GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ניסן סלומינסקי: אם מישהו חושב במשרדים שהזמן יעשה את שלו במובן הזה שלאט לאט נשכח, אז אולי הם לא מכירים אותנו.
ניסן סלומינסקי: מאחר ונגרמו נזקים, לא נרפה עד שהדברים האלה יסודרו בין המשרדים השונים לבין המועצות.
ניסן סלומינסקי: בדרך כלל אנחנו מתחילים בטוב, זאת אומרת – דנים כל אדם לכף זכות ויוצאים מתוך הנחה שבאמת כולם עושים את כל המאמצים.
ניסן סלומינסקי: אבל אם מתבררים שעושים את כל המאמצים למשוך את הזמן מתוך תקווה שיישכח, יירגעו, ואולי הנזקים מעצמם יתוקנו – אז זו טעות.
יעקב ליצמן: מתי היה הדיון האחרון?
<טמיר כהן: ב-1 בינואר.
יעקב ליצמן: כאן?
<טמיר כהן: יש פרוטוקול.
יעקב ליצמן: אתה רוצה לומר לי שלא שילמו עדיין?
ניסן סלומינסקי: בזה פתחתי.
ניסן סלומינסקי: אני מבין שמי שקיבל על עצמו בזמנו, מבחינת המשרדים, להוביל את המהלך, היה משרד הפנים.
ניסן סלומינסקי: במשרד הפנים מי שאני יודע שאחראי על הנושא הזה הוא מרדכי כהן, או מוטי כהן.
ניסן סלומינסקי: אני מכיר אותו ואני לא רואה אותו פה.
ניסן סלומינסקי: נציגי משרד הפנים – לפחות אחד מכם שיישב מקדימה.
ניסן סלומינסקי: שוב, בלי לפגוע בכבודם של אנשים – לא משרד הפנים ולא האוצר או משרדים אחרים, אני חושב שזה שהמשרדים - - בפעם הקודמת שדיברנו זו אולי היתה הפעם הראשונה.
ניסן סלומינסקי: זה שבאמת אולי נשמע ויהיו הפתעות לטובה, אך אני מרגיש שהמשרדים ממשיכים לזלזל, גם בראשי הרשויות וגם בוועדה.
ניסן סלומינסקי: ככה אני מרגיש.
ניסן סלומינסקי: שוב, אשמח להיות מופתע אבל רק מהייצוג – שמי שאחראי על הנושא, ודיברתי אתו כמה פעמים, זאת אומרת שאין לו מה לחדש לנו?
ניסן סלומינסקי: אחרת אני בטוח שהוא היה נמצא פה.
ניסן סלומינסקי: אבל שוב, אולי נופתע.
ניסן סלומינסקי: בכל אופן, הסיכום היה שהנושא של הסופה יחולק ל-3 חלקים, כפי שהבנתי מהמבנה המחשבתי של משרד הפנים ושאר המשרדים – החלק הראשון הוא מה שנתנו בהתחלה, לתקופה הראשונה.
ניסן סלומינסקי: אחר כך, החלק השני צריך להיות הסיכום המרכזי, והחלק השלישי בטח זה תשתיות ודברים כאלה.
ניסן סלומינסקי: אז את החלק הראשון נתנו.
ניסן סלומינסקי: אני הייתי בטוח שאנחנו כבר נמצאים אחרי החלק השני ואולי אפילו שלישי.
ניסן סלומינסקי: שאלתי ראשי מועצות והתברר לי שלא דובים ולא יער, אבל אולי נופתע.
<אלי רגב: שלום, אני מנהל מינהל החירום במשרד הפנים.
<אלי רגב: אכן, כמו שאמרת, אדוני היושב ראש, משרד הפנים נרתם והוביל את הדרישה לקבלת הסיוע עבור הרשויות שנפגעו, כשהדברים אכן חולקו ל-3 חלקים.
<אלי רגב: הפיצוי הראשון, השיפוי הראשון נדרש על מנת לגבות את ראשי הרשויות בהוצאות בלתי רגילות אשר שימשו אותם למעשה להצלת חיים, להחזרת החיים למסלולם באופן מידי, כתוצאה מאירוע מזג האוויר הקיצוני שאירע.
<אלי רגב: הדבר הזה למעשה הובל על ידי שר הפנים אל מול משרד האוצר, ובסופו של דבר התגבשה הסכמה שהיקפה היה כ-30
<אלי רגב: מיליון שקל פיצוי, עבור הדברים האלה.
<אלי רגב: התהליך הזה נעשה בפניות לממונים על המחוזות במשרד הפנים בעבודה מול הרשויות, ועבדך הנאמן שהיה וליווה את הסופה מיומה הראשון ועד האחרון בחדר המצב הלאומי שבו השתתפו מרב משרדי הממשלה, ובו התגבשה תמונה של מי אכן היה זקוק לסיוע כזה או אחר.
<אלי רגב: בעניין הזה למעשה נעשתה הפרדה בין כל הרשויות לבין ירושלים שקיבלה ייחוד בעניין הזה, והיא לא נדונה כאן, לצורך העניין.
ניסן סלומינסקי: בירושלים - - עד הסוף?
ניסן סלומינסקי: בירושלים סגרתם את כל ה - - בנושא?
<קריאה: זה מול האוצר, זה לא דרכנו.
יעקב ליצמן: אפשר להגיד לנו מי קיבל ומי לא?
יעקב ליצמן: ירושלים – אני מבין שקיבלה חלקי.
יעקב ליצמן: מי עוד?
<אלי רגב: יש רשימה שלמה של יישובים, אין בעיה, נגיד.
ראובן ריבלין: אנחנו נרצה להבדיל אותם מאלה שלא קיבלו.
ראובן ריבלין: ברור הרי שאלה שקיבלו מגיע להם הרבה יותר - - -
ניסן סלומינסקי: לפי הרשימה שנמצאת אצלי, שקיבלתי – סך התקציב שהועבר בהקצאה הראשונה – אני רואה שכל היישובים כולם קיבלו.
ניסן סלומינסקי: אני לא מדבר על איך סגרו עם כל אחד, אבל לפחות כל אחד מהם קיבל, פרט לירושלים שקבלה בנפרד.
ניסן סלומינסקי: הוועדה המוניציפאלית חברון גם קיבלה, כרמיאל – אני רואה שלא קיבלה, קצרין לא קיבלה.
יעקב ליצמן: מה שאני רוצה, לפרוטוקול – אני רוצה לשמוע מי קיבל.
יצחק כהן: ולמה קיבל.
יצחק כהן: למה אחר – לא קיבל.
יצחק כהן: היו קריטריונים?
ניסן סלומינסקי: יש רשימה מסודרת.
ניסן סלומינסקי: לפי מה שכתוב פה – כולם קיבלו.
יעקב ליצמן: אפשר לקבל את זה?
יעקב ליצמן: תדאג להעביר לנו את זה.
ניסן סלומינסקי: אני רוצה לשמוע מה קורה בפעימה השניה והשלישית.
ניסן סלומינסקי: אחר כך, אם תרצו, נחזור לפעימה הראשונה, לקריטריונים וכו'.
<אלי רגב: הפעימה השנייה עוסקת או עסקה בכל נושא פינוי הגזם.
<אלי רגב: כתוצאה מהסופה אכן היו נזקי גזם ואלפי עצים קרסו ברשויות השונות.
<אלי רגב: בעצם היה צורך לבצע פינוי של הגזם הזה כי הוא מפריע לשגרת החיים.
ניסן סלומינסקי: זה רק גזם, או כל מה שהיו צריכים לפנות?
<אלי רגב: בעיקר גזם.
ניסן סלומינסקי: נפלו קירות – או משהו?
<אלי רגב: כשנפלו קירות – התייחסנו אל זה כאל נושאים אחרים שהם יותר נושאים תשתיתיים.
<אלי רגב: זה בעצם השיפוי בגין הפעימה השלישית, כאשר כרגע, נכון לרגע זה, ישנו סיכום עם האוצר, ממש, טרי - - -
ניסן סלומינסקי: בכמה הדרישות בסך הכל הסתכמו, מבחינת הרשויות, לגבי הפעימה השניה?
<אלי רגב: תכף אני אומר לך.
<לילי פיינטוך: 37 מיליון הדרישות.
<לילי פיינטוך: ואנחנו מקצים 20 מיליון שקל.
יצחק כהן: לכל נזקי הסופה?
<לילי פיינטוך: לא, לא.
<לילי פיינטוך: לפעימה השניה שזה פינוי גזם.
<לילי פיינטוך: כרגע יש דרישה של 37 מיליון שקל, כיבדנו, בהסכמה עם האוצר, 20 מיליון שקל.
<לילי פיינטוך: זה יהיה בימים הקרובים.
יצחק כהן: ומה עם הפער?
<אלי רגב: בין הדרישה שקיבלנו מהרשויות ובין מה שקיבלנו בפועל מהאוצר, כדי לשפות.
ניסן סלומינסקי: מה שקיבלתם זה מה שהאוצר החליט או מה שבדקו ומצאו – שהדרישות הן מוגזמות, או לא בדיוק, או – מה?
ניסן סלומינסקי: זאת אומרת, מבחינת
ניסן סלומינסקי: כם אתם אישרתם נזקים של 37 מיליון?
<אלי רגב: אנחנו קיבלנו דרישות.
ניסן סלומינסקי: אבל עשיתם בדיקה לדעת כמה באמת?
<אלי רגב: קיבלנו את הדרישות מהרשויות.
<אלי רגב: לעשות בדיקה - - -
ניסן סלומינסקי: זאת אומרת, הנזקים, מבחינתכם, בשלב של הגזם – זה 37 מיליון.
ניסן סלומינסקי: קיבלתם את הדרישה ואת זה אתם מאשרים.
ניסן סלומינסקי: האוצר נתן לכם רק 20 מיליון.
ניסן סלומינסקי: ואת ה-17 אתם מוסיפים משלכם?
<אלי רגב: לא.
<לילי פיינטוך: לא בשלב זה.
<אלי רגב: יישארו פערים גם בפעימה השלישית, והיו גם בשניה.
<אלי רגב: זה בדיוק אותו הדבר.
<אלי רגב: לא קיבלו שיפוי על כל מה שדרשו.
ראובן ריבלין: עבודות שקרן קיימת מבצעת – הם מתחשבנים?
ראובן ריבלין: זה בתוך ה-20 מיליון.
ראובן ריבלין: אתם מפצים את קרן קיימת או קרן קיימת פועלת - - -
<אלי רגב: אנחנו מפצים רק את הרשויות המקומיות.
ראובן ריבלין: קרן קיימת שניתנת לרשות המקומית – הרי היא מבצעת גם פעולות של גזם וכל הטיפול- העצים שנפלו נחשבים בתוך ה-20 מיליון?
ראובן ריבלין: האם המדינה מפצה את קרן קיימת?
<אלי רגב: הפיצוי הוא עבור הרשויות.
ראובן ריבלין: כש - - לו את קרן קיימת, האם אומרים לו – קרן קיימת שווה 400 אלף שקל, האם אנחנו מורידים את זה מכם.
ראובן ריבלין: תגיד לי אתה.
ראובן ריבלין: קרן קיימת משתתפת אצלך?
ראובן ריבלין: לא משתתפת.
ניסן סלומינסקי: רק שניה, לאט לאט.
ניסן סלומינסקי: פעימה שלישית – כמה היו הבקשות?
<לילי פיינטוך: עוד לא פנינו.
<לילי פיינטוך: פעימה שלישית מטפלת בתשתיות.
<לילי פיינטוך: אנחנו עכשיו מוצאים את סוג התשתיות שאנחנו צריכים לטפל בהן, ואנחנו נוציא שמאים - - -
ניסן סלומינסקי: לא יכולתם לעבוד במקביל?
<לילי פיינטוך: לא.
<לילי פיינטוך: גמרנו עם הפעימה השניה עכשיו.
<לילי פיינטוך: עכשיו אנחנו עושים את התהליך - - -
ניסן סלומינסקי: אבל אני מבין שפעימה שניה לא בדקתם.
ניסן סלומינסקי: רק קיבלתם.
ניסן סלומינסקי: אז כמה לוקח – חצי יום לוקח לבדוק את הבקשות.
ניסן סלומינסקי: אז חצי יום קיבלתם את הפקסים מראשי המועצות, עוד חצי יום – להתווכח עם האוצר ולהתווכח עם ההכתבה של האוצר, יש לכם 20.
ניסן סלומינסקי: עבר יום אחד.
ניסן סלומינסקי: יש לנו עוד חודש, למה לא התקדמתם?
<רועי דהן: אפשר להתייחס?
<רועי דהן: אני ממשרד הפנים ואני מרכז את הנושא.
יצחק כהן: לפני כן – שאלה.
יצחק כהן: מה היו הקריטריונים לראשונה, לשניה ולשלישית?
<רועי דהן: אז אני אענה.
<רועי דהן: כמו שביקשת בפעם הקודם – הגענו עם סמנכ"לים עם המשרד.
<רועי דהן: אני אוכל להתייחס לנקודות מקצועיות.
<רועי דהן: איפה שצריך החלטות – יש פה בכירים מהמשרד.
<רועי דהן: אז בקצרה.
<רועי דהן: אנחנו, עד עכשיו, העברנו בקצב מהיר, אני חושב - - נתנו סקירה בישיבה הקודמת ודיברנו על זה ששבועיים אחרי הסופה הועברו 30 מיליון שקלים עבור השלב הראשון.
<רועי דהן: השלב הראשון עסק בפעולות מצילות חיים.
<רועי דהן: פירטנו את הפעולות, ביצענו מיפוי.
<רועי דהן: קיבלנו סך הכל בקשות מהרשויות בהיקף של 74 מיליון שקלים.
<רועי דהן: אחרי שהגענו לפשרה עם האוצר, שר הפנים ושר האוצר הגיעו לפשרה שבשלב הראשון יועברו רק 30 מיליון מתוך סך הבקשות שהסתכמו ב-73 מיליון.
<רועי דהן: הכסף הזה הועבר ב-31 בדצמבר, שבועיים אחרי הסופה.
יצחק כהן: קריטריונים.
<רועי דהן: הקריטריונים היו כאלה: כדי להגיע לרשימה של 46 רשויות מקומיות אנחנו סימנו 3 קריטריונים.
<רועי דהן: קריטריון אחד מדבר על הניתוק של היישוב מהסביבה, הווה אומר – הצירים שמובילים ליישוב נותקו בעקבות שלג.
<רועי דהן: הקריטריון השני מדבר על זה שבתוך היישוב היתה בעיה של ניוד תושבים, כי היו צריכים חסומים שלא אפשרו להם, לצורך העניין, להגיע לצרכניה, לסופר.
<רועי דהן: והקריטריון השלישי מדבר על הפסקות חשמל.
<רועי דהן: שלושת הקריטריונים האלה יצרו רשימה של 46 רשויות מקומיות שנכנסנו לתוך הרשימה - - -
ניסן סלומינסקי: בישיבה הראשונה דיברנו גם שמועצות אזוריות יש להן פרמטר נוסף, כי הן צריכות להשתלט על שטח עצום.
ניסן סלומינסקי: בכל מקום יש ישוב בודד, ולהגיע למקומות זה סיפור, וצריך להכניס לגבי מועצות אזוריות גם את הפרמטר הזה.
ניסן סלומינסקי: האם הכנסתם אותו?
<רועי דהן: אז אני מיד עונה לך.
<רועי דהן: מה שהצגתי עד עכשיו זה את תנאי הסף, שיצרו רשימה.
<רועי דהן: מה שהציג ראש מועצת מבשרת זה אמות המידה לגבי חלוקת הכסף.
<רועי דהן: היות והבנו שלא נקבל 100 אחוז מהבקשות ממשרד האוצר, נדרשנו לייצר קריטריונים מקצועיים כדי לתעדף את הרשויות שיקבלו את התקציבים.
<רועי דהן: הקריטריונים שהצגתי כאן, בישיבה הקודמת, היו שילוב של המדד הסוציאקונומי של הרשות, שקיבל משקל מאד נמוך כדי לא לפגוע ברשויות חזקות שסבלו מהוצאות בלתי צפויות והן לא ערוכות לזה, גודל האוכלוסייה, ועיקר המשקל שמנו על נזקי מזג האוויר.
<רועי דהן: משכנו מהשירות המטאורולוגי נתונים אובייקטיביים שמדברים על מידת חריגות המשקעים, יחסית לתקופות מקבילות בשנים עברו, הרבה מאד שנים אחורה, היקף השלג שירד, ומספר הימים שהשלג שהה על הקרקע.
<רועי דהן: אתם רואים, יש פה עבודה יחסית מקיפה, שניסינו להבין עד כמה מזג האוויר יצר לחץ על התשתיות, על העצים וכו'.
<רועי דהן: סביב הקריטריונים המקצועיים האלה יצרנו את ההקצאה הראשונה שמדברת על 30 מיליון שקל שכבר הועברו.
<רועי דהן: מהר.
<רועי דהן: תוך שבועיים הכסף הגיע לרשויות.
<רועי דהן: מאז הדיון האחרון של הוועדה סיימנו לטפל בהקצאה השניה.
<רועי דהן: אתם הערתם לנו בדיון הקודם שהנושא של מועצות אזוריות צריך לקבל משמעות – גם בהקצאה הראשונה נתנו לזה משמעות.
<רועי דהן: ראינו שבפרופורציה, המועצות האזוריות קיבלו את מה שהן צריכות לקבל, והפעם הכנסנו, בתוך ההקצאה של הגזם, מקדם למועצות האזוריות, היות ויש פה עניין של שינוע של גזם לאתרי פינוי, אז יש לנו בעצם, כמשרד הפנים – אנחנו ערוכים לשחרר 20 מיליון שקלים באופן מידי.
<רועי דהן: אנחנו מחכים להעברה של תקציב ממשרד האוצר, הרפרנט שלנו יוכל לדבר על כך.
<רועי דהן: אני מניח שתוך ימים הכסף יעבור, זה עניין טכני, אין פה חסם מבחינתו.
<רועי דהן: לגבי ההקצאה השלישית, הנושא של התשתיות, הנענו את זה במקביל.
<רועי דהן: היות ואנחנו מבינים שיש פה נזקים גדולים לתשתיות, לא רצינו להסתמך על בקשות שיגיעו מהרשויות, בניגוד לשתי ההקצאות הקודמות.
<רועי דהן: אנחנו רוצים לשלוח שמאים ומהנדסים מטעמנו, שיעשו את הבדיקה, שזה יהיה קוהרנטי.
ניסן סלומינסקי: רוצים לשלוח?
ניסן סלומינסקי: לא שלחתם עדיין.
<רועי דהן: לא שלחנו עדיין.
<רועי דהן: יש פה את הנושא של היערכות.
ניסן סלומינסקי: אז תן לי להבין – מה שאתה מצפה, שאם, נניח, כיתה התמוטטה.
ניסן סלומינסקי: אתה מצפה שהם ישאירו את זה כמו שזה עד שהמהנדס שלך יבוא ויראה?
ניסן סלומינסקי: אז חודשיים או שלושה ישאירו את זה רק כדי שהמהנדס יבוא ויראה?
ניסן סלומינסקי: זה לא היה חכם לשלוח מיד ביום הראשון כדי שיצלמו, יראו, ויוכלו אחר כך לנסות להחזיר את זה לחיים נורמליים?
מיכל בירן: גם מי שכבר תיקן – השמאי לא יראה את זה.
ניסן סלומינסקי: זאת אומרת, או שראש המועצה הוא חכם ולא יתקן את זה, אבל הוא פושע ביחס לתושבים שלו, אבל אם הוא יתקן הוא לא יקבל פיצוי, כי יבוא המודד שלכם ויגיד שהכל בסדר.
ניסן סלומינסקי: למה אתם כל כך מחכים עם זה ולא שלחתם מיד ביום הראשון?
<רועי דהן: אדוני, אני לא חושב שאנחנו משתהים בנושא של הטיפול בעניין הזה.
<רועי דהן: הזכרת כיתה.
<רועי דהן: יש פה, בנושא של התשתיות, מורכבויות.
<רועי דהן: היות ויש תשתיות של בתי ספר ותשתיות חינוך שמשרד החינוך מטפל בזה – לדעתי סמנכ"ל פיתוח נמצא כאן ויוכל להתייחס.
<רועי דהן: אנחנו ישבנו לפני כמה ימים אצל הממונה על התקציבים באוצר - - -
יעקב ליצמן: קיבלת כסף?
<תמיר בן משה: מקדמה של 11 מיליון.
יעקב ליצמן: מתוך?
<תמיר בן משה: מתוך מה שעבר אלינו מהרשויות – 50 מיליון שקל.
יעקב ליצמן: זאת אומרת שכל בתי הספר - - -
<תמיר בן משה: זה ההערכות שקיבלנו מהם.
<תמיר בן משה: מבדיקה של רשות אחת, בדיקה יותר פרטנית, מסתבר ששליש מהסכום שהם הגישו זה נזקי סופה שקשורים אלינו.
<תמיר בן משה: כלומר, מה שנתנו זה מקדמה מאד מכובדת.
<תמיר בן משה: הם העמיסו על כתבי הכמויות המון דברים שאינם קשורים - - -
ראובן ריבלין: לכולם באופן פרופורציונאלי נתתם?
ניסן סלומינסקי: עוד מעט נשמע אותו באופן מסודר.
ניסן סלומינסקי: רועי, חור בכביש זה תחתית?
ניסן סלומינסקי: במבשרת היה חור בכביש, ואם ראש המועצה היה פיקח הוא לא תיקן את זה ועד היום לא נוסעים בכביש.
ניסן סלומינסקי: אם הוא יתקן אתם תבואו ותגידו שאין על מה לדבר, הכל מסודר.
<רועי דהן: אז אני רוצה להתייחס.
<רועי דהן: אנחנו חפים מציניות וגם מביורוקרטיה, בשלב הזה.
<רועי דהן: לא ביקשנו בכל ההקצאות שהעברנו עד עכשיו אפילו קבלה אחת.
<רועי דהן: לקחנו הכל על עצמנו, כדי להקל על הרשויות ולהעביר את הכסף במהירות.
<רועי דהן: תשתיות- אנחנו ממש לא מצפים שהתושבים יסבלו מפגעים חמורים.
<רועי דהן: אנחנו נשלח מהנדסים שידעו לאבחן גם תקלה שתוקנה.
<רועי דהן: הרשויות לא אמורות להיפגע מהזה.
<רועי דהן: אנחנו רוצים לעשות את זה כמה שיותר מהר.
<רועי דהן: התחלתי להגיד קודם ואני רק אסיים – היה לפני כמה ימים דיון חשוב על זה אצל הממונה על התקציבים באוצר, יחד אתנו ועם משרד החינוך, כדי ליצור תיאום בין התשתיות שאנחנו מטפלים, שזה תשתיות שהן מוניציפאליות, בזיקה ישירה למשרד הפנים, לבין תשתיות חינוך.
<רועי דהן: מה שסוכם שם שבתוך חודש אנחנו רוצים להיות אחרי השלב הזה, אחרי המיפוי.
ניסן סלומינסקי: אם היו לך בקשות, ואתה אומר שאתה מתייחס אליהן באימון מלא, על כמה אתה אומר בתשתיות?
<רועי דהן: אין לנו מיפוי בתשתיות.
ניסן סלומינסקי: על כמה היו הבקשות?
<רועי דהן: אין לנו מיפוי.
<רועי דהן: לא ביקשנו בקשות על צרכים בנושא של תשתיות, רק על דברים אחרים.
ניסן סלומינסקי: הרי אמרת שאתם מאמינים לראשי הרשויות, ולכן אם ראש רשות יסגור את הכביש זה בסדר.
ניסן סלומינסקי: אבל אם לא ביקשתם ממנו והוא לא הודיע מראש שיש לו חור, עכשיו הוא יתקן – אני לא מצליח להבין את זה.
<רועי דהן: אני אסביר את הכל.
<רועי דהן: מה שמבדיל את התשתיות מהנושאים הקודמים שבהם פחות ירדנו לפרטי פרטים והתעסקנו עם הנושא כי רצינו לשחרר את הכסף, זה המורכבות שלו.
<רועי דהן: יש בנושא של התשתיות גם נזקים הרבה יותר רציניים וגם אלמנטים של ביטוח.
<רועי דהן: יש תשתיות שמבוטחות, שמבוטחות חלקית, יש משחק של חברות ביטוח שמנסים להתחמק מהנושא הזה.
<רועי דהן: אנחנו רוצים לראות שהנושא של התשתיות, היות והוא גם מורכב יותר וגם בהיקף משמעותי הרבה יותר גדול תקציבית – מטופל בצורה מסודרת.
ניסן סלומינסקי: אז למה לא ביקשתם קודם כל שיתנו לכם - - -
<רועי דהן: בקשות לא היו נותנות לנו שום דבר, בניגוד לשלבים הקודמים, כמו שאמרתי קודם – יש פה היקפים משמעותיים, יש פה שונות בתשתיות.
<רועי דהן: אנחנו נעשה את זה במהירות.
<רועי דהן: אם אדוני ירצה, בתוך חודש נוכל להביא לכם דיווח.
<רועי דהן: אנחנו בלו"ז כבר, עובדים - - -
ניסן סלומינסקי: כמה כסף הוקצב לנושא של תשתיות?
<רועי דהן: לא הוקצב.
<רועי דהן: השיטה היא שאנחנו ממפים, עושים תהליך מקצועי, מעבירים לאגף התקציבים את הפניה שלנו ומתוקצבים בהתאם.
מיכל בירן: אני מצטערת, אני עדיין לא מבינה איך כל זה יכול לקרות כשאתם לא מקבלים דרישות מהמקומות והיישובים השונים.
מיכל בירן: איך תדעו אם לא יגידו לכם?
מיכל בירן: יסתובב מהנדס ברחבי היישוב ויחפש?
יעקב ליצמן: אני רוצה להבין עוד דבר: איך יכול להיות שאנשים לא קיבלו כסף?
יעקב ליצמן: מה אתה מצפה, שהם יתקנו?
יעקב ליצמן: היה לו נזק של 50 אלף שקל.
יעקב ליצמן: נתת לו 10,000 שקל.
יעקב ליצמן: מה אתה מצפה, שאדם צריך לסגור כבישים?
ניסן סלומינסקי: לתשתיות הוא לא נתן בכלל.
יעקב ליצמן: אני מדבר כרגע על מי שהוא נותן.
יעקב ליצמן: הוא נתן רק עשירית, מה אתה מצפה שהם יעשו?
יעקב ליצמן: אנחנו כבר חודשיים אחרי השלג.
יעקב ליצמן: מה אתה מצפה?
יעקב ליצמן: שאדם יילך ברחוב וראש הרשות יקבל תביעת נזיקין על פי 10 ממה שעלה לו לתקן?
ניסן סלומינסקי: משרד הפנים, יש לכם מה להוסיף?
ניסן סלומינסקי: מתי אתה מניח שנוכל לעשות את הישיבה הבאה שנשמע ששלב ב' שולם, שלב ג' שולם, וראשי המועצות – או שלא יבואו, או שיבואו רק להגיד תודה.
<רועי דהן: אנחנו חודשיים מהסופה.
<רועי דהן: אנחנו לא באים לקבל פה מחמאות - - -
ניסן סלומינסקי: אם תהיו בסדר- מגיע.
<רועי דהן: 50 מיליון שקלים כבר הועברו.
<רועי דהן: אני חושב שיחסית ללוח זמנים ממשלתי באירוע מורכב שלא הוכרז אסון, במדינה - - -
ראובן ריבלין: 50 מיליון כולל ירושלים?
<רועי דהן: לא, אנחנו החרגנו את ירושלים.
יצחק כהן: כמה ירושלים קיבלה?
<רועי דהן: ירושלים קיבלה מהאוצר בטיפול נפרד.
<אלי זילטוק: 40 מיליון.
ניסן סלומינסקי: אתה הגזבר.
ניסן סלומינסקי: אני מבין שאצלכם היתה עסקה משולבת, עם מענק ירושלים, והסכומים שם הם אחרים לגמרי.
ניסן סלומינסקי: אז עזוב, לא נפתח את זה.
יעקב ליצמן: האם יש ממועצה כאן שלא קיבלה - - -
יצחק כהן: ירושלים טוב שהיא קיבלה, והיא היתה צריכה לקבל.
יצחק כהן: אבל גבעת זאב לא קיבלה.
<רועי דהן: גבעת זאב קיבלה.
<רועי דהן: גבעת זאב לא היתה ברשימה הראשונה - - -
ניסן סלומינסקי: אני אגיד לך על גבעת זאב.
ניסן סלומינסקי: ראש המועצה הוא בחור רציני והוא הודיע לכולם שהשלג לא מפריע, שהוא שולט על הכל, הכל מסודר, הוא לא דיווח על כלום, עד שכמה שבועות אחרי זה נזכרו, וצעקו גוועלד.
ניסן סלומינסקי: באמת עשו, אבל כאלה נזקים – לכן הם לא היו בהתחלה ברשימה, בגלל שהם לא ביקשו.
יצחק כהן: אז הרשימה לא מושלמת?
<רועי דהן: הרשימה מושלמת.
<רועי דהן: גבעת זאב נכנסו לשלב של הגזם, ואנחנו נדאג גם לשפות אותם - - -
יצחק כהן: חוף אשקלון לא קיבלו.
<רועי דהן: חוף אשקלון – כן.
<רועי דהן: היו להם שם נזקים, ברד.
<רועי דהן: יש לי רשימה של 15 רשויות מקומיות שהלינו על הקריטריונים ועל הרשימה שאנחנו קבענו.
<רועי דהן: אשקלון לא נמצאת ברשימה.
יצחק כהן: אני שואל – איך יכול להיות שחוף אשקלון כן, זה באותו מקום – ואשקלון – לא.
<רועי דהן: חוף אשקלון יש להם חופי רחצה.
יצחק כהן: גם לאשקלון יש חופי רחצה.
<רועי דהן: אז לא היו פגיעות שם.
יצחק כהן: דרך אגב, לפרוטוקול – אני תושב אשקלון.
<רועי דהן: הם לא ביקשו.
ניסן סלומינסקי: נציג האוצר – איך זה יכול להיות שאתם מקבלים בקשות לנזקים שמשרד הפנים מאשר, מקבל, ואתם באופן אוטומטי חותכים?
ניסן סלומינסקי: מה, שלחתם מהנדסים או משהו שאתם יודעים לחתוך?
<יוסי עדס: אנחנו לא בדקנו באופן פרטני – אנחנו קיבלנו את הרשימה של הבקשות ממשרד הפנים.
<יוסי עדס: במסגרת הדיון התקציבי סוכם שמשרד האוצר יעביר סכום מסוים, ובמידה ומשרד הפנים חושב שנדרשת תוספת שיפוי יש לו מקורות גמישים לעניין, והוא יכול להוסיף את הצרכים שלדעתו נדרשים ממקורותיו.
ניסן סלומינסקי: לא הבנתי – אם משרד הפנים, נניח, למכה הראשונה, נדבר על הדבר השני – כמה ביקשתם?
<רועי דהן: 46 מיליון.
ניסן סלומינסקי: וכמה קיבלתם?
<רועי דהן: אם אני מוציא את ירושלים אז קיבלנו 20.
ניסן סלומינסקי: ביקשו 36, שהם חושבים שזה הנזקים, ואתם אישרתם 20.
ניסן סלומינסקי: זאת אומרת – זה סתם ככה?
ניסן סלומינסקי: או אולי בדקתם?
<יוסי עדס: גם מפאת השונות הרבה בין הבקשות, הפרשים גבוהים משמעותית בין הדרישות, וגם חלק מהסיפור זה פשוט – אנחנו העברנו את ה-20 מיליון כפי שסוכם בין משרדי הפנים והאוצר.
<יוסי עדס: במידה ומשרד הפנים חושב שיש צורך רב יותר, מתוך בדיקה פרטנית יותר ומעמיקה, למשרד הפנים יש מקורות תקציביים גמישים לצורך שיפוי לרשויות, מעבר למה שמשרד האוצר תקצב.
יעקב ליצמן: למה אתה בכלל בודק את הרשימות?
יעקב ליצמן: אם אתה לא נותן את כל הכסף, אתה סומך על משרד הפנים שהוא ייתן?
יעקב ליצמן: למה אתה נכנס לעסקים לא שלך?
יעקב ליצמן: הוא לא משלם כסף, הוא אומר כך – אני אתן X כסף, וכל השאר – אם משרד הפנים רוצה.
<יוסי עדס: גם ה- 20 מיליון נגזר מהיקף הבקשות.
<יוסי עדס: בסופו של דבר משרד האוצר - - -
יעקב ליצמן: אבל לא בדקת.
יעקב ליצמן: אתה לא יודע אם זה נכון או לא.
<יוסי עדס: גם אם לא בדקנו לעומק, אנחנו קיבלנו את היקף הדרישות.
<יוסי עדס: אם היקף הדרישות היה פחות מ-20 כנראה שלא היינו מעבירים 20.
ניסן סלומינסקי: 16 מיליון שחסרים – אתה אומר שאין לכם התנגדות, אבל שמשרד הפנים ישלם מכספו?
ניסן סלומינסקי: זו הנקודה?
<יוסי עדס: במידה ומשרד הפנים חושב שיש צורך לשיפוי מלא בהיקף של הדרישות שיתקבלו - - -
ניסן סלומינסקי: והוא מתוקצב לזה?
ניסן סלומינסקי: יש לו תקציב?
ראובן ריבלין: אתה אומר שהאוצר אמר למשרד הפנים כדלקמן – אתם מבקשם 36, קחו בינתיים 20, ואם אחר כך יתברר לכם שהעלות היתה יותר גבוהה – תחזרו אלינו.
מיכל בירן: אם יתברר שהעלות יותר גבוהה – הבעיה היא שלכם.
ניסן סלומינסקי: משרד הפנים מבחינתנו הוא כמו רשות מקומית עכשיו.
ניסן סלומינסקי: אם אתם תאשרו יותר כסף – זה יהיה על חשבונכם, אז אל תאשרו יותר כסף.
ניסן סלומינסקי: זה מה שהם אומרים למשרד הפנים.
<יוסי עדס: למשרד הפנים יש מקורות גמישים בהיקף של כ- 200 מיליון שח שהוא יכול להפנות לרשויות.
ראובן ריבלין: אם הוא נותן להם את זה לנזקי הסופה, זה לא יינתן בהמשך ל - - -
ניסן סלומינסקי: לגבי החלק השלישי, של התשתיות – איפה כאן אתם נמצאים?
<יוסי עדס: הנושא הזה כרקע – שוב, משרד הפנים יבחן את הנושא, ישלח את השמאים, נקבל את ההיקפים ואז - - -
ניסן סלומינסקי: ואז עוד פעם תתנו חלק?
<יוסי עדס: ואז תהיה שוב הסכמה בין המשרדים על ההיקף הנדרש.
<יוסי עדס: אני כרגע לא יודע לומר על משהו שלא קיבלנו.
ניסן סלומינסקי: אבל באופן עקרוני אתם תמיד תחתכו שני שליש או שליש - - -
<יוסי עדס: אני לא יודע לומר על משהו שלא קיבלנו.
<יוסי עדס: מהיקף הבקשות, מאופי הבקשות, מעומק הבחינה שלהם – אני לא יודע לומר כרגע, לפני שזה ייסגר, לפני שהתחלנו אפילו משהו ראשוני.
יעקב ליצמן: נכנסתי ברור, ויצאתי מבולבל.
ניסן סלומינסקי: קודם כל צריך להגיד תודה שיש כאן הסכמה בין משרד האוצר לפנים שהיתה סופה.
ניסן סלומינסקי: זה גם הישג.
ניסן סלומינסקי: אחרי חודשיים מי זוכר שהיתה סופה.
ניסן סלומינסקי: אז קודם כל יש הסכמה שהיתה סופה ועכשיו לאט לאט אנחנו מתקדמים.
<תמיר בן משה: אל"ף, מה שעשינו מאז הדיון האחרון פה בוועדה, דרשנו מהרשויות אומדנים וכתבי כמויות מדויקים יותר על הנזקים במוסדות החינוך, ברמה של גן, בית ספר, ברמה יותר מפורטת.
<תמיר בן משה: מרוב הרשויות כבר קיבלנו את הנתונים והחומרים.
<תמיר בן משה: צריך להגיד שמדובר בקלאסרים עבי כרס שאנחנו כרגע בודקים ברמה של מהנדסים.
ניסן סלומינסקי: שלחתם אנשים לשטח?
<תמיר בן משה: כן, כן.
<תמיר בן משה: היו מהנדסים, גם בירושלים וגם בגוש עציון - - -
ניסן סלומינסקי: למשל בצפת – היה?
<תמיר בן משה: היה גם בצפת.
<תמיר בן משה: אני רוצה לציין, ואני רוצה לקחת רשות מסוימת מבלי לנקוב בשם שלה, איך זה מצטייר בין האומדנים לבין מה שקורה בפועל.
<תמיר בן משה: האומדן הראשוני שקיבלנו היה על 21 מיליון שקלים נזקים במוסדות חינוך.
<תמיר בן משה: כתבי הכמויות שהצטברו אצלנו, שקיבלנו מהרשות, סוכמו ב-5 מיליון ו-316 אלף שקל.
<תמיר בן משה: כלומר, יש פער של כ-15 מיליון שקל בין האומדן הראשוני - - בסדר, גם ההסברים שקיבלתי היו ברורים.
<תמיר בן משה: יש מה שנקרא נראות ראשונית, נזקים שלא יודעים לאמוד אותם בהתחלה, ואחר כך בודקים את הדברים יותר.
<תמיר בן משה: אז זה מה שקיבלנו מהרשות.
<תמיר בן משה: מהנדס שבדק את כתבי הכמויות של אותם 5 מיליון שקלים אישר כרגע נזקים שהם נטו מהסופה בכ-3-2.5 מיליון שקלים.
<תמיר בן משה: זו רשות שנפגעה מאד קשה, לפחות כמו שאנחנו מכירים.
יעקב ליצמן: לפעמים אתה לא יכול לתקן רק את הנזק של הסופה כאשר בית הספר היה מוזנח גם לפני כן, ואז התיקון חייב - - -
<תמיר בן משה: אבל אנחנו צריכים לעשות איזושהי הפרדה בין שיפוץ - - -
ניסן סלומינסקי: מהיכרותי את העניין אני מניח שלקחו כאן בעין יפה.
<תמיר בן משה: בשורה התחתונה, מה שהחלטנו זה כרגע – ממש בימים האלה גם דיברתי עם ראשי רשויות - - -
ניסן סלומינסקי: כמה ההצטברות של כל הבקשות?
<תמיר בן משה: האומדן הראשוני היה על כ-81 מיליון שקלים.
<תמיר בן משה: הבקשות שהגיעו אחרי שהרשויות עשו תיקונים עומדים על כ-54 מיליון שקלים, ואם אני לוקח את אותה רשות, על כשליש, פחות או יותר, אז זה סדר גודל של כ-20 מיליון.
<תמיר בן משה: אנחנו, כרגע, מקדימים מתקציב המשרד, עוד לא קיבלנו שום כסף מהאוצר אבל יש הבטחה שאחר כך נקבל – 11 מייליון שקלים, שזה בערך שליש מהאומדנים שהרשויות העבירו לנו, ובימים הקרובים, זה ממש עכשיו, אנחנו עושים סבב עם הרשויות, מעבירים להם בחלוקה את אותם 11 מיליון.
ניסן סלומינסקי: יש רשויות שבהן לילדים אין איפה ללמוד?
ניסן סלומינסקי: או גנים?
<תמיר בן משה: כל הרשויות, הילדים לומדים תחת קורת גג.
<תמיר בן משה: רק בית ספר אחד בצפת של 50 תלמידים, במוכר שאינו רשמי, עבר ללמוד והוא לומד עד היום במתנ"ס.
<תמיר בן משה: הוא יצא מבית הספר שלו.
<תמיר בן משה: הוא ישב במבנים יבילים שנפגעו וכרגע הוא במתנ"ס.
<תמיר בן משה: כלומר, עבר ממבנה ארעי למבנה קבוע.
ניסן סלומינסקי: אבל אם הוא במצב כזה הוא לא טוב, מתי הוא יוכל לחזור לימים כתיקונם, שיוכלו ללמוד בבית ספר מסודר?
<תמיר בן משה: קודם כל – לומדים במבנה מסודר, כרגע, אבל במתנ"ס, לא במבנה המקורי שלהם.
<תמיר בן משה: מבנה יותר טוב ממה שהיה קודם.
ניסן סלומינסקי: אולי נשאיר אותם כבר במתנ"ס, ונבנה מתנ"ס חדש.
יעקב ליצמן: למה אתה לא לומד מזה איך נראים בתי הספר?
ניסן סלומינסקי: לא רק שאני לומד, אני גם מכיר אותם.
ניסן סלומינסקי: מכיר את זה.
ניסן סלומינסקי: מתי להערכתך הם יוכלו לשקם את המקום שהיה קודם?
<תמיר בן משה: היבילים נהרסו.
<תמיר בן משה: המקום שם – כנראה שזה לא יהיה בימים הקרובים.
<תמיר בן משה: ראש העיר שם שוקל לא להעביר אותם.
<תמיר בן משה: יכול להיות שהמתנ"ס שם יימצא כפתרון, בטח עד סוף שנת הלימודים, אולי כפתרון טוב יותר.
<תמיר בן משה: אבל הרשות הספציפית מקבלת 2 מיליון שקלים ביומיים הקרובים.
ראובן ריבלין: יש בתי ספר שלא שוקמו עדיין והם מהווים סיכון בטיחותי?
<תמיר בן משה: בעיות הבטיחות טופלו באופן מידי וראשוני, וזו גם היתה ההנחיה לרשויות.
ראובן ריבלין: על ידי המשרד עצמו או באמצעות הרשות?
<תמיר בן משה: הרשויות.
ניסן סלומינסקי: לכם, מבחינתכם, בלי שום קשר למה שתצליחו להוציא מהאוצר – אתם תשלמו את כל הפיצוי\
ניסן סלומינסקי: ועל גבכם להוציא את זה מהאוצר.
<תמיר בן משה: יש לנו הבטחה שההוצאות, בהמשך, ישולמו על ידי האוצר.
<תמיר בן משה: אנחנו עושים פה עבודה- המשך העבודה של המהנדסים, בצורה יותר פרטנית ומקצועית, ואני מקווה שזה ייסגר בהמשך.
ניסן סלומינסקי: אחרי שגמרנו עם נציגי הממשלה נשמע את ראשי הערים.