GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אלי בבלי: ניטראליות של המפיצים ו – 2.
<אלי בבלי: אפשרות להשקיע באפיקי השקעה שלהם מותר ולנו אסור.
יצחק כהן: אם המפיצים זה הבנקים - - -
<אלי בבלי: הם פה.
<אלי בבלי: אני חושב שהם יוכלו להגיד יותר.
<אלי בבלי: נקודה אחרונה, לתקן דברים שנאמרו קודם – במדינות אחרות, בעיקר אנגלו-סאקסיות, שאנחנו בדקנו, כמו בריטניה, קנדה, ארצות הברית, אין אפשרות להציע קרנות זרות.
<אלי בבלי: יש הגנה של המדינה על מנהלי הקרנות - - הם לא מאפשרים להציע קרנות אחרות.
<אלי בבלי: אנחנו אור לגויים, זה בסדר, אבל מה שאנחנו מבקשים זה שוויוניות בתחרות.
<דודו לביא: אז קודם כל, כפי שפרופ' שמואל האוזר אמר, המהלך הזה הוא מהלך ששם את המשקיע במרכז.
<דודו לביא: זאת אומרת, במסגרת השיקולים שבחנו, ובאיזונים שיישמנו במסגרת המודל שגובש, ראינו לנגד עינינו את התועלות שגלומות במהלך למשקיע, אל מול הנזקים ואולי גם הסיכויים הפוטנציאליים שעשויים לנבוע לתעשייה המקומית.
<דודו לביא: סוגיית התגמול שאתה התייחסת אליה היא באמת סוגיה שעמדה לנגד עינינו, ואנחנו התייחסנו אליה בשימת לב מרובה, במסגרת המודל שגובש, שבעצם יובא לשולחן הוועדה בהמשך, במסגרת תקנות ייעודיות שמטפלות בנושא עמלות ההפצה והתגמול של המפיצים הבנקאיים את אותם מוצרים, ניסינו לייצר מנגנון שבעצם יוצר תגמול לבנקים בגין הפצה של קרן זרה, שהוא בשיעור זהה לתגמול של הבנקים ביחס למוצר הישראלי, ביחס לקרן הנאמנות הישראלית שמתמחה בחו"ל.
<דודו לביא: יחד עם זאת צריך להבין שהנכס שהוא קרן נאמנות זרה, הוא בדרך כלל נקוב במט"ח, הוא נסחר בדולר, או ביורו, ובאמת – על מנת שהמשקיע יוכל לייצר לעצמו נגישות אליו, הוא צריך להמיר את השקלים למט"ח, דבר שדרך אגב לא קיים בקרנות הישראליות.
<דודו לביא: כאן אפשר להסתכל על הדבר גם בצורה הפוכה לגמרי: שיש פה גם הזדמנות לתעשייה המקומית לבדל את עצמה אל מול המוצר המתחרה מחו"ל.
<דודו לביא: דרך אגב, בידול זאת נקודת המפתח.
<דודו לביא: מדובר פה, צריך להבין, במוצרים שונים שמוסדרים על פי דינים שונים.
<דודו לביא: אין פיזיביליות בכלל להחיל על כל המוצרים האלה בדיוק את אותו דין, ולכן העובדה שמדובר פה במוצר בעל מאפיינים מעט שונים מהאלטרנטיבה הישראלית, מגלמת בתוכה יתרונות וגם הזדמנויות למוצר הישראלי.
יעקב ליצמן: למה מה שהוא אמר - - -
<קריאה: זה לא נכון, זה לא מדויק.
<אלי בבלי: יש לנו חוות דעת שנערכה על ידי משרד עורכי דין שמכילה 70 עמודים, שמתארת בדיוק בכל מדינה את הדין שחל, ואת האיסורים שחלים.
<דודו לביא: המודל הזה בעצם מתבסס ומכיר בכך שיש שני דינים מובילים בעולם שמסדירים את פעילות קרנות הנאמנות הזרות: ה-Investment Company בארצות הברית, והדירקטיבה באירופה, הם דינים ראויים שמספקים הגנה נאותה על עניינו של ציבור המשקיעים, וכאן צריך לעשות אבחנה מאד ברורה בין ארצות הברית לבין שאר העולם.
<דודו לביא: ארצות הברית מתנהלת כשוק סגור, כמשק סגור, בהיבט של הפתיחות להשקעות מבחוץ, גם ביחס לקרנות נאמנות וביחס להיבטים אחרים, אבל אנחנו עדיין לא נמצאים במקום שבו נמצאת ארצות הברית מבחינת מאפייני השוק, הגודל של השוק וההזדמנויות שזמינות לציבור המשקיעים בישראל.
<דודו לביא: ביחס לאירופה הדירקטיבה בעצם קובעת פרקטיקה שרואה את כל האיחוד האירופי, שמורכב מהרבה מאד מדינות, כמשק אחד פתוח שמאפשר לכל אזרח, בכל אחת ואחת מעשרות מדינות האיחוד, לקבל נגישות מלאה למוצר האחר.
<דודו לביא: מדינת ישראל תמיד רואה את עצמה והיתה רוצה לראות את עצמה כחלק מהקולקטיב האירופאי, לא רק בתחום הספורט אלא גם בתחומים אחרים.
<דודו לביא: לכן, המהלך הזה גם מגלם בתוכו איזושהי תפיסה שמבטאת את הערכים המוספים שיכולים לנבוע למשקיעים בישראל, כתוצאה מהנגשה של קרנות נאמנות שמתאפשר לאזרחים האירופאים להשקיע בהן.
<דודו לביא: שוב, צריך להבין – המהלך הזה מתבסס על ההנחה שיש ערכים מוספים מאד מובהקים בשינוי המצב היום, שיאפשר למשקיעים הישראלים נגישות לשירות של ניהול השקעות בחו"ל על ידי גופים שהם מהמובילים בעולם במחירים שהם סטטיסטית נמוכים מהותית מהמחירים שמאפיינים את המוצרים המתחרים בישראל.
<דודו לביא: הזכירו כאן את הנושא של עמלת המרה.
<דודו לביא: אנחנו בהחלט מודעים לנקודה הזו.
<דודו לביא: אנחנו פעלנו במסגרת הסמכויות שמוקנות לרשות ניירות ערך בהיבט הזה.
<דודו לביא: העלות של המרת המטבע אמורה, בסופו של דבר, להשתקלל במערך השיקולים הכולל ביחס לעלויות שגלומות בניהול תיק השקעות של הקרנות הזרות אל מול עלויות שמאפיינות את הקרנות הישראליות.
<דודו לביא: אם דמי הניהול בקרנות הישראליות שמתמחות בחו"ל, בשקלול עם העלות האלטרנטיבית של עמלת המרה יהיו יותר אטרקטיביים ביחס למוצר האחר, והביצועים שלהם במונחי תשואות יהיו יותר טובים משל הזרים, אין שום סיבה שהיועץ בישראל ימליץ על האלטרנטיבה הזרה.
<דודו לביא: אם זה לא יהיה המצב, והמוצר מחו"ל יהיה עדיף על המוצר בישראל, אין שום סיבה שהיועץ ימליץ על המוצר המקומי.
<דודו לביא: זו המשמעות של התחרות וכאן בדיוק גלומים הערכים המוספים שבפתיחת השוק לתחרות.
יצחק כהן: בסופו של יום מה שיקבע זה הביצועים.
יצחק כהן: הדברים האלה הם חשובים, אבל הביצועים הם שיקבעו.
<אברהם וול: אני היועץ המשפטי של איגוד תעודות הסל.
<אברהם וול: רק כרקע, החוק המוצע יחול גם על קרנות זרות וגם על מכשירים מדדים כמו תעודות סל, ועמדת האיגוד, איגוד תעודות הסל היא – שאנחנו בהחלט בעד פתיחת השוק אבל אנחנו מבקשים שהפתיחה תותנה בשלושה תנאים שיאפשרו תחרות אמיתית.
<אברהם וול: התנאי הראשון הוא: תנאים של שוויוניות, ואני אגיד עוד מעט כמה מילים מדוע אנחנו, כאיגוד תעודות הסל, חושבים שהתנאים המוצעים עלולים להפלות אותנו לרעה.
<אברהם וול: התנאי השני הוא איזושהי בקרה או פיקוח מינימאלי של רשות לניירות ערך על מי מפיץ את המוצרים בישראל, והתנאי השלישי הוא שהמוצרים הללו ייסחרו בבורסה בתל אביב כפי שנסחרים המוצרים המקומיים היום, של האיגוד שלנו.
<אברהם וול: רק כרקע – הפעילות של איגוד תעודות הסל היא בערך רבע מהמסחר בבורסה בתל אביב, פחות או יותר, ולגבי תעודות סל – ההשקעה במדדים זרים היא לא 5%, אלא אצלנו זה 25%, זה חלק מאד מהותי, גם מהפעילות של חברי האיגוד וגם מהמסחר בבורסה בתל אביב, והחשש שלנו שכל החלק הזה של המסחר יתרוקן.
<אברהם וול: אז לגבי התנאי הראשון של השוויוניות – תחרות בתנאי שוויון.
<אברהם וול: למעשה, הענף שלנו עובר תהליך הסדרה שנמשך כבר כמה שנים, בשיתוף פעולה יוצא דופן בין הרגולטור והמפוקח.
<אברהם וול: בקרוב יובא לפניכם תיקון מס' 21.
<אברהם וול: יש בו מאות סעיפים, דרישות מאד קפדניות שנוסחו ביחד עם התעשייה שלנו, דרישות הון עצמי מאד גבוהות, חובת מינוי נאמנים, דירקטורים חיצוניים, דרישות גילוי, כללים מחמירים על מותר ואסור - - -
יצחק כהן: - - בארצות המוצא.
<אברהם וול: אנחנו לא יודעים שכל הדברים האלה יהיו בארצות המוצא.
יצחק כהן: מה, הם באו בהפקר - - -
<אברהם וול: אני אומר לאדוני:
<אברהם וול: למשל - - -
יצחק כהן: עד כמה שאני יודע, אחרי המשבר בארצות הברית, תנאי הרגולציה החמירו מאד מאד מאד.
<אברהם וול: קודם כל, אנחנו לא יודעים את זה, אדוני, מכיוון שלפי החוק למעשה, הרשות רשאית להכיר בקרנות מכל מיני מקומות בעולם ואנחנו לא יודעים את הרגולציה בכל מקום ומקום.
יצחק כהן: לא ממש.
יצחק כהן: באירופה ובארצות הברית אנחנו מכירים.
יעקב ליצמן: אם לא החמירו - - -
<אברהם וול: אני אתן לאדוני דוגמה פשוטה: אם מנהל תעודות סל ישראלי מפר את החוק, הוא חשוף בישראל להליכים פליליים, מנהליים, תביעה אזרחית.
<אברהם וול: אם חלילה מישהו ייפגע מכשל בתעודה שהונפקה בחו"ל, הוא יצטרך לנסוע ללוקסמבורג.
יצחק כהן: את השאלה הזו שאלתי וקיבלתי תשובה שזה כן טופל.
<אברהם וול: אבל הדין יהיה הדין הזר של כל מדינה בעולם שבו יביאו.
<אברהם וול: זה לא יעמוד בסטנדרטים הישראלים.
<קריאה: תלוי מה עילת התביעה.
<אברהם וול: אנחנו אומרים – ממה נפשך?
<אברהם וול: התעשייה שלנו עובדת כבר כמה שנים על רגולציה מאד מחמירה.
<אברהם וול: אם הרגולציה הזו היא מוצדקת, אז גם מי שרוצה להפיץ מוצר זהה, זר, שיעמוד באותם קריטריונים, ואם אנחנו יכולים להשוות את עצמנו למשל לקריטריונים באירלנד, אז אנחנו נבקש שגם לנו יתירו לעמוד באותם קריטריונים בלי צורך לעמוד בהחמרות - - -
יצחק כהן: אנחנו רוצים לשכלל את שוק ההון, רוצים להרחיב אותו.
יצחק כהן: אני מבין מה שאתה אומר - - -
<אברהם וול: אז אולי אני אקדים ואתייחס לשכלול בשוק ההון.
<אברהם וול: למרות שרציתי להשאיר את זה לסוף – בתעשייה שלנו, תעודות הסל, הנימוק של שכלול שוק ההון הוא הרבה פחות דומיננטי, מכמה סיבות.
<אברהם וול: הסיבה הראשונה היא שניהול תעודות סל לא דורש התמחות של מנהל השקעות.
<אברהם וול: זאת אומרת, הנימוק שנאמר כאן שמנהל השקעות שיושב באנגליה יודע יותר טוב לבחור מניות אנגליות – הוא לא רלבנטי אלינו.
<אברהם וול: אנחנו בוחרים את אותם מניות.
<אברהם וול: הדבר השני הוא שבשוק תעודות הסל העולמי, מכיוון שיש יתרון לגודל, בכל מדינה בעולם שולטים בערך 3 שחקנים, בכל אירופה ובארצות הברית.
<אברהם וול: בכל מקום שנפתח, אותם שלושה שולטים.
<אברהם וול: זאת אומרת שמה שיקרה בישראל, זה שלא תהיה תחרות רבה יותר, אלא שאותם 3 שחקנים ששולטים בכל מקום בעולם, כנראה ישלטו גם בישראל.
<אברהם וול: גם לגבי טובת ההנאה שהצרכן הסופי - - -
יצחק כהן: תסביר למה.
יצחק כהן: אני לא מבין למה.
<אברהם וורל: יש להם יתרון לגודל, בגלל שהם מנהלים מערכות ענקיות.
<אברהם וורל: לכן התוצאה תהיה שבכל מקום בעולם הם בסופו של יום משתלטים על השוק, כי הרווחיות שלהם היא הרבה יותר גבוהה מאשר השחקנים המקומיים.
יצחק כהן: מאיזה זווית ראיה אני צריך להסתכל על זה, זווית ראיה של האזרח, או שלך?
<אברהם וול: אני מדבר גם על זווית הראיה של האזרח, כי אם אנחנו - -אני לרגע, אתייחס לזה.
<אברהם וול: הפערים בעלויות שמשלם משקיע ישראלי עבור תעודת סל זרה בישראל או שהוא ישלם בחוץ לארץ, הם זניחים.
<אברהם וול: אם תוסיף על זה את עמלת המרת המט"ח, הם כנראה יהיו יותר גבוהים.
<אברהם וול: הפערים האלה, חלק מהם מוסבר בעלויות הרגולציה שלנו.
<אברהם וול: זאת אומרת, מישהו חשב שכדאי להשית על התעשייה עלויות מסוימות, כי חשוב שהמוצר יהיה בפיקוח.
יצחק כהן: להגיד שלהם אין רגולציה, ורגולציה מחמירה – אי אפשר לומר ששם זה הכל - - -
<אברהם וול: אבל אדוני – נניח שרוצים לפתוח לתחרות – אני רואה פה את נציגי כל הבנקים הזרים – רוצים לפתוח לתחרות את שוק הבנקאות בישראל שהוא בוודאי שוק שאפשר להתחרות בו, האם המפקח על הבנקים יתיר לבנק זר, כל בנק זר שהוא, באירופה, להתחיל לפעול בישראל?
<אברהם וול: האם המפקח על הביטוח יתיר לכל חברת ביטוח בעולם להתחיל לפעול בישראל ולמכור את המוצרים שלה, כפי שהם, בלי שלפחות המפקח הישראלי יבקר אותם, בשם התחרות?
<אברהם וול: אני רוצה לומר שכבר היום בחוק, יש סעיף, בנוסח הקיים שלו, שמתיר לגופים זרים למכור מוצרים בישראל, והוא אפילו מתיר לרשות לפטור אותם.
<אברהם וול: כל השינוי המהותי בחוק הוא שהסעיף הזה יבוטל.
<אברהם וול: זאת אומרת, במקום שתהיה איזושהי בקרה, ואולי אדוני צודק, יכול להיות שיבואו אם איזה מוצר שהוא מוצר ראוי, ועומד בסטנדרטים שנראים לרשות ראויים, ובבקשה, שייסחר כאן.
<אברהם וול: כל השינוי בחוק, לב השינוי הוא שבעוד שהיום הם אמורים לבוא להציג את המוצר לרשות ולקבל את האישור, ומסיבות שלהם אף אחד לא רוצה לעשות את זה, מחר הם יוכלו להיכנס לכאן אוטומטית.
<אברהם וול: לכן זו הבקשה השניה שלנו.
<אברהם וול: , שתהיה איזושהי מערכת סינון, ואם באמת המוצרים האלה עומדים בכל הסטנדרטים שלרשות נראים ראויים – בבקשה.
<אברהם וול: הנקודה השלישית, ובזה אני אסיים, היא לגבי המסחר בבורסה.
<אברהם וול: המוצרים הישראלים נסחרים בבורסה בתל אביב והם תורמים תרומה מהותית מאד לנפחי המסחר בבורסה.
<אברהם וול: הם גם משלמים מס בישראל.
<אברהם וול: המוצרים החדשים, להערכתנו – רובם ככולם לא ייסחרו בבורסה.
<אברהם וול: זאת אומרת, נתח משמעותי מהפעילות של הבורסה יילך לחו"ל, וגם המיסוי, שהיום משולם בישראל, יעבור לארצות זרות.
<אברהם וול: לכן אנחנו חושבים שאפשר להעביר את החוק בשלושה תיקונים קלים.
יצחק כהן: שמעת על הכפר הגלובאלי?
יצחק כהן: שמעת עליו?
<אברהם וול: בהחלט שמענו עליו אבל אנחנו חושבים שהכפר הגלובאלי לא צריך לפגוע בתעשייה הישראלית.
<אברהם וול: לכן אנחנו מציעים- אל"ף, שייקבע בחוק העיקרון של השוויון, זאת אומרת שהרגולציה הזרה תעמוד לפחות בסטנדרטים הישראלים.
<אברהם וול: בי"ת- שתהיה בקרה מינימאלית של רשות ניירות ערך שאכן מביאים לנו גופים שעומדים ברגולציה זהה לישראלית, וגימ"ל – שהמוצרים האלה ייסחרו בבורסה.
<דודו לביא: רק לפני שאני מפתח, אם אני אתבקש לפתח – אני רוצה לחדד ניואנס אחד שהוא מאד חשוב.
<דודו לביא: תעודת סל היא לא קרן נאמנות שבמסגרת תיקון 15 אנחנו מבקשים לפתוח ולהביא אותה לארץ.
<דודו לביא: זאת אומרת, מדובר ב ETF, מדובר במוצר שעוקב אחרי מדד אבל לא מתחייב לתת אותו.
<דודו לביא: זאת אומרת, אם אתה מדבר על החלה של דינים באופן זהה – זה פשוט בלתי אפשרי, כי מדובר בשני מוצרים שונים.
<דודו לביא: במסגרת תיקון 21 תהיה פלטפורמה שתאפשר להציע גם בישראל מוצר שהוא ETF, אבל כאשר אנחנו מדברים על הבאה של מוצרים מהסוג הזה מחו"ל לישראל אנחנו מדברים על מוצר אחר.
<דודו לביא: עכשיו, זה גם יתרון שלכם – כי כאשר עסקנו בשיח אחר, אגב תיקון 21, ביחס לצורך, לסיכוי של המוצר שמתבסס על המודל האמריקאי, אתם ביטלתם אותו.
<דודו לביא: אמרתם שמדובר במוצר שהוא נחות, שהוא לא נדרש, מן הטעם שהוא לא מתחייב אלא הוא רק מוצר שמתבסס על ניסיון לחקות מדד.
<דודו לביא: זה המוצר שעליו אנחנו מדברים.
<דודו לביא: זאת אומרת, לכאורה, על פני הדברים, אם המוצר שלכם הוא מוצר חזק, טוב, אטרקטיבי וזול, אין לכם ממה לחשוש, כי אין למוצר האלטרנטיבי שום סיכוי להתחרות בו.
<אברהם וול: אם מותר לי להוסיף משפט – יכול להיות שהתפרצתי לדלת פתוחה, ואני מתנצל על כך.
<אברהם וול: מבחינתנו המקבילה של תעודת הסל הישראלית הוא ה ETF הזר.
<אברהם וול: אם הרשות אכן חושבת, וזה נראה לי רעיון מצוין, שאת כל מוצרי המדדים הזרים ראוי להסדיר במסגרת תיקון מספר 21, אז כמובן שטענותינו הסתתמו.
<דודו לביא: לא, זה לא מה שאנחנו חושבים.
<דודו לביא: התיקון הזה נועד להנגיש את הציבור הישראלי לאלטרנטיבות – השקעה שאנחנו חושבים שהן אלטרנטיבות שיכולות להביא לפיתוח השוק, ובכלל זה גם ה ETF שאליהם אתה מתייחס.
<דודו לביא: תעודות הסל, כרגע, נהנות ממעמד מיוחד, כי ביחס אליהן אפילו יש אלמנט של דה-רגולציה, אל מול קרנות הנאמנות.
<דודו לביא: זאת אומרת שאם אנחנו מדברים כרגע על שוויון ונטל רגולטורי, היום, בתקופה הזו של לפני, של קדם תיקון 21, הדרישות מהתחום הזה הן דרישות מופחתות, והן, כשלעצמו, לא אמורות לייצר את אותם חובות ונטלים שאליהם התייחסת.
<דודו לביא: לפחות באותו חלון שעליו אנחנו מדברים, שבין תיקון 15 לתיקון 21.
<אלי בבלי: משפט אחד לסיכום – לגבי מה שדודו לביא אמר.
<אלי בבלי: הוא לא ענה לשני הפערים שהצפתי.
<אלי בבלי: הוא נתן תשובה שלמה על תחרות, אבל הוא לא ענה לשני פעמים – יש פער ענק בין מה שמותר לנו להשקיע ובין המנהלים הזרים, במה מותר להם להשקיע, ויש לנו חשש מהותי, שגם הרשות מסכימה לו, לגבי ניטראליות המפיצים.
<אלי בבלי: לא קיבלנו תשובה על זה.
<אלי בבלי: אני מקווה שנקבל את זה בישיבות הבאות.
<דודו לביא: אני חושב שהתייחסתי אבל אם נדרש אני אחדד ואתמקד.
יעקב ליצמן: יש מצב שאפשר לקבוע זמנים, או משהו, לראות איך זה משפיע?
<דודו לביא: אז ביחס לנקודה הראשונה שמדברת על האובייקטיביות של יועץ ההשקעות – אני חושב שהתייחסתי לזה דרך ההיבט של השאלה של השורה התחתונה של עלות המוצר, וחזקה על יועץ ההשקעות בבנק שישכיל לשקלל את העלויות ולהמליץ ללקוח על המוצר האלטרנטיבי אבל צריך לזכור: תחום פעילות יועצי ההשקעות בבנקים היא פעילות מפוקחת.
<דודו לביא: לרשות ניירות ערך היום יש כלים אפקטיביים למדי שמאפשרים לה לנטר ולעקוב אחרי פעילות היועצים ודפוסי הפעילות שלהם, ובוודאי שכאשר ייכנס לתוקף תיקון מהסוג הזה אנחנו מקווים להקדיש תשומות ומשאבים מיוחדים כדי לבחון את האופן שבו מיושם הנושא במערכי הייעוץ הבנקאיים.
<דודו לביא: ככל שהרשות תמצא, כמו ביחס לפעילויות אחרות, כמו, למשל, ביחס לפערים שבין עלויות ללקוח של ייעוץ למניה ישראלית לעומת מניה זרה, שגם ביחס אליה הלקוח נדרש לשלם עמלת המרה, זה מסוג הדברים שאנחנו יכולים לראות, ועל פני הדברים אנחנו לא מאתרים דפוסי הטייה משמעותיים בהקשר הזה.
<דודו לביא: ככל שיתברר שהבנקים לא ממלאים את חובתם, או היועצים בבנקים לא ממלאים את חובתם ותפקידם כראוי, יש לנו כלים להתמודד עם הנושא הזה.
<דודו לביא: ביחס לנקודה השניה של חוסר שוויון – אני התייחסתי לכך שמדובר בעצם במוצרים שונים שחלים עליהם דינים שונים.
<דודו לביא: יש א-סימטריה בהגדרה בין הדינים.
<דודו לביא: בחלק מהדברים הדין הישראלי מחמיר ביחס לדין הזר, ובחלק מהדברים הדין הזר מחמיר ביחס לדין הישראלי.
<דודו לביא: לנו לא ידוע, או לפחות – עד שעסקנו בתיקון 15, לא ידוע לנו על דברים שמונעים ממנהלי הקרנות למצות את היכולת שלהם להניב למשקיע תשואה.
<דודו לביא: צריך לזכור שמדובר במוצרים שבדרך כלל הם מוצרים שמשקיעים במיין סטרים.
<דודו לביא: לגבי חוסר הסימטריה אנחנו אמרנו, אנחנו עושים את זה, זה גם חלק ממפת הדרכים שהרשות מקדמת ממש בימים האלה, והחלק של החקיקה הראשית אושר לא מזמן בוועדת הכספים.
<דודו לביא: אנחנו נמצאים אתכם בשיח מתמיד.
<דודו לביא: ככל שיתברר שיש אפיקי השקעה מסוימים שהם קריטיים עבורכם, על מנת שתוכלו להניב למשקיע תשואות עודפות, ויש אפשרות לפתוח אותם להשקעה, אנחנו נעשה את זה.
<אלי בבלי: שלחנו אליכם את זה כתוב, ולא קיבלנו התייחסות.
יצחק כהן: עוד מישהו?
יצחק כהן: אנחנו נגיע לצד הזה.
<רונן סולומון: אני מנהל איגוד תעודות הסל.
<רונן סולומון: אדוני היושב ראש ציין שבאמת הוא רוצה שיהיה פה כפר גלובאלי.
<רונן סולומון: כמו שציינו, אנחנו בעד תחרות, אבל צריכים להבין שזה לא בדיוק כפר גלובאלי.
<רונן סולומון: בניגוד, אולי, למדיניות שמים פתוחים, אם מסתכלים על חברות תעופה, פה מדובר במהלך חד צדדי.
<רונן סולומון: כלומר, הקרנות הזרות יוכלו להיכנס לישראל – הקרנות וה ETF הזרים, אבל אנחנו, הישראלים, לא נוכל לצאת לחו"ל.
<רונן סולומון: כלומר, אין פה הדדיות מלאה.
<רונן סולומון: לכן אני גם עכשיו מתחבר למה שציין כאן קודם חבר הכנסת ליצמן – שווה אולי לבדוק, אולי לקחת את העבודה של המ.מ.מ, כי אדוני ציין פה אולי כמה טיעונים – ולבדוק מה קורה במדינות שונות בעולם, האם יש מודלים שונים לכניסת קרנות זרות?
<רונן סולומון: כי אנחנו יודעים על לפחות 3 מודלים לכניסת קרנות זרות.
<רונן סולומון: יש 3 מודלים שונים של מדינות שונות בעולם שבחרו להכניס קרנות זרות אליהן.
<רונן סולומון: יש פה את הנקודה שעלתה לגבי השוויוניות.
<רונן סולומון: שווה גם את הנושא הזה לבדוק.
<רונן סולומון: הנושא של עמלת המרה.
<רונן סולומון: רשות ניירות ערך טוענת שהיא מפקחת על זה, ואני טוען שהיא לא מפקחת, כי מי שמפקח על זה זה בכלל המפקח על הבנקים.
<רונן סולומון: שווה, אולי, להזמין לפה את המפקח על הבנקים, שיגיד את עמדתו.
<רונן סולומון: למעשה מדובר פה - - אני אתן עכשיו את ההסבר איך זה נעשה.
<רונן סולומון: מדובר פה על שני חשבונות נפרדים.
<רונן סולומון: אפשר לעשות פה חשבון נפרד להמרת מט"ח, שהוא שם יתחיל לעבוד בהמרת מט"ח, קדימה ואחורה ובחשבון אחר – להתחיל לקנות את הקרנות.
<רונן סולומון: אפשר לעשות שם יופי של טריקים, כמובן – עוד פעם, אם מישהו יתפוס את היועץ, כזה או אחר, אבל אנחנו יודעים שגם היועצים מתומרצים על ידי הבנקים, ולבנק תמיד יש אינטרס להרוויח, אז שווה לבדוק - - -
יצחק כהן: טוב, אנחנו מתחילים למחזר את הטענות ו - - -
<רונן סולומון: אני רק מסיים.
<רונן סולומון: לכן אני אומר – שווה לקחת פה עבודה של המ.מ.מ ולבדוק, גם את הדין הזר, מה קורה בעולם, איך מדינות אחרות עשו את זה, מה ההשלכות, השלכות הרוחב, גם את הבורסה המקומית – שווה להזמין גם את מנכ"ל הבורסה המקומית, לראות אם תהיה פה פגיעה, אם המסחר ייצא מהארץ לחו"ל, מה דעתו בנושא, וכדומה.
יצחק כהן: אנחנו פשוט מוגבלים בזמן, וזה רק הדיון הראשון בנושא.
יצחק כהן: בתיקון 15.
<אורנית קרביץ: רק אם אפשר להתייחס לנקודה – ציינת שזה לא הדדי.
<אורנית קרביץ: אז נכון שאנחנו לא יכולים לכפות על רגולטורים אחרים לקבל את הקרנות הזרות במדינות אחרות, אבל מהלך שנעשה לאחרונה, ואנחנו היינו בקשר עם איגוד הקרנות עליו, זה שבאירופה יש הכרה לא רק ב - - יש גם הכרה ב- non- .
<אורנית קרביץ: יש סוג שלם של דירקטיבה שעוסקת, קוראים לה – alternative investment fund management directive והיא עוסקת רק בקרנות שהן לא - - -, איך הן פועלות בתוך אירופה, קרנות זרות בתוך אירופה.
<אורנית קרביץ: אנחנו חתמנו על הסכם עם האיחוד האירופי שמאפשר, בעצם, לקרנות ישראליות, לצאת לאירופה ולהציע את המרכולת שלהם שם, שבלי ההסכם הזה זה לא היה מתאפשר.
<אורנית קרביץ: דיברתי על זה גם עם אלי.
<אורנית קרביץ: אני לא יודעת עד כמה קרנות ישראליות באמת הרימו את הכפפה וניסו ללכת לעבוד בחו"ל, אבל מבחינתנו, לפחות, את התנאי הראשוני לעשות את זה, מבחינת הרשות לניירות ערך, אנחנו היינו הראשונים שחתמנו על ההסכם הזה.
<אורנית קרביץ: אז אי אפשר להגיד שאנחנו לא דואגים גם - - -
יעקב ליצמן: מה את רוצה להגיד בזה, שיש שוויון?
<אורנית קרביץ: לא יכול להיות שוויון, זה לא אותם מוצרים.
<אורנית קרביץ: אני אומרת שאנחנו הולכים ל - - -
יעקב ליצמן: לא חייב להיות - - אפילו זה לא אותו מוצר.
<קריאה: חשוב להבהיר שחוסר השוויון זה פגיעה בתעשייה המקומית.
<אורנית קרביץ: מה שאני אומרת זה שאנחנו הולכים לכיוון של לאפשר את הגלובליזציה הזו מתוך הבנה שזה יתמוך גם בתעשייה וגם במשקיעים, בעיקר במשקיעים.
<אורנית קרביץ: אנחנו חושבים שזה נכון לעשות את זה.
<אורנית קרביץ: כל העולם הולך לשם.
<אורנית קרביץ: נכון, ארצות הברית זה אי בודד.
<אלי בבלי: ארצות הברית, קנדה ובריטניה - זה לא אי בודד.
<אלי בבלי: זה איים גדולים מאד.
<אורנית קרביץ: בריטניה – זה לא מדויק מה שאתה אומר.
<אורנית קרביץ: זה לא נכון שאנגליה חסמה את עצמה לקרנות זרות.
<אורנית קרביץ: זה לא נכון.
יצחק כהן: אם היו - - הייתם יוצאים החוצה?
<אלי בבלי: אני באמת לא רואה את הציבור בהולנד קונה עכשיו קרנות סל, קרנות נאמנות בישראל.
יצחק כהן: אז אנחנו מדברים על משהו שהוא היפותטי.
<אלי בבלי: אבל זה משהו להמחיש את זה שמדינות אחרות לא מאפשרות לגופים - - -
יצחק כהן: בסדר, אבל אנחנו מדברים כרגע על תיקון 15.
יצחק כהן: עזוב מדינות זרות.
<אברהם וול: אבל מה שמעשי – אם היינו יכולים לעמוד בסטנדרטים הזרים אז היינו - - -
יצחק כהן: אנחנו נמצה את הדיונים האלה.
יצחק כהן: זה רק דיון ראשון.
יצחק כהן: אנחנו מוגבלים בזמן.
יצחק כהן: נזמין אתכם לדיונים הבאים, ונמצה את הנושא עד הסוף.
יצחק כהן: בסופו של דבר נקבל החלטות שיהיו מקובלות במיוחד על הממשלה.
<יעקב פיגנבוים: אני מנכ"ל UBS בישראל, ומייצג גם את הבנקים הזרים פה בישראל.
יעקב ליצמן: UBS זה בנק.
<יעקב פיגנבוים: זה בנק, ויש לו גם קרנות זרות וגם ETF.
<יעקב פיגנבוים: קודם כל, אני אני מברך את הרשות ואת היוזמה הזו.
<יעקב פיגנבוים: אני חושב שהנושא הזה עומד על המדוכה כבר הרבה שנים, כמעט מאז שאני זוכר את עצמי בתחום הזה.
<יעקב פיגנבוים: אני שמח שסוף סוף אנחנו מתקרבים לאיזה קו סיום, להביא את זה לאיזה משהו פרקטי ששומר בראש ובראשונה על האינטרסים של המשקיעים והציבור.
<יעקב פיגנבוים: אני חושב שהגישה שגם יושב ראש הרשות וגם דודו לביא הציגו היא הגישה הנכונה.
<יעקב פיגנבוים: אני רק אחזור, בכותרות: פתיחה לתחרות, נושא המחירים – זו תופעה ידועה שמחירי קרנות הנאמנות, דמי הניהול בקרנות הנאמנות בחו"ל הרבה יותר נמוכים מאשר בארץ.
<יעקב פיגנבוים: יתרה מזאת, יש גם דיפרנציאציה בין קרנות שמיועדות להשקעה על ידי גופים גדולים ומוסדיים עם דמי ניהול מאד נמוכים ובין דמי ניהול שמופנים לציבור הרחב.
<יעקב פיגנבוים: בשני המקרים האלה דמי הניהול הם ברמת מחירים הרבה יותר נמוכה, וזה מה שיפתח את התחרות כאן, בישראל, ואולי יאפשר הורדת מחירים גם של קרנות הנאמנות המקומיות.
<יעקב פיגנבוים: נושא פיזור השקעות – שדיברו עליו, ובסופו של דבר – הרצון החופשי של הציבור להחליט במה הוא רוצה להשקיע, כי היום - - -
יצחק כהן: לגבי הטענות שלהם – על חוסר שקיפות, גם ברגולציה וגם ב - - -
<יעקב פיגנבוים: יפה, אז אני אומר כך: מבחינת ציבור המשקיעים אין ספק שאלה רק חדשות טובות.
<יעקב פיגנבוים: אנחנו חושבים, למרות שיש לנו הסתייגויות כאלה ואחרות, והאבסורד הוא שבהתייעצויות עם מנהלי קרנות זרות, הביקורת שלהם היתה שגם ההצעה הנוכחית מכבידה עליהם ברגולציה, לעומת מדינות אחרות באירופה, שמאפשרת כניסה של קרנות זרות במדינות אירופה.
<יעקב פיגנבוים: יש כאן מספר סעיפים שבמפורש מכבידים, ויחד עם זאת אנחנו מקבלים אותם.
<יעקב פיגנבוים: אנחנו חושבים שההצעה היא טובה.
<יעקב פיגנבוים: אנחנו חושבים, כמי שמייצגים גופים גדולים – ההצעה מסננת ומאפשרת כניסה של גופים מאד גדולים שגם הרגולציה הפנימית שלהם אבל גם העובדה שהם כפופים לרגולציה מאד מחמירה במדינות נסחרות או מונפקות קרנות נאמנות – מאפשרת כאן לציבור המשקיעים להיות אכן ברמת הגנה נאותה, פלוס כל ההגנות הנוספות שהרשות החילה על קרנות הנאמנות הזרות, אם הן רוצות לפעול כאן, בישראל.
<יעקב פיגנבוים: לכן, מהבחינה הזו, הרגולטורית, יש כאן מספר סעיפים ברגולציה המוצעת שמפלים לרעה את הקרנות הזרות בכניסתן לארץ, מול הקרנות המקומיות.
<יעקב פיגנבוים: יחד עם זאת אנחנו מקבלים בגדול, למעט מספר הסתייגויות כאלה ואחרות.
<יעקב פיגנבוים: לגבי הנושא של הטענות שעלו כאן.
<יעקב פיגנבוים: קודם כל, ככלל, הגישה בעולם היא לאפשר פתיחות לקרנות נאמנות ממדינות אחרות להיות מוצעות לציבור.
<יעקב פיגנבוים: בסופו של דבר, וזה גם חלק מהטענות לטענות שנשמעו כאן – בשוויון ובהשוואה – אנחנו לא מדברים כאן לאפשר לקרנות נאמנות זרות לפעול בישראל.
<יעקב פיגנבוים: אנחנו מאפשרים לקרנות נאמנות זרות שפועלות במדינות המוצא שלהן להיות מופצות כאן, בישראל.
<יעקב פיגנבוים: אלה שני דברים שונים.
<יעקב פיגנבוים: אי אפשר להחיל חוק שוויון של קרן נאמנות שפועלת בישראל וכפופה לרגולטור המקומי לקרן נאמנות זרה שפועלת באנגליה או במקומות אחרים – בלוכסמבורג או באירופה, שכל רצונה הוא לבוא לישראל ולהיות מופצת כאן.
<אלי בבלי: אפשר לאפשר לקרן ישראל שמשקיעה בחו"ל, ויש הרבה קרנות כאלה, לפעול באותם ניירות ערך ואפיקי השקעה שלקרנות זרות מותר.
<אלי בבלי: זה הנושא שדיברתי עליו.
<יעקב פיגנבוים: בסדר גמור, אבל אני אומר – מבחינת השוויון - - -
<אברהם וול: למה בנק זר לא יכול - - -
<יעקב פיגנבוים: כי בנק זר, אם אתה רוצה שהוא יפעל בישראל כבנק זר – זה דבר אחר.
<יעקב פיגנבוים: בנקים זרים פועלים בישראל באמצעות נציגויות, והדבר מוסדר על ידי בנק ישראל שמפקח עליהם, אבל זו רגולציה הרבה יותר נחותה מאשר רגולציה על בנק שפועל בישראל.
<יעקב פיגנבוים: אנחנו מדברים על קרנות נאמנות זרות שפועלות בחו"ל וההסדר נועד להסדיר את הנושא של ההפצה שלהם כאן, בישראל.
<יעקב פיגנבוים: אני חושב שההצעה היא בהחלט נאותה.
<יעקב פיגנבוים: אפשר גם להתייחס לנושא של עמלות המט"ח, אמר את זה דודו – אין שום העדפה לקרנות נאמנות על פני ניירות ערך זרים אחרים שגם היום מוצעים לציבור.
<יעקב פיגנבוים: גם שם יש עמלת מט"ח, ואנחנו לא רואים בזה שום בעיה כלשהי.
יצחק כהן: כפי שציינתי – זו ישיבה ראשונה בסדרה.
יצחק כהן: בקרוב נזמן אתכם לישיבה נוספת.
יצחק כהן: אתה רוצה לסכם את הקטע הזה?
<שמואל האוזר: אני רוצה רק להגיד – מה שמונח בפנינו עכשיו זה רק החוק, שנותן את ההסמכה, ורוב הדיון הוא בעצם בתקנות.
<שמואל האוזר: אנחנו צריכים לקחת את זה בחשבון.
<שמואל האוזר: דבר שני, ההצעה היום – גם לגבי מי שביקש לגבי בנק ישראל, אנחנו מתואמים עם בנק ישראל, כך שגם זה נעשה.
<שמואל האוזר: דיברנו עם כל התעשייה, אנחנו מבינים.
<שמואל האוזר: אני חושב שרוב הטענות שעלו פה – אני יכול להבין מאיפה הן באות.
<שמואל האוזר: לא רוצים תחרות.
<שמואל האוזר: בשביל מה צריך תחרות?
<שמואל האוזר: למה להביא עוד כאלה שיתחרו אתנו?
<שמואל האוזר: נצטרך להוריד מחירים.
<שמואל האוזר: אני חושב שטובתו של הצרכן - - -
יעקב ליצמן: אתה יכול להגיד – נעשה תחרות, ומצד שני תשווה את - - -אני אגיד לך: אני כאן לא מבין הרבה.
יעקב ליצמן: אני סומך על היושב ראש, הרבה פעמים.
יעקב ליצמן: אז בדרך הטבע, מה שהוא ירצה הוא יקבל.
יעקב ליצמן: אבל להגיד שאני מבין אותך עד הסוף?
יעקב ליצמן: למען הפרוטוקול אני חייב להגיד: לא.
<שמואל האוזר: לא דיברנו אבל יש כאן