GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<דורית סלינגר: כלומר, מנהל השקעות או מנהל גוף ידע שהתגמול שלו נפרס על פני זמן כתוצאה מהטרק-רקורד של השקעות שהוא ביצע ולא בפעולה מיידית ולכן אני חושבת שזאת עוד משמעת שוק מסוימת או משמעת בכלל כדי לתת את כובד הראש במתן אשראי וניהול ההשקעות עצמן.
<דורית סלינגר: אנחנו מגבירים את כל הנושא של מנהל הסיכונים בגוף המוסדי, התפקידים שלו ובכלל להעלות את רמת ניהול הסיכונים בגוף כי בסופו של יום האמונה שלי היא שגם כאשר אתה נותן אשראי, כאשר אתה מתנהל, כאשר אתה מנהל הסדר חוב, אתה צריך לדעת לאיזה סיכונים אתה חשוף ואיך אתה מגן עליך מפני הסיכונים הספציפיים.
<דורית סלינגר: לכן אני חושבת שנעשית עבודה רבה מאוד שחלקה עומדת להבשיל בשבועות הקרובים.
<דורית סלינגר: - זה עניין של שבועות ולא עניין של חודשים – שתיתן ביטוי למסקנות שלנו מההתנהלות עד כה מעבר לדרישה הספציפית מהגופים המוסדיים, המשטר התאגידי, והוועדות השונות כמו ועדת חודק שהזכרתי ושם אנחנו כבר רואים ביטוי - כי זה כבר מ-2008 – מאוד חזק לפיצ'ר של הלוואות שניתנות מהתקופה הזאת.
<דורית סלינגר: זה פחות או יותר לגבי השאלות שהועלו.
<דורית סלינגר: לגבי ניגודי עניינים, אין הערכות שווי בגופים המוסדיים.
<דורית סלינגר: אין דבר כזה.
<דורית סלינגר: גוף מוסדי בודק ועושה הערכות של עצמו אבל זה לצרכים שלו, של השקעה וכיוצא בזה.
<דורית סלינגר: אין לו איזו פעילות של הערכות שווי ונושא החיתום, שגם שמוליק התייחס אליו, היכולת לבוא ולקנות בהנפקה שהחתם או אין חתמות שמפיץ, היא מוגבלת לסדר גודל של עשרה אחוזים וזה בנושא של ניגוד עניינים שקיים אבל קיים בדברים אחרים.
<דורית סלינגר: אני יכולה להחזיק איגרת חוב של חברת אחות בחברת אם והשאלה איפה אני נמצאת.
<דורית סלינגר: כלומר, מה יותר חשוב לי, אבל גם כאן הרשות טיפלה בנושא.
אראל מרגלית: אבל כלל, בנק לאומי וכל החבר'ה האלה.
זהבה גלאון: יש כלל שאורח שמדבר פעם ראשונה, לא מפריעים לו.
זהבה גלאון: אנחנו מנומסים כי בדרך כלל אנחנו לא כאלה.
אראל מרגלית: אנחנו כבר נפגשנו בוועדה לביקורת המדינה.
<דורית סלינגר: נכון.
ניסן סלומינסקי: תודה לשלושתכם.
בועז טופורובסקי: דורית, יש מישהו במוסדיים ששילם מחיר?
בועז טופורובסקי: איבד את הכיסא שלו?
בועז טופורובסקי: פוטר מהעבודה?
<דורית סלינגר: היו שינויים.
<דורית סלינגר: כן, בגופים עצמם היו שינויים.
זהבה גלאון: השאלה הזאת היא כמעט לא מתבקשת כי כשהיה כאן המפקח הקודם פרופסור שריג, הזמנו אותו כמה פעמים לוועדת הכספים והוא לא זיהה שום בעיה.
זהבה גלאון: תמיד הוא אמר שזה מהלך עניינים.
זהבה גלאון: הוא אמר שמדובר במהלך עניינים וכך העניינים מתנהלים.
זהבה גלאון: שלוש פעמים הזמנו אותו לוועדה.
<דורית סלינגר: הוועדות שהוקמו הן כדי לשפר.
בועז טופורובסקי: אם בן אדם בא ומקבל החלטה, ואנחנו מכירים את הבונוסים, וההחלטות לפעמים מתקבלות בקלות ראש ובסופו של דבר הן מפסידות מיליארדים.
ראובן ריבלין: השאלה הראשונה שלך הייתה הרבה יותר מרשימה.
ראובן ריבלין: אל תקלקל.
ראובן ריבלין: שאלת מצוין.
ראובן ריבלין: האם היה מישהו שילם על כך.
ראובן ריבלין: זאת השאלה הטובה ביותר וכל המוסיף גורע.
בועז טופורובסקי: ולא קיבלתי תשובה.
בועז טופורובסקי: הדבר הזה גורם לנו בסופו של דבר לקבוע שתהיה ועדת חקירה.
בועז טופורובסקי: זה מה שאתם עושים לנו עכשיו כי אין תשובות.
בועז טופורובסקי: אתם אומרים שבן אדם לא ישלם מחיר על טעויות.
בועז טופורובסקי: בפוליטיקה משלמים לפעמים מחיר על טעויות, בעסקים משלמים על טעויות, אבל לא כאן.
זהבה גלאון: בפוליטיקה?
בועז טופורובסקי: אמרתי לפעמים.
זהבה גלאון: עוד פעם ביבי נבחר, עוד פעם יאיר לפיד ייבחר.
<דורית סלינגר: אם אתה לא עושה, אתה לא טועה.
<דורית סלינגר: אתה לא יכול לשפוט מנהל השקעות האם ההשקעה שהוא ביצע הגיעה לכדי פירעון מלא או לא כי אחרת אף אחד לא יעשה כלום, נשים את כל הכסף באג"ח מדינה עם אחוז אחד ריבית וזהו.
ראובן ריבלין: כל עוד הוא פועל בתום לב.
<דורית סלינגר: אם הוא שקל את השיקולים הראויים.
בועז טופורובסקי: שאלתי האם עשו את הבדיקה הזאת.
בועז טופורובסקי: האם עשו את הבדיקה ובטוח שיש אנשים ששקלו שיקולים לא ראויים ויצאו הפסדים של כל כך הרבה מיליארדי שקלים.
<דורית סלינגר: אני לא יודעת לומר לך בביטחון עצמי כזה כמו שאתה אומר שאנשים שקלו שיקולים לא ראויים.
<דורית סלינגר: חבר הכנסת שיצא אמר שלא נגיד שהאחוזים הם נמוכים, אבל אני חייבת לומר את זה.
<דורית סלינגר: שיעורי ההפסד של החובות שבהסדר עד כה, בהיקפים המאוד גדולים שצוטטו כאן, מהיקפי תיק הנכסים, הוא שברירי אחוזים באלה שאנחנו מפקחים עליהם עד כדי אחוז בודד.
<דורית סלינגר: אנחנו לא שופטים את מנהל ההשקעות ומוחאים לו כפיים על שברירי האחוזים האלה, אבל נשים את הדברים בפרופורציה הראויה ובעיקר בוא נפעל לזה שלא יהיו דברים כאלה בהמשך וזה מה שאנחנו עושים עכשיו.
בועז טופורובסקי: בין השאר פועלים כך שאנשים יודעים שהם משלמים מחיר.
<דורית סלינגר: הילה, את יכולה לומר לגבי הגילוי של הלוואות?
<הילה בן חיים: הגילוי יהיה לממונה.
גילה גמליאל: רק לממונה.
גילה גמליאל: הציבור לא ידע על כך שום דבר ואז לא עשינו בזה כלום.
יצחק כהן: מה עשינו בזה?
יצחק כהן: לא יצאו פרטים?
גילה גמליאל: שוק פרטי עוקף עיני הציבור.
<הילה בן חיים: הממונה ידע על כך וזה תפקידו.
ניסן סלומינסקי: הלוואות פרטיות שגופים לוקחים?
גילה גמליאל: רק הממונה ידע אבל הציבור לא ידע.
גילה גמליאל: זה עדיין לא ייתן את המענה עליו דיברנו קודם.
ניסן סלומינסקי: אני רוצה לתת את רשות הדיבור לנילי, התנועה לאיכות השלטון בישראל.
<נילי אבן חן: אני יושבת כל הזמן וחושבת שאת הנושא המסוים הזה אני אוריד וזה פחות חשוב אבל יש כמה דברים שאני חושבת שחשוב להתייחס אליהם.
<נילי אבן חן: אני רוצה דווקא להתחיל מ-2003, עוד לפני רכישת אי.
<נילי אבן חן: קרו שם שני דברים שצריכים להטריד את כולנו כציבור ושאנחנו כתנועה היינו מעורבים בהם בזמן אמת.
<נילי אבן חן: אני אומרת את המלים בזמן אמת כי אני חושבת שזה יהיה חלק מהפתרון לחשוב איך פותרים דברים בזמן אמת ולא אחר כך בערוב עשור עם נזקים שאי אפשר אפילו לתאר את הגודל שלהם ואת ההיקף שלהם.
<נילי אבן חן: ב-2003 קרו שני דברים.
<נילי אבן חן: האחד, בנק בישראל נקנה באמצעות הלוואה מבנק אחר וזה אושר על ידי הפיקוח על הבנקים.
<נילי אבן חן: הדבר השני, מבטחים שעד אז התנהלה בצורה סולידית בלתי רגילה, החליטה לתת הלוואה ל-אי.
<נילי אבן חן: בי – ואם היה לי זמן, הייתי מרחיבה – הלוואה שלא צריך להיות אפילו תלמיד שנה א' בכלכלה באוניברסיטה, גם ילד בן 15 שניגש לשלוש יחידות במתמטיקה מבין שאין לה שום הגיון כלכלי.
<נילי אבן חן: בזמן אמת, טרם ניתנה ההלוואה, וזה גם התפרסם בעיתונות, שלושה דירקטורים ממונים ערב ההצבעה, יושב ראש ועדת ביקורת מתפטר, דירקטור אחד מצביע הצבעה בכתב ואנחנו מרימים טלפון – לא אחרי אלא לפני שזה מאושר – לממונה על שוק ההון ואומרים לו מה קורה כאן, איך יכול להיות שאתה לא קם ולא עושה מעשה, והתשובה שלו הייתה: אני לא מתכוון להתערב, אין לי כוונה להתערב.
<נילי אבן חן: זה היה הזרע הראשון שבעטיו מי שיש לו 150 מיליון שקלים בקושי מכיסו הצליח להקים 250 חברות ששולטות בכיס של כולנו.
<נילי אבן חן: נתתי את זה כדוגמה.
<נילי אבן חן: יש כאן חמישים עמודים שמספרים את הסיפור, אבל אם צריך לתמצת את הסיפור, זה הסיפור.
<נילי אבן חן: איך בזמן אמת רגולציה לא קמה ועושה מעשה.
<נילי אבן חן: זאת נקודה ראשונה שאני רוצה לשים אותה כאן על השולחן.
<נילי אבן חן: נקודה שנייה.
<נילי אבן חן: אני קוראת לזה תמיד במצגות שלי החתול והשמנת.
<נילי אבן חן: כל מה שדיברנו כאן על מנגנונים רבים ועל עשייה שבאמת יכולה להישמע כעשייה מאוד ברוכה, היסוד שלה, אבן הדרך או מה שמוביל אותה זאת תפיסה שבחדר הזה יושב חתול עם קערת שמנת והרגולטורים כל הזמן צריכים לחשוב איך לחתול הם לא נותנים לאכול מהשמנת, בלי להבין שעד שהחתול לא יהיה בחדר אחד והשמנת לא תהיה בחדר שני, לעולם לא נצליח.
<נילי אבן חן: מכאן גם כל הטענות של הכבדת יתר של רגולציה.
<נילי אבן חן: נכון, יש הכבדת יתר של הרגולציה כי אין הבנה שצריך לשנות את המבנה הבסיסי, ולשנות את המבנה הבסיסי זה הפרדה של ריאליות פיננסית, לא כמו שהיא היום בחוק הריכוזיות שיש לנו את הבנק הגדול במדינה עם חברת הנדל"ן הגדולה במדינה והם לא עוברים את המסננת של חוק הריכוזיות, זה לא שתי שכבות שאולי רצינו שיהיו בחוק הריכוזיות אבל לא יבשה הדיו בפרסום של החוק ויש לנו תשע חברות חדשות שהן חוקיות לחלוטין וכל מה שכבוד היושב ראש דיבר על הפירוק, הוא פירוק של למטה.
<נילי אבן חן: תשע השכבות האלה ימשיכו לרומם ולפאר את הפירמידה וכל התחלואים הם לא כתוצאה מזה שיש פירמידה בארץ ובחוץ לארץ.
<נילי אבן חן: המהות, ומי שמכיר את המהות הכלכלית של בעיות של פירמידה, היא מעצם היותה של הפירמידה ולא משנה אם היא יושבת בארץ, אם היא חברה פרטית או חברה זרה וכולי.
<נילי אבן חן: זאת נקודה שנייה שחשוב לדבר עליה.
<נילי אבן חן: הנקודה השלישית, וכאן אני מתייחסת למה שאמר יושב ראש רשות ניירות ערך והוא צודק.
<נילי אבן חן: יש כאן רגולטורים רבים שצריך לטפל בהם.
<נילי אבן חן: לא רק רגולטורים אלא שומרי סף רבים.
<נילי אבן חן: צריך לטפל בדירקטורים ולטפל בדירקטורים זה לא לקבוע עוד מנגנונים של עוד בעלי מניות המיעוט שיצטרכו להשפיע ולהחליט כי בסיכומו של דבר במבנה היום כולם – גם הדירקטורים שהם כאילו לא נגועים, אנחנו יודעים שהם נגועים וזה שניתן להם עוד הכבדות זה באמת יכביד על הרגולציה אבל לא יפתור את המהות.
<נילי אבן חן: אם לא נכניס לתוך הדירקטוריונים דירקטורים אמיתיים שעברו הכשרה, שיש להם ידע, שהם יכולים לעמוד בבחינות של קריאת דוחות כספיים ובאמת הם דירקטורים מקצועיים – לא עשינו כלום.
<נילי אבן חן: דובר כאן על החקיקה בנושא חברות הדירוג.
<נילי אבן חן: אני חייבת לומר לכם שהייתי בחלק מהדיונים ובשלב מסוים החלטתי פשוט לא להגיע אליהם כיוון שהחקיקה החדשה, עם כל זה שמתפארים בזה שקודם לא הייתה שום ביקורת והיום יש, החוק הזה הוא לא שווה הרבה יותר מאשר את הנייר עליו הוא רשום.
<נילי אבן חן: כשחברות הדירוג מקבלות את הכסף שלהן מהחברה המדורגת, זה שוב פעם אותו חתול ושמנת שנמצאים באותו החדר וימשיכו לתת להן את הדירוג שמתאים להן והן רוצות לקבל כי אחרת הן לא יקבלו עבודה מהם.
<נילי אבן חן: ראינו את זה ב-אי.
<נילי אבן חן: בי והתרענו על דירוג לא נכון ב-אי.
<נילי אבן חן: בי בזמן אמת ושום דבר לא קרה.
<נילי אבן חן: אני אומרת לכם שאחרי החוק הזה גם שום דבר לא יקרה.
<נילי אבן חן: אני רוצה לסיים בשני דברים.
<נילי אבן חן: האחד, אמירה של השופט אורנשטיין וזאת אמירה שהייתה בעת האחרונה.
<נילי אבן חן: אני מקריאה אותה.
<נילי אבן חן: היא כתובה במבוא אבל חשוב שנגיד אותה כאן ושנחשוב ביחד איך מתקנים אותה.
<נילי אבן חן: הוא כותב: "מצאתי לנכון להביע את הסתייגות בית המשפט מהתנהלות הגורמים הממנים.
<נילי אבן חן: הבנקים וחברות הביטוח אלה העניקו לחברה אשראים בסך של כשני מיליארד שקלים".
ראובן ריבלין: בנושא אי.
ראובן ריבלין: בי.
<נילי אבן חן: "שני מיליארד שקלים ולאחזקות בסך של 260 מיליון שקלים.
<נילי אבן חן: כל אלה ללא כל בטוחות".
<נילי אבן חן: אני חוזרת על המספרים.
<נילי אבן חן: איך?
<נילי אבן חן: אם אנחנו רוצים לדמות את זה, אפשר לדמות את זה לבית שלאזרח היו נותנים עשר משכנתאות על אותו בית.
<נילי אבן חן: זה היה קורה באיזשהו מקום?
<נילי אבן חן: כאן יש לנו את אי.
<נילי אבן חן: בי אחת ומעליה פירמידות, חברות, וכל אחד בעצמו מצליח לקבל הלוואה כשהנכס, הביטחון, הוא אותו נכס.
<נילי אבן חן: איך כל זה קורה?
<נילי אבן חן: לא לנו פתרונות ולמי שכן, כדאי שיגיד.
<נילי אבן חן: זה משהו שהוא בלתי נתפס.
<נילי אבן חן: צריך להבין שמה שקרה ב-אי.
<נילי אבן חן: בי בניגוד להסדרי חוב אחרים, יש כאן כשל שוק שמחלחל לכל הציבור ושהציבור אוכל אותו אבל משלם מכיסו יום יום.
אראל מרגלית: זה לא רק אי.
אראל מרגלית: בי אלא אלה עוד חברות.
<נילי אבן חן: אבל אי.
<נילי אבן חן: בי היא לא סתם כמשל.
<נילי אבן חן: אני חושבת שצריך להפריד.
<נילי אבן חן: בהחלט יכול להיות שייבחנו כאן מקרים ויראו שיש הסדרי חוב שהיו צריכים להיות, שבאמת כמו שאמרה הגברת סלינגר נכנסו ובדקו ואנחנו לא רוצים למנוע השקעות.
<נילי אבן חן: צריך להבין האם בנקודת האפס בה הם יצאו לקראת הצעד הזה, זאת הייתה ההחלטה הנכונה.
<נילי אבן חן: כשלמישהו יש בקושי פרומיל אחוז של כסף ועל זה הוא מממן ולוקח את כל הציבור על גבו וכתוצאה מזה מחירי המזון עולים, וצריך להבין למה עולים מחירי המזון?
<נילי אבן חן: כי שופרסל צריכה להעלות את הדיבידנדים במעלה הפירמידה כדי לשלם לעשר המשכנתאות האלה.
<נילי אבן חן: מי ישלם את המשכנתאות האלה אם לא הציבור?
<נילי אבן חן: כנ"ל בעמלות הבנקים, כך גם בעסקאות בחברות הביטוח ולכן הראייה צריכה להיות ראייה מערכתית.
<נילי אבן חן: אני רוצה להזכיר שמספרי התספורות הגדולים – זה משהו שעלה כאן הרבה פעמים בדיונים של ועדת הריכוזיות ומתוקף המנדט לא התקבלה הכרעה – הם בעלי הערוצים, ערוצי התקשורת, תשובה ועופר בערוץ 2, מימרן בערוץ 10, לבייב בעיתון רוסי.
<נילי אבן חן: אני אומרת את זה אבל צריך לחשוב על המשמעות של תקשורת.
<נילי אבן חן: אני רואה את הסימנים ואני רוצה לסיים במשפט אחד.
<נילי אבן חן: לא יתכן שהדיון, אחרי שאנחנו רואים את כל מה שקרה ב-אי.
<נילי אבן חן: בי, יתמקד רק בערוץ תקשורת אחד שמוכן לשים את ראשי על הסיפור הזה וכל השאר נעלמים.
<נילי אבן חן: צריך לבדוק למה זה קרה וצריך להסיק את המסקנות.
זהבה גלאון: למה זה קרה?
זהבה גלאון: כי יד רוחצת יד.
זהבה גלאון: כמו שאמרנו, הרגולטורים נכשלו בשמירה.
<נילי אבן חן: אני אסיים במשפט אחד.
<נילי אבן חן: אני חושבת שבאמת נקרתה בפניכם הזדמנות היסטורית להקים ועדת חקירה, לא רק בקטע של הלקאה ומי אשם אלא באמת ובעיקר כדי להבין איך לא להיקלע שוב לסיטואציה בה אנחנו נמצאים ולמצוא פתרונות מבניים אמיתיים, לא פתרונות של כסת"חים ודברים שהם דמויי פתרונות.
<נילי אבן חן: אנחנו גם לא רוצים שהפתרונות יהיו תלויי הפרסונות שיושבים כאן כי ישב יושב ראש הרשות ודיבר על כך שהוא עצר תרגילים חשבונאיים אבל מה לעשות שזה שלפניו לא עצר תרגילים חשבונאיים.
<נילי אבן חן: אנחנו לא רוצים להיות תלויים במי שיושב אלא אנחנו רוצים פתרון אמיתי ומערכתי.
<נילי אבן חן: לצורך כך, לעמדתנו, צריך להקים ועדת חקירה.
ניסן סלומינסקי: אילן, אבל ממש בקצרה כי כבר גלשנו מעבר לזמן.
<אילן פלטו: אני יודע לעשות את זה קצר.
<אילן פלטו: אני בוגר משרד האוצר ולימדו אותנו לדבר קצר ולעניין.
<אילן פלטו: באמת עלו כאן
<אילן פלטו: בוועדה הרבה נושאים ועל כל נושא אני יכול לתת הרצאה של שעה.
<אילן פלטו: אני לא אכנס לכל הנושאים, לא לפנסיות ולא לדברים האחרים, אלא מה שאני אגיד בסופו של דבר זה שבארבע-חמש השנים האחרונות, לא יעזור שום דבר ולא יעזור מי שיגיד לא, עברנו שטף רגולטורי בלתי נגמר.
<אילן פלטו: יכולים להגיד אגדה אורבנית, יכולים להגיד שאני מאיים, יכולים להגיד שאני מפריח סיסמאות, אבל התוצאה בשטח ברורה.
<אילן פלטו: מדכאים את הפעילות העסקית במדינת ישראל.
<אילן פלטו: חברות לא רוצות לפעול במדינת ישראל, חברות חדשות בורחות החוצה, חברות קיימות מנסות להתחמק כמה שאפשר מהבורסה הישראלית.
<אילן פלטו: אנחנו מאבדים לאט לאט את שוק ההון במדינת ישראל וההשפעה ברורה.
<אילן פלטו: רואים את זה בצמיחה במשק.
אראל מרגלית: זה הכול הרגולטור.
<אילן פלטו: זה שילוב של כל הדברים ביחד.
<אילן פלטו: זה גם הרגולטורים.
אראל מרגלית: תסתכל במראה ותאמר שטעינו והבאנו להפסדים לא לגיטימיים למאות אלפי חוסכים.
אראל מרגלית: בתקופה הזאת חברות ישראליות הלכו לבורסות אחרות וחברות חדשניות ישראליות הצליחו.
אראל מרגלית: תשאל את עצמך למה.
אראל מרגלית: הכול זה רגולציה?
<אילן פלטו: כמו שאמרתי, הועלו כאן הרבה נושאים שעל כל נושא אני יכול לתת הרצאה בת שעה.
אראל מרגלית: תגיע ללב העניין.
אראל מרגלית: אל תיתן לי הרצאה של שעה.
<אילן פלטו: גם בשאלות ששאלת אני יכול לדבר עכשיו רבע שעה ולומר לך את מה שאמרה לך דורית סלינגר.
<אילן פלטו: מי שהשקיע בעד הקונצרנים במדינת ישראל בשנים האחרונות, עם כל התספורות, אחרי כל התספורות, הביא תשואה יותר גבוהה מההשקעה באג"ח מדינה.
<אילן פלטו: זאת עובדה.
<אילן פלטו: אתה יכול להתווכח, אתה יכול לצעוק, אבל זאת עובדה.
<אילן פלטו: מי שהשקיע באג"ח קונצרנים, מי שהשקיע בהלוואות לחברות, קיבל תשואה יותר גבוהה.
אראל מרגלית: תסתכל על עצמך במראה.
אראל מרגלית: יש לך משהו אינטליגנטי להגיד על דרכים שצריך לשנות בבורסה הישראלית?
אראל מרגלית: הכול זה בגלל רגולציה?
ניסן סלומינסקי: אל תיכנסו לוויכוח.
ניסן סלומינסקי: זה לא הוויכוח כרגע.
ניסן סלומינסקי: כבר קיימנו דיונים על הבורסה ועוד נחזור לעשות.
ניסן סלומינסקי: זאת עמדתו והוא מייצג אותה נאמנה כבר הרבה זמן.
<אילן פלטו: בסופו של דבר זה בא לידי ביטוי בצמיחה.
<אילן פלטו: אנחנו רואים את הצמיחה במשק הולכת וקטנה.
<אילן פלטו: גם אלה נתונים שקיימים וכולם יודעים שברגע שהצמיחה קטנה, בסופו של דבר זה יבוא לכאן לשולחן הזה בחזרה כי יצטרכו להעלות מסים ולקצץ תקציבים כי ההכנסות לא יגדלו.
<אילן פלטו: הצמיחה הולכת וקטנה.
<אילן פלטו: זה המצב.
<אילן פלטו: בשורה התחתונה.
<אילן פלטו: בסופו של דבר רגולציה זה לא דבר רע.
<אילן פלטו: ברגולציה יש דברים טובים.
<אילן פלטו: אתם צריכים לדעת את המינון ולדעת שצריך לעשות בחינה של עלות תועלת לכל רגולציה שאתם עושים.
<אילן פלטו: לצערי הרב במצב הנוכחי לא עושים את זה.
<אילן פלטו: זאת הנקודה שצריך לעשות אותה.
ניסן סלומינסקי: רבותיי, סיימנו דיון.
ניסן סלומינסקי: לא סיימנו אותו אלא סיימנו נכון לעכשיו.
ניסן סלומינסקי: ודאי לכולנו שצריכה להיות כאן בדיקה מאוד מקיפה בכל הנושא הזה.
ניסן סלומינסקי: מאחר שבנושא של ועדות חקירה או דברים מסוג הזה, צריכה להיות הבנה כוללת יותר, היום אני אעשה את הבדיקות שצריך.
ניסן סלומינסקי: לגבי ועדה צריכה להיות התייעצות וגם תהיה כנראה התייעצות בהנהלת הקואליציה בנושא.
ניסן סלומינסקי: יכול להיות שמחר או ביום רביעי אנחנו נביא הצעה מה כן לעשות.
אראל מרגלית: אבל אנחנו רוצים לעשות את זה.
אראל מרגלית: לדעת מה ההליך.
אראל מרגלית: רוצים שהקואליציה תתדיין עם עצמה אבל יש כאן את הדינמיקה של הוועדה עצמה.
אראל מרגלית: דיברו כאן אנשים מהקואליציה ומהאופוזיציה, מכל קצוות הבית, ואמרו בצורה ברורה שהם בעד ועדת חקירה.
ניסן סלומינסקי: לא כולם אמרו את זה.
גילה גמליאל: רוב חברי וחברות הוועדה היו בעד.
אראל מרגלית: אם כן, למה לא נוביל את התהליך הזה?
ניסן סלומינסקי: אמרתי, ייקח עוד או יומיים.
גילה גמליאל: מכיוון שבסמכות היושב ראש להעלות להצבעה או לא.
ניסן סלומינסקי: לא מחליטים על ועדת חקירה אלא אם כן יש התייעצות קואליציונית.
ניסן סלומינסקי: אני רוצה לממש את הדבר הזה.
אראל מרגלית: תעשו התייעצות קואליציונית.
ניסן סלומינסקי: לא התייעצות קואליציונית.
אראל מרגלית: אנחנו כאן בוועדה ובסוף הולכים לסגור עניינים במקום אחר?
ניסן סלומינסקי: לא לסגור.
ניסן סלומינסקי: יש החלטה שצריך לקיים.
ניסן סלומינסקי: לא דיברתי על קואליציה בתוך הוועדה.
ניסן סלומינסקי: רבותיי, אנחנו סיימנו לשלב הזה.
ניסן סלומינסקי: ביום שלישי או רביעי ננסה להביא הצעה איך כן ניכנס לנושא של החקירה.
ניסן סלומינסקי: אנחנו שמחים לארח את המשנה למנכ"ל משרד מבקר המדינה שמלווה אותנו.
ניסן סלומינסקי: הנושא הראשון הוא הארכת מועדים לפי חוק מימון מפלגות, התשל"ג-1973, לגבי מפלגת התקווה, מפלגת עלה ירוק ומפלגת אל עמל אל טאג'יר, התקווה לשינוי.
<שמואל גולן: בוקר טוב.
<שמואל גולן: כידוע לכם אנחנו עוסקים בביקורת על חשבונות של מערכת הבחירות לכנסת ה-19 של המפלגות שהתמודדו והרשימות שהתמודדו וכן עושים ביקורת על הכנסת ה-18, על הסיעות שהיו בשנה האחרונה.
<שמואל גולן: על פי החוק אנחנו אמורים מחר להגיש את הדוח.
<שמואל גולן: הדוח גמור ואנחנו מחר מגישים אותו לוועדת הכספים וליושב ראש הכנסת.
<שמואל גולן: לא נותנים לו עדיין פרסום כי בעוד שבועיים אנחנו מסיימים את הדוח שעשינו על ועדת הבחירות המרכזית ונמציא את זה כקובץ.
<שמואל גולן: אדוני יקבל מחר את הדוח.
<שמואל גולן: כפי שראית, יש שלוש מפלגות שלא הגישו במועד ומבקשות דחייה.
<שמואל גולן: מפלגת התקווה היא מפלגה שצריכה לתת לנו דוח שוטף על הכנסת ה-18 כי במסגרת הכנסת ה-19 הם התמודדו בהרכב אחר והם מבקשים עכשיו דחייה.
<שמואל גולן: מפלגת עלה ירוק ומפלגת אל עמל אל טאג'יר התמודדו לכנסת ה-19 והיו אמורים לתת לנו דוח אבל לא הגישו אותו.
<שמואל גולן: בהמשך למכתב ששלחנו אליכם, מבקר המדינה ממליץ לוועדה לקבל את הדוחות ולדחות להם על מנת שלא יפסידו כסף.
<שמואל גולן: אם הוועדה תאשר, כמובן שעל פי החוק, מהיום שהם מגישים, 22 שבועות לאחר מכן, אנחנו מגישים לוועדה את הדוח, מה שאומר שאם הם יגישו נניח מחר, אנחנו מגישים את שני הדוחות ב-5 ליוני, גם את הדוחות הבודדים, גם לגבי התקווה לגבי הכנסת ה-18 וגם לגבי שתי המפלגות האחרות שהתמודדו לכנסת ה-19.
ניסן סלומינסקי: אני מבין שזאת פעם רביעית שאנחנו מאריכים להם ובדרך כלל זה לא דבר שקורה, אבל מצד שני למפלגות האלה יכול להיגרם נזק כספי גדול מאוד.
<שמואל גולן: במיוחד ל"עלה ירוק" שקיבלו הרבה מאוד כסף למרות שהם לא נכנסו לכנסת.
<שמואל גולן: המשמעות היא שייקחו להם את כל הכסף.
<שמואל גולן: גם "ה תקוה".
ניסן סלומינסקי: מצד שני אני מבין שזה לא מעכב והדוח ברוך השם מוכן ויוצא.
<שמואל גולן: על פי החוק הדוח לגביהם יצא בעוד 22 שבועות.
<שמואל גולן: אם אתה מאשר להם הגשה ממחר, ב-5 ביוני יצא הדוח.
<שמואל גולן: אדוני לא ישכח שאנחנו מתחילים בעוד חודש לבדוק 1,970 רשימות וסיעות שהתמודדו בשלטון המקומי שזאת אופרציה גדולה מאוד.
משה גפני: למה 22 שבועות במקרה הזה?
<שמואל גולן: זה החוק.
ניסן סלומינסקי: יש להם עד 22 שבועות.
<שמואל גולן: אדוני היה היושב ראש עת נבנה המודל הזה.
אלעזר שטרן: אבל מותר לו לשאול למה.
<שמואל גולן: הוא זה שהעלה את זה.
ניסן סלומינסקי: אני מציע שנאשר את זה החל מה-31 בדצמבר שזה היום.
<שלומית ארליך: אנחנו מוודאים שמדובר רק בשלושת המפלגות האלה.
<שמואל גולן: אלה המפלגות שביקשו.
<שמואל גולן: דרך אגב, יש עוד מפלגות שלא הגישו, אבל לא קיבלו מימון ציבורי.
<שמואל גולן: אנחנו מציינים את זה בדוח.
<שלומית ארליך: אנחנו מאריכים עד יום 31 בדצמבר, שזה היום, 2013 את מועד מסירת החשבונות השוטפים של המפלגות התקווה – מפלגה ציונית לאומית, עלה ירוק ואל עמל טאג'יר, התקווה לשינוי, לתקופה המתחילה ב-1 בינואר 2012 ומסתיימת ב-31 בינואר 2013.
<חנה רותם: לגבי מפלגת התקווה, הדוח שלה הוא לתקופה השוטפת לכנסת ה-18 שמסתיימת ביום הבחירות בינואר.
<חנה רותם: לגבי שתי המפלגות האחרות, זה דוח כספי לתקופת הבחירות לכנסת ה-19.
<שלומית ארליך: בהתאם אנחנו מאריכים עד ה-3 ביוני 2014 את מועד מסירת דוח מבקר המדינה לגבי תוצאות ביקורת החשבונות השוטפים.
<שמואל גולן: זה לגבי שלושת המפלגות.
<שלומית ארליך: מפלגת התקווה, עלה ירוק והתקווה לשינוי.
<שמואל גולן: אם נצליח, נעשה זאת יותר מוקדם.
משה גפני: זה בסדר שעשיתי את התיקון הזה?
<שמואל גולן: כן.
<שמואל גולן: על פי חוק המפלגות אמורות להגיש פעם אחת לרשם המפלגות, פעם שנייה למבקר המדינה ופעם שלישית למקום אחר, ורצינו פעם אחת לעשות סדר בעניין.
<שלומית ארליך: התיקון הזה נקבע בתיקון 31 לחוק מימון מפלגות שבמקור גם רצה לאחד את המועדים השונים.
<שמואל גולן: נכון.
<שמואל גולן: איחוד המועדים.
ניסן סלומינסקי: אני מציין שר' משה היה יושב ראש ועדת כספים בזמן ההחלטה הזאת.
<חנה רותם: עצם העובדה שמפלגות מגיעות שוב ושוב, כל המפלגות, בבקשת דחייה והפעם הזאת זה נדחה בחודשיים, אולי שוב צריך לחשוב על המועדים להגשת הדוחות של המפלגות אלינו.
<שמואל גולן: הבעיה היא של המפלגות ולא שלנו.
<שלומית ארליך: התיקון המשלים שהיה בתיקון 31 היה שביחס למועד מסירת חשבונות הסיעות למקר המדינה ובהתאם למבקר, נאמר שהמטרה הייתה להאריך את התקופות.
<שמואל גולן: הארכנו.
<שלומית ארליך: כי הסיעות לא הצליחו לעמוד בזה.
<שמואל גולן: כנראה שיש כמה כאלה, אבל עובדה היא שרוב המפלגות עמדו בזמן והגישו.
ניסן סלומינסקי: הנושא השני שעל סדר היום הוא צו לשינוי נטל המס (תיקוני חקיקה) (דחיית מועד לעניין סעיף 15 לחוק מיסוי מקרקעין) (שבח ורכישה) (תיקון מס' 2), התשע"ד-2013.
ניסן סלומינסקי: עיקר הדיון הוא הבקשה להאריך את הצו.
<ברוך משולם: רשות המסים.
<ברוך משולם: אנחנו מבקשים להאריך את הצו בחודשיים נוספים.
משה גפני: כמה פעמים ביקשתם להאריך אותו?
<ברוך משולם: בדיוק פעמיים וזאת הפעם השלישית.
משה גפני: בפעם הקודמת אמרתם שלא תבואו יותר.
<ברוך משולם: הופץ תזכיר חוק.
משה גפני: רשות המסים לא עובדת מהר, אבל איך היא הספיקה לוותר על נקודות זיכוי לבני זוג מאותו מין?
<ברוך משולם: בואו לא נערב שמחה בשמחה.
משה גפני: אתה מתכוון עצב בעצב.
משה גפני: אתם עוברים על החוק.
משה גפני: אני נגד לאשר לכם.
בועז טופורובסקי: אתה יכול להסביר לי מה זה?
משה גפני: מה המהירות הזאת?
משה גפני: אם אתם עוד פעם ועוד פעם צריכים דחייה, למה לא עשיתם דחייה לנושא של בני זוג מאותו מין?
משה גפני: יש לכם סמכות לבטל נקודות זיכוי?
משה גפני: לא משנה שהפסדתם כסף אבל החילונים לא מבינים את זה.
משה גפני: הרי פגעתם בנשים.
משה גפני: שתי נשים, אחת מאבדת.
בועז טופורובסקי: שווין הוא שוויון בכל הכיוונים.
משה גפני: שוויון, קדחת.
משה גפני: שתי נשים קיבלו נקודות זיכוי אבל בגלל התקנות האלה שהם עשו בניגוד לחוק, אישה אחת מאבדת.
בועז טופורובסקי: שוויון הוא בכל הכיוונים.
בועז טופורובסקי: אם יש בן זוג אחד שמקבל, אז הוא מקבל.
משה גפני: אני שואל למה הם באים עוד הפעם.
משה גפני: הם הרי עובדים מהר והיו יכולים כבר לסיים את זה.
משה גפני: למה הם עסקו בבני זוג מאותו מין כשאין להם סמכות?
בועז טופורובסקי: בזה אתה לא צודק.
משה גפני: בדקת משפטית?
משה גפני: אני שאלתי גם את השר והוא אמר שאלה תקנות שהוא יכול לאשר.
ניסן סלומינסקי: אם זה לא נכון, זה יבוטל.
משה גפני: אתם נשארים בקואליציה אחרי שעשו את זה?
ניסן סלומינסקי: אצלנו זה נחשב הישג שלא עשו את זה דרך חוק.
משה גפני: רשימת ההישגים שלכם הולכת ומתארכת.
ניסן סלומינסקי: תמיד גם צריך לראות מה היה ומה יש.
משה גפני: מה זה מה היה ומה יש?
משה גפני: עד היום זה לא היה.
משה גפני: היום הממשלה הזאת עשתה את זה.
משה גפני: אתם מפלגה דתית שנמצאת בתוך העניין ועוד מתהדרים בזה.
משה גפני: הם עוברים על החוק.
משה גפני: אתה יושב ראש ועדת הכספים, איך אתה מאשר דבר כזה?
משה גפני: אתה צריך לקרוא להם לסדר.
משה גפני: אתה מפקח על העבודה שלהם.
ניסן סלומינסקי: אתמול אמרתי לך שאם יתברר שלפי החוק הוא חייב לקבל אישור, מה שהוא עשה בטל ומבוטל.
משה גפני: בינתיים זה מה שהם עושים.
ניסן סלומינסקי: אנחנו נבדוק עם היועצים המשפטיים.
ניסן סלומינסקי: לא אנחנו אבל ביקשנו גם מאחרים.
משה גפני: אם אפשר מהלשכה המשפטית כאן, אני מבקש לדעת האם התקנות האלה לא צריכות אישור.
ניסן סלומינסקי: התקנות חייבות לקבל אישור של מישהו או לשר יש סמכות?
ניסן סלומינסקי: אתמול פורסם ששר האוצר חתם על תקנות.
<ברוך משולם: כבודו, אולי למען הדיון אני אבהיר שלא מדובר בתקנות אלא מדובר בהנחיה פנימית של רשות המסים אל פקידי השומה כיצד לטפל בנושא הזה.
<ברוך משולם: זאת הנחיה פנימית ולא מדובר בתקנות.
ניסן סלומינסקי: איך זאת הנחיה?
ניסן סלומינסקי: הוא יכול להנחות?
ניסן סלומינסקי: הוא יכול מחר להנחות לתת חמש נקודות זיכוי למישהו?
<ברוך משולם: לא, ממש לא.
<ברוך משולם: אנחנו פועלים בהתאם לחוק ורק במסגרת החוק.
<ברוך משולם: העמדה הפרשנית שלנו לחוק הובהרה.
<ברוך משולם: בהנחיה שהוצאנו לפקידי השומה עלו מספר שאלות.
ניסן סלומינסקי: אנחנו יכולים לקבל את זה כדי לראות את ההנחיות האלה?
<ברוך משולם: היא פורסמה כבר אתמול באתר רשות המסים .
<ברוך משולם: כל אחד יכול להיכנס לאתר רשות המסים תחת הנחיות מקצועיות ברובריקה של מס הכנסה ולראות את כל ההנחיות שהרשות פרסמה.
ניסן סלומינסקי: אני יכול לקבל את זה?
<ברוך משולם: אנחנו נעביר לך.
ניסן סלומינסקי: עוד פעם תשובה כזאת, אני אשלח אותך לאתר של רשות המסים.
<ברוך משולם: אנחנו נעביר לך אותה.
משה גפני: אני מבקש מהיועצים המשפטיים של הוועדה לדעת האם זה אפשרי מבחינת החוק, האם לא צריכות להיות תקנות שיאושרו על ידי ועדת הכספים.
ניסן סלומינסקי: מהי הנחיה פנימית לנושאים כאלה והאם זה שייך או לא.
ניסן סלומינסקי: הוא יעביר את זה ליועצת המשפטית, היא תעיין בזה ונקבל תשובה.
משה גפני: אם אתם לא גרמתם נזק.
משה גפני: אם להפך, נתתם הטבות לאזרחים, זה תקדים טוב.
משה גפני: גם אני אדרוש נקודות זיכוי כי אתם קמצנים.
משה גפני: מה קרה כאן פתאום?