GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מרב מיכאלי: הגעתם להסכמה, בסדר.
ראובן ריבלין: כנראה לא חשובה להם ההצבעה שלי ולכן לא עדכנו אותי.
ראובן ריבלין: אני מקבל את הדין שאני לא חשוב, אבל יחד עם זה אני מודיע שאני לא אצביע.
ראובן ריבלין: אני רוצה להבין את הדברים.
קארין אלהרר: אני ידעתי על מה הולך להיות הדיון והלכתי ושאלתי.
יעקב ליצמן: זה עוד יותר חמור.
ראובן ריבלין: אני לא מצטרף לדבריו של ליצמן, אבל יש בהם הרבה הגיון.
ראובן ריבלין: אני לא מבין את החילופין בלי שיודיע לי.
ניסן סלומינסקי: עשיתי עכשיו בירור והתברר שהנוסח המתוקן – לא ידעתי על כך – הגיע רק אתמול בלילה.
ניסן סלומינסקי: אם אתם מתעקשים, אני אדחה את הנושא הזה.
ניסן סלומינסקי: חשבתי שהנוסח המתוקן הגיע כבר מזמן, אבל הוא הגיע אתמול בלילה.
ניסן סלומינסקי: אם תתעקשו, אני אדחה את הנושא.
משה גפני: למה לא הצבעת על הרביזיה כל כך הרבה זמן כשבדרך כלל אתה מצביע על רביזיות אחרי חצי שעה?
משה גפני: למה לא הצבעת על הרביזיה הזאת כבר לפני שבועיים?
משה גפני: תמיד אתה מצביע על רביזיה אחרי חצי שעה.
משה גפני: הייתה בקשה לרביזיה ולמה לא הצבעת עליה?
יעקב ליצמן: אנחנו מבקשים לדחות בשבוע ימים את הדיון.
יעקב ליצמן: יש רביזיה ונשאיר אותה.
ראובן ריבלין: כל האורחים שהגיעו ויצטרכו לבוא שוב.
משה גפני: האורחים מרוצים שזה יישאר כך כל הזמן, עם הרביזיה.
ניסן סלומינסקי: לא, לא נכון.
משה גפני: כן נכון.
משה גפני: ההצעה מחמירה.
יעקב ליצמן: תדחה בשבוע ימים.
יעקב ליצמן: לא קרה כלום.
משה גפני: ההצעה שמביאים מחמירה.
משה גפני: כל עוד לא מצביעים על הרביזיה, הדיווח המפורט הוא על שניים וחצי מיליון.
משה גפני: הם הולכים להציע שני מיליון וזה אומר להחמיר.
מרב מיכאלי: גם על מיליון וחצי.
משה גפני: על מיליון וחצי, הם כבר לא שם.
חמד עמאר: ניסן, בוא תסביר לנו כדי שנדע אם לפתוח את זה או לא.
ניסן סלומינסקי: אני רק אומר שחלה תקלה ואני מתנצל שלא ידעתי שהנוסח הגיע אתמול.
ניסן סלומינסקי: אם רוצים, נדחה את הדיון.
ניסן סלומינסקי: אם דוחים, הדיון יתקיים בשבוע הבא.
ראובן ריבלין: אני אומר לכם שהיום אני לא מצביע.
ראובן ריבלין: אם אתה רוצה לדחות, תדחה.
ראובן ריבלין: אם האורחים רוצים שזה יהיה היום, זה יהיה היום.
יעקב ליצמן: הם ישמחו לדחייה.
ראובן ריבלין: אני לא יודע מה הם רוצים.
ניסן סלומינסקי: רובי, אתה רוצה שאני אפתח את הדיון?
ניסן סלומינסקי: נסביר את זה ונדון.
ראובן ריבלין: אני מוכן להיות חותמת גומי אבל שאדע על מה חותמים.
ניסן סלומינסקי: לא, אני לא רוצה שתהיה חותמת גומי.
ניסן סלומינסקי: אני רק שואל, מאחר והייתה תקלה והנוסח לא הגיע.
משה גפני: לא תקלה.
משה גפני: זאת לא תקלה.
משה גפני: על שני מיליון היה סיכום כבר לפני שבועיים.
משה גפני: רובי לא יודע את זה.
חמד עמאר: מי סיכם שזה יהיה שני מיליון?
חמד עמאר: כשאני הייתי כאן בדיון רצו מיליון וחצי ועמדו על מיליון וחצי.
חמד עמאר: מי החליט על שני מיליון?
משה גפני: אני רוצה לספר לך סודות מדינה.
משה גפני: בשבועיים האחרונים היו דיונים והגיעו לסיכום על שני מיליון.
חמד עמאר: עם מי היו דיונים?
משה גפני: סודי.
משה גפני: אני לא יכול לדבר על זה.
חמד עמאר: הדיונים היו אתך כדי להעלות את זה לשני מיליון?
חמד עמאר: אני הייתי כאן ועמדו על כך שהסכום יהיה מיליון וחצי.
משה גפני: זה לא קשור בכלל לנייר שטמיר חילק.
משה גפני: הגיע אתמול, חילק היום אבל היה קודם סיכום.
משה גפני: זה לא קשור לנייר.
ראובן ריבלין: מה אתם רוצים מטמיר?
ראובן ריבלין: הוא קיבל את זה אתמול.
<טמיר כהן: אתמול בלילה.
חמד עמאר: גם אם הוא היה שולח לנו בלילה, לא היינו רואים.
יעקב ליצמן: אני מציע לשאול את שר האוצר מה הסיכום כי עד לרגע זה גם הוא לא יודע.
משה גפני: לכן הוא לא בא.
יעקב ליצמן: הוא לא בא כי הוא לא יודע את הדרך לכאן.
יעקב ליצמן: תגיד לי מתי בפעם האחרונה שר האוצר היה כאן.
משה גפני: חבר הכנסת ליצמן צודק.
ניסן סלומינסקי: אם נדחה את זה, יש החמרה.
יעקב ליצמן: אין שום החמרה.
יעקב ליצמן: אני ראיתי את החומר.
ניסן סלומינסקי: ערן, תסביר.
<ערן יעקב: קודם כל, בוקר טוב.
<ערן יעקב: לעניין הדוח המפורט, כרגע המצב החוקי הוא שבדוח הקרוב, בפברואר, הדוח המפורט צריך להתקיים.
<ערן יעקב: אני לא מדבר על הסכום אלא על המועד להגשת הדוח המפורט.
חמד עמאר: הסכום נשאר שניים וחצי אבל המועד יהיה ב-15 ולא ב-30.
משה גפני: על כמה יהיה דיווח מפורט?
<ערן יעקב: כרגע הוא שניים וחצי.
יעקב ליצמן: כמה היה לפני החוק?
חמד עמאר: אם יש רביזיה, זה נשאר שניים וחצי.
<ערן יעקב: דוח מפורט.
משה גפני: מי שהמחזור שלו 2,400 מיליון, לא חייב בדיווח מפורט.
משה גפני: לפי המצב הקיים החוקי עכשיו, מי שיש לו 2,400 מיליון, לא צריך דיווח מפורט.
ניסן סלומינסקי: יש את הסכום ויש את התאריך.
ניסן סלומינסקי: רבותיי, אני אציע את המתווה ואנחנו נחליט אם אנחנו פותחים את זה או דוחים את זה לעוד שבועיים.
ניסן סלומינסקי: איך שתרצו, מאחר והנוסח לא הגיע אליכם בזמן.
<ערן יעקב: אני אסביר לוועדה את המשמעות.
<ערן יעקב: המשמעות היא שכרגע המצב הוא שב-15 לחודש צריך להגיש דוח מפורט אחד.
<ערן יעקב: כרגע מגישים עד ה-15.
<ערן יעקב: הנישום.
<ערן יעקב: העוסק.
<ערן יעקב: גפני.
משה גפני: לא גפני כי לגפני יש 2,400 מיליון ולכן הוא לא חייב.
משה גפני: עכשיו אתם רוצים שאני כן אהיה חייב.
<ערן יעקב: המצב החוקי כרגע הוא שיש דוח מפורט.
<ערן יעקב: זה אומר שב-15 לחודש כל מי שמעל שניים וחצי מיליון צריך להגיש דוח אחד ב-15.
<ערן יעקב: זה המצב החוקי כרגע, שנכנס בינואר.
<ירון גינדי: מעל ארבע.
<ירון גינדי: הדוח ב-15 הוא מעל ארבע.
<ערן יעקב: כרגע.
<ערן יעקב: זה לא עבר קריאה שלישית.
<ערן יעקב: גפני לכאורה אומר שאין שינוי אבל ודאי שיש שינוי כי זה השינוי.
<ערן יעקב: לגבי הסכום אתה צודק.
<ערן יעקב: הסכום כרגע הוא שניים וחצי.
משה גפני: מה יהיה אחרי התיקון?
<ערן יעקב: לגבי הגשת הדוח, בסוף החודש.
<ערן יעקב: לגבי הגשת הדוח ולא הסכום.
משה גפני: אם יתוקן החוק, מה יהיה הסכום?
<ערן יעקב: שני מיליון.
<ערן יעקב: ליחידים לא יהיה שינוי.
יעקב ליצמן: זה מחמיר.
ניסן סלומינסקי: ליחידים לא.
ניסן סלומינסקי: רק לחברות.
<ערן יעקב: רק לחברות.
ניסן סלומינסקי: זאת הבטחה עד 2017, כולל.
יעקב ליצמן: אנחנו רוצים ללמוד את זה.
יעקב ליצמן: שניים וחצי ליחידים ושני מיליון לחברות, אני חושב שהיות שלא הביאו את הנוסח לפנינו צריך להזמין את שר האוצר שיואיל בטובו לומר מה הוא חשב ביום חמישי בלילה ומה הוא חשב ביום שישי בבוקר.
יעקב ליצמן: בשבת הרי הוא לא עובד אבל מה הוא חשב ביום ראשון ושיאמר למה הוא כל פעם משנה.
ניסן סלומינסקי: זה לא ישתנה.
ראובן ריבלין: אני מבקש התייעצות סיעתית אתך ואנחנו נחליט.
חמד עמאר: התייעצות קואליציונית.
חמד עמאר: לא סיעתית.
ראובן ריבלין: בתקנון קוראים לזה התייעצות סיעתית.
משה גפני: רובי, אתה עכשיו עם ניסן?
ראובן ריבלין: אני רוצה לשמוע דברים.
ראובן ריבלין: אני רוצה לשמוע אם זה נשאר ליחידים ומשתנה רק לגבי חברות.
ראובן ריבלין: אני רוצה לשמוע אותם ואני אחליט האם יהיה דיון או לא יהיה דיון.
ניסן סלומינסקי: סיימנו את ההתייעצות הסיעתית ואנחנו חוזרים להמשך הדיון.
ניסן סלומינסקי: יש רביזיה של חברות הכנסת מרב מיכאלי וסתיו שפיר.
ניסן סלומינסקי: בעד – כל חברי הכנסת
ניסן סלומינסקי: הרביזיה אושרה פה אחד.
ניסן סלומינסקי: מאחר וזה נפתח, אני מציע מתווה שהוא שונה.
ניסן סלומינסקי: לאחר התייעצות ושמיעת עמדת הלשכות שמייצגים את השטח, ראינו שאם החוק יתקבל תהיה פגיעה קשה באנשים הבודדים שבסך הכול מנהלים בעצמם עסק קטן.
ניסן סלומינסקי: המתווה אומר שלגבי יחידים הסכום יישאר כפי שהיה עד היום, שניים וחצי מיליון שקלים.
ניסן סלומינסקי: השינוי היחיד שיהיה בנושא הזה הוא שהחברות שהיו גם כן בשניים וחצי מיליון, עכשיו יורדות לשני מיליון שקלים כאשר ב-2014 הן צריכות לדווח משני מיליון ומעלה כאשר ממילא יש להן את המערכת הזאת וב-2015 הן ירדו למיליון וחצי.
ניסן סלומינסקי: רק החברות.
ניסן סלומינסקי: המתווה הזה יישאר כפי שהוא בלי שינוי לפחות עד סוף 2017.
יעקב ליצמן: יש לכם איזה סיכום על זה?
יעקב ליצמן: אפשר לראות את זה?
ראובן ריבלין: אנחנו רוצים להכניס את זה לפרוטוקול.
<עופר מנירב: יש מכתב ששלחתי לוועדה.
ניסן סלומינסקי: ליצמן, אני אקריא לך.
יעקב ליצמן: אנחנו מבקשים לצרף את זה לפרוטוקול כהחלטה של הוועדה.
ניסן סלומינסקי: סעיף 4 בסיכום: "תיקונים אלו הנעשים במסגרת תיקונים בחוק ההתייעלות הכלכלית התשס"ט-2009 על תיקוניו (להלן – החוק) יהיו התיקונים האחרונים שייעשו שבמסגרת החוק ולא ייעשו יותר תיקונים נוספים בחוק".
<ערן יעקב: אבל תיקונים רק לגבי הרחבת אוכלוסייה.
<ערן יעקב: לגבי הסכום.
<עופר מנירב: ערן, לא נכון, בחוק הזה אין שום תיקונים יותר.
ניסן סלומינסקי: החוק הזה נגמר.
ניסן סלומינסקי: בסעיף 6 נאמר: "רשות המסים והאוצר גם התחייבו כי עד וכולל שנת 2017 (קרי, במשך ארבע השנים הקרובות) לא יורחב מעגל חייבי הדיווח המקוון אם בכלל, גם לא באמצעות הצעת חוק חדשה".
ניסן סלומינסקי: לא יכול להיות דבר יותר ברור מהדברים האלו.
ראובן ריבלין: אנחנו מכניסים את המכתב הזה לפרוטוקול הוועדה.
יעקב ליצמן: בהסכמת מס הכנסה.
ניסן סלומינסקי: רשות המסים והאוצר.
יעקב ליצמן: אנחנו מצרפים את זה לפרוטוקול בהסכמת מס הכנסה.
ראובן ריבלין: מס הכנסה נתן לו את המסמך.
יעקב ליצמן: זה לא המסמך של מס הכנסה.
יעקב ליצמן: מס הכנסה הסכים לצרף את זה כחלק מהפרוטוקול.
ניסן סלומינסקי: אם כך, המתווה ברור ועכשיו נקרא את סעיפי החוק.
ראובן ריבלין: ברשותך, לאחר שהתבהר לנו, אולי נשמע הערות מעבר למסמך הזה.
<עופר מנירב: אין הערות.
<עופר מנירב: המסמך הזה ממצה את הכול.
ראובן ריבלין: אנחנו רק נותנים לכם הזדמנות.
ראובן ריבלין: שלא יאמרו אחר כך שהיה לכם מה לומר ולא אמרתם.
ניסן סלומינסקי: תקריא את החוק.
<גיא גולדמן: בסעיף 67א(ד), פסקה (2) ו-(3) – בטלות.
<אייל לב ארי: את פסקה (2) אתם לא רואים.
<אייל לב ארי: היא התווספה.
<אייל לב ארי: היא גם תיקון טכני בעקבות פסקה (4) שבעמוד 2, בחלקו העליון.
<גיא גולדמן: בסעיף 67א(ב) – בטל.
<אייל לב ארי: אותה סיבה שציינתי קודם.
<גיא גולדמן: בסעיף 69א, במקום סעיף קטן (ז) יבוא: "(ז) הוראות סעיף זה יחולו על עוסק שנתקיים לגביו אחד מאלה (בחוק זה – עוסק החייב בדיווח מפורט): מחזור עסקאותיו עולה על 2,5 מיליון שקלים חדשים שחלה עליו חובה לנהל פנקסי חשבונות לפי שיטת החשבונאות הכפולה מכוח הוראות ניהול פנקסי חשבונות שנקבעו לפי סעיף 130 לפקודת מס הכנסה.
<גיא גולדמן: זה המצב הקיים היום.
ניסן סלומינסקי: זה מדבר על יחידים.
<גיא גולדמן: יחידים, כל מי שמחזור עסקאותיו עולה על 2,5 מיליון שקלים או שמנהל פנקסי חשבונות לפי שיטת חשבונות כפולה, חייב בדיווח מפורט.
<גיא גולדמן: זאת החלופה הראשונה שהיא בעצם שומרת על המצב הקיים היום.
ניסן סלומינסקי: זה רק משניים וחצי מיליון שקלים.
<גיא גולדמן: מחזור עסקאותיו עולה על מיליון וחצי שקלים חדשים – ואחר כך נגיד בהוראת השעה שזה שני מיליון במשך שנת 2014 – ונתקיים לגביו אחד מאלה: הוא חייב לפי כל דין בהכנת מאזן וכן במינוי רואה חשבון מבקר או מבקר אחר כאמור בסעיף 20 לפקודת האגודות השיתופיות.
<גיא גולדמן: הוא רשום כשותפות כאמור בתקנה 4 לתקנות מס ערך מוסף (רישום), התשל"ב-1976 או כמספר עוסקים אשר ביקשו להירשם כאחד, כאמור בסעיף 56 לחוק זה, ולגבי אחד השותפים או אחד העוסקים לפי העניין התקיים האמור בפסקת משנה (א).
<גיא גולדמן: מדובר בשותפויות או איחוד עוסקים שעברו את המחזור שהגדרנו של מיליון וחצי ואחד מהעוסקים או השותפים הוא חברה.
<גיא גולדמן: קיים אותו רציונל.
<גיא גולדמן: המנהל התיר לעוסק לבקשתו להגיש דוח לפי סעיף זה בתנאים ובתיאומים שיורה המנהל.
<גיא גולדמן: כאן הכוונה למתנדבים.
<גיא גולדמן: 3.
<גיא גולדמן: סעיף 70(ב), אחרי מוסד כספי, יבוא "שמחזורו בשנה הקובעת עולה על ארבעה מיליון שקלים חדשים".
<גיא גולדמן: 4.
<גיא גולדמן: סעיף 88.
<גיא גולדמן: סעיפים קטנים (א)(1) ו-(א)(2) – בטלים.
ניסן סלומינסקי: אנחנו מצביעים על זה.
ניסן סלומינסקי: מי בעד אישור סעיף 1 וסעיף 2?
ניסן סלומינסקי: סעיף 1 ו-2 אושרו.
ניסן סלומינסקי: הסעיפים אושרו.
<גיא גולדמן: הוראת שעה לשנת 2014.
מרב מיכאלי: לא הבנתי, אבל הצבעת לפני שקיבלת תשובה.
מרב מיכאלי: למה להוריד את זה משני מיליון למיליון וחצי?
מרב מיכאלי: לא הצלחתי להבין.
ראובן ריבלין: הם לוקחים את האופציה.
מרב מיכאלי: הם מחוקקים.
<ערן יעקב: הרציונל שנכון שנעשה כאן שינוי והשינוי בא לקראת היחידים אבל זה לא כי אנחנו חושבים או מאמינים שעדיין אין באותם ציבורים או באותן בעיות שמנינו בדיונים הקודמים אבל בסוף, במאזן הזה, בין הצורך שלנו לאפשר הרבה פעמים ליחידים, לאפשר את אורח חייהם העסקי עם נטל מופחת במאזן הה, כרגע, לעת הזאת, חשבנו שנכון ללכת לצד הזה של ההקלות.
<ערן יעקב: זאת הסיבה שאני אומר שעדיין אנחנו חושבים שיש מקום למיליון וחצי כי אנחנו יודעים בוודאות, כי יש לנו כבר ניסיון עם זה של מספר שנים, שהדבר הזה תורם בצורה משמעותית למלחמה בחשבונות הפיקטיביות שהגורר של זה היא מלחמה בהון השחור בסופו של יום ובסוף זה מביא לגבייה עודפת של מסים כתוצאה מהדבר הזה.
<עופר מנירב: ערן, זה לא הסיכום.
<עופר מנירב: אנחנו מדברים על חברות ב-2015.
<עופר מנירב: הסיכום הוא לא לעת הזאת.
<עופר מנירב: הסיכום הוא שבזה נגמר החוק.
<עופר מנירב: מכיוון שאמרנו שלא נגביל את המחוקק כי אם מחר המחוקק ירצה לחוקק חוק חדש, יחוקק חוק חדש.
<עופר מנירב: החוק הזה נגמר.
<עופר מנירב: לא לעת הזאת.
<ערן יעקב: אנחנו דיברנו על משהו אחר.
<ערן יעקב: דיברתי על מדיניות.
<ערן יעקב: דיברתי על משהו אחד ואתה מדבר על משהו אחר.
ראובן ריבלין: הערה שלך נכונה מאוד.
ראובן ריבלין: ברור לנו לחלוטין שמה שאתה אמרת, זה כך.
ניסן סלומינסקי: זה גם כתוב.
ניסן סלומינסקי: יש לנו בעיה בגלל שקבענו ישיבה עם המגזר העסקי.
ניסן סלומינסקי: אני מציע שקצת נזדרז.
ראובן ריבלין: למרב, עד 2015 יוכלו חברות שחושבות שרוצות להפוך ליחידים, להתכנס על שניים וחצי מיליון.
מרב מיכאלי: זה בהנחה שהן לא חברות באמת.
ראובן ריבלין: אם באמת יש להן את רואי החשבון ואת כל המערכת שבלאו הכי יכולה לעשות את זה כריטיינר.
ראובן ריבלין: אם זה מכביד, זה לא טוב וזה לא עסקי, הם בוודאי יעברו להיות יחידים פעם נוספת.
ראובן ריבלין: יש הגיון בניסיון שלנו.
<גיא גולדמן: בתקופה שעד יום ט' בטבת, 31 בדצמבר 2014, יראו כאילו בחוק מס ערך מוסף התשל"ב-1975:
<גיא גולדמן: במקום סעיף 67א יבוא "67א דוח מיוחד לעוסק החייב בדיווח מפורט".
<גיא גולדמן: עוסק החייב בדיווח מפורט כאמור בסעיף 69א(ז) יגיש, נוסף על כל דוח תקופתי שהוא מגיש, דוח מיוחד בתוך 15 ימים ממועד הגשת הדוח התקופתי או במועד מאוחר יותר שיורה המנהל.
<גיא גולדמן: עוסק רשאי להגיש דוח כאמור בסעיף קטן (א) במקום הדוח התקופתי אם אישר זאת המנהל בתיאומים ובתנאים שיורה ובלבד שדוח כאמור הוגש במועד בו יש להגיש דוח תקופתי לפי חוק זה.
<גיא גולדמן: המנהל רשאי לפטור סוגי עוסקים שמתקיים לגביהם האמור בסעיף 69א(ז) מהגשת דוח מיוחד לפי אותו סעיף וכן הוא רשאי לפטור כאמור עוסק מסוים דרך כלל או במקרה מיוחד אם מצא כי קיימים טעמים מיוחדים המצדיקים זאת בנסיבות העניין.
<גיא גולדמן: זאת הוראת שעה לשנת 2014 שקובעת שהדוח המפורט יהיה דוח מיוחד ולא דוח תקופתי, דוח מיוחד שיוגש בסוף החודש עם סמכויות למנהל לפטור במקרים מיוחדים.
ניסן סלומינסקי: זאת הקלה מסוימת.
<גיא גולדמן: כן, זאת הקלה לשנת 2014.
<גיא גולדמן: בסעיף 69א – שהוא בעצם התאמות למה שאמרתי עכשיו, לסעיף 67א -
מרב מיכאלי: את מי המנהל יכול לפטור?
מרב מיכאלי: איזה עילות יכולות להיות כאן?
מרב מיכאלי: הכול בסדר, אבל להבין איזו הקלה.
<קריאה: למשל, לא נערך בזמן מבחינה טכנולוגית וצריך לשנות.
<קריאה: אנחנו נוקטים ביד מקלה מכל הטעמים שמצוינים כאן ומפורסמים באתר רשות המסים.
<גיא גולדמן: סעיף 69 בכותרת, במקום "תקופתי" יבוא "מיוחד".
<גיא גולדמן: בסעיף קטן (א) המלים "על אף האמור בסעיף 69" יימחקו, ובכל מקום במקום "תקופתי" יבוא "מיוחד".
<גיא גולדמן: בסעיף קטן (ב), במקום "תקופתי" יבוא "המיוחד".
<גיא גולדמן: בסעיף קטן (ו), במקום "תקופתי" יבוא "מיוחד".
<גיא גולדמן: אחרי סעיף קטן (ו) יבוא - (ו1) בסעיף זה, תקופת דוח – תקופה כאמור בסעיף 67(א).
<גיא גולדמן: בסעיף קטן (ז), במקום "מיליון וחצי" יבוא "שני מיליון".
<גיא גולדמן: בסעיף 75א – בסעיף קטן (א), במקום "תקופתי" יבוא "מיוחד".
<גיא גולדמן: בסעיף קטן (ב), המלים "בדוח התקופתי" – יימחקו.
<גיא גולדמן: בסעיף 117א(6)(ב), אחרי "בדוח מיוחד" יבוא "למלכ"ר, מוסד כספי ועוסק החייב בדיווח מפורט".
ניסן סלומינסקי: סעיף 3 אושר.
<גיא גולדמן: תחילה תחילתו של סעיף 69א(ז)(2) כנוסחו בסעיף 2(2) ובסעיף 3(2)(ו) לחוק זה ביום כ"ט באדר א' התשע"ד, 1 במרץ 2014.
ניסן סלומינסקי: אנחנו צריכים לעשות עכשיו פיצול.
מרב מיכאלי: אתה מצביע בטורבו.
מרב מיכאלי: אני מנסה להבין אם זה מספיק זמן להיערך לחברות האלה.
מרב מיכאלי: בעצם דה-פקטו זה חודש.
ראובן ריבלין: הם הסכימו לזה.
<גיא גולדמן: רק להזכיר שהדוח של 1 במרץ יוגש בסוף אפריל.
ראובן ריבלין: הם חייבים גם לפי הוורסיה הקודמת.
<עופר מנירב: נתתם לנו חודשיים להיערכות.
<עופר מנירב: דיברנו על כמה חודשים ונתתם לנו חודשיים להיערך.
ניסן סלומינסקי: יש כאן אפשרות לתת יותר.
ראובן ריבלין: שאלתי אתכם קודם.
<עופר מנירב: לא היה תאריך בהסכמות שלנו.
<עופר מנירב: אמרו שייתנו לנו כמה חודשי התארגנות.
יעקב ליצמן: אתם מסכימים.
<עופר מנירב: אנחנו היינו מעדיפים שתתנו לנו מרווח יותר.
<עופר מנירב: הייתם קמצנים מאוד.
יעקב ליצמן: אתם מסכימים על חודשיים.
ניסן סלומינסקי: למנהל יש אפשרות להאריך.
ניסן סלומינסקי: מה זה הפיצול?
ראובן ריבלין: בואו נתעקש על דברים חשובים.
ניסן סלומינסקי: אנחנו מפצלים את זה מהחוק עצמו.
<אייל לב ארי: כדי שניתן יהיה להניח את הסעיפים האלה לקריאה שנייה ושלישית במליאה, נדרשת החלטה של הוועדה לפצל את הסעיפים האלה באישור הכנסת.
<אייל לב ארי: נדרשת הצבעה.
ראובן ריבלין: הוועדה מבקשת והמליאה תאשר.
ניסן סלומינסקי: מי בעד אישור הפיצול?
<אייל לב ארי: ההנחה היא שזה באישור המליאה.
<גיא גולדמן: רק להבהיר שההתחייבות לא להחיל חובת דיווח מפורט על עוסקים נוספים עד 2017.
ניסן סלומינסקי: כולל 2017.
<גיא גולדמן: כולל 2017.
<גיא גולדמן: לגבי מי שלא חייב בחובה הזאת היום, לא נחיל חובה חדשה, חובה על עוסקים שלא חייבים היום.
<גיא גולדמן: זה לא אומר שלא יהיו תיקונים משפטיים והבהרות.
<גיא גולדמן: אין מצב שלא יהיו תיקוני חקיקה בכלל.
<גיא גולדמן: הם מסכימים לכך.
יעקב ליצמן: הם מתנגדים.
ראובן ריבלין: מה שהוא אומר נכלל בפרוטוקול וחבל על הזמן.
ניסן סלומינסקי: הדיון בנושא הזה הסתיים.
ראובן ריבלין: ההערה שלו, אם היא עומדת בניגוד למה שכתוב במסמך הזה, נדבר על זה בעתיד.
ניסן סלומינסקי: סיימנו את הנושא הזה ואנחנו עוברים לסעיף 3, ציון יום המגזר העסקי בכנסת.
ניסן סלומינסקי: על סדר היום ציון המגזר העסקי בכנסת.
ניסן סלומינסקי: כפי שאנחנו יודעים המגזר העסקי הוא אהוב וחביב עלינו.
ניסן סלומינסקי: אתם מהווים נדבך מרכזי בכלכלת ישראל ואנחנו שמחים לארח אתכם.
ניסן סלומינסקי: אני אתן לכם את זכות הדיבור.
אראל מרגלית: אני רוצה לברך את יושב ראש הוועדה על כך שמקדיש את הזמן הזה לנושא של המגזר העסקי.
אראל מרגלית: אני רוצה לברך את השותפה שלי ליוזמת היום הזה בכנסת, את גילה גמליאל.
אראל מרגלית: יש כאן הרבה מאוד אורחים שהגיעו לכאן ואני רוצה לברך אותם.
אראל מרגלית: דרך אגב, הדיון הזה מתקיים עכשיו בכל הוועדות כאשר כל ועדה לקחה נושא אחר.
אראל מרגלית: אני רוצה לציין את צביקה אורן, יושב ראש התאחדות התעשיינים, את מוטי שפירא, מנכ"ל שותף מאוד יקר שלנו בניסיון לשנות דברים בנושא של עסקים קטנים, את ניצן ארליך, את דודי גולדברג, נשיא רואי החשבון שעובד אתנו בדרך כלל והיום אני מציע שנתייחס אליהם כאל נציגי המגזר העסקי וניתן להם את הכבוד הראוי, את ירון גינדי שהוא נשיא לשכת יועצי המס שגם הוא נמצא אתנו בדיונים רבים, את אריה אברמוביץ, נשיא חברות הביטוח, את לאה אטדג' שנמצאת כאן והיא הייתה המקימה של "נס", אחת מנשות ההיי-טק הראשונות שהקימה את אחת החברות הראשונות, ועוד רבים ורבות אחרים.
יעקב ליצמן: האם יש דבר שאתם מוסיפים היום ולא היה בפני הכנסת?
ניסן סלומינסקי: אני רוצה לברך את צביקה אורן.
ניסן סלומינסקי: בדיוק אתמול העברנו בכנסת את החוק שהיה על פי בקשה ורצון, למרות שהיו לנו דילמות רבות בצד השני, אבל ראינו את הרצון להיטיב עם המעסיקים והורדנו רבע אחוז במס מעסיקים.
ניסן סלומינסקי: זה היה על פי בקשת המגזר העסקי והמעסיקים.
ניסן סלומינסקי: איכשהו זה מתחבר ליום הזה למרות שאני אומר שהיו לנו דילמות.
יעקב ליצמן: הייתה ביקורת גדולה.
ניסן סלומינסקי: עשינו את זה כי ראינו את החשיבות הגדולה למגזר העסקי ולמעסיקים.
אראל מרגלית: אנחנו בוועדת הכספים, קואליציה ואופוזיציה, בשנה האחרונה עשינו כמה מהלכים מאוד דרמטיים.
אראל מרגלית: חשבנו שחלק מהמגזר העסקי או הבורסה הישראלית בכמה מובנים היו לא הוגנים ולכן עשינו כמה דברים בחוק הריכוזיות, במלחמה במונופולים וביוקר המחיה ואנחנו ממשיכים ונעבוד כדי לתקן חלק מהעוולות.
אראל מרגלית: אבל בתוך כל השיח הזה כאן בכנסת לפעמים נעלמת העובדה שהעסקים והעסקים הקטנים, והבינוניים בפרט, הם המעסיק הגדול במשק והם מעסיקים 66 אחוזים מהעובדים במשק.
אראל מרגלית: המפתח לשינוי חברתי במדינת ישראל קדימה, חוץ מחלוקת העוגה בצורה שווה יותר, הוא הגדלת העוגה, הכפלתה ושילושה של העוגה.
אראל מרגלית: בואו נזכור שבשנת 1914 היינו חמישים אלף יהודים כאן
אראל מרגלית: וב-1948 היינו כאן 500 אלף יהודים.
אראל מרגלית: מדינת ישראל היא לא מדינה שרק מחלקת את העוגה אלא מדינת ישראל היא מדינה שמכפילה אותה והדרך להכפיל ולהביא עוד מקומות עבודה, והדרך להביא עוד מקומות עבודה לגליל, למגזר הדרוזי, למגזר הערבי, הדרך להביא מקומות עבודה לנגב, הדרך להביא את המגזר החרדי להשתתף יותר בתעסוקה או את המגזר הערבי, הדרך היא קודם כל המגזר העסקי.
אראל מרגלית: למגזר העסקי חסר חמצן במדינת ישראל, גם ברמה של התקינה הממשלתית וחשוב שתהיה תקינה, אבל היום בעל או בעלת עסק קטן מבלים משהו כמו חמישים אחוזים מזמנם בעיסוקים עם הרשויות.
אראל מרגלית: אנחנו שואלים את עצמנו בחוק העסקים הקטנים ובצורות אחרות איך אנחנו יכולים שגם תהיה תקינה, שנדע שהדברים פועלים כשורה, אבל שהתקינה הזאת לא תיעשה על ידי כל משרד ממשלתי בנפרד אלא נרכז את המאמצים.
אראל מרגלית: הדבר השני הוא הבנקים.
אראל מרגלית: אנחנו קוראים למנהלי הבנקים באופן אישי לשקול ולתת – ואתמול דיברנו כאן על התספורות – הרבה יותר אשראי מהאשראי שהם נותנים לעסקים הקטנים והבינוניים במשק.
אראל מרגלית: זה כדאי לכם.
אראל מרגלית: אנחנו לא מבקשים שתתנו הלוואה לעסק שאתם חושבים שהוא לא טוב, אבל אנחנו רוצים שהרבה יותר מהעסקים הטובים, הקטנים והבינוניים, יהיה להם סיכוי להון חוזר, למסגרת אשראי, להצליח.
אראל מרגלית: אי אפשר לנהל עסק בלי האמצעים הפיננסיים באמצעותם מנהלים את העסק.
אראל מרגלית: לכן היום הזה אנחנו מבקשים מכל אחת ואחד מכם לא לחשוב על עסקים קטנים בקטגוריה של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, להסתכל ליד הבית שלכם על המאפייה, על המספרה, על המפעל הקטן, על אותו מפעל שפתח בערד או המוסכניק שעובד בבאר שבע כבר שלושים שנים ותחשבו כמה קשיים היו לאנשים האלה וכמה חודשים הם כן הצליחו או לא הצליחו לשלם את המשכורות כי היה חודש טוב וחושד פחות טוב.
אראל מרגלית: הם החלוצים החדשים של מדינת ישראל שמעזים ומקימים יש מאין ורובם עובדים בהגינות.
אראל מרגלית: רובם רוצים סיכוי להתרחב וכנסת ישראל נותנת להם היום את הבמה כי הרבה מאוד מהעסקים הקטנים לא מקבלים את הבמה כלפי הציבור הישראלי באופן ישיר.
אראל מרגלית: הבמה היא סיפור.
אראל מרגלית: בקבלת הפנים עם יושב ראש הכנסת יהיו לנו שלושה עסקים קטנים, אחד מהם החייה את שוק מחנה יהודה בתקופה הקשה ביותר של הפיגועים, אחד מהם הוא מחלבה בגליל ועוד כמה עסקים שכל אחד מאתנו יוכל לגעת בהם.
אראל מרגלית: אני יודע שאנחנו עסוקים בחקיקה, אני יודע שאנחנו מנסים להיות עסוקים בעשייה, אבל היום הזה אנחנו עסוקים בשיח של הקשב למגזר העסקי.
יעקב ליצמן: מי אלה העסקים הקטנים?
אראל מרגלית: אחוז וחצי מהחברות במדינות ישראל, לרשותו עומד היום אשראי פנים בנקאי וחוץ בנקאי – אמרו לנו את זה כאן – בסכום של 800 מיליארד שקלים.
אראל מרגלית: 98,5 אחוזים, 450 אלף עסקים קטנים שהם מהווים את שאר הכלכלה, לרשות כולם ביחד עומדים 66 מיליארד שקלים אשראי.
ניסן סלומינסקי: זה רק הבנקים.
ניסן סלומינסקי: המוסדיים בכלל לא נותנים להם.
אראל מרגלית: אנחנו אומרים שעם ישראל חנוק וזקוק לחמצן.
אראל מרגלית: אם אנחנו רוצים צמיחה, אם אנחנו רוצים השקעות, אם אנחנו רוצים עוד מקומות עבודה, אם אנחנו רוצים עוד מגזרים שעובדים, המגזר העסקי, יחד עם העובדים, בשיח חדש שצריך להנחיל כאן עם הכנסת ועם הממשלה צריך לקבל את הסיכוי ולהיות זה שמגייסים אותו לעשייה החברתית הגדולה הבאה של מדינת ישראל.
אראל מרגלית: על זה היום הזה.
גילה גמליאל: אני רוצה להודות ליושב ראש הוועדה על כך שגם אתה הצטרפת לכל יושבי ראש ועדות הכנסת ומקיים היום שיח עומק בסוגיית ייצוג המגזר העסקי.
גילה גמליאל: אני חושבת שחשוב מאוד - ואראל ואני עוברים בין הוועדות השונות ואנחנו מתנצלים שלא נהיה כאן במשך כל הדיון הזה - לראות את כל הנושאים שבעצם מעידים על כך שאין ממש אבא ואימא למגזר העסקי ביכולת לבוא ולהתמודד עם כל הקשיים שנערמים על כל העסקים הקטנים והבינוניים בישראל.
גילה גמליאל: חברי הזכיר קודם את ההיבט של האשראי הבנקאי כאשר 74 אחוזים מהאשראי העסקי בבנקים ניתן לשני אחוזים מהאוכלוסייה בפן העסקי.
גילה גמליאל: אני באופן אישי כבר הגשתי הצעת חוק להוציא את חברות האשראי מהבנקים על מנת שהנושא של האשראי ייפתח לתחרות ורק אז באמת יהיה ניתן לעודד את העסקים הקטנים והבינוניים במתן אשראי.
גילה גמליאל: מצד שני יש בעיות רבות.
גילה גמליאל: נמצא אתנו כאן מר אורן היקר שהציג בכל ועדה תחומים שעוסקים בהם והם בוערים.
גילה גמליאל: לעתים אנחנו לא שמים לב, בבית הזה אנחנו מחוקקים הרבה מאוד חוקים – הייתי אומרת שלפעמים יותר מדי חוקים – ורק עכשיו אראל ואני היינו בוועדת העבודה והרווחה והראו לנו ספר שרק משנת 2000 ועד היום המגזר העסקי צריך להתמודד עם חוקי עבודה שהשתנו בבית הזה.
גילה גמליאל: יש עוד מאה חוקים בפוטנציאל ממשי.
גילה גמליאל: לעתים אנחנו בהחלט צריכים להסתכל על המכלול וזה התפקיד שלנו בנקודה הזאת על מנת לבחון את כל ההיבטים וההשלכות כי אסור לשכוח שגם אותם מעסיקים במגזר העסקי של אותם עסקים קטנים ובינוניים, מבחינתנו הם העובדים בעצמם בראייה הכללית.
גילה גמליאל: אני חושבת שצריך לראות את הכול בראייה מקיפה ואני מאמינה שביחד בסוף היום הזה, עת נשב בסופו אראל ואני עם יושב ראש הכנסת להסקת המסקנות של היום הזה, יצא מכאן פוטנציאל של תוצרים שבהחלט יעזרו למגזר העסקי.
גילה גמליאל: שיהיה יום פורה ומופרה.
גילה גמליאל: תודה רבה לכולם ולכולן.
ניסן סלומינסקי: נרצה לשמוע את צביקה, אחר כך את דודי, אחר כך את מוטי ואחר כך את ירון.
אראל מרגלית: אנחנו מתנצלים.
אראל מרגלית: אנחנו צריכים ללכת לוועדות אחרות.
<צביקה אורן: אנחנו צריכים עוד מעט להצטרף אליכם.
אראל מרגלית: אנחנו נעשה את החימום ואתה תבוא עם ההופעה המרכזית.
גילה גמליאל: אני מתנצלת, אבל בגלל המהירות להשתתף בכל הוועדות לא ציינתי את חברי היקר, את אראל מרגלית.
גילה גמליאל: אני חייבת לומר שהוא זה שיזם את הרעיון.
גילה גמליאל: אנחנו אמנם מובילים אותו ביחד עם הרבה אהבה, אבל כמי שבא מהתחום, הוא מוביל אותו בצורה טובה.
גילה גמליאל: צריך לציין שמשתפים כאן פעולה אופוזיציה וקואליציה.
ניסן סלומינסקי: בנושא התעשייה, אין קואליציה ואופוזיציה.
גילה גמליאל: תודה גם לצביקה אורן.
<צביקה אורן: אני צריך לספר לכם שעל מנת להקן עליכם, החלטנו, כל הארגונים העסקיים בישראל, בארגון שנקרא נשיאות הארגונים העסקיים.
<צביקה אורן: נאגד את כל הנשיאים של כל הסקטורים בכלכלה הישראלית – בניין, יהלומים, חקלאות, ביטוח, בנקים – 13 במספר ואני נבחרתי על ידם לייצג אותם ולכן אני מייצג כאן את כל הארגונים העסקיים.
<צביקה אורן: לפני שאני נכנס קצת יותר לפרטים, אני רוצה להודות לכם על שני דברים.
<צביקה אורן: האחד, על הארגון של היום.
<צביקה אורן: תודה גם לאראל וגם לגילה.
<צביקה אורן: עבורנו זה מעשה גדול.
<צביקה אורן: אתם יודעים שאנחנו חיים בארץ שגם הרגש מדבר ולא רק המעשים.
<צביקה אורן: היום הזה נותן לכולנו הרגשה מאוד טובה שכנסת ישראל מתייחסת לתפקידים החשובים שאנחנו צריכים למלא.