GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<יובב גביש: עד אז צריכים לקרות כמה דברים, גם להתקדם עם ההסכמים עם העובדים ואנחנו בשלב מאוד מאוד מתקדם אבל יש היערכויות, מכרזים שצריך לסיים עד אז, וגם בהיבט של תהליך שמוביל משרד הביטחון כאשר אנחנו דנים כרגע על הפרטים, איך בדיוק זה נעשה, מה מסגרת הזמנים ואיך משרד הביטחון מוביל את זה.
<יובב גביש: משרד הביטחון נעתר לבקשתנו להוביל תהליך מאוד גדול של תכנון סטטוטורי של כל מתחמי התעשייה הצבאית.
<יובב גביש: שוב, כמו שאמרתי, אנחנו נגיע להציג את המתווה בצורה מפורטת.
ניסן סלומינסקי: אתה לא רואה אבן נגף או מחלוקת בין המשרדים שיכול לעצור את התהליך.
<יובב גביש: יש החלטת ממשלה וכולנו מקווים שכל גורמי הממשלה וכמובן החברה יכבדו אותה וילכו לפיה.
<יובב גביש: ההחלטה היא מאוד מפורטת ומתווה את כל התהליכים שצריכים לקרות.
<יובב גביש: אלה תהליכים שבשנה הקרובה יצטרכו להתממש.
<יובב גביש: כמובן שבמעלה הדרך יכולות להיות אי הסכמות, אבל אני מקווה שזה לא יקרה.
<יובב גביש: התהליך הזה הוא מאוד מורכב.
ניסן סלומינסקי: נכון לעכשיו אתה לא מרגיש שמשרד כלשהו נזכר שחייבים לו 500 מיליון שקלים.
<יובב גביש: לא בהיבט התקציבי ולא בהיבט המהותי יש סוגיות פתוחות.
<יובב גביש: אין מכשול אותו אנחנו רואים.
<אבי פלדר: אני קודם כל רוצה להודות לוועדת הכספים על המעורבות העמוקה שלה ואני מקווה שהיא תימשך כי בסך הכול זה עוזר לתהליך.
<אבי פלדר: תודה רבה.
<אבי פלדר: כמו שנאמר כאן על ידי רשות החברות, אנחנו קרובים לסיום.
<אבי פלדר: היינו בריצת מרתון ואנחנו בחמישים המטרים האחרונים וכרגע מתוכננת סגירת כל ההסכמים שיובב דיבר עליהם וזה יהיה במחצית חודש פברואר כאשר אנחנו הקמנו בתוך החברה צוותי עבודה שתפקידם בעצם לממש את כל התהליך הזה.
<אבי פלדר: עם איציק יהודה ממזכירות הארגון אנחנו יושבים על רשימות הפרישה וזה לא תהליך פשוט.
<אבי פלדר: כמעט 1,200 עובדים יעזבו את החברה וזה תהליך מאוד מורכב.
ניסן סלומינסקי: לא 1,300?
<אבי פלדר: 1,170 עובדים.
<אבי פלדר: זה תהליך שמעורבים בו, כמו שנאמר כאן, גם רשות החברות, גם אגפים אחרים באוצר, אגף התקציבים, אגף החשב הכללי, גם ההסתדרות עם התמיכה הרבה שלה לסיום התהליך הזה, ארגון העובדים וכמובן גם ההנהלה בתוך הסיפור הזה.
<אבי פלדר: אנחנו עושים את כל המאמצים לסכם את ההסכמים האלה ולעשות זאת ברגישות כפי שצריך לעשות כי בסך הכול מדובר כאן בתהליך מאוד מאוד קשה.
<אבי פלדר: גם עובד שרוצה ללכת אחרי שלושים שנים, נפרדים כאן מהרבה עובדים.
<אבי פלדר: הקמנו בתוך החברה צוותי עבודה.
<אבי פלדר: אני יכול להגיד לכם שיש צוות שאחראי על הפרטה, יש צוות שאחראי על מעבר לנגב, יש צוות שאחראי על שינוי המבנה הארגוני, יש צוות שאחראי על תומר שזאת היחידה החדשה שתוקם, החברה הממשלתית החדשה, ובסך הכול החברה התארגנה ועושה כאן מאמץ גדול מאוד לעשות את העבודה הזאת וזה במקביל לפעילות העסקית השוטפת של החברה.
<יצחק יהודה: בסך הכול מה שנאמר כאן זה נכון.
<יצחק יהודה: אני רואה שעובר עוד שבוע ועוד שבוע והדברים זזים לאט מדי.
<יצחק יהודה: הפגישות בין המשרדים השונים, הן משרד האוצר והן משרד הביטחון, נקבעות אחת לשבועיים, אחת לשלושה שבועות, והתאריכים כל הזמן זזים.
<יצחק יהודה: גם נושא ההפרטה זז.
<יצחק יהודה: ה-16 בפברואר הוא תאריך יעד שכולם רוצים להגיע אליו.
<יצחק יהודה: מדי פעם נתקלים בבעיות שונות כי שוק ההון פתאום משנה את ההנחיות שלו ונותן הנחיות חדשות.
<יצחק יהודה: גם זה נושא שצריך לפתור אותו.
<יצחק יהודה: אני הייתי מצפה שהתאריך שהוא ה-16 לפברואר, קצב העבודה עד ה-16 בפברואר, זה לא יסתיים ב-15 בפברואר בלילה.
<יצחק יהודה: למה זה צריך להיגמר ב-15 לחודש בלילה או לדחות עוד פעם את התאריך?
<יצחק יהודה: מדובר כאן בדיני נפשות של עובדים.
<יצחק יהודה: כרגע מדובר ב-1,200 עובדים, שחלקם יודע שהוא הולך הביתה וחלקם עדיין לא יודע.
<יצחק יהודה: אנשים רוצים לדעת מה עתידם ומה יהיה אתם מחר.
<יצחק יהודה: עד שהדבר הזה לא נסגר, אנחנו לא יכולים להוציא פורש אחד לפרישה.
<יצחק יהודה: אנשים מגיעים לגיל פרישה ופרשו, שישים עובדים פרשו בשנה האחרונה והם לא נהנים משום דבר בהסכם הזה כאשר בחלקו של ההסכם המדינה נותנת הרבה אבל גם העובדים נתנו הרבה.
<יצחק יהודה: אני מזכיר גם את האדמות של רמת השרון אותן אנחנו נותנים כי בלי קשר להפרטה אנחנו עוברים לנגב.
ראובן ריבלין: כמה עובדים כתוצאה מהמעבר מרמת השרון לנגב פורשים מרצון?
<יצחק יהודה: להערכתי רוב העובדים.
<יצחק יהודה: מעט מאוד אנשים יעברו לרמת בקע בשנת 2020 או מתי שזה יקרה.
ראובן ריבלין: מתי יפנו את רמת השרון?
ראובן ריבלין: רק ב-2020?
<אבי פלדר: כן.
ראובן ריבלין: זאת אומרת, מינהל מקרקעי ישראל לא יכול לעזור.
ניסן סלומינסקי: אמרנו שעל המתווה עצמו נשמע באופן מפורט בעוד חודש וחצי.
ניסן סלומינסקי: בינתיים נתמקד רק בתהליך.
ראובן ריבלין: אין כאן סינכרוניזציה.
ראובן ריבלין: אתמול ישבנו בוועדת חוץ וביטחון ואין סינכרוניזציה בין המערכות השונות שצריכות לעבור לנגב.
ראובן ריבלין: אני יודע שרוב האנשים לא ירצו ללכת לנגב.
<יצחק יהודה: כן, אבל בינתיים יש לנו 1,200 עובדים שנמצאים יום יום ושואלים מתי כי אדם רוצה לדעת אם הוא נשאר לעבוד או יוצא.
ניסן סלומינסקי: נציגי האוצר ומשרד הביטחון רוצים לומר משהו?
יצחק כהן: הם תומכים בבקשה.
ניסן סלומינסקי: השאלה אם אנחנו תומכים.
ניסן סלומינסקי: אבי, אני רוצה לשאול עוד שאלה אחרונה.
ניסן סלומינסקי: אני מבין שעד ה-16 בפברואר התהליך צריך להסתיים.
<אבי פלדר: להיחתם.
ניסן סלומינסקי: אתה חושב שתהיה בקשה להעברת כספים בסדר הגודל הזה גם לאחר מכן?
ניסן סלומינסקי: כמה העברות כספים בסדר הגודל הזה צפויות?
ראובן ריבלין: עד 2020.
ניסן סלומינסקי: אחרי שיוצאו 1,200 העובדים, אני לא מניח שזה מה שיקרה.
ראובן ריבלין: עד שלא יפנו את רמת השרון, לא יקבלו אגורה אחת.
<יובב גביש: יש נושא עליו אנחנו מדברים כל פעם עת אנחנו מגיעים לוועדה והוא המצב של החברה שימשיך להיות המצב כפי שהוא היום וישתפר בצורה הדרגתית.
<יובב גביש: התעשייה הצבאית היום מכל מיני משקולות עבר שיש עליה כמו תשלומים לעובדים שאמורים לפרוש וסוגיות אחרות שמכבידות עליה, יוצאת לדרך עם גירעון תזרימי כל שנה של מאות מיליוני שקלים.
<יובב גביש: גם לשנת 2014 הנתון הזה עומד ונכון והוא עדיין יהיה נכון.
<יובב גביש: עד שיקרה תהליך ההבראה ותהליך ההבראה הוא תהליך מדורג של פרישת עובדים בצורה הדרגתית, יש כאן מורכבויות לא קטנות בנושא הזה, החברה תמשיך להפסיד ולהיות בגירעון תזרימי והמדינה תצטרך לממן את זה.
<יובב גביש: מדובר על מאות מיליוני שקלים ואנחנו מודעים לזה.
<יובב גביש: ידענו את זה אנחנו יודעים את זה גם היום ותמיד אנחנו שמים את זה על השולחן.
<יובב גביש: כשנצא להפרטה, גם נציג לוועדת הכספים את המשמעויות הכספיות כי מדובר על הסכם של כמה מאות מיליוני שקלים כשההעברה הזאת היא על חשבון אותו הסכם.
<יובב גביש: זאת אומרת, זאת העברה שכבר מתחילה לשרת את הצרכים של החברה, הצרכים התזרימיים של החברה ובתקווה להשקיע גם בציוד ומכונות וגם להתחיל את תהליך ההבראה ופרישה.
ניסן סלומינסקי: המשכורות של 1,270 העובדים שאמורים לפרוש, מה סדר הגודל כל חודש?
<יובב גביש: הן מכבידות על החברה בסדר גודל של למעלה מעשרים מיליון שקלים בחודש.
ניסן סלומינסקי: זאת אומרת, שלושה חודשים, זה סדר גודל של שישים מיליון שקלים.
ניסן סלומינסקי: אם כל שלושה חודשים אנחנו מקבלים בקשה להעברה כספית, מתוך זה המשכורות הן בערך שישים מיליון שקלים.
<יובב גביש: המשכורות של אותם 1,200 עובדים הן שישים-שבעים מיליון שקלים.
ניסן סלומינסקי: אם הנושא הזה ייפתר בזמן הקרוב, הבקשות שלכם תהיינה בסכום של שישים-שבעים מיליון שקלים פחות.
<יובב גביש: אנחנו נבוא לאשר בצורה מסודרת, כדי למנוע את הסיטואציה שהיא לא נעימה.
<אבי פלדר: התהליך כתהליך, שנת 2014 היא שנה בה יש פרישת עובדים, תוספות שכר לנשארים על בסיס ההסכם ולוח הזמנים מתחיל במרץ ויסתיים במהלך 2015, פרישת כל העובדים.
<אבי פלדר: לכן את הרווח הזה שאדוני מדבר עליו לגבי הקטנת השכר, לא נראה אותו לפני סוף 2015.
ניסן סלומינסקי: אנחנו צריכים שני דברים, ראשית, שאתם ביום מסוים – אני לא יודע אם זה יהיה באותו יום בו תבואו לתאר לנו את כל המתווה וההסכם, נדע הצפי הכספי בפניו אנחנו עומדים.
ניסן סלומינסקי: הדבר נוסף שאני רוצה לומר שזה הסכום האחרון שאנחנו מאשרים לפני חתימה על המתווה.
יצחק כהן: אתה יודע כמה פעמים כבר אמרנו את זה?
ניסן סלומינסקי: אז אמרתי קבלת החלטה ועמדתי בזה.
יצחק כהן: תוסיף בראשי תיבות בלי נדר.
ניסן סלומינסקי: תמיד זה בלי נדר.
ניסן סלומינסקי: אני אומר לכם שוב, אתם מכירים אותי וכבר עשינו את זה.
ניסן סלומינסקי: אם ב-16 בפברואר זה לא ייחתם אלא יימשך ויימשך, אל תבואו לבקש עוד העברות כספיות עד שזה ייחתם.
ניסן סלומינסקי: סיכמנו.
ניסן סלומינסקי: אם כן, יש כאן בקשה של רשות החברות החתומה על ידי אורי יוגב להעברה של הלוואה בסכום של 140 מיליון שקלים, סכום מתוקצב בתקנה תקציבית מספר 83060351.
ניסן סלומינסקי: הבקשה אושרה פה אחד.
ניסן סלומינסקי: על סדר היום תקנות הטלגרף האלחוטי (רישיונות, תעודות ואגרות) (הוראת שעה), התשע"ד-2013.
<יעל מלם-יפה: אנחנו מביאים לאישור הוועדה תקנות שמטרתן לעגן מנגנון של החזר תשלום אגרות בעד רישוי והקצאת תדרים למי שזכה במכרז הסלולרי האחרון.
<יעל מלם-יפה: אנחנו מעגנים בתקנות המלצה של ועדת המכרזים.
<יעל מלם-יפה: ועדת המכרזים המליצה לקבוע מנגנון החזר שהמטרה שלו היא לעודד את המפעילים שזכו במכרז לחדור לשוק הפרטי.
ניסן סלומינסקי: כדי לזכות במכרז היו צריכים לשלם כסף ועכשיו מחזירים להם את זה?
ניסן סלומינסקי: דרך אגב, אני רוצה לומר שאלה תקנות חדשות.
ניסן סלומינסקי: היו לנו תקנות אחרות ופתאום אתם נותנים לנו תקנות קצת שונות.
<יעל מלם-יפה: אני אסביר את השינוי.
ניסן סלומינסקי: בפעם הבאה תשתדלו לא לעשות זאת.
ניסן סלומינסקי: תסבירי קודם כל את התקנות ואחר כך את השינוי, אבל כהערה, להבא לא לעשות זאת.
<יעל מלם-יפה: בסדר גמור.
<יעל מלם-יפה: התקנות המוצעות מעגנות את המלצת ועדת המכרזים בשעתו כאשר המטרה שלה הייתה לעודד את החדירה של המפעילים הסלולריים למגזר הפרטי.
<יעל מלם-יפה: אתה שאלת על החזר הערבות ואני אדייק.
<יעל מלם-יפה: הוועדה היא לא הגורם המוסמך לקבוע את החזר האגרות כיוון שמדובר בתקנות ולכן הוועדה רק המליצה.
<יעל מלם-יפה: במסגרת המכרז המפעילות לא שילמו את אגרת התדרים המוחזרת.
<יעל מלם-יפה: האגרה היא אגרה שמשולמת כיום לפי תקנות הטלגרף, היא קבועה בתוספת לתקנות הטלגרף וכל חברות הסלולר משלמות אותה.
<יעל מלם-יפה: האגרה משולמת בגין רישוי והקצאת תדרים והיא מדורגת בהתאם לתקנות.
<יעל מלם-יפה: לשלומית יש את הנוסח.
<יעל מלם-יפה: בשנה הראשונה משלמים עשרים אחוזים, בשנה השנייה ארבעים אחוזים, שישים אחוזים וכולי.
<יעל מלם-יפה: התקנות המוצעות נועדו לאפשר לאותן זוכות לקבל בחזרה את מה שהן משלמות לפי התקנות היום מתוך מחשבה שהדבר יעודד אותן לחדור לנתח השוק כיוון שההחזר מתבצע כנגד אחוז נתח שוק שהן מראות שהן הצליחו לחדור אליו.
ניסן סלומינסקי: זאת אומרת, לא הרצון שלהן להרוויח דוחף אותן להיכנס לשוק הפרטי?
ניסן סלומינסקי: למה היה צריך לקבל עידוד כזה?
ניסן סלומינסקי: בדרך כלל זה לא קורה אלא אם כן מראש אמרתם שישלמו ויקבלו זאת בחזרה.
ניסן סלומינסקי: אני לא מבין את העידוד כי הרי האינטרס שלהן הוא להיכנס לשוק הפרטי עד כמה שאפשר יותר ולהרוויח.
ניסן סלומינסקי: זה גם האינטרס שלנו, לעשות תחרות אבל לשם כך לא צריך לעודד אותן.
<עדי קהאן: הוועדה מצאה בזמנו שהיו הבדלים מאוד גדולים בין התעריפים שהוצעו למגזר הפרטי והעסקי בשוק.
<עדי קהאן: המגזר העסקי בעצם סובסד על ידי הצרכנים הפרטיים.
<עדי קהאן: זה לא סוד שהתחרות בשוק הרט"ן לא הייתה בשיאה בשנים שלפני כניסת המפעילים החדשים.
<עדי קהאן: מטרת הוועדה הייתה בעצם להחדיר שני שחקנים חדשים ולמקד את הכניסה שלהם, את החדירה למגזר הפרטי.
<עדי קהאן: לצורך כך כל מנגנון המכרז נקבע כך שלא היה תיחור על גובה דמי הרישיון בלבד אלא הוצמד לזה מנגנון שבמקום לשלם את דמי הרישיון ביום קבלת הרישיון, הם הפקידו ערבות בידי המדינה בגובה שהיה בתיחור והם קיבלו בחזרה את הערבות הזאת או יקבלו אותה - אחד קיבל ואחד יקבל – בגובה המקביל לנתח השוק שהוא צבר במגזר הפרטי, על פי נוסחה שהומלצה.
ניסן סלומינסקי: על מה היה המכרז?
<עדי קהאן: המכרז היה על גובה דמי הרישיון שהוצאו אבל מתוך ידיעה שהגעה לנתח שוק מרבי של שבעה אחוזים במגזר הפרטי יקנה להם החזר כמעט מלא.
ניסן סלומינסקי: זאת אומרת, המכרז לא היה על גובה העלות שהם ייקחו מהפרטי.
<עדי קהאן: יש מנגנונים שונים לקיום מכרזים.
<עדי קהאן: סלקום לדוגמה בעבר לא נכנסה על גובה של דמי רישיון אלא על מה שנקרא תחרות יופי, על הצעת המחיר הנמוך ביותר לצרכן הסופי.
<עדי קהאן: כאן ועדת המכרזים בחרה במנגנון הזה שהוכיח את עצמו כי אנחנו רואים שאכן הם חדרו והשיגו יותר משבעה אחוזי נתח שוק וגם הביאו להפחתה של עלויות הסלולריות של הצרכנים בישראל ביותר משלושה מיליארד שקלים במהלך 2012 לעומת השנה שקדמה לה.
ניסן סלומינסקי: בזה אנחנו משפרים אותם ומתפלאים למה זה נעשה רק כאן ולא בתחומים אחרים.
<עדי קהאן: אנחנו יכולים להתייחס רק לזה.
ניסן סלומינסקי: על איזה חברות אתם מדברים?
<יעל מלם-יפה: על הוט מובייל וגולן טלקום.
<יעל מלם-יפה: אנחנו מדברים על שתי זוכות, הוט מובייל וגולן טלקום.
ניסן סלומינסקי: שתיהן הצליחו להיכנס לנתח מספיק בפרטי כדי לקבל החזר?
<עדי קהאן: אני אסייג ואני אגיד שמכיוון שהוט מובייל קיבלה את הרישיון שלה בספטמבר 2011, נקודת הבדיקה הראשונה של נתח השוק שלה נעשתה בספטמבר 2013 והנתונים נבדקו ונמצא כי אכן היא חדרה לשוק ויש לה יותר מתשעה אחוזי נתח שוק במגזר הפרט, ממה שהיא השיגה רק כהוט מובייל ולא המנויים שהיו לה כ-מירס לפני 2011.
<עדי קהאן: גולן קיבלה את הרישיון שלה בינואר 2012 ולכן נקודת הבדיקה שלה היא למעשה החודש.
<עדי קהאן: היא הגישה את הנתונים.
<עדי קהאן: לכאורה, על פי הנתונים שהוגשו היא הגיעה ליותר משבעה אחוזי נתח שוק במגזר הפרטי, אבל אני מסייגת את דבריי מכיוון שהם לא קיבלו את הגושפנקה הסופית של המשרד.
ניסן סלומינסקי: על כמה כסף אנחנו מדברים?
<יעל מלם-יפה: עד היום גולן טלקום שילמה עבור אגרות התדרים 11,5 מיליוני שקלים והוט מובייל שילמה 12 מיליוני שקלים, כאשר הצפי לכלל ההחזר בכל התקופה – זאת אומרת, חמש שנים – מיום קבלת הרישיון הוא של כשישים מיליוני שקלים.
ניסן סלומינסקי: לשתיהן.
<יעל מלם-יפה: לכל אחת.
<עדי קהאן: אנחנו מדברים על התקופה שקבועה בתקנות המוצעות שהיא תקופה של חמש שנים כאשר יש שתי נקודות בדיקה – נקודת בדיקה אחת בתום שנתיים ממועד קבלת הרישיון ונקודת בדיקה נוספת בסוף התקופה מתום חמש שנים מיום קבלת הרישיון.
<עדי קהאן: בכל נקודת בדיקה מתבצעת הבדיקה של אחוז נתח השוק כאשר סכום ההחזר המרבי שהם יכולים לקבל הוא אותו סכום שהם שילמו עד לאותה נקודה.
ניסן סלומינסקי: יש עוד מישהו שרוצה לשאול או להתייחס?
<שלומית ארליך: נעבור ונראה מה התיקונים שביקשתם להכניס בנוסח הזה שמונח על שולחן הוועדה.
<שלומית ארליך: תנו לנו סקירה קצרה על סעיף קטן (א).
<יעל מלם-יפה: סעיף (1)(א) מדבר על העיקרון שהסברנו עכשיו, של התקופה של חמש שנים והחישוב של החזר האגרה שנעשה מסך התקופה כנגד כל אחוז נתח שוק שאותו מפעיל משיג.
<יעל מלם-יפה: הסעיף גם מעגן את העיקרון שאמרתי זה עתה שגובה החזר האגרה המרבי לא יעלה על מלוא הסכום שהוא שילם בעד כל אחת מהתקופות.
<יעל מלם-יפה: תקנת משנה (ב) מתארת את שתי נקודות הבדיקה.
<יעל מלם-יפה: מנגנון החישוב קבוע גם בתקנה 1(א) וגם בתקנה 1(ג).
<יעל מלם-יפה: בתקנה 1(ג) מתואר המנגנון בנקודת הבדיקה השנייה.
<יעל מלם-יפה: תקנת משנה (ד) מעגנת את העיקרון עליו המליצה ועדת המכרזים בשעתו שככל שמתקבל הפרש שלילי כתוצאה מהחישוב, לא יידרש בעל הרישיון להשיב את ההטבה שהוא קיבל.
<יעל מלם-יפה: בתקנת משנה (ה) הוכנסו שינויים.
<יעל מלם-יפה: אחת המלצות הוועדה הייתה שההחזר הזה, ההטבה הזאת ניתנת כהטבה שנועדה לעודד תחרות.
<יעל מלם-יפה: הוועדה אמרה שאם יקרה משהו שכתוצאה ממנו החברה או תעלם או תפסיק לפעול או תעביר את הפעילות שלה למפעיל אחר, בעצם ממצב של חמישה שחקנים אנחנו עוברים למצב של פחות שחקנים, נפגע כאן האינטרס התחרותי ולכן היא תצטרך להשיב את ההטבה למדינה.
<יעל מלם-יפה: זאת אומרת, מלכתחילה ההטבה הזאת ניתנת למטרה תחרותית.
<יעל מלם-יפה: העיקרון הזה בא לידי ביטוי בתקנת משנה (ה).
<יעל מלם-יפה: הסיבה שביקשנו להכניס שינויים בתקנה היא בעקבות סוגיה שהתעוררה בעת האחרונה.
<יעל מלם-יפה: לפתחו של המשרד הונחו הסכמים של המפעילים הסלולריים במסגרתם הם ביקשו שיתוף רשתות ממש עד לרמה של שיתוף בתדרים המוקצים להם.
<יעל מלם-יפה: זאת סוגיה שנבחנת היום במשרד אבל המשרד ביקש להכניס כאן הוראה שככל שיאושר שיתוף בתדרים, המדינה תדרוש את ההשבה בחזרה וזאת מאחר שככל שיאושר שיתוף כאמור, מדובר בהטבה מאוד משמעותית.
<שלומית ארליך: מה שאנחנו עושים כאן זה איזשהו מנגנון שקובע שאם אנחנו מדברים על איזושהי העברה של מכירה, השכרה, משכון שאין בהם כדי לפגוע בסופו של דבר בתחרות בתחוןם הרט"ן או בשירותים, לדוגמה תשתיות פסיבי, בניינים וכדומה, כאן אין בעיה.
<יעל מלם-יפה: נכון.
<יעל מלם-יפה: אין בעיה והיא לא תידרש להשיב את ההטבה.
<שלומית ארליך: כשאנחנו מדברים בנוסח על העברה של נכס לצורך שיתוף ברשת בזק ציבורית, זה בעצם השיתוף הפסיבי עליו דיברת.
<יעל מלם-יפה: ככל שמדובר בשיתוף בתדרים, זה ההסדר שמוצע בתקנת משנה (ו), אנחנו אומרים תחזירו.
<יעל מלם-יפה: ככל שמדובר בשיתוף שאינו כלול שם, שלא כרוך בשיתוף בתדרים, ההטבה תישאר.
<יעל מלם-יפה: אם את מדייקת אותי ואומרת שהמנגנון שקבענו בתקנות הוא שההחזר יחושב עד למועד השיתוף.
<יעל מלם-יפה: זאת אומרת, שם בעצם אנחנו נקדים את מועד הבדיקה השנייה.
<יעל מלם-יפה: זאת טכניקה.
<עדי קהאן: זאת אומרת שמועד הבדיקה השני לא יתבצע בתום שלוש שנים מנקודת הבדיקה הראשונה אלא בהינתן שהם יתחילו לשתף תדר, מועד הבדיקה יבוצע פיזית בתום שלוש שנים אבל יתייחס לנקודת הזמן, לרבעון הראשון בו החל השיתוף.
<שלומית ארליך: בהגדרה של נתח שוק, לקחתם שיעור שהוא ממוצע של שלושת המרכיבים שזה שיעור המנויים הפרטיים, שיעור כל הדקות היוצאות של המנויים הפרטיים ושיעור ההכנסות של בעל הרישיון החדש.
<יעל מלם-יפה: של המנויים הפרטיים.
<שלומית ארליך: בעצם בחנתם אותם ערב תחילת הפעילות של הפעילים שזכו במכרז.
<יעל מלם-יפה: לא.
<יעל מלם-יפה: את המכנה, את סך עוגת המנויים הפרטיים מהכנסות ודוחות קיבענו לערב כניסתה של הוט מובייל לתחרות, קרי ספטמבר 2011.
<יעל מלם-יפה: אז ביקשנו מכל החברות להעביר לידינו נתונים על בסיס קריטריונים מאוד מדויקים שאנחנו העברנו להם וקבענו מה יהיה המכנה שישמש אותנו לצורך החישוב בנקודת הבדיקה הראשונה של כל אחת מהחברות, וזאת באמת כדי לאמוד את השינוי שחל בשוק מאז כניסתן.
<יעל מלם-יפה: הנתונים של המונה של הנוסחה הזאת, החלק של כל חברה, נלקחו בנקודת הבדיקה.
ניסן סלומינסקי: אנחנו מצביעים על אישור תקנות הטלגרף האלחוטי (רשיונות, תעודות ואגרות) (הוראת שעה), התשע"ד- 2014.
<גיא גולדמן: מדובר בשני צווים שבאים לעדכן את מחזור העסקאות לגופים חייבים בניכוי מס במקור בשל תשלומים שהם משלמים על נכסים ושירותים שהם מקבלים.
<גיא גולדמן: זה עדכון שנתי שמתבצע מדי שנה לפי המדד, במקרה הזה עד אוגוסט 2013.
<גיא גולדמן: המדד היה 1.33 אחוז.
<גיא גולדמן: במהותו העדכון הזה הוא עדכון מקל כיוון שככל שהסכומים עולים, כך יש יותר גופים שהם פטורים מחובת ניכוי מס במקור.
<גיא גולדמן: יש צו אחד שהוא קביעת תשלומים בעד שירותים או נכסים והצו השני הוא קביעת תשלומים בעד עיבוד יהלומים.
<שלומית ארליך: אנחנו מדברים עכשיו על היהלומים.
ניסן סלומינסקי: למה זה רק ביהלומים?
<גיא גולדמן: יש צו נפרד ליהלומים כי הענף הזה מתאפיין במחזור עסקאות גבוה ולכן נקבע לו מחזור עסקאות נפרד לעניין חובת ניכוי מס במקור.
<שלומית ארליך: בשנת 2011 הסכום היה 16,900 מיליון.
<שלומית ארליך: אנחנו קובעים שלגבי 2012, בעקבות העדכון, הסכום יהיה 17,100 מיליון.
ניסן סלומינסקי: מה הם משלמים כאן?
<גיא גולדמן: הם משלמים עשרים אחוזים מהסכום ששילמו.
<גיא גולדמן: אם הם גוף שחייב בניכוי מס במקור, הם משלמים עשרים אחוזים מהסכומים שהם שילמו.
<גיא גולדמן: העשרים אחוזים נשארים עשרים אחוזים ואין שינוי בזה.
<גיא גולדמן: העדכון הוא רק לגבי מי שחלה עליו החובה הזאת.
ניסן סלומינסקי: מה לגבי מי שההיקף שלו קטן יותר?
<גיא גולדמן: הוא בחוץ.
ניסן סלומינסקי: חוץ מזה הם משלמים מס הכנסה לפי הרווח שלהם?
<גיא גולדמן: הם משלמים מס הכנסה.
ניסן סלומינסקי: אז זה מתקזז.
<גיא גולדמן: זה מתקזז.
<גיא גולדמן: זה לא רלוונטי למס עצמו כי יש תיאום בסוף השנה ביחס לסכומים שהועברו בהתחלה והסכומים שבסופו של דבר יהיו.
ניסן סלומינסקי: הם משלמים מס הכנסה כמו כל חברה רגילה?
ניסן סלומינסקי: יש להם רווח, משלמים עליו מס הכנסה, וזה רק מתקזז, הניכוי במקור.
<גיא גולדמן: הניכוי במקור הוא כשהם מעבירים את המס עבור אחר.
<גיא גולדמן: הם שילמו תשלומים לחברה אחרת שנתנה להם שירותים או נכס, והם מעבירים חלק – במקרה הזה עשרים אחוזים – מהסכום הזה למס הכנסה.
<גיא גולדמן: המקרה המובהק של ניכוי מס במקור הוא שכיר במקום עבודה, שהמעביד מעביר חלק מהמשכורת למס הכנסה.
<גיא גולדמן: זה ניכוי במקור.
ניסן סלומינסקי: כמה זה בדרך כלל?
<גיא גולדמן: זה מקרה פרטי של הכנסה מעבודה.
<גיא גולדמן: הצו עוסק במקרים אחרים של תשלומים בשל נכסים או שירותים.
ניסן סלומינסקי: אם בסוף הם לא מרוויחים?
<גיא גולדמן: אין מצב שמס הכנסה לוקח מס ביתר, מס שלא מגיע לו.
<גיא גולדמן: זה על בסיס דוחות ותיאומים.
ניסן סלומינסקי: הוא מחזיר.
<גיא גולדמן: בסופו של דבר הוא מחזיר, כמובן.
ניסן סלומינסקי: מי בעד אישור צו מס הכנסה (קביעת תשלומים בעד עיבוד יהלומים או בעד מסחר ביהלומים כהכנסה) (תיקון), התשע"ד-2013?
ניסן סלומינסקי: אנחנו עוברים לצו השני, צו מס הכנסה (קביעת תשלומים בעד שירותים או נכסים כהכנסה) (תיקון), התשע"ד-2013.
<גיא גולדמן: אם הצו הראשון עוסק בתחום היהלומים, כאן יש את מחזור העסקאות על יתר התחומים, מחזור עסקאות על חברה שמשלמת בשל נכסים או שירותים שהיא קיבלה והיא חייבת לנכות את המס במקור.
<גיא גולדמן: העדכון הוא מ-5,200 מיליון ל-5,300 מיליון בהתאם לעליית המדד, 1,33 אחוז.
ניסן סלומינסקי: כמה אחוזים היא משלמת?
<גיא גולדמן: אין שינוי.
<גיא גולדמן: עשרים אחוזים.
<שלומית ארליך: דיברת רק על תוספת אחת אבל יש שתי תוספות שהתיקון בהן הוא מ-1,030 ל-1,040 ומ-3,200 מיליון ל-3,300 מיליון.
<גיא גולדמן: התוספת השלישית.
ניסן סלומינסקי: מי בעד אישור צו מס הכנסה (קביעת תשלומים בעד שירותים או נכסים כהכנסה) (תיקון), התשע"ד-2013?
ניסן סלומינסקי: רבותי, אנחנו פותחים את ישיבת הוועדה בחלוקת העוגה, תרתי משמע.
ניסן סלומינסקי: העוגה התקציבית והעוגה.
יעקב ליצמן: מי מייצג את האוצר?
ניסן סלומינסקי: משה בר-סימן טוב.
יעקב ליצמן: מה הוא שייך לגירעון?
ניסן סלומינסקי: הוא לא בא לדבר על הגירעון, הוא בא לדבר על ההטבה.
יעקב ליצמן: איזו הטבה?
ניסן סלומינסקי: רבותי, היום קצר והמלאכה מרובה.
ניסן סלומינסקי: הצעת חוק לצמצום הגירעון ולשינוי נטל המס (תיקוני חקיקה) (תיקון), התשע"ד-2014.
ניסן סלומינסקי: יפתח את הדיון משה בר-סימן טוב, ידידנו, המשנה.
ניסן סלומינסקי: אנחנו לא רוצים לדבר על העתיד, נדבר על ההווה כרגע.
יעקב ליצמן: צריך לברך אותו שקיבל תואר משנה.
ניסן סלומינסקי: אמרתי, אנחנו מדברים על העוגה התקציבית ועל העוגה הזאת.
ניסן סלומינסקי: זה הינו הך.
ניסן סלומינסקי: רבותי, אני מבקש להיכנס כי יכול להיות שעוד מעט נוכל לעשות הצבעה.
<משה בר-סימן טוב: אנחנו נסביר לשם מה באנו.
יעקב ליצמן: זה הדבר היחיד ששר האוצר עשה טוב, המינוי שלו.
<משה בר-סימן טוב: דמי ביטוח לאומי משולמים על-ידי העובד ועל-ידי המעסיק.
<משה בר-סימן טוב: הם נקבעים בשתי רמות.
<משה בר-סימן טוב: יש שיעור מופחת, שזה עד כ-60% מהשכר הממוצע, כ-5,500 שקלים.
<משה בר-סימן טוב: ויש את השיעור הרגיל, שזה מעבר ל-60% השכר הממוצע.
<משה בר-סימן טוב: לקראת שנת 2013 הוחלט על העלאה מדורגת של מס של דמי הביטוח הלאומי על החלק הרגיל, כלומר, על החלק שעולה על 60% מהשכר הממוצע.
<משה בר-סימן טוב: העלאה מדורגת עד ל-7.5%.
<משה בר-סימן טוב: היינו צריכים להגיע עכשיו ל-7%, והיינו צריכים לעלות ל-7.5% בשנה הבאה.
<משה בר-סימן טוב: זה המתווה שנקבע בהוראת החוק.
<משה בר-סימן טוב: כידוע, היו מהלכים נוספים של העלאות מסים.
<משה בר-סימן טוב: מהלך אחד בסופו של דבר בוטל, העלאת מס הכנסה על יחידים, זה הגיע לפה, לוועדה.
<משה בר-סימן טוב: מהלך משלים שאנחנו מבצעים זה מיתון.
יעקב ליצמן: מתי העלנו את זה?
<משה בר-סימן טוב: מתי העליתם את זה?
<משה בר-סימן טוב: בחוק התקציב העליתם את זה.
<משה בר-סימן טוב: יולי אוגוסט.
יעקב ליצמן: אוגוסט, יפה.
יעקב ליצמן: אז מאוגוסט לא ידעתם אז שהולך לקרות דבר כזה, שעכשיו אתם מביאים לשנות את זה?
יעקב ליצמן: הרי ידעתם את זה באוגוסט גם כן.
יעקב ליצמן: על מי עובדים כאן?
<משה בר-סימן טוב: כידוע, אנחנו בעולם דינמי, והמציאות משתנה כל הזמן.
יעקב ליצמן: למה אתה מאריך עכשיו אם אתה דינמי?
יעקב ליצמן: יכול להיות שבחודש הבא זה יהיה אחרת.
<משה בר-סימן טוב: לכן אנחנו עושים פה מהלך מאוד מדוד באופן יחסי.
<משה בר-סימן טוב: אנחנו דוחים - - -
יעקב ליצמן: אני בעד, שלא תטעה, אבל - - -
ניסן סלומינסקי: יעקב, ניתן לו רק להסביר את הלוגיקה.
ראובן ריבלין: נדמה לי שזו הייתה אחת הפעמים היחידות שהם לא ידעו.
יעקב ליצמן: אני לא מאמין.
יעקב ליצמן: אם ככה, הוא לא יכול להיות שר האוצר.
יעקב ליצמן: אם שר האוצר לא ידע באוגוסט מה שיהיה בספטמבר-אוקטובר, הוא לא יכול להיות שר האוצר.
יעקב ליצמן: האמת היא, הוא לא יכול להיות שר האוצר.
ראובן ריבלין: אבל זה היה בין משרד ראש הממשלה לאוצר.
יעקב ליצמן: ראש הממשלה אמר במפורש שהוא לא מתערב בכלכלה.
ניסן סלומינסקי: רב יעקב, חלק מהדילמות היו במה – האם להוריד את זה בזה או בזה או בזה.
ניסן סלומינסקי: זה לקח זמן.
ניסן סלומינסקי: כל הכיוון היה חיובי.
אלעזר שטרן: משה, אם כבר הפסיקו אותך, אם אתה יכול להגיד – הרי בטח אין פה בעיה כמו בדברים אחרים של עודף או חוסר.
אלעזר שטרן: יש פה פשוט החלטה של העברה ממקום למקום.
אלעזר שטרן: זה מה שיש פה.
<משה בר-סימן טוב: לא, יש פה דחייה.
<משה בר-סימן טוב: מה שאנחנו עושים עכשיו זה דחייה.
אלעזר שטרן: אבל חוץ מעניין המדיניות, אין פה נתונים חדשים.
אלעזר שטרן: זאת אומרת, זה לא קשור - - -
<משה בר-סימן טוב: כשהתקבלה ההחלטה, כשראינו את הנתונים שמסתמנים לשנת 2013, התקבלה החלטה כוללת, גם על מס הכנסה - - -
ראובן ריבלין: היה גירעון הרבה יותר גדול.
אלעזר שטרן: אני יודע, אבל זה לא שייך לגירעון פה.
<משה בר-סימן טוב: זה כן שייך לגירעון.
ראובן ריבלין: זה לא שייך לגירעון - - - לייצר הכנסה.
<משה בר-סימן טוב: אני אסביר הכול.
ניסן סלומינסקי: זה שייך.
אלעזר שטרן: 450 מיליון עוברים ממקום למקום.
אלעזר שטרן: זאת אומרת, אתה מעביר אותם עכשיו.
ראובן ריבלין: אני לא צריך אותם.
<משה בר-סימן טוב: אני אסביר הכול, אני מקווה שזה - - -
ראובן ריבלין: יכול להקל עלי, הוא לא צריך אותם באופן מידי.
ראובן ריבלין: הוא אומר לך שיכול להיות שזה ישתנה.
<משה בר-סימן טוב: א', זה כבר נאמר על-ידי רבים שתחזיות כדאי לתת בעיקר בנוגע לעבר, וגם זה בזהירות.
<משה בר-סימן טוב: אנחנו באמת חיים במציאות שהתחזיות משתנות.
<משה בר-סימן טוב: תחזיות עושים כל הגופים במשק – גם בנק ישראל, גם המועצה לכלכלה, גם משרד האוצר.
<משה בר-סימן טוב: אין מה לעשות, אנחנו יודעים שהדברים הם דינמיים.
<משה בר-סימן טוב: כמו שאמרתי, היינו צריכים לעלות עכשיו ל-7%, ובשנה הבאה ל-7.5%.
<משה בר-סימן טוב: במקום זה, אנחנו נעלה השנה ל-6.75%.
<משה בר-סימן טוב: בשנה הבאה ל-7.25%, ובשנה אחר-כך ל-7.5%.
<משה בר-סימן טוב: המשמעות היא דחייה של 0.25% גם בשנה הזאת וגם בשנה הבאה.
<משה בר-סימן טוב: כל 0.25% הוא סדר גודל של 500-450 מיליון ש"ח, שיורדים להפחתת נטל מס על המעסיקים.
<משה בר-סימן טוב: התכלית של המהלך הזה היא, כאמור, להקל על שוק העבודה.
<משה בר-סימן טוב: בעוד שמס הכנסה הוא רלוונטי לרמות השכר הגבוהות יותר, דמי ביטוח לאומי, החלק הזה, רלוונטי כבר מ-5,500 שקל.
<משה בר-סימן טוב: כלומר, אנחנו נוגעים פה ברמות שכר שהן באופן יחסי נמוכות יותר.
<משה בר-סימן טוב: זה מהלך פרוגרסיבי יותר מהתיקונים שנעשו במס הכנסה.
<משה בר-סימן טוב: אני מדבר על המשמעויות מבחינת תקציב המדינה.
<משה בר-סימן טוב: מערכת ההתחשבנות בין הביטוח הלאומי לבין המדינה היא מורכבת.