GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<שמואל האוזר: במהות, וכך זה בעולם, רשות ניירות ערך אחראית על גילוי.
<שמואל האוזר: המפקח על הבנקים, אגף שוק ההון, אחראי על יציבות.
<שמואל האוזר: שני הדברים הם חשובים מאין כמוהם והם משלימים זה את זה.
<שמואל האוזר: זה לא נכון שיהיה אחד שיעשה גם וגם.
<שמואל האוזר: דוגמה לכך היא מה שקרה באנגליה עת הקימו רגולטור אחד ואחרי שמונה שנים פירקו אותו כי הוא נפל בדיוק היכן שלא היה צריך.
ניסן סלומינסקי: אם בחקירות שלכם אתם מגיעים למצב שאתם צריכים להיכנס לתחום של הבנקים, אתם מתואמים?
<שמואל האוזר: אנחנו לא חייבים אבל תמיד יש יידוע כשיודעים היכן נמצאים.
<שמואל האוזר: זאת לא חובה עלינו וגם נקודת הזמן, מתי אנחנו עושים את זה, זאת החלטה שלנו.
<שמואל האוזר: בכל אופן, בנוסף לסמכויות האכיפה, כשזה נוגע לאכיפה יש לנו גם בתחום הפלילי וגם בתחום המינהלי, יש לנו גם עיצומים כספיים, יש עשרות דברים מהסוג הזה ויש לנו גם כמובן פיקוח על הבורסה ועל חברי הבורסה למיניהם וגם בזה אנחנו עוסקים.
<שמואל האוזר: כל מה שאנחנו עושים כאן, זאת בעצם פעילות מאוד ענפה עם כוח אדם יחסית מצומצם.
<שמואל האוזר: גם כוח האדם, אני רוצה לומר, תוספת כוח אדם באישור אגף תקציבים ואני מזכיר לכולנו שתקציב רשות ניירות ערך לא נסמך על תקציב הממשלה אלא הוא תקציב עצמאי לחלוטין שבא לאישור.
<שמואל האוזר: אנחנו לוקחים את זה מהגופים המפוקחים.
<שמואל האוזר: כך זה נעשה בעולם וזה נעשה כדי לשמור על העצמאות ושנהיה בלתי תלויים בכל העשייה שלנו.
אראל מרגלית: כמה אנשים מועסקים בסך הכול ברשות?
<עודד שפירר: אחרי הצעת התקציב של 2014 יהיו 262.
<שמואל האוזר: כולל עשרים מתמחים.
<עודד שפירר: כן.
<עודד שפירר: 34 תקנים.
ניסן סלומינסקי: כולל את יחידות החקירות.
<שמואל האוזר: כולל את כולם.
<שמואל האוזר: יחסית זה מספר מצומצם.
<שמואל האוזר: גם השנה לא הוספנו הרבה.
<שמואל האוזר: בסך הכול הוספנו ארבעה תקנים מהם שניים לביקורת כי הפכנו מיקור חוץ למשהו פנימי.
<שמואל האוזר: ביקשנו שני תקנים לאנשים עם מוגבלויות מתוך רצון לשלב גם אנשים עם מוגבלויות בתוך המערכת.
<שמואל האוזר: התקציב עצמו כמו שמוצג בפניכם הוא תקציב גירעוני.
אראל מרגלית: כמה?
<שמואל האוזר: הצעת התקציב לשנת 2014 היא בסך הכול 185 מיליון שקלים.
<שמואל האוזר: התקציב הוא גירעוני.
<שמואל האוזר: אנחנו יכולים לדבר על המרכיבים אבל אני אסביר ממה נובע הגירעון והוא נובע משתי סיבות.
<שמואל האוזר: ההכנסות שלנו הן בסדר גודל של חמישים מיליון שקלים פחות מההוצאות.
<שמואל האוזר: הצעת התקציב היא 185 מיליון שקלים וההכנסות הן בסדר גודל של 135 מיליון שקלים.
<שמואל האוזר: הסיבה שאנחנו עושים את זה היא גם על בסיס בקשת ועדת הכספים משנים קודמות.
<שמואל האוזר: אנחנו יצרנו מתוך רגישות למצבן של החברות הנחות מאוד משמעותיות באגרות.
<שמואל האוזר: היום אנחנו כבר בשנה הרביעית כאשר בשנה הראשונה נתנו ארבעים אחוזים הנחה מאגרות מתוך המאה אחוזים שאנחנו רשאים לגבות, שנה השנייה נתנו ארבעים אחוזים נוספים, בשנה השלישית נתנו שלושים אחוזים והשנה יש לנו שלושים אחוזים.
<שמואל האוזר: השלושים אחוזים האלה מהווים סדר גודל של מעל שלושים מיליון שקלים.
<שמואל האוזר: רק זה הנחות לחברות שאנחנו לוקחים.
<שמואל האוזר: חלק מהגירעון הוא גם בגלל ירידה בצפי ההכנסות שלנו.
<שמואל האוזר: כל זה נעשה מתוך שיקולים לטווח ארוך.
<שמואל האוזר: הסיבה שעשינו את זה, משום שבעבר, בשנים הטובות, נוצר איזשהו עודף ואנחנו מרשים לעצמנו לרדת ולהיכנס לאותו תקציב גירעוני לטובתן של החברות.
<שמואל האוזר: זה יהיה נכון לשנה הקרובה אבל לשנה הבאה נצטרך לשקול בכובד ראש כי אנחנו מתחילים להתקרב לקו האדום.
<שמואל האוזר: צריך לזכור שאם אנחנו עושים גירעון, אין לנו מאיפה לקחת כסף.
<שמואל האוזר: אנחנו לא נסמכים על תקציב הממשלה.
אראל מרגלית: מאיפה תממנו את חמישים מיליון השקלים?
בועז טופורובסקי: מהעודף.
<שמואל האוזר: נוצר לנו עודף.
<שמואל האוזר: העודף עת התחיל התהליך היה 270 מיליון שקלים ואנחנו ירדנו השנה ל-220 מיליון ובשנה הבאה אנחנו צפויים לרדת ל-180.
אראל מרגלית: העודף הזה הוא אצלכם במזומן?
בועז טופורובסקי: איפה אתם משקיעים את העודף?
<שמואל האוזר: זה מכרז שאנחנו עושים.
<שמואל האוזר: שלושה גופים שמשקיעים.
<שמואל האוזר: לא בבורסה.
<שמואל האוזר: אסור לנו להשקיע בבורסה אלא רק בנכסים מאוד סולידיים.
<שמואל האוזר: דרך אגב, הנכסים הסולידיים האלה, מה שמשקיעים זה להחלטתם.
<שמואל האוזר: המכרז הוא על פי העקרונות.
בועז טופורובסקי: מה התשואה בשנתיים האחרונות?
<שמואל האוזר: בשנה האחרונה זה היה 3.7 אחוזים, שזה לא רע.
<עודד שפירר: בשנה לפני כן, שבעה אחוזים.
<שמואל האוזר: הכול סולידי.
<שמואל האוזר: לא מושקע במניות בשום פנים ואופן.
<עודד שפירר: פיקדונות, מק"מים ואג"ח מדינה, מדינת ישראל.
ניסן סלומינסקי: הייתה לכם תקופה שההכנסות היו יותר מההוצאות.
<עודד שפירר: היו לנו עשר שנים רצופים כאלה.
<שמואל האוזר: לכן נוצר העודף.
ניסן סלומינסקי: אם כך, זאת יחידה מרוויחה.
<שמואל האוזר: הייתי שמח להמשיך כך אבל כרגע אנחנו גירעוניים.
<עודד שפירר: אנחנו מנהלים תקציב מאוזן.
בועז טופורובסקי: יש לך אפשרות לענות לי במשפט איך מחושבת אגרה של חברה ציבורית?
בועז טופורובסקי: אני מניח שזה בהתאם למחזור.
<עודד שפירר: במשפט אחד אי אפשר להגיד את זה כי יש תקנות שונות כמעט לכל סוג של גוף מפוקח.
<עודד שפירר: חברות ציבוריות, האגרה השנתית שלהן מחושבת לפי ההון העצמי שלהן.
<עודד שפירר: יש ארבע רמות של הון עצמי ויש תקרה מסוימת להון הזה.
<עודד שפירר: למשל, חברות ענק משלמות כ-120 אלף שקלים וזה הסכום הגבוה ביותר באגרות השנתיות.
<עודד שפירר: יש אגרות שהן אגרות הנפקה וכאן משלמים שלושה פרומיל על הנפקה.
<עודד שפירר: אצל קרנות הנאמנות הוא מעט אחרת ושם משלמים שלושה פרומיל על יצירת פחות פדיונות.
<עודד שפירר: זה משתנה וזה תלוי לאיזה גוף.
<עודד שפירר: זה נע בין שלושים אלף שקלים ל-120 אלף שקלים לחברות הציבוריות, לפני ההנחות.
ניסן סלומינסקי: ההבדל הוא בין חברה קטנה לחברה גדולה.
<עודד שפירר: ההון עצמי שלה.
<עודד שפירר: זה נע בטווח של האגרות האלה.
<שמואל האוזר: זה יכול להיות בחברות קטנות שלושים אלף ובחברות גדולות 120 אלף.
ניסן סלומינסקי: אין קשר אם החברה מרוויחה או לא.
ניסן סלומינסקי: משלמים את זה לפי ההון העצמי.
<עודד שפירר: לפי ההון העצמי.
אראל מרגלית: המשרדים שלכם נמצאים כאן.
<שמואל האוזר: יש לנו משרדים בירושלים ובתל אביב.
<שמואל האוזר: שני שליש מהעובדים בירושלים ושליש בתל אביב.
ניסן סלומינסקי: הוספתם כוח אדם.
<שמואל האוזר: כפי שאמרתי, השנה יש תוספת של ארבעה תקנים.
<עודד שפירר: עוד שני סטודנטים מתמחים.
<שמואל האוזר: שניים, כפי שאמרתי, העברה ממיקור חוץ.
ניסן סלומינסקי: סדר גודל של ארבעה מיליון.
ניסן סלומינסקי: כל עובד הוא מיליון שקלים?
<שמואל האוזר: סך כל השכר עולה בארבעה מיליון, אבל מתוך זה 1.7 אחוז זאת אינפלציה, עלייה במדד.
<שמואל האוזר: על התקנים החדשים יש לנו עוד סדר גודל של מיליון שקלים.
אראל מרגלית: הוא לוקח את סך כל התקציב של 260 ומחלק את זה במספר העובדים.
ניסן סלומינסקי: הם עלו בארבעה מיליון בשכר.
<עודד שפירר: הוא שואל על העלאה של ארבעה מיליון שקלים בשכר, מ-95 מיליון שקלים ל-99 מיליון שקלים.
ניסן סלומינסקי: בשכר.
<עודד שפירר: סעיף 1001 בתקציב.
בועז טופורובסקי: לפי מרכז המחקר, עלות השכר הממוצעת החודשית לעובד עלתה כמעט בעשרה אחוזים משנה שעברה לשנה הזאת.
<עודד שפירר: הנתונים הם מ-2012 עד 2014 ואלה שלוש שנים.
<עודד שפירר: זה גם גידול בתקנים שלנו וגם ממוצע של שלושה אחוזי העלאה בשנה.
<עודד שפירר: זה נמוך ממה שקורה במשק.
ניסן סלומינסקי: אם כן, אנחנו צריכים לבקר אתכם כי זה נמוך.
ניסן סלומינסקי: אנחנו רוצים שיהיו לכם אנשים שיוכלו להתמודד.
ניסן סלומינסקי: אני לא יודע במקרה שלכם, אבל גם במשטרה לפעמים ראינו משכורות נמוכות ולכן אין יכולת לקחת אנשים ברמה שיכולה להתמודד עם ארגוני הפשע ולכן תמיד המשטרה הייתה כמה צעדים אחרי ארגוני הפשע, כולל בציוד עד שיום אחד אמרנו שזה לא יכול להיות וכי יקנו את כל הציוד כדי שתמיד יהיו צעד אחד לפני ארגוני הפשע כי בצורה כזאת לא יוכלו להילחם בהם.
ניסן סלומינסקי: אני לא יודע לומר לגביכם אבל ביחידות מסוימות צריכים להיות אנשים שמסוגלים להתמודד עם טובי המוחות של החברות.
<שמואל האוזר: זאת באמת בעיה הבעיה שאתה מעלה אותה.
<שמואל האוזר: אני רוצה לומר לך שתשעים אחוזים מעובדי רשות ניירות ערך הם עורכי דין, רואי חשבון וכלכלנים כאשר לחלק גדול מהם יש תארים כפולים.
<שמואל האוזר: גם עשרת האחוזים באדמיניסטרציה, רובם הם אקדמאים.
<שמואל האוזר: זאת אומרת, אנחנו מדברים על אנשים שהם מאוד מקצועיים.
<שמואל האוזר: אכן קשה מאוד להתחרות עם השוק ולהשיג את האנשים האלה.
<שמואל האוזר: זאת באמת התמודדות לא פשוטה.
אראל מרגלית: אני רואה שמחשוב מהווה הוצאה רצינית.
אראל מרגלית: יש אחזקת מחשבים בסכום של 12 מיליון שקלים, ורכישת מידע ממוחשב עוד שני מיליון שקלים.
<עודד שפירר: בערך שלושים מיליון שקלים.
<עודד שפירר: זה בערך שלושים אחוזים מסך התקציב שאינו משכר.
<שמואל האוזר: זה מאוד מעניין.
<שמואל האוזר: המחשוב אצלנו הוא שישה אנשים שמפעילים את כל המערכת הזאת.
<שמואל האוזר: הם עובדים על מיקור חוץ וכל פעם אנחנו לוקחים את האנשים המקצועיים ביותר.
<עודד שפירר: מערכות בבעלות שלנו.
<עודד שפירר: הם נמצאים אצלנו חוץ ממערכת מגנה, המערכת המרכזית שלנו, כשיש לנו אפשרות לפעול מאתר נוסף בגלל החשיבות שלה.
אראל מרגלית: מה זה חומרה, מערכת מידע ותוכנה עם עוד 6.6 מיליון בשנה?
אראל מרגלית: זאת רכישה של עוד מחשוב ותוכנה?
<עודד שפירר: כל שנה אנחנו משלמים עבור רישיונות, משלמים עבור תחזוקה של המערכת, יש לנו שרתים חדשים וכולי.
בועז טופורובסקי: מה זה קרן למתן הלוואות?
בועז טופורובסקי: הלוואות למי?
<עודד שפירר: למדינה יש את האפשרות לתת הלוואות דרך הבנקים של המדינה.
<עודד שפירר: עובדי הרשות הם אינם עובדי מדינה ולכן אלו הלוואות לעובדים שהרשות מעמידה את האפשרות הזאת בתנאים של עובדי מדינה.
בועז טופורובסקי: למה אחזקת בית ותיקונים עולה לא מעט?
בועז טופורובסקי: שני מיליון שקלים.
<עודד שפירר: קודם כל, יש התייקרויות במשק.
<עודד שפירר: כל החוזים שלנו הם צמודים למדדים ויש עליות.
<עודד שפירר: חוץ מזה, בגלל הגידול בכוח אדם נאלצנו לשכור עוד שטחים כדי להושיב את האנשים במקומות האלה.
אראל מרגלית: מה גודל השטח שלכם בירושלים ובתל אביב?
<עודד שפירר: מבחינת מטראג'?
<עודד שפירר: יש לנו בערך 4,500 מטרים בירושלים ומשהו כמו 2,900 מטרים בתל אביב.
בועז טופורובסקי: הוצאות משפטיות.
בועז טופורובסקי: מה זה הדבר הזה כשיש לכם כל כך הרבה עורכי דין?
<עודד שפירר: הוצאות משפטיות.
<עודד שפירר: אמנם כל העבודה המשפטית נעשית בתוך הרשות, אבל הרשות מממנת תובענות ייצוגיות במסגרת האכיפה הפרטית.
<עודד שפירר: היא מממנת חוות דעת כדי לעזור לתובעים ייצוגיים לתבוע חברות במסגרת אכיפה פרטית.
<עודד שפירר: זה דבר שאנחנו לא יכולים לעשות בעצמנו.
ניסן סלומינסקי: זה כל הזמן או רק לאחרונה?
<עודד שפירר: זה כל הזמן אבל לאחרונה הגברנו את זה בצורה משמעותית, מתקציבים של 200 אלף שקלים לתקציבים של 650 ו-750 אלף שקלים
אראל מרגלית: מה הבדל בין הוצאות משפטיות להוצאות פרקליטות?
<עודד שפירר: הוצאות פרקליטות, למעשה לרשות יש 15 פרקליטים ועוד חמישה מתמחים שמינהלית הם עובדי רשות וכפופים מקצועית לפרקליטות מיסוי וכלכלה ומגישים כתבי אישום אך ורק בתיקי ניירות ערך.
<עודד שפירר: בכמה השנים האחרונות הם ישבו פיזית אצלנו בתוך הארגון והשנה, בסיכום בין יושב ראש הרשות לפרקליט המדינה והיועץ המשפטי לממשלה, הם עוברים פיזית לשבת יחד עם פרקליטות מיסוי וכלכלה.
<עודד שפירר: לכן אנחנו בעצם מממנים את הפעילות שלהם מחוץ לפעילות הארגונית שלנו.
<שמואל האוזר: למעשה זה היה פעם אבל הייתה אז שריפה בכל-בו שלום ואנחנו דאגנו להם.
<שמואל האוזר: עכשיו הם חוזרים לשם בחזרה.
ניסן סלומינסקי: מה זה ביקורת ואכיפה?
<עודד שפירר: זה חלק מהאכיפה הכללית של רשות ניירות ערך.
ניסן סלומינסקי: זה לא כולל כוח אדם.
ניסן סלומינסקי: כוח אדם נכלל בשכר.
<עודד שפירר: נכון.
ניסן סלומינסקי: מה זה כולל?
<עודד שפירר: זה כולל תשלום למשרד המשפטים עבור כל מערכות המחשוב שלהם שנותנים לנו שירותים.
<עודד שפירר: זה כולל את השכירות של המשרדים של הפרקליטים שם יחד עם פרקליטות מיסוי וכלכלה.
<עודד שפירר: זה כולל את חוות הדעת שאנחנו משלמים עבור התיקים הכלכליים שלנו.
<עודד שפירר: התיקים הכלכליים שלנו, תיקי ניירות ערך הפליליים, הם מאוד מאוד מורכבים והצד כנגד בדרך כלל מביא חוות דעת כלכליות בהמון כסף ואנחנו נאלצים להתמודד עם זה מהצד שלנו בחוות דעת כלכליות.
<עודד שפירר: זה מרכיב משמעותי מתוך הסכום הזה.
אראל מרגלית: השנה היה או יש כלים חדשים שאתם רוצים להכניס כמו אג"חים מוניציפאליים?
אראל מרגלית: דברים חדשים שאתם רוצים לפתח?
אראל מרגלית: אם כן, מי אחראי על זה אצלכם?
אראל מרגלית: איך אתם מכניסים כלי פיננסי חדש לשוק?
<שמואל האוזר: קודם כל, במסגרת מפת הדרכים שאמרנו שרוצים רגולציה, אנחנו מדברים גם על פיתוח שוק הון ובפיתוח שוק הון אנחנו מציעים מכשירים כאשר כמה מכשירים עברו גם בכנסת.
<שמואל האוזר: קפ"מ שהוא סוג של מכשיר של משקיעים.
<שמואל האוזר: גם מחלקת תאגידים וגם מחלקת השקעות אצלנו יוזמות מכשירים חדשים שיכולים גם לעודד שוק הון וגם להיות זמינים יותר למשקיעים.
<שמואל האוזר: אג"ח מוניציפאלי הוא אחד מהם, דרך שוק ההון לממן גם מימון לנדל"ן מניב, מימון לעסקים קטנים.
ניסן סלומינסקי: יש רשות שהוציאה?
<שמואל האוזר: יש רשות שהוציאה בעבר אבל זה לא חזון נפרץ אלא זה מאוד מוגבל.
<שמואל האוזר: יש שם בעיות לא פשוטות בגלל הדוחות הכספיים.
<שמואל האוזר: עשתה את זה רעננה ורמלה.
<עודד שפירר: בעניין הזה אנחנו פחות מפותחים.
<אורנית קרביץ: בעניין הזה הבעיה היא שנניח אג"ח מוניציפאלי, מה שעשתה רמלה ורעננה זה בעצם איגוח למוסדיים בלבד והם לא עשו כמו שאנחנו מכירים בארצות הברית אג"ח מוניציפאלי.
<אורנית קרביץ: יש לנו הצעות ממש מתקדמות בעניין הזה אבל הבעיה היחידה היא שהדיווח לרשויות מקומיות הוא לא איפסס.
<אורנית קרביץ: יש את ה-איפסס שהוא IFRS לממשלה, מה שהממשלה בעצם מדווחת לרשויות מקומיות.
<אורנית קרביץ: הן עדיין לא שם.
<אורנית קרביץ: הן מדווחות על בסיס מזומן שזה בעייתי להיכנס לבורסה כל עוד הן לא עוברות לאופן דיווח שהוא סטנדרטים של ה-IFRS ונוכל לקבל אותו בבורסה.
<אורנית קרביץ: אנחנו עובדים יחד עם משרד הפנים ויש לנו צוות משותף כדי לנסות לעזור להן כי יש כבר ועדה בתוך משרד הפנים שרוצה לקדם אותן לדיווח החשבונאי.
<אורנית קרביץ: בנוסף לכך אנחנו עובדים יחד עם החשב הכללי ועם האוצר על קרן לפיתוח עסקים קטנים ובינוניים, על פרויקטים של BOT.
<שמואל האוזר: המכשירים אותם אנחנו בונים, אנחנו בונים את המסגרת המשפטית כדי שיוכלו לבוא עם המכשירים האלה ואלה מכשירים שונים.
<שמואל האוזר: כפי שנאמר, אג"ח מוניציפאלי הוא אחד אבל הוא יחסית פשוט.
<שמואל האוזר: הוא פשוט מבחינת האג"ח אבל זה מורכב.
<שמואל האוזר: אנחנו רוצים קרנות שיכולות לתמוך בעסקים קטנים ובינוניים.
<שמואל האוזר: אנחנו רוצים גם קרנות לנדל"ן מניב, גם השכרה לטווח ארוך ודברים מהסוג הזה שעומדים על הפרק ועוד מכשירים נוספים.
<שמואל האוזר: דרך אגב, אורנית בראש צוות שמוביל סדרה שלמה של מכשירים שבסופו של דבר עומדים גם על סדר היום של הממשלה ואנחנו רוצים לעודד זאת.
<שמואל האוזר: כמובן מכשירים לעידוד מחקר ופיתוח שהם חלק מההמלצות שפורסמו אתמול.
<שמואל האוזר: גם קרנות ייעודיות שתוכלנה לממן חברות וטכנולוגיה.
אראל מרגלית: אם הייתם מביאים הצעה לפתח את הנושא הזה בצורה יותר מואצת.
אראל מרגלית: בארצות הברית יש כל כך הרבה מכשירים פיננסיים והם לא מתוך התקציב השוטף והם יכולים לגשת לציבור ולפתח.
אראל מרגלית: אנחנו ברשות לפיתוח ירושלים עשינו ב-1993 אג"ח לכל הפיתוח של הביוב לכיוון נחל סורק.
<אורנית קרביץ: SPS לפרויקט?
אראל מרגלית: לכו על זה.
אראל מרגלית: בואו נלך על זה כי זה אחד המכשירים החשובים ביותר לתת הרבה יותר כוח לרשויות וגם לעשות פרויקטים שהם פרויקטים ציבוריים ולגייס לזה את שוק ההון.
<שמואל האוזר: אנחנו מסכימים.
<שמואל האוזר: כפי שאמרה אורנית, יש שם בעיה גדולה בתחום של הדיווח.
אראל מרגלית: רוב הרשויות לא ערוכות לזה.
אראל מרגלית: אני רואה.
אראל מרגלית: אני מדבר אתן.
אראל מרגלית: אין בכלל את התחכום הפיננסי.
אראל מרגלית: אין מישהו שמסוגל לקחת את האחריות.
אראל מרגלית: שימו את זה על השולחן.
ניסן סלומינסקי: צריך שזה יהיה רווחי.
<שמואל האוזר: גם משרד הפנים חייב להיות מעורב בזה.
אראל מרגלית: אתה יודע כמה כסף עושים מהגיחון?
אראל מרגלית: זאת הייתה פעולה פשוטה.
אראל מרגלית: כל מה שביקשנו זה להגיע ליכולת לגבות מהאזרחים כך וכך וזה היה דיון שהיה תקוע שם במשך שנים.
אראל מרגלית: אני הייתי נוסע שם באופניים וכמעט נחנק.
אראל מרגלית: זה פרויקט רווחי.
אראל מרגלית: חלק מהדברים האלה צריכים להזיז בפרויקטים כאלה.
אראל מרגלית: זה פרויקט שאם הרשות יודעת לקבל רשות מכם איך לעבוד והיא מתמקצעת, לשוק ההון יש אופק רווחי וגם מכניסים אותו לפעילויות.
אראל מרגלית: לא כל דבר צריך להיכנס לתקציב המדינה אלא לומדים איך לעבוד עם שוק ההון.
אראל מרגלית: את זה צריך לפתח בארץ.
אראל מרגלית: עסקים קטנים.
אראל מרגלית: יש המון רשויות שרוצות להשתתף בקרן העסקים הקטנים בעיר שלהן ויש רשויות שיש להן רזרבות לעשות את זה.
אראל מרגלית: אם נותנים להן כלי כזה, הן יכולות.
ניסן סלומינסקי: יום אחד באמת ניכנס לזה ויורידו את העלויות שגובים מהאזרחים על מים שלהערכתי זאת שערורייה מה שעושים.
ניסן סלומינסקי: אם נניח יורידו, אוטומטית תרד עלות הביוב כי עלות הביוב היא אחוז מהמים.
ניסן סלומינסקי: פתאום הגיחון יהפוך מרווח להפסד ואנשים יפסידו כסף רב.
ניסן סלומינסקי: זה תלוי בהחלטת ממשלה שלא קשורה לאנשים ולא קשורה ליכולת פיננסית.
ניסן סלומינסקי: לכן אני אומר שזה לא כל כך פשוט.
אראל מרגלית: זה פרויקט שהיה תקוע שנים ואם אתה ידוע להבטיח את התעריף, גם אם התעריף הוא יחסית גבוה, לכמה שנים, זה סוג השקעה וזה סוג של ביטחון.
ניסן סלומינסקי: אתה לא יכול להבטיח.
ניסן סלומינסקי: מצד אחד אתה רוצה להוריד את עלויות מחירי המים לאזרח ובאמת העלויות הן מוגזמות, ומצד שני אתה תרצה שיהיה כאן רווח.
אראל מרגלית: אני מגיע לכל מיני רשויות ויש להן פרויקטים נהדרים והכול הן רוצות מתוך תקציב המדינה.
אראל מרגלית: אני אומר להן שזה פרויקט רווחי.
<שמואל האוזר: אני מסכים.
<שמואל האוזר: בוודאי גם לגבי המוניציפאלי אבל גם בתחומים אחרים.
<שמואל האוזר: יש לנו תחומים אחרים שדרכם אפשר להוריד מהנטל התקציבי וזה גם מעודד את שוק ההון.
<שמואל האוזר: אנחנו בעד המכשירים.
אלעזר שטרן: אם מציגים פרויקט כזה רווחי שאין בו סיכונים, איפה כאן הבנקים?
אלעזר שטרן: למה הבנקים לא נכנסים?
אראל מרגלית: הם צריכים אפיקים.
אראל מרגלית: יש להם אישור להשקיע בפרויקטים של תשתית.
אראל מרגלית: הם עושים את זה במדינות אחרות.
אראל מרגלית: באו אלי הצרפתים, יש להם 560 מיליארד יורו בקרן הפנסיה של צרפת.
אראל מרגלית: שאלתי אותם למה כל הזמן רק היי-טק ולמה לא מביאים איזה פרויקט של תשתית.
ניסן סלומינסקי: עשינו פרויקטים גדולים של תשתיות.
ניסן סלומינסקי: כביש 6 , עכשיו נמלים.
ניסן סלומינסקי: הבעיה אצלנו היא ועדי העובדים.
אראל מרגלית: תעשו על זה יום אחד סמינר אליו תזמינו חברי כנסת וראשי רשויות.
אראל מרגלית: אנחנו רוצים להיכנס לזה.
<אורנית קרביץ: הגופים המוסדיים מאוד אוהבים את הפרויקטים האלה.
<אורנית קרביץ: הם רוצים לשחרר אותם לשוק ההון.
<אורנית קרביץ: אלה פרויקטים מאוד טובים עבורם גם בשלב ההקמה וגם בשלב התפעול.
<אורנית קרביץ: אנחנו עמוק בתוך זה.
ניסן סלומינסקי: הבעיה היא שהרבה פעמים מסתכלים על הרשות כרשות וזולגים כספים, למרות שאסור, מפרויקט לפרויקט.
ניסן סלומינסקי: לדוגמה, נושא של מים וביוב היה משק סגור שהיה אסור לגעת בו והרווחים היו אמורים ללכת רק לטובת שיפור מערכות הביוב, אבל ברוב הרשויות זה זרם לכיסוי הגירעונות בנושאים אחרים.
ניסן סלומינסקי: לכן הקימו את תאגידי המים.
ניסן סלומינסקי: זה לא כמו בבורסה ובחברות.
ניסן סלומינסקי: אסור שזה יקרה, אבל זה קורה.
<שמואל האוזר: אנחנו בהחלט בתהליך של הרמת הכפפה.
<שמואל האוזר: זה כמעט הרמה להנחתה.
<שמואל האוזר: אנחנו נשמח.
ניסן סלומינסקי: היום מוציאים אג"חים על הרכבת הקלה בירושלים.
ניסן סלומינסקי: בהתחלה זה נראה רווחי ונראה נפלא.
ניסן סלומינסקי: מי שהיה עושה, היה פושט את הרגל עשרים פעמים לפני כן.
ניסן סלומינסקי: עכשיו זה רווחי אבל משך הזמן שזה לקח.
אלעזר שטרן: יש מישהו שיכול להגיד לך ההפך, שאם הייתה עושה את זה חברה פרטית שמחויבת לתת את הדוחות, אולי זה היה נגמר קודם.
ניסן סלומינסקי: הבעיה כאן היא שכל רשות אחרת עוצרת אותך.
ניסן סלומינסקי: פתאום שכחו לחשב שלמעשה למטה יש ביוב ועוד דברים.
ניסן סלומינסקי: לא ניכנס לזה.
אראל מרגלית: כל הנושא של פאבליק פרייבט פרטנר שיפ של פרויקטים גדולים שקיים בצורה מאוד מפותחת בכמה מקומות, אני ממליץ ואומר שאם אתם יכולים לפתח את זה, פתחו את זה.
אראל מרגלית: אם אתם צריכים את העזרה שלנו, תאמרו.
ניסן סלומינסקי: עשינו בדיוק מה שאמרת שאסור לעשות – דיברנו על הפילוסופיה.
אראל מרגלית: זה אחרי שסיימנו את התקציב.
יעקב ליצמן: מבחינת המבנה.
יעקב ליצמן: יש שלושה גופים שצריכים אישור של ועדת הכספים על התקציב שלהם ואלה הם בנק ישראל, מבקר המדינה ורשות ניירות ערך.
ניסן סלומינסקי: בנק ישראל לא צריך.
ניסן סלומינסקי: הוא רק מניח את התקציב.
ניסן סלומינסקי: הוא הסביר את זה בהתחלה.
ניסן סלומינסקי: הם רשות עצמאית והם לא נסמכים על תקציב המדינה.
יעקב ליצמן: עד כאן אני מקבל.
יעקב ליצמן: השאלה למה צריך את שר האוצר באמצע?
יעקב ליצמן: אני לא שואל בגלל פוליטיקה.
יעקב ליצמן: אני שואל מה ההבדל בין זה לבין מבקר המדינה?
בועז טופורובסקי: שר האוצר ממנה אותו.
יעקב ליצמן: אם אתה אומר שעל תקציב מבקר המדינה, שר האוצר לא יכול להיות משם שהוא מבוקר על ידי מבקר המדינה, את זה אני מבין ומקבל.
יעקב ליצמן: אתה אומר שבנק ישראל גם לא חלק אלא חלק נפרד ולכן הוא מניח את התקציב שלו.
יעקב ליצמן: שמעתי מה שבועז אמר והוא צודק.
יעקב ליצמן: הוא צודק בכך ששר האוצר ממנה אותו, אבל אם הוא עצמאי, הוא צריך להיות עצמאי.
ניסן סלומינסקי: כן, אבל הוא רשות בתוך.
ניסן סלומינסקי: זאת עצמאות חלקית.
<עודד שפירר: לא.
<עודד שפירר: אנחנו לא רשות בתוך.
<עודד שפירר: אנחנו רשות מכוח חוק.
ניסן סלומינסקי: לא בתוך, אבל אתה קשור.
יעקב ליצמן: זה שווה בדיקה להציע בחוק, ולא בגלל נושא פוליטי.
אראל מרגלית: ברמת הניהול התקין.
יעקב ליצמן: אני מבין שרשות ניירות ערך צריכה להיות עצמאית.
יעקב ליצמן: אני מבין שמביאים את התקציב כדי שנאשר אותו ואני מקבל.
יעקב ליצמן: אני לא מבין למה אני צריך מתווך באמצע שהוא כביכול שר האוצר, כי אם כך, הוא כפוף לשר האוצר ולא לנו.
יעקב ליצמן: אני מדבר מבחינת ועדת הכספים.
<שמואל האוזר: על פי חוק.
יעקב ליצמן: את זה אני מקבל אבל אני שואל למה החוק עשה את זה כך ואולי צריך לשנות את החוק.
<שמואל האוזר: זה על פי חוק.
<שמואל האוזר: אני רק אומר שני דברים.
<שמואל האוזר: בפועל מה שאנחנו עושים עם התקציב הזה, למרות שזה תקציב שהוא לא נסמך על תקציב הממשלה, אגף התקציבים עובר עליו.
<שמואל האוזר: לאגף התקציבים יש את התפקידים שלו.
<שמואל האוזר: דרך אגב, יש לנו עוד תלות אחת של הממונה על השכר שמאשר כל פעולה שאנחנו עושים.
יעקב ליצמן: הממונה על השכר לא ממונה על בנק ישראל?
<שמואל האוזר: אני לא יודע אם הם מכפיפים את עצמם על פי חוק, אבל אנחנו כפופים.
יעקב ליצמן: זאת לא הנקודה.
<שמואל האוזר: קרן המטבע העירה על מה שאתה אומר.
<שמואל האוזר: היא אמרה שיש שתי נקודות שאנחנו עדיין תלויים.
יעקב ליצמן: מה קורה בארצות הברית?
<שמואל האוזר: בארצות הברית הנשיא ממנה את היושב ראש.
יעקב ליצמן: והתקציב שלו?
<שמואל האוזר: כמו כאן.
<שמואל האוזר: תקציב עצמאי.
יעקב ליצמן: גם שם שר האוצר מגיש אותו?
<שמואל האוזר: הקונגרס מאשר.
יעקב ליצמן: כמו כאן.
<שמואל האוזר: שם המתווך עוד יותר משמעותי.
ניסן סלומינסקי: שם הנשיא הוא התחליף של הממשלה.
בועז טופורובסקי: שאלה כללית.
בועז טופורובסקי: יש 668 חברות שאתם מפקחים עליהן.
בועז טופורובסקי: מה אחוז הביקורות השנתיות שאתם עושים?
בועז טופורובסקי: ביקורות פתע, ביקורות עומק על כל הדוחות.
בועז טופורובסקי: יש חברות שאתם עושים אצלן ביקורות עומק.
<שמואל האוזר: הביקורות האלה הם במישורים שונים.
<שמואל האוזר: יש גם מחלקת תאגידים שעושה את זה גם בתחום החשבונאי וגם בתחומים אחרים.
בועז טופורובסקי: כמה בסך הכול ביקורות יזומות שלכם שאתם יוזמים?
<שמואל האוזר: סדר גודל של עשרות בשנה.
<שמואל האוזר: יש לנו יחידה שהייתה במיקור חוץ והכנסנו אותה פנימה כי אנחנו חושבים שבסך הכול זה יחסוך משאבים וזמן.
<שמואל האוזר: היחידה הזאת מונה היום עשרה אנשים שעושים את הביקורות האלה וזה חוץ מהעבודה השוטפת שעושה מחלקת תאגידים ומחלקת השקעות כשביום יום הם עוקבים אחרי כל מה שקורה.
<עודד שפירר: כמובן שמפעם לפעם יש חקירות פליליות ומינהליות.
אראל מרגלית: יש הרבה תביעות נגד
אראל מרגלית: כם שאתם צריכים לקבל בגינן ייעוץ משפטי?
<עודד שפירר: אתה מתכוון לתביעות נזיקיות?
אראל מרגלית: תביעות.
<עודד שפירר: תביעות נזיקיות כרגע יש לנו רק אחת שמתנהלת נגדנו.
אראל מרגלית: אז אתם לוקחים עורכי דין חיצוניים.
יעקב ליצמן: שכר העובדים אצלכם די גבוה.
יעקב ליצמן: אתם אומרים שאתם כפופים לממונה על השכר, אבל השכר די גבוה.
ניסן סלומינסקי: רצינו שיהיו להם אנשי חוץ שיוכלו להתמודד בצד של הבורסה, שם יש אנשים מאוד מתוחכמים.
יעקב ליצמן: הסיבה לשכר היא כי יש הרבה רואי חשבון?
<שמואל האוזר: קודם כל, בבנק ישראל בממוצע זה יותר.
<שמואל האוזר: תשעים אחוזים מהעובדים שלנו הם עורכי דין, רואי חשבון וכלכלנים שבדרך כלל יש להם תארים כפולים.
ניסן סלומינסקי: בחברת חשמל אני לא חושב שיש כל כך הרבה רואי חשבון וכולי ואני חושב שהממוצע שם קצת יותר גבוה.
יעקב ליצמן: אם אתה רוצה להיכנס לכל התאגידים, בבקשה.
ניסן סלומינסקי: צריכים להיות שם אנשים טובים.
<עודד שפירר: לגבי השאלה שנשאלה, אין לי כאן את הסטטיסטיקה אבל אני מעריך שמשהו כמו מאה מתוך אלה שעובדים בירושלים.
ניסן סלומינסקי: לגבי הסדרי החוב, אמרת קודם שיש בסך הכול 130.
<שמואל האוזר: היו.
<שמואל האוזר: בשנים האחרונות המספר ירד.
<שמואל האוזר: נדמה לי שבשנה האחרונה, אם אני זוכר נכון, המספר ירד לשמונה הסדרי חוב.
ניסן סלומינסקי: מה סדרי הגודל?
<שמואל האוזר: יש גדולים ויש קטנים.
<שמואל האוזר: יש כמה גדולים מאוד.
ניסן סלומינסקי: גם את צים אתה מכניס?
<שמואל האוזר: צים לא אצלנו.
ניסן סלומינסקי: אתה לא יודע להגיד את היקף הסדרי החוב.
בועז טופורובסקי: אני רוצה לומר מילה טובה.
בועז טופורובסקי: גם בוועדת המשנה אני עובד עם החבר'ה מהרשות שעושים עבודה מקצועית ומעולה.
בועז טופורובסקי: אתם עושים עבודה מעולה גם עם הרגולציה וגם עכשיו עם ההקלות שאתם נותנים ברגולציה.
בועז טופורובסקי: גם מילה טובה מגיעה ביום של אישור תקציב.
אראל מרגלית: עוד הערה אחת.
אראל מרגלית: אתם יכולים לתת כיוון ולאתגר את שאר הגורמים מסביב בכמה מכשירים חדשים שאתם מעוניינים להכניס, שיכול מאוד להיות שחלק מהסקטור הציבורי עדיין לא בנוי לקחת אותם.
ניסן סלומינסקי: משרד הביטחון הוא המשרד היחיד שיכול להוציא אג"חים.
יעקב ליצמן: יש לי רושם שזה עוד יהיה.
ניסן סלומינסקי: רבותיי, עומד בפניני אישור תקציב רשות לניירות ערך לשנת 2014.
ניסן סלומינסקי: אני מציע לאשר את התקציב כפי שפורט כאן.
ניסן סלומינסקי: התקציב אושר פה אחד.
<שמואל האוזר: תודה רבה לכולם.
<שמואל האוזר: אני מודה לכם.
ניסן סלומינסקי: כהמשך לדיון שהיה ביום שני בנושא של שומרי הסף, לא נקים ועדת חקירה אבל אני כן אקים ועדת משנה לכל הנושא הזה של שומרי הסף שנרדמו או לא נרדמו.
ניסן סלומינסקי: יכול להיות שאני אעמוד בראשה.
ניסן סלומינסקי: אחרי שאני אתייעץ עם חברים, אני אביא את הרכב הועדה.
ניסן סלומינסקי: הנושא הבא הוא תיקונים בתקנון הבורסה.
<חגית נאמן: שני תיקונים בתקנון הבורסה ושניהם הן הוראות שקיימות כבר מזה שנתיים במסגרת של אחריות זמניות לצורך הבחינה שלהן בתקנון.
<חגית נאמן: התיקון הראשון הוא רישום למסחר של ניירות ערך של חברות זרות וחברות בת.
ניסן סלומינסקי: תיקונים כאלו או דברים אחרים, אתם מחליטים לבד או שאתם צריכים את הרשות לניירות ערך?
<חגית נאמן: ודאי.
<חגית נאמן: אלה הנחיות שקודם כל מאשר אותן דירקטוריון הבורסה ואחרי כן הרשות לניירות ערך.