GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<תמיר בן משה: אני רוצה לציין רק את הסוגיה של ביטוח מוסדות החינוך.
<תמיר בן משה: נגע בזה נציג משרד הפנים אבל אנחנו מוציאים כרגע מכתב לכל הרשויות שיידעו שיש המשך טיפול שלהם, שהם מחויבים להמשך טיפול מול הביטוח, של כל המבנים שניזוקו.
<תמיר בן משה: אנחנו, כמובן, נתחשבן, נראה שאין פה עניין של כפילויות, אבל אנחנו לא מעכבים, לא קושרים אחד עם השני.
ניסן סלומינסקי: כל רשות עושה בנפרד ביטוחים?
ניסן סלומינסקי: גם על מוסדות של משרד החינוך?
ניסן סלומינסקי: רבותי, חברי חברי הכנסת, לפני שרשות הדיבור תינתן לכם אני רוצה לשמוע כמה נציגים וראשי רשויות.
<יורם שמעון: אנחנו הגשנו, על פי בקשת כל המשרדים, גם הפנים, החינוך והאוצר – את כל הרשימות באופן מסודר, לא לפני שעשינו – ואני כאן מתקומם על הניסיון ועל האווירה לצייר איזשהו מצג שווא, לזרות חול בעיניכם, שכביכול ראשי הרשויות הגישו רשימות שהון שהן פיקציות ולכן גם ניתנו התקציבים המופחתים.
<יורם שמעון: אנחנו לקחנו, באמת, את האנשים הטובים ביותר, גם מחלקת ההנדסה, שמאים ו - - כדי להכין רשימות מסודרות, לפי הדרישות שנדרשנו, גם לגבי משרד הפנים – העברנו רשימה ראשונה, מסודרת.
<יורם שמעון: לאחר מכן התבקשנו להעביר רשימה של הגזם בלבד.
<יורם שמעון: העברנו.
<יורם שמעון: אחרי זה העברנו גם למשרד החינוך, לתמיר, את כל סך ההצעות שיש לגנים ובתי ספר במבשרת, ברזולוציה מאד רצינית, עם רשימה מפורטת של הגנים וכל הליקויים.
ניסן סלומינסקי: כמה בסך הכל יצא לכם?
<יורם שמעון: 2.6 מיליון העברנו, בסך הכל.
ראובן ריבלין: כמה קיבלת?
<יורם שמעון: 2.6 מיליון העברנו רק למשרד החינוך.
<יורם שמעון: בסך הכל, כל הנזקים - - כלום, עוד לא קיבלתי כלום.
<יורם שמעון: כל הנזקים של מבשרת ציון זה 14.2 מיליון.
<יורם שמעון: קיבלתי עד היום רק את הפעימה הראשונה- 1.4 מיליון.
<יורם שמעון: 10%.
יעקב ליצמן: ואתה תיקנת את הכל?
יעקב ליצמן: נכון לעכשיו.
<יורם שמעון: לא, כמובן שלא.
<יורם שמעון: כל מוסדות החינוך, כל הליקויים – לא תיקנו.
יצחק כהן: לא בטיחותיים.
<יורם שמעון: כמו שאמר היושב ראש, מדובר על כיתה שהתמוטטה, מבנה יביל שהגג שלו התמוטט.
<יורם שמעון: אני לא יכול להשאיר אותו כך.
<יורם שמעון: עשינו מכרז, 72 אלף שקל.
<יורם שמעון: מקופת המועצה אנחנו עכשיו מממנים את כל הנזקים שאנחנו צריכים לממן באופן דחוף, וזה מקופה שלא קיימת, היא ריקה.
ניסן סלומינסקי: ברגע שיש לך מינוס, אפשר בלי בעיה, אפשר להגדיל כמה שרוצים.
ניסן סלומינסקי: תמיר, בוא ניקח את זה כדוגמה.
<תמיר בן משה: מבשרת מתוכננת לקבל ביומיים הקרובים מיליון שח, זה אפילו יותר משליש ממה שהוא הציג.
<תמיר בן משה: מבשרת, לפי הטבלה שלי באמת הציגה אמדנים ב-2 מיליון וכ-600 אלף שקל.
<תמיר בן משה: הם אמורים לקבל כרגע מקדמה של מיליון שקלים ועוד פעם – המהנדס יגיע לשם לבדוק, זה טרם בדיקת התיק שלהם.
<תמיר בן משה: אם יוכח שאכן כל הסכום - - הוא יקבל את יתרת הכסף באופן מלא.
ניסן סלומינסקי: ומתי זה ייעשה?
<תמיר בן משה: לפי הבדיקה הראשונית – זה מה ש - - -
ניסן סלומינסקי: מתי אתה שולח את המהנדס לבדוק?
<תמיר בן משה: קודם כל, הוא בודק כבר את התיק ממילא.
<תמיר בן משה: אני לא מחכה להגיע לשם.
<תמיר בן משה: למקרים שיש שם מה שהוא צריך לראות בעין - - נקווה שלא.
<תמיר בן משה: אם כל התיק יהיה רציונאלי – לא יהיה צורך.
ניסן סלומינסקי: אז מאז הסופה – למה לא עושים?
ניסן סלומינסקי: כי אלה מוסדות חינוך שילדים לומדים שם, זה הרבה יותר מסובך וחשוב.
ניסן סלומינסקי: למה אתם לא מזרזים את זה כדי לגמור?
ניסן סלומינסקי: אני לא יודע מתי הם הגישו לכם, אבל - - -
<תמיר בן משה: לא מזמן.
<תמיר בן משה: לא מזמן, ואלה תיקים עבי כרס.
<תמיר בן משה: אני אומר לך, כל תיק של כל רשות - - -
ראובן ריבלין: לא הגישו את זה לפני הסופה, הגישו אחרי הסופה.
ראובן ריבלין: הסופה היתה לפני חודשיים.
<יורם שמעון: הסופה היתה לפני חודש ועד היום לא קיבלנו מענה בכלל.
יעקב ליצמן: תמיר, בוא נשאל את זה קצת אחרת: כמה זמן, לדעתך, צריך לקחת עד שתיק כזה נסגר, סופית?
<תמיר בן משה: אני מעריך שתוך כחודש וחצי.
יעקב ליצמן: עוד חודש וחצי.
<תמיר בן משה: חוץ מהמקדמות.
יעקב ליצמן: זאת אומרת, נזקים במדינת ישראל, בבתי ספר, ואני מדבר גם על מקומות אחרים – מהנזק הראשוני ועד עכשיו, 3 וחצי חודשים.
<מלאכי לוינגר: אני רוצה להתייחס לדברים שנמצאים מול תמיר, למשל – במועצה המקומית קרית ארבע יש משחקים וגני חצר בבתי הספר, שקרסו בימי השלג.
<מלאכי לוינגר: אצלנו השלג הגיע לקרוב למטר.
<מלאכי לוינגר: אנחנו בשבוע שאחרי הסופה פינינו את כל המתקנים.
<מלאכי לוינגר: אני לא יודע איך עכשיו תמיר, כאיש משרד החינוך, יידע לבוא ולאמוד את המתקנים שכבר אינם, שכבר נגרסו או פונו יחד עם השלג למקומות אחרים.
<תמיר בן משה: במקרים כאלה לקחנו אותם כמקרים לתשלום - - -
ניסן סלומינסקי: צילמת?
<מלאכי לוינגר: ודאי שצילמתי.
<מלאכי לוינגר: נקודה שניה – לנו יש קהילה גדולה של בני מנשה.
<מלאכי לוינגר: לפני 9 שני העמדנו קראוונים לשיעורי בית לבני מנשה.
<מלאכי לוינגר: זה לא נמצא בתוך מתחם של משרד חינוכי, אבל אותם שני קראוונים קרסו בשלג, קבילו צו הריסה.
<מלאכי לוינגר: אני לא יודע עד היום אם אני יכול לבוא לתמיר ולהגיד לו שאני רוצה מבנה חדש.
<מלאכי לוינגר: הרי זה לא מבנה שנמצא בבית ספר, זה מבנה של חינוך פורמאלי לא פורמאלי.
ניסן סלומינסקי: למה לא תנסה אותו, ואתה תראה שכן?
<ישראל גנץ: אני סגן ראש המועצה האזורית מטה בנימין.
<ישראל גנץ: אני יכול להגיד קודם כל בשבחו של תמיר, שגם בא לראות בשטח את ההרס, את הכיתות שנפלו.
<ישראל גנץ: אנחנו העברנו תיק, וכמו שמלאכי לוינגר אמר, יש המון כיתות שנפלו וקרסו וצריך לשקם אותם.
<ישראל גנץ: לא שמנו ילדים במתנ"ס, כיתות כבר חזרו לתקינות.
<ישראל גנץ: הכל מצולם, מתועד, עם דוחות של שמאי, של מהנדסים ואישורים.
ראובן ריבלין: אתם - - מימנתם את זה?
<ישראל גנץ: את השמאים ואת הקונסטרוקטורים.
<ישראל גנץ: אנחנו העברנו 3.5 מיליון שקל, כמדומני, רק על נזקי חינוך - - -
ניסן סלומינסקי: מה עם הנזקים האחרים?
ניסן סלומינסקי: אתה יכול לדבר גם נזקים אחרים – גזם, תשתיות.
<ישראל גנץ: כן, אז כמו שנאמר פה – טיפלנו, ואי אפשר לחכות, גם צריך לגרוס את הגזם הזה, וכמו שאמר יושב ראש המועצה, שבמועצה אזורית שתחום השיפוט שבה הוא מעל מיליון דונם עלות השינוע היא אדירה – לאסוף את הכל, לגרוס את הכל ולפנות.
ראובן ריבלין: יש לכם ציוד שלכם?
<ישראל גנץ: הרבה מאד קבלנים.
<ישראל גנץ: אנחנו לא מסוגלים להתמודד עם כאלה כמויות של גזם, עם אלפי משאיות – אנחנו לא ערוכים לכזה דבר.
ניסן סלומינסקי: רק לספר לך – הגנרטורים של שאיבת המים של "מקורות" קפאו.
ניסן סלומינסקי: המשאבות קפאו והם הביאו גנרטורים של המועצה לכל המקומות כדי לחבר אותם למשאבות, כדי שאפשר יהיה לתת מים, כי התושבים היו כמה ימים בלי מים בכלל, בגלל שהכל קפא, בחלק מהיישובים.
<ישראל גנץ: זה נכון, זו בעיה אחרת שנבעה מנזקי השלג, "מקורות" לא ערוכה – כשאין חשמל אין להם משאבות.
<ישראל גנץ: זה אומר שאצלנו, 30 אלף תושבים היו בלי מים, למשך מספר ימים, כי אין גנרטורים.
<ישראל גנץ: כשבאנו אמרו לנו שהגנרטור מספק דלי בשעה, בערך, לכן העמדנו גנרטורים שלנו על המשאבות של "מקורות".
ראובן ריבלין: חברת חשמל לא סיפקה לכם גנרטורים?
<ישראל גנץ: חברת חשמל סיפקה גנרטורים ואנחנו אתם בקשר ישיר, אבל זה היה באיחור של מספר ימים ולא בהיקפים.
<ישראל גנץ: היו לנו 40 אלף תושבים בלי חשמל, כשלחלקם לקח 5 ימים להחזיר חשמל.
<ישראל גנץ: לא נערכו לזה, וזה גם לא עבד מול "מקורות", לא היה סנכרון ביניהם.
<ישראל גנץ: נושא גזם ותשתיות, כמו שנאמר פה, זה נושאים קשים.
<ישראל גנץ: לדוגמה – מפלסות גרמו נזקים קשים, גם לאבני שפה, גם לכבישים שנסחפו.
<ישראל גנץ: לדבר הזה אי אפשר לחכות.
<ישראל גנץ: דברים שהם מפגעי בטיחות – צריך לטפל.
<ישראל גנץ: חלקם אפשר לראות על ידי מהנדסים וחלקם אי אפשר לראות, כי אם מישהו החזיר אבן שפה – זה לא בור בכביש, זה משהו שיהיה קשה לראות אותו.
<ישראל גנץ: אנחנו מצפים שיהיה ברור לכולם שאנחנו לא יכולים לחכות.
<ישראל גנץ: דברים שצריך לתקן והם בטיחותיים – אנחנו מתקנים.
ניסן סלומינסקי: בכמה, סך הכל, הגשתם?
<ישראל גנץ: אני לא זוכר את המספרים בדיוק.
<ישראל גנץ: דיברנו בערך על 15 מיליון שקל.
<רועי דהן: מטה בנימין הגישו 10 מיליון שקל, הם כללו גם תשתיות.
<רועי דהן: הם קיבלו עד עכשיו 2,6 מיליון ועל ההקצאה של הגזם הם מקבלים את 100 אחוז הדרישה.
<ישראל גנץ: מתי זה יגיע?
<רועי דהן: כמו שעדכנתי קודם – אנחנו ערוכים, משרד האוצר יעביר את הכסף, תוך יום אנחנו נעביר לכם את זה, ברגע שהכסף יגיע.
יעקב ליצמן: לאיפה ברח נציג האוצר?
ניסן סלומינסקי: הוא הלך לוועדה לביקורת המדינה.
יעקב ליצמן: מה יש לו ביקורת?
יעקב ליצמן: הוא לא נתן כלום.
<איתי חוטר: אדוני, היושב ראש, אני מודה לך על רשות הדיבור.
<איתי חוטר: בדיון הקודם שהתקיים בוועדה התרעתי על כך שהקריטריונים שיצרו את אותה קבוצה של 45 רשויות יש בהם איזושהי בעיה, והמקרה של גבעת זאב רק מחזק את העניין הזה.
<איתי חוטר: אנחנו קיבלנו מרשויות נוספות שלא נכללות ב- - הזאת דרישות, בקשות ומכתבים שאומרים – אני רק יכול לתת דוגמה, במועצה מקומית מסוימת, כותב לנו ראש המועצה: מאז ערב יום חמישי ועד שבת בשעות הבוקר ירד שלג כבד בתחום המועצה המקומית ועד עתה לא נמס.
<איתי חוטר: נאלצנו לקנות שמיכות לקשישים, פינוי חולים וכדומה – עם פירוט כספי.
ניסן סלומינסקי: הוא הגיש את זה?
<איתי חוטר: לא ברור לי איך מקרה כזה יצא או זלג החוצה כמו גבעת זאב מאותה רשימה, ולמעשה יש לנו כ-15 רשויות שפוספסו בשלב הראשון, ולצערי - - מה שנקרא – יש פה טעות נגררת גם לפיצויים הנוספים.
יצחק כהן: - - עוד דוגמה: מודיעין-מכבים-רעות – כן, ומודיעין עלית – לא.
יצחק כהן: ככה.
ניסן סלומינסקי: נשאל אותם עוד מעט?
יעקב ליצמן: אולי כי מודיעין עלית זה - - -
יצחק כהן: זה חרדים, כן.
יעקב ליצמן: זה מעבר לקו הירוק.
<איתי חוטר: יש לנו פה דוגמה חיה.
<איתי חוטר: יש לנו ראש מועצה מפסוטה שיכול להעיד על הבעיות שיש לו, על הנזקים שיש לו – וגם פסוטה לא נכנסה פנימה לרשימה הזו.
<אדגאר דקואר: אני מפסוטה, יישוב סמוך לחורפיש.
<אדגאר דקואר: אנחנו מועצה מקומית.
<אדגאר דקואר: היה לנו שלג יומיים לפחות.
<אדגאר דקואר: עשינו מאמצים כבירים, עשינו את כל פעולות החילוץ והעזרה בכוחות שלנו ושל קבלנים מהיישוב.
<אדגאר דקואר: משום מה פוספסנו.
ניסן סלומינסקי: אבל אתם הגשתם בזמן?
<אדגאר דקואר: אני הגשתי דרישה צנועה, לא מנופחת.
<אדגאר דקואר: לא מעל 100 אלף שקל.
<אדגאר דקואר: יישוב סמוך קיבל 500 אלף שקל.
<אדגאר דקואר: אני לא קיבלתי, אני לא יודע למה.
<אדגאר דקואר: אני מקווה שזה יתוקן.
ניסן סלומינסקי: רועי, אתה מכיר את המקרה?
<רועי דהן: יש לנו 15 רשויות מקומיות שנמצאות ברשימה שאנחנו קיבלנו, גם ממרכז השלטון המקומי, מאיתי, וגם כאלה שפנו ישירות למשרד, שמלינים על זה שהם לא נכנסו לרשימה.
<רועי דהן: כמו בכל תהליך הקצאה – אנחנו בודקים.
<רועי דהן: במידה וכמו בגבעת זאב מצאנו שיש פה משהו שלא שמנו לב, אז זה ייכנס לרשימה, אין ספק.
ראובן ריבלין: בודקים אם ירד שלג או לא ירד שלג?
<רועי דהן: לא.
<רועי דהן: בודקים אם היו נזקים.
ראובן ריבלין: כמו כל אחד מהם הוא אמר שהיו לו נזקים.
ראובן ריבלין: הוא רק שלח על 500 אלף.
ראובן ריבלין: אם הוא היה שולח על 5 מיליון - - - שמעון הוא עכשיו ראש עיר חדש.
ראובן ריבלין: הוא נתן להם בדיוק את מה שקרה לו.
ראובן ריבלין: בפעם הבאה הוא יגיד להם את מה שקרה לו, כפול ארבע.
ראובן ריבלין: אנחנו מקלקלים את האזרחים.
ניסן סלומינסקי: 15 המועצות האלה – הם לא הגישו בזמן?
ניסן סלומינסקי: קיבלתם את זה מאוחר יותר?
<רועי דהן: הגישו בזמן.
<רועי דהן: אין בעיה של הרשויות שלא הגישו בזמן.
<רועי דהן: אנחנו קבענו רשימה לפי הקריטריונים שהצגתי בהתחלה, והם לא נכללו.
יצחק כהן: איך זה יכול להיות – מודיעין כן, ומודיעין עלית לא? איך זה יכול להיות?
<אלי רגב: אני אסביר לאדוני לגבי מודיעין וגם לגבי דברים אחרים, כי הסוגיות שהועלו פה יוצרות איזשהו מטען שאני רוצה לסדר אותו.
<אלי רגב: 30 מיליון שקל ניתנו בגין פעולות שעשה ראש רשות בפועל על הצורך – בעצם זה הכסף שניתן, וכך זה הוגדר, כדי להציל חיים או כדי להחזיר את החיים למסלולם, כמו – שימוש בטרקטורים פרטיים כדי לפתוח צירים, וכו' וכו'.
<אלי רגב: כל הפעולות האלה, מאחר ואני הייתי שם, לצורך העניין, לאורך כל הדרך, אז הרשויות האלה הן רשויות שטופלו על ידי, על ידי המשרד לביטחון הפנים, על ידי פיקוד העורף, וכו' וכו', ולמעשה ידענו על פעולות בפועל שנעשו.
<אלי רגב: לאחר מכן, בסמיכות לעניין, גם הייתי שם וסיירתי במקומות.
<אלי רגב: בנוסף לזה, שמא נטעה, פנינו לממונים על המחוזות במשרד הפנים שיעשו סבב נוסף עם הרשויות שבתחום אחריותם כדי לקבל מידע נוסף על העניין הזה, ואכן התקבל מידע נוסף והרשויות האלה נכללו.
<אלי רגב: היו רשויות שעל אף שני הסבבים האלה, כפי שאמרתי, לא פנו, לא נכללו, וחלק מהרשויות האלה, בניגוד למה שנאמר פה, לא היו שם, ובוודאי רשויות שלא היה להם נזק, על פניו, שבו הם היו צריכות לעשות פעולות - - -
ניסן סלומינסקי: שאלו לגבי מודיעין עלית.
<אלי רגב: לא הפרדנו את מודיעין ממודיעין עלית.
<אלי רגב: מודיעין העיר, עצמה, הייתי שם בבוקר יום שישי, קיבלה שיפוי על כך - - -
יעקב ליצמן: מודיעין העיר?
<אלי רגב: חיים ביבס ראש העיר, אני אגיד גם למה – משום שהעיר קלטה את כל האזרחים שמשטרת ישראל פינתה מציר 443 ומציר 1 והכניסה אותם לתוך מתחם העיריה.
<אלי רגב: פתחו ונתנו להם אמצעים כאלה ואחרים.
<אלי רגב: זה היה אחד משלושת המקומות שפתחו, כמו במבשרת.
<יורם שמעון: אנחנו לא קיבלנו על זה - - -
<אלי רגב: שניה, שניה.
<אלי רגב: כמו במבשרת וכמו בירושלים, בבניני האומה.
<אלי רגב: מאחר וזה היה יום שישי, והיתה גם אוכלוסייה דתית, לא רצינו שהם יחללו שבת, נתנו אישור גם להוצאת אוטובוסים והזמנו אוטובוסים שיסיעו את האנשים מהעיר מודיעין לנקודות מרכזיות בסמוך למקום מגוריהם.
<אלי רגב: היו אנשים שעלו לירושלים.
<אלי רגב: ניתן שם מזון, וכתוצאה מהעניין הזה שיפינו את העיר מודיעין כי היא הוציאה הוצאה כספית, למרות שהיא לא ניזוקה מהסופה.
<אלי רגב: זו היתה המטרה.
<אלי רגב: היא קיבלה, נדמה לי, 100 אלף שקל.
<אלי רגב: לגבי מודיעין עלית – לצורך העניין, מאחר והייתי שם – לא קרה שום דבר חריג במהלך הימים שמיום שישי ועד יום שלישי, שנאמר.
<אלי רגב: יכול להיות שקרה, ונעשו פעולות, אך לא נאמר לנו.
<אלי רגב: זה אומר שלא פנו מהרשות – לא לחמ"ל המרכזי, לא למשרד לביטחון הפנים, לא לשום גורם פורמלי אחר, לא לפתיחת צירים ולא לכל פעולה אחרת.
<אלי רגב: בנוסף לזה, הממונה על המחוז שפנה אל הרשות לא קיבל שום אינדיקציה.
<אלי רגב: לאחר שכל זה נגמר, ונודע שחולק כסף, פנו חלק מהרשויות.
<אלי רגב: אני אומר שוב - - -
יעקב ליצמן: אז למה 15 אלו - - -
<אלי רגב: לא נסתם הגולל על ה-15 האלו.
<אלי רגב: אמרתי גם לראש מועצת פסוטה, שיושב פה, שאם אכן היו הוצאות בפועל שניתן להציג עליהן חשבוניות – יגיש אדוני את החשבוניות יחד עם תצהיר, ומשרד הפנים יעשה את הפעולות הנדרשות כדי לשפות.
<אדגאר דקואר: בחייך, בחיים לא ביקשו אותי שום חשבונית.
<אדגאר דקואר: אף אחד לא פנה אלי מהמחוז, אני לא נזקקתי - - כי ידעתי שיש אצל אחרים תקלות הרבה יותר גדולות, ואתה מלין עלי שאני לא פניתי.
<אלי רגב: אני לא מלין, אני אומר מה קרה.
<אדגאר דקואר: מהשכנים שלי לא ביקשת שום קבלה - - -
<אלי רגב: מה הבעיה?
<אלי רגב: אם היו הוצאות ויש קבלות - - -
<אדגאר דקואר: למה מאחרים לא ביקשתם קבלות?
<אדגאר דקואר: למה אני צריך עכשיו להביא קבלות אחרי חודשיים?
<אבנר דובדבני: אני גזבר המועצה גבעת זאב.
<אבנר דובדבני: בהר שמואל, שזה חלק מגבעת זאב, היה שלג בגובה 1.30 מ'.
<אבנר דובדבני: התושבים היו שם 4 ימים בלי מים ובלי חשמל.
<אבנר דובדבני: במרבית היישוב, בין שלושה לארבעה ימים לא היה חשמל.
<אבנר דובדבני: ברור שעבדנו בימים האלה ופינינו את השלג, ועשינו עבודות.
<אבנר דובדבני: היינו במשרד הפנים, הגשנו מכתב בזמן.
<אבנר דובדבני: יש לנו את המכתב בתפוצת נאטו.
<אבנר דובדבני: משרד הפנים הודה שהיתה תקלה שלא קיבלנו.
<אבנר דובדבני: רשויות שלא היה בהן מילימטר שלג – קיבלו.
<אבנר דובדבני: אנחנו, עם 1.30 מ' לא קיבלנו.
<אבנר דובדבני: אוקיי, תקנות את התקלה.
<אבנר דובדבני: עד היום לא קיבלנו שקל.
ניסן סלומינסקי: אז קודם כל, מודה ועוזב ירוחם.
ניסן סלומינסקי: משרד הפנים מודה בתקלה וישלם.
ניסן סלומינסקי: מתי גבעת זאב מקבלת?
<רועי דהן: גבעת זאב הגישו לנו על גזם ועל השלב הקודם – על הגזם הוא יקבל 100 אחוז מהדרישה שלו בימים הקרובים ועל השלב הקודם אנחנו נשפה אותו, אני מקווה – בחודש הקרוב, יחד עם התשתיות.
<רועי דהן: יש עוד תקלות.
ניסן סלומינסקי: מי עדו רצה לומר משהו מראשי הרשויות?
<גדי מלכא: אני סגן ראש עירית צפת.
<גדי מלכא: ראש העיר מתנצל שהוא לא הגיע.
<גדי מלכא: יש היום ביקורת של מבקר המדינה בעניין הסופה, אז הוא זכה לביקורת משני הכיוונים.
<גדי מלכא: בכל אופן, הנושא שאנחנו מבקשים לחזור אליו הוא הנושא של הפעימה השניה.
<גדי מלכא: לנו יש בעיה גדולה עם העניין הזה, למה אושר רק 1,8 מיליון מתוך ה-6 מיליון שהצגנו.
<גדי מלכא: אלה הוצאות גדולות מאד שלנו, כעיריה, יש בעיה חמורה לעמוד בהן.
יעקב ליצמן: ואת זה קיבלתם כבר?
<גדי מלכא: קיבלנו רק את הפעימה הראשונה, 1,8 מיליון שזה היה רק על מה שנקרא – משימות מצילות חיים.
<גדי מלכא: אני רוצה להעיר פה דבר חשוב.
<גדי מלכא: צריך ללמוד להגיד מילה טובה.
<גדי מלכא: בכל מה שקשור לעירית צפת, משרד החינוך פעל בצורה מדהימה, נתן מענה מידי לכל מה שצריך.
<גדי מלכא: אני מקווה שבעזרת השם גם המשך הפעולות יהיה טוב.
<גדי מלכא: אז יישר כוח לתמיר בן משה.
<גדי מלכא: בכל אופן, לנו זו גזירה כפולה.
<גדי מלכא: אצלנו הבעיה היא שהמצב הסוציואקונומי עלה מ-3 ל-4, אז גם שיפרנו את זה, אבל הורידו לנו - - -
ניסן סלומינסקי: זו הצרה הכי גדולה של עיר.
<גדי מלכא: אבל הצרה פה היא בעייתית.
<גדי מלכא: אם אני צריך להצדיק 7 מיליון שקל – מאיפה אני מביא את ה-5 מיליון שחותכים לי עכשיו, שקשורים לנזקי הסופה.
<גדי מלכא: אז צריך לדעת שזה לא משהו שהוא נתון מהכל, אלא מחובר לכל המציאות שקיימת.
<שאול אהרון: אני סמנכ"ל המשרד להגנת העורף.
<שאול אהרון: קודם כל, רוצה להעלות תהיה על הדברים שאמר חברי, אלי רגב, ממשרד הפנים, ששכח להזכיר את המשרד להגנת העורף שעמד מאחוריו, סייע לו ושמר לו על העניינים.
<אלי רגב: לא שכחתי, לא דנו בעניין.
<שאול אהרון: זה רק לפרוטוקול.
<שאול אהרון: יש איזה נושא אחד שאני רוצה להעלות, ששמעתי אותו בכל הישיבות שהייתי בוועדת הפנים, ויכול להיות שזה המקום שאני צריך להעלות אותו, וזה הנושא של הביטוחים, ביטוחי צד שלישי.
<שאול אהרון: יש הרבה רשויות מקומיות שיש להן ביטוחי צד שלישי שבעצם לא תופסים מים.
<שאול אהרון: אם יש, למשל, עץ שנפל על מכונית או גרם נזקים למקומות מסוימים, הרשות נדרשת לשלם וחברות הביטוח לא מוכנות לקחת חלק כי יש להן כל מיני סייגים בביטוח.
<שאול אהרון: אני חושב שאנחנו צריכים על זה לתת את הדעת ולנסות לפתור את הנושא הזה גם למקרים הבאים.
ניסן סלומינסקי: אתה צודק אבל זה נושא – חבל שאיתי לא נמצא פה.
ניסן סלומינסקי: מישהו צריך לטפל בזה כי זה משהו כולל לכל הרשויות, לבדוק את כל נושא הביטוח.
ניסן סלומינסקי: כשמגיע הזמן שאתה באמת צריך להשתמש בו, פתאום מוצאים את הסעיפים הקטנים.
ניסן סלומינסקי: נצטרך להעביר אליו את הנושא הזה.
<צחי אבוהב שביט: אני מייצג את לה"ב, לשכת ארגוני העצמאים, שבעצם זו עמותה שתחת כנפיה חוסים כ-120 אלף עצמאים ועסקים קטנים.
<צחי אבוהב שביט: בישיבה הראשונה הצגתי את הצורך של מעבר לפיצוי לרשויות, בכל הרשויות האלה יש גם אנשים ועסקים שפועלים, ועובדים, ומשלמים ארנונה לרשויות, וממשיכים לשאת בכל העלויות.
<צחי אבוהב שביט: הם נפגעו, ואני מנסה להיות הקול שלהם כאן
<צחי אבוהב שביט: כי זה עסקים קטנים - אנחנו מדברים בעיקר פה על עסקים קטנים, ועל פיצוי שהוא יהיה אפילו בעיקרו די סמלי אבל הוא יכול להציל הרבה מאד עסקים קטנים שמעסיקים בין עובד אחד ל-3 או 4.
<צחי אבוהב שביט: ההגדרה לעסקים קטנים ניתנה פה על ידי פרופסורים שעובדים במשרד הכלכלה.
<צחי אבוהב שביט: כל ההגדרות נלקחו גם משם, וגם מישיבת ממשלה והחלטת ממשלה שקבעה מה הוא עסק קטן.
<צחי אבוהב שביט: הרעיון הוא פשוט לשפות – הכנו נייר פשוט והלכנו על מתווה שמאד מאד דומה למתווה שהמדינה עבדה לפיו במבצע "עמוד ענן".
<צחי אבוהב שביט: כשהמבצע היה קצר, כמות הפגיעה בעסקים היתה קטנה, אבל היתה פגיעה.
<צחי אבוהב שביט: עסקים קטנים שבהם שכר העבודה הוא חלק ארי מהעלויות של העסק, זה עלול להגיע למצב של להיות או לחדול.
<צחי אבוהב שביט: לכן אנחנו חושבים שזה חשוב.
<צחי אבוהב שביט: סכום הכסף שאנחנו הגענו אליו הוא לא גבוה.
<צחי אבוהב שביט: החישוב הוא חישוב של אפילו טיפה שוליים כלפי מעלה, לא בטוח שכולם יתבעו, אבל זה ברמה הדקלרטיבית של המדינה.
<צחי אבוהב שביט: המדינה צריכה לומר שאותם אזרחים שמשלמים מסים, גם מסים מקומיים לעיריה – ארנונה, וגם מסים למדינה, מע"מ ומס הכנסה, שממשיכים לשלם אותם – המדינה, בנקודת הזמן הזו תבוא לעזרתם.
<צחי אבוהב שביט: מדובר פה על עסקים קטנים.
<צחי אבוהב שביט: עלה פה כמה פעמים נושא הביטוח, ביטוח נגד הפסדים, וגם היתה לי שיחה עם אנשי רשות המסים שיושבים פה, אנשים מקרן הפיצויים, שזה המקור שממנו אני הגעתי.
<צחי אבוהב שביט: יש עסקים גדולים שבכלל לא נכנסים לפה, לצורך הפיצויים,, כי אומרים שהם את ה-3 ימים האלה יכולים לשאת בתוך המכלול הענק שלהם, ורובם גם מבוטחים כנגד נזקים כאלה.
<צחי אבוהב שביט: עסקים קטנים, לבקש מהם לבצע ביטוח על נזקים מהסוג הזה, ברמת ההכנסות והרווחים שהם נמצאים בהם זה כמעט להביא אותם למחשבה על חדלות פירעון, או על לא להמשיך להתקיים.
<צחי אבוהב שביט: לכן אני חושב שהכסף הקטן – זה כסף, כמו שאמרו – כסף קטן גדול.
<צחי אבוהב שביט: יש פה חישוב שהוא חישוב חלקי.
<צחי אבוהב שביט: הסכום הכולל הוא לכל העסקים, גם על פי נתוני מע"מ הנכונים לחודש ינואר 2014 – גם אותם עסקים שמעסיקים עובדים בהיקפים האלה, יש לנו נייר מוכן פה.
<צחי אבוהב שביט: פשוט מדובר על 46 מיליון שקל לכל העסקים האלה.
<צחי אבוהב שביט: אני חושב שזה סכום שהמדינה יכולה לאגם אותו ולהעביר אותו, וזו תהיה הצהרה חשובה מאד של המדינה כלפי אותו מגזר שמהווה מנוף צמיחה לא קטן של המדינה הזו.
ניסן סלומינסקי: אנחנו יודעים שבגין הדוגמה הזו והרבה שכמותה – אז המדינה לא רצתה להכריז על זה כעל אסון טבע, כדי לא לשלם את זה.
ניסן סלומינסקי: אבל בכל אופן, מי נמצא ממשרד הכלכלה?
ניסן סלומינסקי: תוכלי לתת תשובה לזה?
<אדריאנה מסלר: אני לא יכולה לתת תשובה בגלל שאנחנו לא קיבלנו שום דרישה, עד עכשיו.
<אדריאנה מסלר: שום דרישה.
ניסן סלומינסקי: אבל אם תקבלו דרישה – אתם בנויים לתת תשובה לדבר כזה?
יעקב ליצמן: אתה לא שומע מה שהיא אומרת.
<אדריאנה מסלר: יש חטיבה של עסקים קטנים ובינוניים והם לא קיבלו שום דבר.
<אדריאנה מסלר: ברגע שאנחנו נקבל את הדרישה אנחנו נדבר על זה עם אנשים מקצועיים, עם מהנדסים שלנו, ואז - - -באופן מאורגן את התשובה.
ניסן סלומינסקי: מה שאני שואל – פה עולה נושא עקרוני שהוא העלה את זה לגבי עסקים קטנים, אבל זה יכול להיות מחר לכל - - -
<אדריאנה מסלר: אנחנו בקשר עם כל המפעלים - - -
ניסן סלומינסקי: המדינה כן בנויה לשלם בגין הסופה לעסקים שהעובדים לא יכלו להגיע, והם כן צריכים לשלם להם שכר עבודה?
<אדריאנה מסלר: אני לא יודעת, כי כמו שאמרת – זה לא היה לא מצב מל"ח, ולא מצב של אסון.
ניסן סלומינסקי: לכן אני שואל – יגישו לך מחר בקשה - - -
<אדריאנה מסלר: נקבל את הבקשה - - -
ניסן סלומינסקי: לא, השאלה היא – האם, בעיקרון - - -
<אדריאנה מסלר: לא קיבלנו שום בקשה.
<אדריאנה מסלר: לא ממפעלים גדולים ולא מעסקים קטנים.
<אדריאנה מסלר: ברגע שנקבל יש לנו את עורכי הדין, יש לשכה משפטית.
<אדריאנה מסלר: נבדוק, ואז נענה באופן מסודר.
ניסן סלומינסקי: מישהו מהאוצר עוד נמצא פה?
ניסן סלומינסקי: מרשות המסים?
ניסן סלומינסקי: יש לכם תשובה לתת לדבר כזה?
<דוד רוטנברג: אני היועץ המשפטי של קרן הפיצויים.
<דוד רוטנברג: תשובתנו אמורה להיות מאגף התקציבים באוצר, כי קרן הפיצויים באה לפצות רק במקרה שיש נזק מלחמה, אובדן הכנסות או ירידת הכנסות, או פגיעה כלשהי בעסקים, וצחי גם יודע את זה, במידה והוכרז מצב מלחמה, מצב מיוחד בעורף, ןכדןמה.
<צחי אבוהב שביט: תתייחס בבקשה למקרה - -
ניסן סלומינסקי: לא, צחי.
ניסן סלומינסקי: קיבלת זכות דיבור והעלית – נושא עקרוני.
ניסן סלומינסקי: תהיה תשובה – טוב, לא תהיה תשובה – גם, אבל זה לא לוויכוח.
<דוד רוטנברג: במקרה כזה, לאחר שהוכרז מצב מיוחד בעורף, או מצב חירום, שר הביטחון או השר לפיקוד העורף קובע את המפה.
<דוד רוטנברג: בהתאם למפה הזו אנחנו יושבים עם כל המשרדים הרלבנטיים, משרד הכלכלה, וכו', עם ארגוני המעסיקים וקובעים מה הפיצוי.
ניסן סלומינסקי: ובמקרה דנן?
<דוד רוטנברג: במקרה דנן זה לא הוכרז, ולכן אנחנו, רשות המסים, לא יכולים להיכנס לתמונה.
<דוד רוטנברג: אם אגף התקציבים היה פה והיה יכול לתת תשובה, מול משרד הכלכלה - - -
ניסן סלומינסקי: זאת אומרת, במקרה כזה לא משלמים בגין היעדרות של עובדים מהעבודה, עד כמה שאני מבין.
<צחי אבוהב שביט: - - -
ניסן סלומינסקי: לא, זה לא ויכוח.
ניסן סלומינסקי: העלית נושא, אין כאן מישהו שייתן לך תשובה יותר טובה כרגע.
ניסן סלומינסקי: זו התשובה שיש, ואנחנו יודעים – אפשר להתווכח.
<צחי אבוהב שביט: זה נעשה בעבר.
<צחי אבוהב שביט: במקרים אחרים זה נעשה בעבר.
<צחי אבוהב שביט: נעשה בעבר.
<צחי אבוהב שביט: וקרן הפיצויים סייעה - --
<דוד רוטנברג: קרן הפיצויים גם בעניין מר'אר , גם בוואדי ערה, גם בשריפה בכרמל – ידעה לבוא ולתת את השמאות, במידה ונדרשנו על ידי משרד האוצר, אבל בתור outsourcing, לא בתור קרן הפיצויים שמפצה.
<צחי אבוהב שביט: אבל - - -
<דוד רוטנברג: צחי, אתה היית במערכת ואתה יודע את זה טוב מאד.
<דוד רוטנברג: לייצר את הנוסחאות – אפשר לבוא ולהשתמש בנו, בייצור נוסחאות.
<דוד רוטנברג: אבל דרך קרן הפיצויים אי אפשר לפצות כי החוק לא מאפשר לנו לפצות על שום נזק שהוא לא נזק מלחמה.
<דוד רוטנברג: במידה ונידרש לתת עזרה בייצור נוסחאות, נוכל לתת את זה.
<מוטי חזיזה: אני ממבשרת ציון.
<מוטי חזיזה: קודם כל אני מודה לאדוני על כינוס הישיבה הזו, כי אילולא ישיבות המעקב אלה עדיין היו עסוקים בשליחת המהנדסים, שעדיין לא הגיעו, אלה היו עסוקים עדיין באומדנים שעדיין לא התבצעו, ואלה מהאוצר עדיין היו סומכים על רשויות אחרות ואומרים להם – חברים, יש להם פה תקציבים, תבנו.
<מוטי חזיזה: לכן ישיבת המעקב הזו היא באמת ישיבה חשובה, וצריך להודות על זה.
<מוטי חזיזה: אנחנו, הרשויות המקומיות, מבשרת ציון קורסת תחת הנטל.
<מוטי חזיזה: אנחנו קוראים, נקראים וקורסים תחת הנטל הכבד.
<מוטי חזיזה: 14.5 מיליון שקל שהם האומדנים האמיתיים, בניגוד למה שאמרו שאנשים מנפחים – אצלנו ראש המועצה חדש, הוא עדיין לא מכיר את זה, ואני מקווה שגם לא יכיר.
<מוטי חזיזה: אבל אנחנו באמת עשינו אומדן של נזקים שבאמת נגרמו למבשרת ציון.
<מוטי חזיזה: 10% זה קליפת השום לעומת הנזקים שקרו לנו.
<מוטי חזיזה: אמנם צריך להודות על זה שהגיעו באופן בהול ומיידי, אבל זה רק 10%.
<מוטי חזיזה: יש פה הוצאות שנגרמו במוסדות החינוך, הוצאות תפעול, הוצאות גזם.
<מוטי חזיזה: להחזיר את התושבים לשגרה אנחנו ביצענו הרבה עבודות.
<מוטי חזיזה: לקחנו תקציבים, לסבר את האוזן – מקרנות פיתוח, שזה תקציבים מאד דלים, והם הלכו לטובת החזרת השגרה של התושבים.
<מוטי חזיזה: לכן, אדוני היושב ראש, אני מציע – שמענו פה הרבה הבטחות, שמענו גם בישיבות הקודמות הרבה הבטחות.
<מוטי חזיזה: כבר בישיבה הקודמת שמענו המון הבטחות.
<מוטי חזיזה: אני מציע לאדוני שבעקבות ההבטחות ששמענו שיגיעו גם בימים הקרובים, לקבוע איזו ישיבת מעקב נוספת, ואני אשמח לבוא ולהגיד פה בדיון – הנה, ההבטחה שנקבל, קוימה.
ראובן ריבלין: פעם נוספת, לאחר 1 לינואר שמענו פה על פעולותיה של הממשלה, ובכל פעם אנחנו מתבשרים על כך שבמשך הזמן הקרוב ביותר אכן יוסדרו אותם דברים שעליהם הממשלה מסכימה.
ראובן ריבלין: אני מציע שבמקום שאנחנו נקבע עוד ישיבה כדי לשמוע את הדברים פעם נוספת בעוד חודש, לבקש מכל הנוגעים בדבר – משרד הפנים ומשרד החינוך, לדווח לנו באופן שוטף, ליושב הראש ולמנהל הוועדה, לדווח על כל פעם שהעברתם כסף – אם זה יהיה מחר בבוקר, להודיע לנו, על מנת שאנחנו נהיה בדיווח מלא, כדי שלא יוכלו אחרי זה לבוא ולומר את כל אותם דברים.
ראובן ריבלין: הסידור הוא סידור בהחלט חלקי וראוי שגם הסידור החלקי יבוצע.