קידוחים השקיעו מאתיים מיליון דולר והפסידו.
<שמעון כהן: השותפויות, בעלי יחידות השתתפות הפסידו.
<שמעון כהן: הם השקיעו כסף והפסידו.
<שמעון כהן: אם אנחנו לא נעודד אותם, לא ניתן להם, בפעם הבאה הם לא ישקיעו כספים.
<שמעון כהן: היה קידוח שמן שנכשל, עוד 160 מיליון דולר.
<שמעון כהן: קידוח ישי נכשל, עוד מאה מיליון דולר.
<שמעון כהן: קידוח אופק, שני קידוחים נכשלו ועוד קידוחים רבים שנכשלו.
<שמעון כהן: אם לא ניתן את ההטבה הזאת שהייתה קיימת כל השנים, האנשים ובעלי יחידות השתתפות לא יסכימו להשקיע.
שלי יחימוביץ': היו להם רווחים?
<שמעון כהן: לא.
<שמעון כהן: שום רווחים.
שלי יחימוביץ': עם מה הם התקזזו?
<שמעון כהן: יש לנו שותפות, נגיד שותפות מודיעין שהחזיקה מאגר מירה, החזיקה עשרים אחוזים ממאגר מירה, הייתה צריכה לקדוח מאגר מירה וגייסה כסף מהציבור.
<שמעון כהן: רוב הכסף, רוב בעלי מחזיקי יחידות ההשתתפות הם ציבור ולא תשובה ואחרים.
<שמעון כהן: אלה ציבור, אנשים קטנים.
שלי יחימוביץ': אבל עם מה הם התקזזו?
ניסן סלומינסקי: אפילו מהמשכורת הוא יכול להתקזז.
<שמעון כהן: ציבור פשוט.
שלי יחימוביץ': זה מזכיר לי את ימי ששינסקי עת אמרו לנו המשקיעים הקטנים.
שלי יחימוביץ': בסוף הם היו הפרונט של תשובה.
<שמעון כהן: אין כאן קשר.
<שמעון כהן: אני לא מייצג את המשקיעים הקטנים אלא את התעשייה שכן צריכה להמשיך לחפש.
שלי יחימוביץ': איזו תעשייה?
שלי יחימוביץ': איזה חיפושים: אין מה לחפש יותר.
שלי יחימוביץ': על מה את מדברים?
<שמעון כהן: אני עובד במשרד האנרגיה והמים ולא גברתי.
<שמעון כהן: יש עוד מה לחפש.
<שמעון כהן: אנחנו רוצים לעודד את החיפושים.
ניסן סלומינסקי: יש אזור שלם בו לא חיפשו.
<שמעון כהן: יש עוד אזורים בהם לא חיפשו.
ניסן סלומינסקי: ביהודה ושומרון, אבל לא רוצים לחפש.
ניסן סלומינסקי: לא רוצים לחפש כי אם ימצאו שם הרבה נפט, לחלק תהיה בעיה.
<שמעון כהן: לשיטתך גם לא נכון לעשות את החיפושים וכך נישאר עם מונופול אחד ויחיד.
<שמעון כהן: המטרה היא כן לעודד חיפושים ושכן יהיו חברות נוספות.
שלי יחימוביץ': אני יכולה לדעת מה שווי ההטבה לתמר ולוויתן?
שלי יחימוביץ': לשותפות נובל ודלק?
<שמעון כהן: נובל, זה לא שייך.
<צביקה נמט: נובל לא שייכת.
<צביקה נמט: נובל היא חברה שמתנהלת כמו חברה.
שלי יחימוביץ': אני אפשט.
שלי יחימוביץ': לתמר וללוויתן.
<שמעון כהן: זה לא הולך כך.
<צביקה נמט: תמר ולוויתן הם פרויקטים שמוחזקים על ידי שלוש שותפויות – דלק, אבנר וישראמקו.
ניסן סלומינסקי: זה מה שנקרא האדם הקטן.
ניסן סלומינסקי: שלושה אנשים קטנים.
<צביקה נמט: לגבי רציו למשל, אני מניח שאפשר לקבל נתונים אולי מהבורסה אבל לנו אין את הנתונים כמה בעלי שליטה מחזיקים וכמה יחידים מחזיקים.
<צביקה נמט: אם אתם הזכרתם קודם את גבעות עולם, לפי הפרסומים – אני לא יודע לומר לכם היום – רוב המחזיקים בגבעות עולם הם יחידים.
ניסן סלומינסקי: שם זה נכון.
שלי יחימוביץ': אתם בטח יודעים ויש לכם הערכה מה השווי.
שלי יחימוביץ': נכון?
שלי יחימוביץ': ספר לנו בכמה כסף מדובר, בערך, על פי הערכה ולא במדויק.
<נורדן שלאבנה: אגף תקציבים, משרד האוצר.
<נורדן שלאבנה: אין לנו אומדן מדויק כי מחזיקי יחידות ההשתתפות עדיין לא הגישו את המסמכים לפיהם מגיעה להם ההטבה.
<נורדן שלאבנה: ברגע שאנחנו נאריך את התקנות, הם יגישו את המסמכים ונדע בכמה מדובר.
ניסן סלומינסקי: הם בחיים לא יגישו.
<שלומית ארליך: מה קרה בפועל בין השנים האלה?
<צביקה נמט: בשנים האלה, בגלל שרשות המסים לא נתנה להם את האישור לקזז, לא נתנה להם אישור על כמה הפסד מיוחס להם, כמה הפסד מיוחס לכל יחידת השתתפות, לכל מניה, הם לא היו זכאים לקזז ולכן הם לא עשו את זה.
<צביקה נמט: מכיוון שאנחנו גם לא יודעים מה המס השולי של כל אחד ואחד מאותם משקיעים, אנחנו לא יכולים לתת הערכה.
ניסן סלומינסקי: מאחר שמצד אחד ליבנו נפתח לאיש הקטן שבאמת רוצה להיות שותף בחלום הגדול, בהשקעות נניח בתוך מדינת ישראל כי בים כבר היום אתה לא צריך לעודד.
<שמעון כהן: צריך לעודד.
ניסן סלומינסקי: יש דרך שאנחנו נוכל ליצור מצב – ואני מסכים שהשותפויות האלה כן יוכלו לקזז ובתנאי שאם יש גילוי, הסיפור הזה נופל.
ניסן סלומינסקי: כלומר, לא יכול להיות מצב שאתה מרוויח, מגלה נניח משהו ששווה ארבעים מיליארד ואתה עוד מקבל על החיפוש את כל ההטבות האלו כאילו אתה מסכן שהשקעת והפסדת.
ניסן סלומינסקי: אם נניח אנחנו רוצים לעודד חיפוש נפט בארץ ונניח הוא נכשל, נגרמו לשותפות הפסדים, יכול האדם הזה לבוא ולקזז אבל אם הוא מוצא וכתוצאה מכך יש לו רווחים עצומים, אני נותן לו כאן רווח על רווח?
ניסן סלומינסקי: אם תגדירו לי שזה רק בתנאי שבאמת יש הפסד, אני יכול להבין את ההיגיון, אבל אם יש כתוצאה מכך רווח עצום, מה פתאום?
ניסן סלומינסקי: תחלקו את זה.
ניסן סלומינסקי: אז אנחנו גם מעודדים ומצד שני יש כאן הגיון ויושר בנושא הזה ולא הפרדה כאילו אני המסכן השקעתי חמישה מיליארד שקלים ואני אקבל את ההחזרים וחוץ מזה יש לי עוד ארבעים מיליארד שקלים שאני ארוויח אבל זה בנפרד.
ניסן סלומינסקי: תפרידו.
<צביקה נמט: המנגנון כמו שהוא עכשיו בדיני המס, ברגע שאני שותפות ויש לי כמה פעולות, אני שותפות שמשקיעה למשל בתמר ושם השותפות מרוויחה הרבה, הרווח הזה יעלה וישולם עליו מס הכנסה.
<צביקה נמט: במקביל, באותו כובע של שותפות, אם יש לי גם פעילות אחרת בחיפוש אחר ושם הפסדתי, אני אוכל לקזז ביניהם.
שלי יחימוביץ': אתה מבין מה אנחנו מתכוונים?
שלי יחימוביץ': כמה זה בעייתי מה שאתה מביא עכשיו?
שלי יחימוביץ': אתה מודע למשמעות של התהיות שלנו?
<צביקה נמט: התהיות שלכם, אני חושב שהן בהחלט במקום.
שלי יחימוביץ': אתה לא שותף להן?
ניסן סלומינסקי: אתה יכול להפריד?
<צביקה נמט: אני לא יודע לעשות את המנגנון של ההפרדה.
ניסן סלומינסקי: מה פירוש אתה לא יודע?
<נורדן שלאבנה: אני יכולה להתייחס לשאלתך?
<נורדן שלאבנה: הטענות והשאלות מוצדקות.
<נורדן שלאבנה: אלה תהיות שעלו גם אצלנו בשנים הרלוונטיות בהן אנחנו נמצאים כיום במשק הגז הטבעי.
<נורדן שלאבנה: נכון, הוא אמנם יותר מפותח ויש תגליות אבל אנחנו עדיין לא יכולים להרים ידיים ולעזוב את כל רישיונות החיפוש שקיימים כיום ולהגיד, זהו, סיימנו.
<נורדן שלאבנה: אנחנו מדברים היום על תקנות רטרואקטיבית, על התקופה הזאת מאז ההקפאה.
<נורדן שלאבנה: כשאנחנו עכשיו נדון במה יהיה עם התקנות האלה מעתה ואילך - - -
ניסן סלומינסקי: לא מעתה.
ניסן סלומינסקי: אין רטרואקטיבי.
שלי יחימוביץ': לא, זה רטרואקטיבי.
ניסן סלומינסקי: אני יודע אבל אני מנסה להסביר לכם שאין.
ניסן סלומינסקי: אין רטרואקטיבית סתם ככה.
ניסן סלומינסקי: אם אתם יודעים להפריד, מצוין, אם לא, אז מה?
ניסן סלומינסקי: מעכשיו ולהבא אתם יודעים להפריד?
ניסן סלומינסקי: אז תפרידו מ-2010, מהזמן שזה נעצר.
ניסן סלומינסקי: הרי אנשים שהשקיעו בשותפות לא היו בטוחים שזה יהיה כי יודעים שלא היה חוק.
ניסן סלומינסקי: תפרידו כבר מאז ואותו אדם קטן שהשקיע בראש העין ורק הפסיד, אני מסכים שייתנו לו את זה כי זה בסדר.
שלי יחימוביץ': לא הוצאתם שומות בשלוש השנים האלה?
<צביקה נמט: לא הוציאו אישורים על ההפסדים.
<קריאה: הוא לא יכול לדרוש אותם.
<צביקה נמט: הוא לא יכול לדרוש אותם מכיוון שלא הוציאו להם אישורים על ההפסדים.
ניסן סלומינסקי: כרגע לא עשו כלום.
<צביקה נמט: כיוון שהתקנות לא בתוקף.
ניסן סלומינסקי: הכול נעצר.
ניסן סלומינסקי: אני אומר שאני מוכן לגבי האדם הפשוט שהשקיע והפסיד, אני מוכן לתת לו את זה כי אני רוצה לעודד כמו שאתם אומרים, אבל אלה שמצאו ובמיליארדים, לא.
ניסן סלומינסקי: חבר'ה, אל תגזימו.
<צביקה נמט: אני לא משוכנע שראש העין היום מפסידה.
שלי יחימוביץ': עזוב את ראש העין.
ניסן סלומינסקי: סתם לקחנו את ראש העין כדוגמה.
שלי יחימוביץ': אתם יודעים בדיוק למה אנחנו מתכוונים.
ניסן סלומינסקי: לא רציתי להגיד מקום ליד ראש העין.
ניסן סלומינסקי: מקום שצמוד אלינו, אתה מכיר אותו ואתה יודע.
ניסן סלומינסקי: אתה כבר מחייך.
ניסן סלומינסקי: קח את ראש העין נניח, אבל מה זה חשוב?
ניסן סלומינסקי: אני אומר שבעיקרון מה שצריך להסביר ששותפות שהשקיעה והפסידה, אתה מוכן ללכת לקראתה ולתת לה.
ניסן סלומינסקי: כדאי לה להיכנס ואם יהיו הפסדים, היא תוכל לקזז, אבל אם תהיה לה הצלחה – היא תיכנס למסגרת של אדם רגיל.
שלי יחימוביץ': אתה אומר שתשעים אחוזים מההטבה הזאת הולכים לתשובה עכשיו.
<שמעון כהן: ממש לא.
<צביקה נמט: יש שותפויות שמוחזקות ברובן המוחלט בשיעורים מאוד משמעותיים על ידי יחידים.
ניסן סלומינסקי: לגביהם אין לי בעיה.
ניסן סלומינסקי: אמרתי לך שלגביהם אין לי בעיה.
ניסן סלומינסקי: אמרתם ואמרה נורדן ביושר שמכאן ולהבא אתם יודעים איך להפריד.
<נורדן שלאבנה: לא, לא אמרתי שאנחנו יודעים איך להפריד.
<נורדן שלאבנה: אמרתי שאלו שאלות שגם אנחנו שואלים את עצמנו, איך אנחנו ננהג.
ניסן סלומינסקי: תשאלו את עצמכם ותחזרו אלינו עוד פעם אלא שבמקום שזה יהיה מ-2014, זה יהיה מ-2010.
ניסן סלומינסקי: נמצאים אתנו רואי חשבון של דלק אנרגיה בע"מ שהם אולי חלק מהאנשים עליהם דיברנו.
ניסן סלומינסקי: מישהו מכם רוצה להתייחס?
<ניסים יהושע: כבוד היושב ראש וחברי הוועדה, אני עובד גם עם שותפויות נפט נוספות ולא רק עם דלק.
<ניסים יהושע: אנחנו מטפלים בנושא מיסוי.
<ניסים יהושע: מה שעלה על הפרק היום זאת סוגיה – כפי שבעיקר אני רואה אותה, וזה עיקר התקנות שבאו לפניכם – של תקנות שבאו להסדיר הגשת דיווחים לרשויות המס.
<ניסים יהושע: כל הדיון שהיה קודם לגבי הכרה בהוצאות חיפוש ואחרות, הוא מוסדר בתקנות 1956.
<ניסים יהושע: תקנות 1956 הגדירו בפירוש כיצד יוכרו הוצאות חיפוש ובתקופות מסוימות היו גם הוצאות פיתוח.
<ניסים יהושע: הנושא שבא לפנינו היום הוא נושא בעייתי שגרם לכך שהיעדר הארכה של התקנות שעומדות לפנינו מנע מאלפי אנשים להגיש דיווחים לשנות המס 2011 ו-2012.
<ניסים יהושע: שנת 2013 עדיין בפתח.
<ניסים יהושע: זאת אומרת, משקיעים לא קיבלו אישור, כמו שצביקה אמר, על התוצאות של השותפויות, אם אלה שרה ומירה, אם זה גלוב ועוד.
<ניסים יהושע: לא קיבלו אישורים לצורך דיווח בדוחות האישיים שלהם לרשויות המס.
<ניסים יהושע: כאן אני אומר מילה טובה על רשויות המס כי רשויות המס הסכימו שברגע שהתקנות האלה יאושרו ואותם אנשים פרטיים יגישו את הדיווחים שלהם, הם לא ייכנסו כי הם רואים שזאת לקונה של האוצר שעדיין לא האריך את התקנות, דבר שלא מאפשר להם להגיש את הדוחות.
ניסן סלומינסקי: אתה צודק במה שאתה אומר אבל איך זה ששלוש שנים זה לא היה ומה קרה פתאום עכשיו שזה התעורר?