GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
משה גפני: אין מציאות כזאת בה אנחנו יודעים מי עוצר – כמו שאמר רובי ריבלין – את התחבורה בכניסה לכביש 1 כדי שלא ייתקעו רכבים ואז אי אפשר יהיה לפנות צירים למקרי חירום, להעביר אנשים חולים לבתי חולים.
משה גפני: אף אחד לא לקח על עצמו אחריות.
משה גפני: אני מצטער שהקואליציה החליטה שלא מקימים ועדת חקירה פרלמנטרית שהייתה מרכזת את כל הדברים.
משה גפני: זאת אמנם ביקורת אבל הביקורת הזאת היא ביקורת בונה ואני מצטער שזה לא קורה ואנחנו עכשיו דנים על העניין הזה.
משה גפני: אני רוצה לומר לך אדוני היושב.
משה גפני: לא הוכרז מצב חירום ולא קרה שום דבר.
משה גפני: ועדת הכספים עברה אירועים כאלה.
משה גפני: היא עברה בעמוד ענן, היא עברה בשריפה ביערות הכרמל כאשר גם אז לא הוכרז מצב חירום, והוועדה לא הרפתה ממשרדי הממשלה.
משה גפני: הם נקראו לכאן יומיים אחרי שזה קרה.
משה גפני: אני ביקשתי מהם ייתנו לנו דד ליין.
משה גפני: בעמוד ענן היה צריך על פי החוק מס רכוש, והם היו יכולים לסחוב את זה שנתיים.
משה גפני: שאף אחד לא ידבר כאן על כסף כי הוא לא רלוונטי בכלל.
משה גפני: מדינה יכולה לשלם את הפיצויים גם לאנשים הפרטיים לפי החלטות, גם לבעלי עסקים, גם לרשויות המקומיות, גם לשירותי החירום, למי שנפגע.
משה גפני: היא יכולה לעשות זאת על פי החלטה עם הגיון ועם שכל ולא שיבואו לכאן פקידים, שאני מאוד מכבד אותם.
משה גפני: הם באמת מקבלים החלטות בממשלה הזאת, כולל גם סגנית הממונה על יחסי העבודה במשרד הכלכלה שמסביר לנו את החוק.
משה גפני: עם כל הכבוד, אלה אנשים מאוד מוכשרים אבל הם בכלל לא רלוונטיים לעניין הזה.
משה גפני: עד לרגע זה לא התקיים דיון מערכתי בממשלת ישראל איך מפצים.
משה גפני: אתם רוצים לדעת מאיפה הכסף?
משה גפני: ממס המעסיקים שהולכים להוריד בעוד שבועיים-שלושה כי אחרת הוא היה יורד כבר עכשיו.
משה גפני: באמת, אין כסף במדינה?
משה גפני: אתם עושים צחוק מעצמכם.
משה גפני: אתם פוגעים ברשויות ופוגעים באנשים.
משה גפני: הרשויות לא פטורות מהאחריות לעניין הזה.
משה גפני: ראש עיריית ירושלים לא היה צריך לשבת עם ראש הממשלה במסיבת עיתונאים ולהגיד שם שלכל אחד נגיע.
משה גפני: מה לכל אחד נגיע?
משה גפני: מתקשרים אלי אנשים רועדים מקור, לא יכולים לצאת מהבית, אף אחד לא יכול להגיע אליהם, אנשים חולים.
משה גפני: איך עושים מסיבת עיתונאים כזאת?
ניר ברקת: זאת לא מסיבת עיתונאים.
ניר ברקת: זאת הייתה הערכת מצב שראש הממשלה בא יום אחרי יום למטה השלג של עיריית ירושלים.
ניר ברקת: זה לא הוגן.
משה גפני: לי יש חסינות.
משה גפני: לך אין.
משה גפני: אני יכול להגיד גם דברים לא נכונים.
ניר ברקת: אני אומר לך שזאת הייתה הערכת מצב.
משה גפני: לא הייתה מסיבת עיתונאים ולא ישבת ליד ראש הממשלה.
ניר ברקת: ישבתי לידו בהערכת המצב שעושים פעמיים-שלוש ביום.
משה גפני: נעזוב את העניין הזה.
משה גפני: אני אומר לכם שזה היה להתל בתושבי מדינת ישראל ובעיקר בתושבי ירושלים ובתושבי צפת והאזורים סביבן כשאומרים נגיע לכל אחד.
משה גפני: מה נגיע לכל אחד?
משה גפני: מי נושא באחריות?
משה גפני: אני רציתי לדעת על החשמל באיזושהי שכונה, רציתי לדעת על מים שהיו קפואים בברזים ואי אפשר היה לקבל מים לתינוקות, רציתי לדעת איך מעבירים יולדת להדסה, התקשרתי לכל המקומות, הייתי צריך לדבר עם אלוף פיקוד העורף, הייתי צריך לדבר עם כל אחד בנפרד, עם מפקד משטרת התנועה, עם סמנכ"ל בחברת החשמל או עם היושב ראש.
משה גפני: הביקורת היא באמת עלינו כי אנחנו הגוף שמפקח על הממשלה.
משה גפני: הממשלה כשלה והיא כשלה לחלוטין.
משה גפני: אין בכלל ויכוח בעניין.
משה גפני: מה אנחנו עושים מול הממשלה?
משה גפני: אני מציע לקיים עכשיו – זה קצת מאוחר – דיונים אינטנסיביים עד שהם ייתנו תשובות ולא רק יאמרו שהם דנים.
משה גפני: זה שהם דנים, אנחנו מכירים את זה.
יצחק כהן: משה, אנחנו לא במכון הישראלי לדמוקרטיה ואפשר לתת גם לחברים לדבר.
יצחק כהן: נתנו לך שלוש דקות אבל המשכת אחרי הזמן.
משה גפני: אני מקשיב לחברים בקשב רב.
יצחק כהן: אני חולק על חברי משה גפני, מה שבדרך כלל לא קורה.
יצחק כהן: לא צריך שום ועדת חקירה.
יצחק כהן: יש לנו מערכות חולות, ולמה?
יצחק כהן: מאז מלחמת יום הכיפורים, כל דבר ועדת חקירה, ועדת חקירה, ועדת חקירה.
יצחק כהן: מה שקרה, כל המערכות התחילו לגדר את עצמן בתוך, ואני לא רוצה להגיד את המילה כי היא לא יפה.
יצחק כהן: כל מקבלי ההחלטות, כל בעלי הסמכויות התחילו לגדר את עצמם בתוך תחומי אחריות.
יצחק כהן: הם לא יגעו מילימטר בתחום אחריות של אחר, למה?
יצחק כהן: כי תקום ועדת חקירה.
יצחק כהן: תסמונת ועדת החקירה גרמה לכך שכולם מקטינים ראש ומישהו לא יעשה משהו שחלילה אם הוא יעשה, הוא אחר כך עלול להיתבע בוועדת חקירה.
יצחק כהן: אני לא רוצה ועדת חקירה אלא אני רוצה מערכת מסודרת של קבלת החלטות ושל הפקת לקחים והגדלת ראש.
יצחק כהן: כל מקבלי הסמכות הפכו לראשי סיכה.
יצחק כהן: בעל סמכות לא יעשה כי זה לא שייך לו אלא זה שייך למישהו אחר וזאת הרעה החולה של החברה שלנו.
יצחק כהן: אני מבקש, אם רוצים לקיים דיון רציני, נקיים דיון על מהי מערכת הפקת הלקחים, מהי מערכת קבלת ההחלטות.
יצחק כהן: היחידי שהגדיל ראש הוא ראש העיר שעקף את כל המערכות והרים טלפון לרמטכ"ל וביקש סיוע.
יצחק כהן: הוא עקף את הקבינט, עקף את ועד חוץ וביטחון ועקף את כולם.
יצחק כהן: זה נקרא הגדלת ראש.
ראובן ריבלין: זה היה צריך להיעשות מראש.
יצחק כהן: אם חלילה היה קורה אסון – חלילה היה נופל טנק – ישר ועדת חקירה, אדוני ראש העיר ואדוני הרמטכ"ל, מה, כמה, למה, איך, עורך דין, 500 אלף שקלים לחשבונו וכולי וכולי.
יצחק כהן: אנחנו נמצאים במערכת חולה.
יצחק כהן: מאז מלחמת יום הכיפורים עם ועדות החקירה, לא הפיקו שום דבר חוץ מהקטנת ראש.
יצחק כהן: אין יותר לאן להקטין.
יצחק כהן: צריך לקיים דיון איך חוזרים בחזרה לשפיות, איך חוזרים בחזרה למערכות של קבלת החלטות, של סמכויות, של עזרה הדדית במשרדים, של אינטגרציה בין משרדים.
ניר ברקת: זה היה השבוע בוועדת הפנים.
ניר ברקת: ועדת הפנים קיימה דיון כזה.
ניסן סלומינסקי: יש כאן עוד הרבה שרציתי שידברו כמו המשנה לראש העיר ירושלים וגם סגן ראש העיר צפת ועוד אחרים שנמצאים כאן אבל הזמן תם ואין לנו יכולת להמשיך את הדיון.
ניסן סלומינסקי: אני חושב שרוב חברי הכנסת דיברו על כך שאנחנו נהיה כמו בולדוג ולא נעזוב.
ראובן ריבלין: צריך החלטת ממשלה לעניין?
ניסן סלומינסקי: אנחנו לא נרפה מזה.
ניסן סלומינסקי: אנחנו נקיים דיון ועוד דיון ואנחנו נדרוש.
יעקב ליצמן: אני רוצה לדעת מתי מעבירים כסף.
ניסן סלומינסקי: סכום ראשוני עבר אבל זה לא מספיק.
ניסן סלומינסקי: לישיבה הבאה אני מבקש שלא יגיעו לכאן הרפרנטים אלא מי שאחראי, כי אם לא, גם אנחנו יודעים לעשות סנקציות.
יעקב ליצמן: יש הסכמה כמעט בין כל חברי הוועדה לכך שאנחנו עומדים על כך ודורשים שבינתיים יעברו אליהם כספים.
ניסן סלומינסקי: אתמול עבר סכום, חוץ מירושלים כי לירושלים יש משא ומתן נפרד.
יעקב ליצמן: אני עומד על ירושלים ורוצה בינתיים להעביר כסף על חשבון.
ניסן סלומינסקי: העבירו לכולם.
יעקב ליצמן: לא העבירו.
ניסן סלומינסקי: ירושלים היא בדיון נפרד.
יעקב ליצמן: צריך לשפץ, צריך לתקן.
ניסן סלומינסקי: אל תיכנס לנושא של ירושלים.
יעקב ליצמן: אין תירוץ לכך.
יעקב ליצמן: אני מבקש שתעמיד את זה להצבעה.
ניסן סלומינסקי: אני לא מעמיד להצבעה.
<קריאה: אדוני היושב ראש, ציינתי שיש עוד רשויות שלא ניתן להן מענה.
יעקב ליצמן: אני מוחה על עצם הדבר שאתה לא מוכן להעלות את זה להצבעה.
יעקב ליצמן: כמעט כל חברי הוועדה מסכימים לכך.
יעקב ליצמן: נתחיל שוב לנהל אופוזיציה מול קואליציה.
ניסן סלומינסקי: אתה ממילא עושה זאת.
ניסן סלומינסקי: אנחנו נסכם שנקיים דיון והדיון הבא לא יהיה רק אתכם, אני מקווה, וכבר יהיה עם תשובות שנקבל מהרשויות המקומיות ומגופים אחרים.
ניסן סלומינסקי: לא נעזוב את זה.
ניסן סלומינסקי: אני לא רוצה לומר מה הסנקציות, אבל אתם יודעים שאנחנו יודעים לעשות את זה.
ראובן ריבלין: צריך לומר שאנחנו דורשים להביא את העניין הזה להכרעה.
ניסן סלומינסקי: לא רק להכרעה.
ניסן סלומינסקי: אני רוצה תשובות לגבי הקריטריונים בנושא הזה.
ניסן סלומינסקי: כלומר, רשויות מקומיות, מועצות אזוריות, חינוך, עסקים, חקלאות, עובדי קבלן וכולי.
ניסן סלומינסקי: אני רוצה שיגיע לכאן הצוות שיכול לקבל החלטות.
ניסן סלומינסקי: אנחנו רוצים לקדם בברכה את נגידת בנק ישראל, דוקטור קרנית פלוג.
ניסן סלומינסקי: אנחנו בוועדה ליווינו את תהליך הבחירה בהתחלה קצת בדאגה ואחר כך קצת בכעס אבל בסוף זה הסתיים כפי שרצינו.
ניסן סלומינסקי: ברוכה הבאה.
ניסן סלומינסקי: אני רוצה לקדם בברכה את ידידנו דן פרופר, יושב ראש המועצה המנהלתית של בנק ישראל ואת יתר אנשי הצוות שקרנית תציג.
ניסן סלומינסקי: הישיבה תהיה מחולקת לשני חלקים כאשר בחלק הראשון נקבל את סקירת הנגידה, תפיסת העולם וכולי.
ניסן סלומינסקי: אנחנו צריכים לדעת שלנגידה יש שני תפקידים מרכזיים.
ניסן סלומינסקי: ראשית, היא בנק ישראל שהוא אחראי על כל מערכת הבנקאות בישראל וקובע את המדיניות בתחומים שמוגדרים בחוק, ושנית, היא מהווה את הייעוץ הכלכלי של ממשלת ישראל.
ניסן סלומינסקי: חשוב מאוד שיהיה מישהו שהוא אובייקטיבי ומקצועי שיודע להתוות כיוון, מי שלא נתון ללחצים פוליטיים מצד אחד ומצד שני לא עורך כל יום סקרי דעת קהל ולפי זה הוא קובע את המדיניות.
ניסן סלומינסקי: זה אדם שמייעץ לממשלה תוך תקווה שבאינטראקציה בין הממשלה לבינו יצאו רק דברים טובים.
ניסן סלומינסקי: אם כן, בחלק הראשון של הישיבה נקבל את סקירת הנגידה ולאחר מכן אפשר יהיה לשאול שאלות.
ניסן סלומינסקי: את החלק השני יציג דן והוא יהיה תקציב בנק ישראל.
ניסן סלומינסקי: כפי שאנחנו יודעים, בנק ישראל, כדי לשמור על עצמאותו, תקציב בנק ישראל לא מאושר במסגרת תקציב המדינה - גם תקציב מבקר המדינה לא מאושר על ידי כנסת ישראל אלא על ידי ועדת הכספים - ולא מאושר על ידינו אלא מאושר על ידי הוועדה בראשה עומד דן פרופר.
ניסן סלומינסקי: החוק אומר שהם רק צריכים להניח את התקציב לפנינו.
ניסן סלומינסקי: כלומר, אנחנו לא דנים האם לאשר או לא לאשר אלא אנחנו רק נשמע.
ניסן סלומינסקי: כך שומרים על עצמאות בנק ישראל וטוב שכך.
ניסן סלומינסקי: עד כאן דברי הקדמה.
ניסן סלומינסקי: מי שירצה לשאול או להעיר, ירשום לפניו ולאחר סקירת הנגידה יוכל להתייחס.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: תודה רבה ליושב ראש.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: אני מוכרחה להגיד שאני מתרגשת להיות כאן בפעם הראשונה בכיסא הזה.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: יש לי גם איזה קשר אישי לוועדת הכספים.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: אני לא יודעת אם אתם יודעים, אבל אבי שנפטר לפני שנתיים היה היועץ הכלכלי לוועדת הכספים במשך עשר שנים בשנותה-70.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: יש בזה סגירת מעגל להיות כאן.
באסל גטאס: יש תפקיד כזה?
באסל גטאס: לא ידעתי.
ניסן סלומינסקי: היה תפקיד כזה אותו מילאה סמדר.
ניסן סלומינסקי: משהיא עזבה, המקום פנוי.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: נמצאים כאן כמה אנשים מבנק ישראל ואני אציין את אלה שיושבים ליד השולחן.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: לימיני פרופסור נתן זוסמן שהוא מנהל המחקר, מר חזי כאלו שהוא המנכ"ל שלנו, אנדרו אביר שהוא מנהל השווקים, פנינה קרן שהיא מנהלת משאבי אנוש, אשר בר שהוא אחראי על הלוגיסטיקה.
אראל מרגלית: מי עושה אצלכם את המסחר במטבע חוץ?
אראל מרגלית: אני רוצה לראות אותו.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: אנדרו.
אראל מרגלית: כי אנחנו הולכים להסתכל על המאזן של קניות המטבע ולראות היכן הדברים עומדים.
משולם נהרי: מי רוכש.
אראל מרגלית: מי עושה את הרכישות.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: (הצגת מצגת)> אני אתחיל בסקירה מקרו כלכלית על המשק הישראלי.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: הדברים שאני אדבר עליהם הם קודם כל קצת על הסביבה העולמית, אחר כך בהסתכלות מהירה על תמונת המקרו ואחר כך אתייחס קצת יותר בהרחבה למדיניות המוניטרית, למדיניות הפיסקלית ולנושאים שקשורים ליציבות הפיננסית.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: מטבע הדברים כאשר רוצים לדבר על המשק הישראלי, צריך לפתוח בסביבה העולמית.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: המשק הישראלי משולב והוא חלק מהכלכלה הגלובלית.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: אם אנחנו מסתכלים על התמונה האופקית, אתם יכולים לראות שם את הבארים שהם מראים אלת שיעורי שינוי של המשקים השונים.
ניסן סלומינסקי: אני אזכיר שקיבלנו את זה רק הבוקר כך שמצלמים את זה ועוד מעט נוכל לחלק לכולם.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: מצד שמאל אתם יכולים לראות את הצמיחה בארצות הברית.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: ה-באר הכחול מייצג את שנת 2013 וה-בארים האדומים, מצד ימין מכל מקום, מתייחסים ל-2014.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: אנחנו רואים ש-2013 הייתה שנה עם פעילות גלובלית מאוד ממותנת.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: הכלכלה בארצות הברית צמחה ב-16 אחוז וצפויה להאיץ ל-2.6 ב-2014.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: אירופה צפויה לעבור מהתכווצות של 0.4 לצמיחה מתונה של אחוז.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: בשווקים המתעוררים גם כן ראינו האטה וצפויה האצה מתונה.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: כל זה משתקף גם בצמיחה הגלובלית.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: מה שחשוב במיוחד מנקודת ראות המשק הישראלי הוא מה קורה לסחר העולמי.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: הסחר העולמי בעצם מבטא איזשהו פרוקסי לביקוש העולמי ליצוא שלנו.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: שם מצמיחה של קצת פחות משלושה אחוזים ב-2013, צפויה האצה לכמעט חמישה אחוזים ב-2014 וכמובן שהתמונה הזאת משליכה על הסביבה בה פועל המשק הישראלי.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: אם אנחנו מסתכלים על הצמיחה של התוצר אצלנו, אפשר לראות את שתי העמודות מצד ימין.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: לגבי 2013 יש אומדן של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה לצמיחה של 3,3 אחוזים, כולל הגז, וב-2014 אנחנו צופים צמיחה באותו שיעור, כאשר ב-2013 התרומה של הגז היא 0.7 ובשנה הבאה התרומה של הגז צפויה להצטמצם ל-0.4.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: כלומר, בניכוי גז, הצמיחה השנה היא 2.6 אחוזים וצפויה להיות 2,9 אחוזים ב-2014.
באסל גטאס: את יכולה לומר איך מגלמים את ההשפעה על הגז.
באסל גטאס: מה זאת אומרת?
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: למה אנחנו מפרידים את הגז.
באסל גטאס: כן, ואיך זה בא לידי ביטוי.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: זה בא לידי ביטוי שאנחנו מייצרים גז, העלות יותר נמוכה, אנחנו מייבאים פחות וזה תורם לתוצר.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: הסיבה שאנחנו מסתכלים על זה בנפרד היא שכאשר אנחנו חושבים על הפעילות במשק והקשר שלה לתעסוקה ולשוק העבודה, התרומה של תפוקת הגז היא מאוד נמוכה בטווח הקצר.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: בטווח היותר ארוך, אם יתפתחו כאן תעשיות שיישענו על הגז, כמובן התרומה תהיה יותר גדולה.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: כשאנחנו מסתכלים על השנתיים הקרובות, יש בזה מרכיב מסוים שהוא מאוד ייחודי והוא לא משפיע על הפעילות בשוק העבודה.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: לכן אנחנו מסתכלים גם בניכוי הגז.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: אנחנו בעצם מדברים על האצה מתונה.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: בסך הכול סביבת צמיחה שהיא יותר גבוהה.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: אם אתם משווים ל-בארים הכתומים שמראים את הצמיחה במשקים המפותחים, הצמיחה אצלנו יותר גבוהה, הייתה בכל העשור האחרון יותר גבוהה וגם צפויה להיות יותר גבוהה מאשר במשקים המפותחים אבל עדיין מתונה בהשוואה היסטורית.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: זאת התמונה הכללית, אבל אם אנחנו מסתכלים על היצוא ובכלל על סחר החוץ, אנחנו רואים שאחרי התאוששות מהבור בתקופה של שיא המשבר הגלובלי, בעצם היצוא מדשדש מזה שנתיים.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: הקו הכחול שם מראה את היצוא.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: יש תנודתיות די גדולה.
אראל מרגלית: ראינו שמבחינה דולרית נשארנו באותו מצב כמו בשנה קודמת.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: אנחנו בעצם בסביבה של יציבות - זה מתייחס בדולרים – תוך תנודתיות די חזקה.
אראל מרגלית: זה בעצם גדל אבל בגלל שער הדולר זה ירד.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: זה בדולרים כמותית.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: זה די מדשדש.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: אני לא יודעת לומר לך בדיוק את המספרים כמותית.
יעקב ליצמן: גם אם זה עומד באותו מקום, זאת ירידה.
יעקב ליצמן: כאשר זה מדשדש ונמצא באותו מקום, עבורנו זאת ירידה.
אראל מרגלית: עבורנו זאת מכה קשה.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: צריך להזכיר כאן שיש שני כוחות שמשפיעים על היצוא.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: קודם כל, זה הסחר העולמי.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: ראינו שהסביבה העולמית נמצאת בשפל והסחר העולמי גדל בשיעור מאוד מתון.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: זה הדבר העיקרי שמשפיע על היצוא.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: גם שער החליפין והייסוף שחווינו בעיקר בשנה האחרונה, בוודאי גם הוא מקשה על היצוא להתמודד.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: אני אתייחס לזה גם בהקשר של המדיניות.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: החולשה העיקרית בכלכלה היא קודם כל בתחום של המוצרים הסחירים, זה גם היצוא, גם תחליפי היבוא, אותם מוצרים שבהינתן שער חליפין, אכן קשה להם יותר להתחרות.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: כאן אני רוצה להבליט עוד נקודה אחת.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: כאשר אנחנו חושבים על התעשייה, עיקר תשומת הלב היא לתעשיית ההיי-טק וכאשר אנחנו מסתכלים על היצוא היא מהווה את החלק הארי ביצוא.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: אם אנחנו מחברים את התעשייה עלית ומעורבת עלית, כלומר ההיי-טק ודומיו, הם מהווים קרוב לשמונים אחוזים מסך כל היצוא בעוד שהתעשייה המסורתית מהווה רק שישה אחוזים מהיצוא והמעורבת מסורתית יחד עם המסורתית היא בסך הכול עשרים אחוזים מהיצוא.
יעקב ליצמן: הפגיעה ביצוא היא רק בדולרים לארצות הברית או גם לאירופה?
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: גם לאירופה.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: בערך אותה פגיעה כאשר באירופה אני מניחה שהמשקל של העובדה שאירופה לא צומח, הוא מאוד מהותי.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: יש עניין של שער חליפין אבל יש קודם כל את העניין של הביקוש הממותן.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: אני רוצה להדגיש כאן שכאשר אנחנו מסתכלים על התעשייה, אכן החלק של היצוא, ההיי-טק, הוא מאוד גבוה אבל בתעסוקה בתוך התעשייה, החלקים של תעשיית העלית הם מצומצמים יחסית, בעוד שאם אני מסתכלת על התעסוקה, התעשייה המסורתית והמעורבת מסורתית מהווה בערך 58 אחוזים מהתעסוקה בתעשייה.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: את הדבר הזה חשוב לזכור משום שבסך הכול כאשר אנחנו מסתכלים על סך כל היצוא, הרגישות שלו לשער החליפין היא לא מאוד גבוהה.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: הגמישות של היצוא לשער חליפין היא 0.2 וזה אומר שכאשר יש לנו ייסוף של אחוז, היצוא נפגע ב-0.2.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: יחסית זאת רגישות לא מאוד גבוהה אבל יש הבדל ברגישות בין הענפים המסורתיים לבין הענפים המתקדמים.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: הענפים המתקדמים הם הרבה פחות רגישים לשער החליפין משום שיש להם יותר כוח להשפיע על המחיר של המוצר הסופי בשווקים העולמיים ויש להם כוח גם להשפיע על המחיר, בעוד שבענפים היותר מסורתיים הרגישות לשער החליפין היא הרבה יותר גבוהה גם ליצוא וגם לתחליפי היבוא.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: לכן כאשר אנחנו חושבים על ההשפעה של שער החליפין והסיבה שאנחנו לא אדישים לשער החליפין, נובעת מהשפעה בין היתר על התעסוקה ולא רק על היצוא וההשפעה על התעסוקה יותר גבוהה מאשר ההשפעה על היצוא בגלל ההבדל בהרכב של התעסוקה לעומתה הרכב של היצוא כשאנחנו מסתכלים לפי רמות טכנולוגיות שונות.
ניסן סלומינסקי: התעשיות הביטחוניות נמצאות כאן?
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: כן.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: הן נמצאות כאן אבל זה מתייחס רק לתעשייה.
אראל מרגלית: רק להיות בטוח שאני מבין.
אראל מרגלית: ברמה של היצוא, שהרבה מאוד מזה הן התעשיות המתקדמות יותר, יש לזה השפעה מסוימת.
אראל מרגלית: איך את אומרת שזה משפיע על רמת התעסוקה בתעשיות היותר מסורתיות?
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: קודם כל, המשקל של התעשייה המסורתית.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: ניקח אותה לדוגמה.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: התעשייה המסורתית היא שישה אחוזים מהיצוא, היא 33 אחוזים מהתעסוקה בתעשייה.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: התעשייה המסורתית יותר רגישה לשער החליפין מאשר התעשייה המתקדמת.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: כאשר מדובר על התעשייה המסורתית, חלק גדול ממנה מייצר לשוק המקומי.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: המוצרים שם הם יותר סטנדרטיים ולכן הרגישות שלהם לתחרות עם העולם היא יותר גבוהה.
באסל גטאס: גם מרכיב כוח העבודה הוא יותר גדול.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: נכון.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: אני רוצה לעבור לשוק העבודה.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: בתמונה הזאת אנחנו רואים את הקו הכחול שמייצג את שיעור התעסוקה.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: אפשר לראות שהוא עלה בעקביות על פני כל התקופה ובעצם התייצב על רמה גבוהה מתחילת 2012.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: אנחנו מדברים על שיעור תעסוקה של 74.5 אחוזים.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: אני מתייחסת לגילאי 25 עד 64.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: זה שיעור תעסוקה מאוד גבוה גם היסטורית וגם בהשוואה בין-לאומית.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: באותה צורה, גם שיעור ההשתתפות.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: כלומר, אנשים שרוצים לעבוד או מחפשים באופן אקטיבי עבודה או מועסקים, אלה המשתתפים מתוך האוכלוסייה בגילאי 25 עד 64.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: 78.7 אחוזים משתתפים בשוק העבודה וזה שיעור מאוד גבוה היסטורית.
יעקב ליצמן: גם ב-OECD זה גבוה?
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: בהשוואה בין-לאומית הוא גבוה.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: מעל הממוצע.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: זה השיעור הממוצע והוא אכן גבוה בהשוואה בין-לאומית.
יעקב ליצמן: הם אומרים שאצלנו הוא לא מספיק גבוה.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: באוכלוסייה שהיא לא האוכלוסייה הערבית ולא האוכלוסייה החרדית, שיעור ההשתתפות אצלנו הוא מאוד גבוה.
יעקב ליצמן: אבל הם מסתכלים על הממוצע.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: לדבר הזה יש גם השלכות על אי שוויון ועל עוני.
יעקב ליצמן: זה לא מעניין אותם.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: אותנו זה צריך לעניין.
ניסן סלומינסקי: המגזרים האלה הולכים וגדלים, כך שהממוצע ירד.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: זה נכון.
אראל מרגלית: יש לנו תחושה שהאופן בו מודדים את האבטלה, מבחינה זאת שאלה אנשים שהם מבקשי עבודה ומכריזים על עצמם כמבקשי עבודה, באיזשהו מקום קצת מפספס חלק מהמשק הישראלי.
אראל מרגלית: אנחנו לא יודעים, אנחנו שואלים את עצמנו ושאלנו כמה גורמים מבנק ישראל ומהאוצר.
אראל מרגלית: התחושה שלנו – שהיא לאו דווקא תחושה לגמרי מבוססת – שרמת חוסר התעסוקה במשק היא הרבה יותר גבוהה מכפי שזה מתבטא באחוזי האבטלה ואנחנו שואלים את עצמנו האם זה בגלל שאוכלוסיות שלמות הן כאילו לא מבקשי עבודה.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: שיעור האבטלה מודד את האנשים שמחפשים באופן אקטיבי עבודה ולא מוצאים עבודה.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: יש אוכלוסייה שאולי לא נמצאת בשוק העבודה ולא מעוניינת להיות, ויש אולי אוכלוסייה שהתייאשה מחיפוש עבודה.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: גם הדבר הזה נמדד על ידי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: האוכלוסייה שמוגדרת כמתייאשים, זה די קבוע ולא גבוה אצלנו.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: לכן אנחנו מסתכלים על שיעור התעסוקה כי שיעור התעסוקה לא מתייחס לשאלה אם אתה מגדיר את עצמך כמחפש עבודה או כמישהו שלא מעוניין להיות בשוק העבודה.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: שיעור התעסוקה אצלנו הוא גבוה וגבוה בהשוואה בין-לאומית, ובמובן הזה אין כאן שאלה סטטיסטית, בניגוד לשיעור האבטלה, שזה קשור לשאלה איך אתה מסווג את עצמך.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: בפרמטר הזה אנחנו בהחלט נמצאים במקום טוב.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: התייצבנו על שיעורים מאוד גבוהים וזה לא היה כך תמיד.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: מה שחשוב לראות זה את התקופה הארוכה עם מגמת עלייה מאוד גבוהה כאשר אוכלוסיות שבעבר נטו שלא להשתתף, נכנסו בצורה די מהירה לשוק העבודה.
אראל מרגלית: היחס אצלנו בין רמת האבטלה לבין רמת התעסוקה הוא יחס דומה למדינות אחרות?
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: אני לא חושבת שהוא חריג.
איציק שמולי: אתם רואים איזו עלייה מדאיגה בנתוני האבטלה של אנשים בגילאים מתקדמים, כלומר, 45 וצפונה?
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: הסתכלתי על הנתונים האלה בהקשר אחר ולא ראיתי שם עלייה חריגה.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: אני לא יכולה לומר שהסתכלתי ברבעון או בשני הרבעונים האחרונים, אבל בהחלט כן בהקשר אחר ולא ראינו גידול.
אראל מרגלית: יש תחושה שזאת מכת מדינה לגבי אנשים שהם מעל גיל 40-45.
אראל מרגלית: זאת התחושה הסובייקטיבית.
אראל מרגלית: אני לא יודע אם אפשר לעגן אותה במספרים.
אראל מרגלית: זאת תחושה מאוד קשה.
עליזה לביא: אנחנו שומעים את זה בכל מקום.
ראובן ריבלין: במחקר אתם הייתם מטפלים גם באותו נתח בשוק שלא מדווח בכלל.
עליזה לביא: השאלה אם זה לא בא לידי ביטוי בטבלה הזאת.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: הסתכלנו על המצרפים של שוק העבודה אבל בכל זאת קורה משהו בשוק העבודה שקצת מטריד אותנו וזאת העובדה שעיקר הגידול בתעסוקה בשנה וחצי-שנתיים האחרונות היה במגזר הציבורי, בהגדרה רחבה, בשירותים הציבוריים, בעוד שבמגזר העסקי, על פי נתונים של משרות שכיר, יש ממש קיפאון בתעסוקה.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: כלומר, לא היה גידול.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: על פי הנתונים של סקר כוח אדם היה גידול אבל גידול מתון יחסית.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: זאת אומרת, עיקר המשרות שנוצרו בשנתיים האחרונות הן בשירותים הציבוריים.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: זה כמובן בהגדרה רחבה אבל זה בהחלט מטריד מבחינת העובדה שבסקטור העסקי הגידול הוא מתון ואם אנחנו מסתכלים קדימה ולוקחים בחשבון שהתקציב יהיה יותר מתוח בשנה הבאה, יש להניח שקצב הגידול של התעסוקה במגזר הציבורי יפחת ולכן החשיבות של המשך צמיחה.
אראל מרגלית: בעצם כאשר אנחנו שואלים את עצמנו שאלה, אנחנו צריכים לראות איך המגזר העסקי גדל.
אראל מרגלית: הוא תקוע.
עליזה לביא: כי אנשים בגיל 45 לא ייכנסו.
אראל מרגלית: המשק הישראלי ידע לצמוח ולמה הוא לא צומח כרגע ברמה העסקית?
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: צריך לחזור לשקף הראשון.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: בסביבה עולמית ממותנת יחסית, פוטנציאל הצמיחה הוא יותר מוגבל.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: אני רוצה להתייחס לשתי תופעות שבעיני מטרידות בהסתכלות יותר ארוכת טווח.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: האחת היא הפריון.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: אנחנו רואים כאן משנות ה-80 גידול יחסית מתון בפריון.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: הפריון הוא התוצר לשעת עבודה וכאן, גם בהשוואה בין-לאומית, ההתפתחות לא נראית טוב.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: לא רק שלא סגרנו את הפער ביחס למדינות המפותחות, אלא שהפריון אצלנו צומח בקצב יותר איטי מאשר במרבית המדינות המפותחות.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: שימו לב בעיקר לגרף של ישראל לעומת ארצות הברית.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: זה בעצם פער הולך ונפער.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: יש הסברים או גורמים שעומדים מאחורי הדבר הזה.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: קודם כל, שיעור ההשקעה אצלנו הוא נמוך.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: אנחנו משקיעים יחסית מעט.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: החשיבות של ההשקעה היא גם בזה שהיא מגדילה את ההון לעבוד אבל היא גם מביאה טכנולוגיות חדשות.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: מהבחינה הזאת העובדה ששיעור ההשקעה הוא נמוך, זה אומר שבאיטיות רבה אנחנו מאמצים טכנולוגיות חדשות, משפיעה על הפריון.
אראל מרגלית: למרות שאנחנו ממציאים טכנולוגיות חדשות, אנחנו מאמצים אותן לאט בתוך התעשייה המסורתית הזאת.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: משקיעים לאט ולכן אימוץ הטכנולוגיות שבא עם הון חדש הוא איטי.
ניסן סלומינסקי: כל הכנסת טכנולוגיה, זה ועד עובדים.
עליזה לביא: איפה הייתה הנסיגה?
עליזה לביא: באיזו נקודת זמן?
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: בעצם על פני כל התקופה, קצב העלייה בפריון היה איטי יחסית.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: מאמצע שנות ה-70 אנחנו יודעים שהייתה האטה בצמיחה של המשק והיא מבטאת ירידה בקצב הגידול בפריון.
יעקב ליצמן: לגבי השכר.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: השכר מבטא את זה.
יעקב ליצמן: יכול להיות שהשכר בארצות הברית הרבה יותר גבוה ולכן זה נותן עידוד לפריון.
<נגידת בנק ישראל קרנית פלוג: אני חושבת שיש כאן שאלה של מה הסיבה ומה התוצאה.