GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<יורם שמעון: חשוב לזכור שמבשרת לקחה על עצמה במהלך הסופה לטפל ב-450 אזרחים שנתקעו בציר מספר 1.
<יורם שמעון: אנחנו אכסנו אותם ונתנו להם כל מה שניתן באמצעים הדלים שלנו.
<יורם שמעון: מה שאמר אילן ידידי, בסופו של דבר כך הצלנו חיים.
<יורם שמעון: אנחנו לא מבקשים על כך פיצוי.
<יורם שמעון: אנחנו אומרים שעשינו הכול כדי שלא יהיו כאן פגיעות בנפש וברוך השם לא היו פגיעות בנפש.
<יורם שמעון: אני שמח שלא קרה מה שקרה באסון הכרמל, אבל צריך לזכור שיש נזקים שהמועצה המקומית מבשרת ציון לא תוכל לממן.
<יורם שמעון: חשוב לי לומר שלולא הסיוע של הגורמים הממשלתיים – בקשות שהפניתי לשר בוגי יעלון, לגלעד ארדן ולסילבן שלום שטיפל בנושא החשמל – מבשרת הייתה קורסת.
<יורם שמעון: חשוב לזכור שגם המשרדים הממשלתיים עשו כאן
<יורם שמעון: עבודה נפלאה וזה אמור לגבי כל המשרדים כולל פיקוד העורף, המשטרה ואחרים ובכך הם סייעו למועצה שלנו לצאת מהמשבר הנוראי הזה.
ניסן סלומינסקי: עמית סופר, מרום הגליל.
<עמית סופר: בוקר טוב.
<עמית סופר: אני מברך את אדוני היושב ראש על שהעלה את הנושא על סדר היום.
<עמית סופר: זה נכון שרוב העניינים התמקדו בעיקר בעיריות והתחושה, לפחות כמועצה אזורית מרום הגליל - שהפגיעה שם הייתה מאוד קשה - שבמובן מסוים היא נדחקה אל הפינה.
<עמית סופר: יש לנו כאן השקעות של עשרות מיליונים שירדו לטמיון ומדובר בתשתיות, במבני ציבור, בגנים ציבוריים.
<עמית סופר: אני הייתי בעין הסערה וגם הייתי בעין הבחירות על כל המשמעויות.
<עמית סופר: כמובן שפעלנו במעגל הראשון וזה קודם כל למנוע פגיעות בנפש.
<עמית סופר: כמו שאילן ציין קודם יש איזשהו מענה לגבי שלושת הימים הראשונים, אבל מלאכת השיקום היא מאוד גדולה.
<עמית סופר: אצלנו במועצה המקורית, כמו שאבי תיאר, יש פריסה מאוד רחבה.
<עמית סופר: זה המעגל של השלטון המקומי אבל מועצה אזורית מרום הגליל, רוב האוכלוסייה מתפרנסת מחקלאות והנזק שם הוא עצום.
<עמית סופר: אחת הבעיות כרגע היא שאין מידע ברור.
<עמית סופר: אני מרים טלפון לסגן שר האוצר והוא אומר לי שאני לא שולח שמאים כי יהיו שמאים שלהם.
<עמית סופר: התושבים תלויים בין שמים וארץ.
<עמית סופר: הם לא יודעים אם כן לשלוח שמאי או לא לשלוח שמאי והנזק כאן הוא עצום כדי לצמצם את הנזקים ולחזור לשגרת יום.
<עמית סופר: חשוב לקבל כאן איזו אינפורמציה ולייצר איזשהו מנגנון מהיר וזמין כדי לטפל בנושאים.
<עמית סופר: חשוב לחשוב על איזשהו צוות כדי לראות איך פועלים יחד עם האוצר כדי לתת מענה.
<עמית סופר: עד לרגע זה לא יצאו אצלנו שמאים לשטח מתוך אמירה מאוד ברורה של סגן האוצר לא להוציא שמאים פרטיים.
<עמית סופר: אנחנו כרגע במצב שאנחנו לא יודעים אם כן להוציא שמאים או לא להוציא שמאים.
<עמית סופר: אני אומר שוב שאצלנו במרום הגליל רוב התושבים הם חקלאים והם רוצים לחזור לשגרת היום שלהם.
<עמית סופר: לולים קרסו וקרסו מטעים.
ניסן סלומינסקי: אין להם ביטוח?
<עמית סופר: אני לא צריך לספר לך מה זה חקלאים והנושא הביטוחי.
<עמית סופר: צריך לראות איך המדינה עומדת כאן לצד התושבים.
<עמית סופר: חשוב מאוד שיוקם כאן מנגנון מהיר בנושא.
<עמית סופר: בהזדמנות זאת אני רוצה להודות לשר החקלאות שהגיע ועמד מקרוב לבחון את הנזקים.
<עמית סופר: יישר כוח.
ניסן סלומינסקי: אחרון ראשי הערים שאני מזהה, מלאכי לוינגר מקריית ארבע.
ניסן סלומינסקי: אחר כך נעבור לגופים האחרים.
<מלאכי לוינגר: תודה על העזרה במסגרת הפעימה הראשונה.
<מלאכי לוינגר: אנחנו כקריית ארבע לא הספקנו, בגלל המצור והמציאות אתה התמודדנו, לתת את מלוא הנתונים הנדרשים בפעימה הראשונה אבל אני מקווה שמה שהגשנו אכן יתקבל על ידי האוצר.
<מלאכי לוינגר: אני מדבר על הנושא של המבנים.
<מלאכי לוינגר: כמות השלג שירדה גרמה אצלנו לקריסת גגות.
<מלאכי לוינגר: מדובר על שלג עבר את גובה המטר, כשבתקן של בניית מבנים אין היערכות לנושא של כמות גדולה כזאת של שלג.
<מלאכי לוינגר: אני חושב שהנזקים, לפחות לפי הערכה של מהנדסים שמסתובבים אצלנו, שחלק מהגגות שקרסו במבני התעשייה זאת רק התחלה וכי נדרשת היערכות בכל הנושא של שיקום תעשייה ושיקום אזורי תעשייה.
<מלאכי לוינגר: זה גם נושא עליו אנחנו צריכים לחשוב לאו דווקא עם משרד הפנים אלא עם משרדים נוספים שמטפלים בנושא.
ניסן סלומינסקי: מרכז השלטון המקומי.
<איתי חוטר: סמנכ"ל כלכלה.
<איתי חוטר: אני מודה לך אדוני היושב ראש על זכות הדיבור.
<איתי חוטר: אני אחרוג ממנהגי ואני ארעיף שבחים גם על משרד הפנים וגם על משרד האוצר שניאותו בלוח זמנים יחסית קצר להתארגן על הנתונים אבל מטבע הדברים, כאשר עושים דברים מהר, עושים טעויות.
<איתי חוטר: אני נאלץ להרוס קצת את החגיגה.
<איתי חוטר: יש רשויות מקומיות שהגישו למרכז השלטון המקומי נתונים ונשכחו מאחור.
<איתי חוטר: ברשותך, אני רוצה לשים את זה על סדר היום של הוועדה ולראות כיצד פותרים את הבעיות ברשויות נוספות.
<איתי חוטר: אם תרצו, יש לי מספר דוגמאות שאוכל לתת.
<איתי חוטר: הייתי מבקש שגם רשויות אלו יילקחו בחשבון.
ניסן סלומינסקי: הנזקים שנגרמו נגרמו לרשויות ואנחנו יודעים שכאשר קורה דבר כזה, אגב זה מעמיסים כל מיני דברים נוספים.
יעקב ליצמן: מה מפריע לנו?
יעקב ליצמן: בסך הכול אלה התושבים.
יעקב ליצמן: יעמיסו עוד אוטובוס.
ניסן סלומינסקי: מאחר ואלה שנפגעו על אמת, אני לא יודע איך יתמודדו ואיך מתמודדים, תעשו כבר אתם את המיון.
<איתי חוטר: דוגמה קטנה, ברשותך אדוני.
<איתי חוטר: קיבלנו מכתב מראש מועצת קיס רסמיה שכותב לנו שמאז ערב יום חמישי ועד שבת ירד שלג כבד על המועצה והוא מפרט את הנזקים שנגרמו ואת ההוצאות וזה לא נלקח בחשבון.
ניסן סלומינסקי: ביקשתי שאתם תהיו הממיין והמסנן.
ניסן סלומינסקי: לפני שאתם מעבירים הלאה, תעשו את המיון הזה.
ניסן סלומינסקי: אם יש כאלה שמנסים, תעשו אתם את המיון.
ניסן סלומינסקי: אמרתי את הדברים כהערה.
ניסן סלומינסקי: לשכת הארגונים העצמאים.
<צחי אבוהב שביט: אני מתנצל על כך שהתפרצתי קודם.
<צחי אבוהב שביט: מעבר לכל הנזקים עליהם דיברו ראשי הישובים – ואני עצמי תושב ירושלים, שלום ראש העיר – בכל הערים האלה יש הרבה מאוד עסקים והם נמצאים באזורים האלה שנפגעו.
<צחי אבוהב שביט: אנחנו ארגון שמייצג את כל העסקים הקטנים והבינוניים.
<צחי אבוהב שביט: יושב לצדי הבעלים של מאפיית ברמן והוא יכול לספר לכם עם כמה עשרות אלפי כיכרות לחם הוא נתקע.
<צחי אבוהב שביט: בעיקרון יש באזורים הללו בין 45 ל-50 אלף עוסקים לפי בדיקה שעשיתי אתמול במע"מ.
<צחי אבוהב שביט: העוסקים האלה נפגעו פגיעה אמיתית וקשה בימים האלה.
<צחי אבוהב שביט: זאת פגיעה שאפשר לאמוד אותה בקלות רבה יחסית.
<צחי אבוהב שביט: אנחנו אומדים את הפגיעה בעיקר באובדן הכנסות, בפגיעה ישירה של אובדן הכנסות ו/או קלקולי סחורה בסכום נע סביב ה-100 מיליון שקלים, לדעתנו מקסימום.
<צחי אבוהב שביט: את הדברים האלה אפשר לאמוד וחשוב לעשות זאת.
<צחי אבוהב שביט: דרך אגב, מה שאמר ראש מועצת מרום הגליל די מפתיע אותי כי במלחמת לבנון השנייה אני ניהלתי את קרן הפיצויים ולרוב החקלאים יש ביטוח בקרן נזקי טבע.
ניסן סלומינסקי: אל תיכנס לזה.
<צחי אבוהב שביט: גם חקלאים נפגעו.
<צחי אבוהב שביט: אני מעלה את הבעיה ואני גם מציע את הפתרון.
<צחי אבוהב שביט: הפתרון יכול להיות דרך סיוע ברשות המסים ולא דרך קרן הפיצויים אלא דרך עובדי קרן הפיצויים.
<צחי אבוהב שביט: הנושא הזה, אני לא ממציא את הגלגל וחשוב לי לומר את זה.
<צחי אבוהב שביט: בעבר, בשנת 2005, היו נזקים שנגרמו בישוב בגליל מרר, שם היו מהומות בין מוסלמים לנוצרים ואז המדינה החליטה שהיא מפצה ולצורך כך היא יצרה מנגנון, איגמה תקציבים, עשתה את זה מאוד מהר ואני כמנהל קרן פיצויים דאז גם ניהלתי את כל הפעולות של השמאות שצריכות להיעשות מאוד מהר.
<צחי אבוהב שביט: היות והיום יש גם ערכים ממוחשבים לרשות המסים, הם יכולים מהר מאוד למצוא את אחוזי הנזק שנגרמו בימים האלה ואלה היו ימים בהם העסקים היו סגורים לחלוטין.
<צחי אבוהב שביט: אובדן הרווחים הזה חייב להיות מכוסה על ידי המדינה בצורה כזאת של איגום תקציבים, כפי שנעשה כבר בעבר.
<צחי אבוהב שביט: כמו שאמרתי, יש גם מנגנונים קיימים כך שלא יהיה מאוד קשה לעשות את זה ויפה שעה אחת קודם.
<צחי אבוהב שביט: לאור העובדה שאיגמו תקציבים בעבר – וגם היום שמענו שלמשל יצרו תקציב של, אם אני לא טועה, עשרים או מיליון שקלים לטיפול בנפגעים מסוריה בהם אנחנו מטפלים – אני מניח שאפשר יהיה למצוא כסף גם לעסקים הקטנים שנפגעו.
<צחי אבוהב שביט: כמו שאמרו חז"ל, עניי עירך קודמים.
<צחי אבוהב שביט: אנחנו כמובן נשמח לסייע בכל מה שצריך.
ניסן סלומינסקי: ברמן, אתה מייצג את התעשיינים?
יצחק ברמן: אני דבר בשתי מלים על עצמי.
ניסן סלומינסקי: אחר כך תתייחס.
<גלית לוי: מנהלת סניף מרחב ירושלים של התאחדות התעשיינים.
<גלית לוי: בוקר טוב.
<גלית לוי: העסקים, כמו גופים אחרים, נפגעו בסופה.
<גלית לוי: חשוב להדגיש שוב שהסופה פוגשת את המפעלים, את מפעלי התעשייה, בתקופה של התמודדות כלכלית מאוד מאוד לא פשוטה.
<גלית לוי: נתונים שאנחנו אספנו מדברים על נזקים של למעלה מ-130 מיליון שקלים, וזה בעיקר נובע מאובדן תפוקה בגלל היעדרות עובדים ובגלל אי יכולת להגיע ולתפעל את קווי הייצור.
<גלית לוי: אנחנו מבקשים שיהיה מתווה של פיצויים, מסלול ירוק פרטני לאותם עסקים שנפגעו, גם רכוש וגם אובדן תפוקה, כמו שהיה בעופרת יצוקה ובחומת מגן.
<גלית לוי: נמצא כאן מר ברמן ותעשיין נוסף ממפעל שמדווח על נזקים בשווי של מיליוני שקלים ואני אשמח אם הם יקבלו את רשות הדיבור די שיוכלו לתאר את המצב.
ניסן סלומינסקי: אני מתנצל, בינתיים לא את נותנת את רשות הדיבור.
ניסן סלומינסקי: ברמן ידבר.
ניסן סלומינסקי: אנחנו לא רוצים שכל אחד ידבר אלא שרק יהיה דגם מייצג.
יצחק ברמן: אדוני היושב ראש, אמנם כאן זאת ועדת הכספים ובאים לבקש כאן
יצחק ברמן: כסף, אבל להפתעת כולם אני שם את הכסף בעדיפות האחרונה.
יצחק ברמן: אני רוצה להכניס לתודעת אנשי הציבור שהמפעלים היחידים שעבדו בירושלים כמפעלים היו המאפיות.
יצחק ברמן: אני מדבר גם בשם המאפייה המתחרה, מאפיית אנג'ל.
יצחק ברמן: אנחנו דאגנו מבעוד יום להביא רכבים ארבע על ארבע, טרקטורים שיפנו את השלג מסביבות המפעל, הבאנו את העובדים מכל קצוות העיר והחזרנו אותם לביתם, ארגנו חדרים ללינה ומזון לאכילה, ייצרנו את כל הכמות שיש לייצר ליום שישי וזרקנו לפח האשפה כמאה אלף חלות מפני שלא יכולנו לצאת ולחלק את הלחם לא בתוך ירושלים ולא מחוץ לירושלים וזה לדעתי מפני שהמשטרה לקחה החלטה, אולי אפילו שרירותית, פשוט לסגור את הכביש.
יצחק ברמן: פחדו שיהיה בלגן ולכן לא יכלו למיין את ההסעות.
יצחק ברמן: יכלו לתת לעבור לרכבי חירום, יכלו לתת לרכבי מזון ואספקה אבל שתי המאפיות הגדולות בירושלים עבדו ו לא יכלו לעשות עם הסחורה שום דבר.
יצחק ברמן: פשוט נחנקו.
יצחק ברמן: הפיצוי הוא דבר מאוד חשוב, אבל אני לא מאמין שאנחנו נקבל אגורה שחוקה ממישהו כאן סביב השולחן או ממישהו שצריך לתת לנו שיק.
יצחק ברמן: לנו נגרם נזק של כמיליון שקלים, נזק ישיר ועקיף.
יצחק ברמן: רק הסחורה שנזרקה, שוויה 800 אלף שקלים ואני חושב שאנשי הציבור צריכים להכניס לתודעתם שמאפיית ברמן שקיימת בירושלים מ-1875, עוד לא קרה פעם אחת שהיה שלג או הייתה מלחמה או היה מצב חירום שאנחנו לא יצאנו לשוק לחלק לחם.
יצחק ברמן: זאת הייתה הפעם היחידה שצי של כשבעים מכוניות היה תקוע עם הסחורה מבלי יכולת לצאת ולחלק את הסחורה.
יצחק ברמן: אני רוצה להודות לרצון הטוב של עיריית ירושלים שרצתה ללכת בראש המחנה עם מפלסות ולפלס לנו את הדרך כדי שנוכל לחלק אבל המשטרה לא אפשרה זאת.
יצחק ברמן: רציתי להביא את זה לתודעת אנשי הציבור.
יצחק ברמן: המאפיות נמצאות במחלוקת קשה מאוד עם הממשלה.
יצחק ברמן: אפילו פגישה עם שר הכלכלה, לא זכינו לקבל.
יצחק ברמן: אנחנו עושים את תפקידנו כמפעלים חיוניים, יש לנו גם גנרטורים להפעלת חשמל, אנחנו עצמאיים לחלוטין פרט לפינוי כבישים.
<אדריאנה מסלר: אני אחראית חירום במשרד הכלכלה ואני רוצה להתייחס לדברים האלה.
ניסן סלומינסקי: אני מבקש לשמוע את נציג משרד החינוך ואם יש כאן מישהו ממשרד הפנים והאוצר.
ניסן סלומינסקי: יונתן, מה הקריטריונים ואיך אתה רואה את ההתקדמות שלכם.
ניסן סלומינסקי: לאחר מכן נשמע את משרד הפנים ואת משרד החינוך.
<יונתן בר סימנטוב: אני מציע שמשרד הפנים יתייחס קודם כי משרד הפנים ריכז את התהליך מול הרשויות המקומיות והוא זה שבעצם קבע את הקריטריונים.
<יונתן בר סימנטוב: אני מציע שמשרד הפנים יציג את התהליך וככל שנצטרך, אנחנו נשלים.
ניסן סלומינסקי: אבל מי טיפל מול העסקים?
<יונתן בר סימנטוב: אני רכז פנים.
<יונתן בר סימנטוב: אני עבדתי מול משרד הפנים על עלויות השלטון המקומי.
<יונתן בר סימנטוב: לגבי דברים אחרים אני פחות יודע להתייחס.
ניסן סלומינסקי: אתה אומר שהסופה לא פגעה בהם.
זבולון כלפה: ברגע שלא הוכרז מצב מיוחד בעורף.
ניסן סלומינסקי: זה בעיקר לגבי האנשים הפרטיים.
ניסן סלומינסקי: בסדר, נתחיל במשרד הפנים.
<רועי דהן: בוקר טוב.
<רועי דהן: מינהל שלטון מקומי, משרד הפנים.
<רועי דהן: מזג האוויר החריג הסתיים ב-14 לחודש ואנחנו התכנסנו במשרד הפנים ב-15 בחודש וקיבלנו החלטה לייצר תהליך מהיר של מיפוי מאוד מסוים של הנזקים שנגרמו ב-45 רשויות מקומיות שהגדרנו אותן ככאלה שנפגעו מהסופה באופן מהותי.
<רועי דהן: יש לנו במשרד את מינהל החירום שעובד יחד עם פיקוד העורף ויצאו הגדרות מקצועיות ל-45 רשויות מקומיות שסבלו מנזקים משמעותיים.
זבולון כלפה: מה הכוונה למיפוי מאוד מסוים?
<רועי דהן: אני מיד מפרט.
ניסן סלומינסקי: עוד מעט הוא יגיד את ההגדרות.
<רועי דהן: אנחנו החלטנו למפות בטווח זמן של ארבעה ימים של הסופה.
<רועי דהן: פנינו לרשויות ב-15 לחודש כאשר רובן הגדול רק התחיל להתמודד עם הנזקים שנגרמו לו, ומיפינו אך ורק את ארבעת הימים הראשונים של הסופה ורק נזקים שהם נזקים מאוד דחופים.
<רועי דהן: נזקים דחופים זה אומר הוצאות חריגות שנגרמו לרשויות על כוח אדם, הפעלה של מוקד חירום עירוני, פינוי של תושבים, הפעלה של כלים מיוחדים וכל דבר שקשור בנזקים מוניציפאליים דחופים.
<רועי דהן: הדגשנו שבשלב הזה אנחנו לא רוצים לראות נתונים על תשתיות היות וזה היה מוקדם מדי.
<רועי דהן: מהמיפוי שיצרנו קיבלנו דיווח על נזקים שנגרמו ל-45 רשויות בשווי של 73 מיליון שקלים.
<רועי דהן: פנינו למשרד האוצר ואחרי משר ומתן קצר סיכמנו שנחלק את הטיפול לכמה שלבים כאשר בשלב הראשון משרד האוצר תקצב אותנו בשלושים מיליון שקלים.
ניסן סלומינסקי: דיברת על השלב הראשון אבל אנחנו רוצים לשמוע גם מה יבוא אחרי השלב הראשון.
<רועי דהן: אני מיד אפרט.
<רועי דהן: שלושים מיליון השקלים הגיעו אלינו אתמול ויצרנו קריטריונים מקצועיים יחד עם השירות המטאורולוגי שהעביר לנו נתונים שהראו לנו מה מידת החריגות של מזג האוויר ברשויות אותן סימנו.
ניסן סלומינסקי: מה היו הקריטריונים?
<רועי דהן: יצרנו מדד משולב של חריגות במשקעים.
<רועי דהן: זאת אומרת, השירות המטאורולוגי העביר לנו נתונים השוואתיים בין ארבעת ימי הסופה מול הרבה מאוד שנים אחורה.
<רועי דהן: אני לא איש מקצוע מהשירות המטאורולוגי אבל אומר שחלק מהנתונים אותם קיבלנו היו עם חריגות של מאה שנים.
<רועי דהן: זה מראה שיש כאן באמת אירוע יוצא דופן.
<רועי דהן: יש את הנושא של חריגות במשקעים והנושא השני הוא כמות השלג שירדה בכל אחת מהרשויות.
<רועי דהן: ממכלול הנתונים האלה יצרנו איזשהו מדד יחד עם היקף אוכלוסייה.
ניסן סלומינסקי: תסביר מה לגבי כמות השלג.
<רועי דהן: גודל האוכלוסייה, מספר התושבים ברשות המקומית - שישים אחוזים מהמשקל.
<רועי דהן: מדד סוציו אקונומי – עשרים אחוזים מהמשקל.
<רועי דהן: הנושא של המשקעים קיבל משקל משמעותי, עשרים אחוזים בפעימה הראשונה ומאה אחוזים בפעימה השנייה.
<רועי דהן: בסך הכול מבחינת משמעות נתנו משמעות גדולה להיקף המשקעים.
<רועי דהן: אתמול סיימנו את התהליך הזה שעשינו אותו מאוד מהר כדי לייצר כמה שיותר מהר את ההעברה הכספית לרשויות כדי להקל עליהן תזרימית מה עוד שהרשויות מסיימות את השנה בגירעון.
ניסן סלומינסקי: אני מבין שזה עשיתם מול הרשויות המקומיות.
ניסן סלומינסקי: מה עשיתם מול המועצות האזוריות?
<רועי דהן: יש לנו רשימה של 45 רשויות.
ניסן סלומינסקי: אף אחד מהקריטריונים שציינת כאן לא מתייחס לאופי המיוחד של מועצות אזוריות כמו מרחקים בין ישוב לישוב.
<רועי דהן: אם תרצה, אפשר להציג לך את הנתונים בפועל.
<רועי דהן: אני חושב שהמועצות האזוריות קיבלו שיפוי יפה מאוד חסית לסך הכולל של התקציב, אלה שהגישו לנו בקשות.
<רועי דהן: יש כאן את מטה בנימין שהגיש סדר גודל של עשרה מיליון שקלים וקיבל למעלה משני מיליון שקלים.
<רועי דהן: כאשר מחשבים את זה בסך הכולל של התקציב שהועמד לרשותנו, אני חושב שזה מכובד.
<רועי דהן: אני רוצה לציין שוב שאנחנו מדברים על השלב הראשון.
ניסן סלומינסקי: אתה לא חושב שצריך לקבוע קריטריונים?
ניסן סלומינסקי: קבעתם למועצות המקומיות או לערים וזה בסדר.
ניסן סלומינסקי: ירושלים על ראש שמחתנו, אולי יש לה קריטריונים נפרדים.
ניסן סלומינסקי: למועצות האזוריות אתה צריך לקבוע קריטריונים שיתאימו להן ובהתאם לכך למדוד אותן.
<רועי דהן: יכול להיות שבשלב הבא, בהקצאה הבאה שנקבל וגם כאשר נתחיל לטפל בנזקים הכבדים של התשתיות, נצטרך לראות איך משלבים את הפרמטרים של ייחודיות של מועצות אזוריות.
<רועי דהן: בשלב הזה החלטנו שנכון להמשיך כך ואני חושב שזה עושה שכל.
מיכל בירן: למה בשלב הזה רק עשרים אחוזים על כובד המשקעים?
מיכל בירן: נשמע שזה העניין המרכזי כאן.
<רועי דהן: אני לא רוצה להלאות את הוועדה, אבל אנחנו יצרנו הקצאה בשתי פעימות.
<רועי דהן: בפעימה הראשונה הקצינו עשרים מיליון שקלים ובפעימה השנייה עשרה מיליון שקלים.
<רועי דהן: בפעימה הראשונה בסך הכול היו עשרים אחוזים למשקל ובפעימה השנייה מאה אחוזים.
<רועי דהן: המשקל ניתן לחריגות המשקעים.
ניסן סלומינסקי: במסגרת הנתונים.
ניסן סלומינסקי: משרד החינוך, אני מבין שהקריטריונים בהם דובר כאן לא קשורים למוסדות חינוך.
<תמיר בן משה: אני סמנכ"ל ומנהל מינהל בינוי ופיתוח במשרד החינוך.
<תמיר בן משה: אני חודש בתפקיד.
ניסן סלומינסקי: אנחנו מאחלים לך בהצלחה.
<תמיר בן משה: נפלתי ישר לשלג ולנזקים אותם אני מקווה לשקם.
<תמיר בן משה: בפתח הדברים אני רוצה קודם כל לבקש שהאוצר יבוא בדין ודברים גם עם משרדי הממשלה ולפחות אתנו.
<תמיר בן משה: במשרד החינוך זה עוד לא קרה, מעבר לשיח ראשוני אבל משרד החינוך בלי תקצוב לשיקום של מוסדות החינוך, לא יוכל לתקצב את הרשויות.
<תמיר בן משה: התקצוב לשיפוץ מוסדות החינוך שניזוקו חייב לעבור דרך משרד החינוך.
<תמיר בן משה: הוא לא יכול להגיע ישירות לרשויות היות וכל השיפוץ מתוקצב - גם בבינוי החדש וגם בשיפוץ של מוסדות החינוך – דרך משרד החינוך ואנחנו כמשרד חייבים לבקר את כל התקצוב הזה וזה צריך להיות מנוהל על ידינו.
ניסן סלומינסקי: זאת אומרת, נכון להיום לא דיברו אתכם?
ניסן סלומינסקי: ילדים לומדים במקומות הזויים או לא לומדים בכלל ועולם כמנהגו נוהג?
<תמיר בן משה: ראשית, אנחנו מרכזים נתונים מהרשויות המקומיות ישירות אלינו.
<תמיר בן משה: שנית, אני יכול לומר, לפחות מדיווח של מנהלות המחוז, אין תלמיד שלא לומד בבית ספר או באיזשהו מקום מסודר כזה או אחר.
<תמיר בן משה: כלומר, אין תלמיד שיושב בבית בגלל שאין לו כיתה.
<תמיר בן משה: אני יודע שניתנו פתרונות בכל מיני צורות.
<תמיר בן משה: אני רוצה לבשר לראשי הרשויות שיושבים כאן
<תמיר בן משה: שאנחנו כמשרד נקדם בימים הקרובים תקצוב לרשויות למבנים יבילים על חשבון המשרד בלי קשר לתקצוב מול האוצר כי אנחנו מבינים שאנחנו צריכים לתת כאן פתרון ראשוני.
ניסן סלומינסקי: תוך כמה זמן זה יהיה?
<תמיר בן משה: אני מקווה שתוך שבועיים יצאו הרשאות לרשויות.
<תמיר בן משה: בלי שום קשר, יש כרגע מהנדסים שלנו, נציגים של משרד החינוך, שכבר היו ברשויות גם בצפת וגם בטייבה.
ניסן סלומינסקי: יש לכם ריכוז של הבקשות?
<תמיר בן משה: יש לנו ריכוז של בקשות מהרשויות.
<תמיר בן משה: אנחנו כרגע שולחים לרשויות האלה מהנדסים מקצועיים שאומדים את הנזקים ברמה הרבה יותר מקצועית ואנחנו אמרנו שכל נתון ראשוני שיהיה לנו אנחנו נקדם הרשאות לרשויות להספקה של יבילים כמ שיותר מהר כדי ליישר איזשהו קו.
<תמיר בן משה: זה יהיה בימים הקרובים ללא קשר לתקציב שיגיע.
<אבי רואה: אני מבקש שההתייחסות ליבילים תהיה בעלות כוללת ולא רק בהשתתפות שמשרד החינוך רגיל להשתתף בכל שנה שזה שבעים אלף שקלים לכיתת בית ספר ו-120 אלף שקלים לכיתת גן.
<אבי רואה: זה לא יעבוד.
<אבי רואה: להעמיד כיתה עם הפיתוח ועם השתיות, הגדרות וכל הנזקים שנגרמו, זה עולה הרבה יותר כסף ואני מבקש שבמקרה הזה זה יכלול גם את זה.
ניסן סלומינסקי: אני יודע שגם בצפת זה כך.
<אילן שוחט: לפעמים יש לנו נזקים יותר גדולים מאשר בתוך בית הספר עצמו.
ניסן סלומינסקי: אתה אומר שתוך שבועיים יגיע אליהם.
<תמיר בן משה: נתחיל להוציא הרשאות לרשויות ללא קשר לתקצוב שנקבל כי אנחנו מבינים שאנחנו חייבים לקדם את העניין הזה מול הרשות.
<תמיר בן משה: זה כפתרון ראשוני.
ניסן סלומינסקי: יונתן, לך יש מושג מי באוצר היה צריך לדבר אתם?
<יונתן בר סימנטוב: אני לוקח על עצמי לדבר אתם.
<תמיר בן משה: היה קשר ודיברנו עם האנשים מהאוצר אבל עדיין מבקשים מאתנו לאסוף נתונים.
<תמיר בן משה: זה לא שלא היה קשר או חלילה התעלמות.
<תמיר בן משה: בטח יונתן מכיר את ערן ושירלי שהם הרפרנטים של המשרד ואתם אנחנו כן מדברים.
יעקב ליצמן: גם אנחנו נדבר על הסופה הזאת?
ניסן סלומינסקי: אחרי שנשמע את הגורמים, נוכל להתייחס.
יעקב ליצמן: סלח לי, כל זה בבל"ת אחד גדול.
ניסן סלומינסקי: אם מגיעים שיקים, אולי זאת התחלה.
<אדריאנה מסלר: אני נציגת מטה החירום במשרד הכלכלה.
<אדריאנה מסלר: אנחנו אחראים על מזון בארץ.
<אדריאנה מסלר: על פי הדוחות שאנחנו קיבלנו גם מירושלים וגם מהצפון, אנחנו פתחנו מטה חירום גם בירושלים וגם בצפון והיינו בקשר עם כל רשתות השיווק הגדולות כמו מגה, שופרסל ורמי לוי, וגם עם המפעלים החיוניים.
<אדריאנה מסלר: בוודאי שמאפיית ברמן ואנג'ל עבדו, אבל אני רוצה להוסיף בהמשך למה שאמר מר ברמן, שביום חמישי בלילה קיבלנו טלפון שכל 12 או 14 המשאיות עם 12 טון, הברזנטים שלהם נפלו ולמחרת אין להם אפשרות לחלק את הלחם.
<אדריאנה מסלר: בלילה אלוף פיקוד העורף קיים ישיבה וקיבלנו אישור לקבל עד הבוקר את המשאיות.
<אדריאנה מסלר: קיבלנו אישור לתשע טון ורצו 12 טון, אבל למחרת, למשך שלושה ימים, ברמן קיבל מפיקוד העורף, עם אישור של האלוף באופן אישי, שלוש משאיות שחילקו לחם וכדאי להגיד את זה למשרד הכלכלה.
יצחק ברמן: אני מאשר את זה אלא שאלה היו אתרוגים אחרי סוכות.
יצחק ברמן: זה כבר היה אחרי הסופה.
<אדריאנה מסלר: זה לא היה אחרי הסופה.
<אדריאנה מסלר: קיבלתם ליום שישי בבוקר.
<אדריאנה מסלר: אנחנו היינו בקשר עם כל המפעלים החיוניים.
<אדריאנה מסלר: לא היה חסר לא לחם ולא חלב, לא בירושלים ולא בצפון.
<אדריאנה מסלר: אנחנו גם עזרנו למבשרת ציון עת קרס גג הסופר של רמי לוי.
<אדריאנה מסלר: אנחנו בקשר אתו ואנחנו עוזרים.
<אדריאנה מסלר: מועצת מבשרת ציון ביקשו ביום שישי בבוקר קמח ומזון לתינוקות, וקיבלו עזרה בזה.
<אדריאנה מסלר: אין ויכוח על הנזקים שקרו למפעלים חיוניים ולרשתות השיווק, אבל צריך לומר שגם קיבלו עזרה ממשרד הכלכלה.
ניסן סלומינסקי: אתם עבדתם דרך הרשות או ישירות?
<אדריאנה מסלר: אנחנו עבדנו באופן ישיר עם המפעלים.
<יורם שמעון: לא הגיע שום דבר למבשרת ביום שישי בבוקר, לא חלב ולא לחם.
<אדריאנה מסלר: אנחנו הובלנו ברכבי ארבע על ארבע.
ניסן סלומינסקי: משרד החקלאות.
<צביקה כהן: סמנכ"ל השקעות ואחראי על הביטוח במשרד החקלאות.
<צביקה כהן: אנחנו המשרד היחיד שלכאורה לא הפתיעה אותנו הסופה כי רוב החקלאים מבוטחים בקרן נזקי טבע ובביטוחים אחרים.
<צביקה כהן: הבעיה העיקרית היא שרוב החקלאים מבוטחים רק על היבול שלהם.
<צביקה כהן: זאת אומרת, כל התרנגולות שהלכו לעולמן בגלל קריסת לול, מבוטחות.
<צביקה כהן: הבעיה העיקרית היא שכל המבנים מבוטחים באופן וולנטרי כאשר חקלאי מבטח או לא מבטח.
<צביקה כהן: המדינה מסבסדת כ-140 מיליון שקלים ביטוחים של יבול ולכן ביבולים להערכתנו היו נזקים של מעל 120 מיליון שקלים ואני מאמין שהפיצויים יהיו בין שמונים למאה מיליון שקלים.
<צביקה כהן: זה פחות בעייתי כנזק ישיר.
<צביקה כהן: הבעיה העיקרית היא שקרסו לולים בצפון וחלקם לא היו מבוטחים וחלקם כן והבעיה היותר גדולה היא החממות שהשלג הכריע אותן והן קרסו.
<צביקה כהן: היבול בפנים מבוטח אבל החממה עצמה – וכל דונם עולה בין ארבעים, חמישים ושישים אלף שקלים – לא מבוטחת.
<צביקה כהן: להערכתנו הנזקים הלא מבוטחים יכולים להגיע לרמות של בין 25 ל-50 מיליון שקלים.
מיכל בירן: זה אומר שאתם מפצים אותם על ההשתתפות העצמית בחלק הראשון?
<צביקה כהן: השתתפות עצמית, זה כמו ביטוח רגיל.
<צביקה כהן: הם מבוטחים.
ניסן סלומינסקי: אתם מרכזים את כל החומר של החקלאים וממיינים מה מבוטח ומה לא מבוטח כדי שיהיה לכם אומדן?
<צביקה כהן: מה שמבוטח, כבר היו שמאים וזה בדרך.
<צביקה כהן: הדברים נסגרים דרך הקרן ולא דרך המשרד.
ניסן סלומינסקי: בסדר, זה בצד.
<צביקה כהן: כרגע אין לנו פתרון למה שלא מבוטח.
ניסן סלומינסקי: לא פתרון.
ניסן סלומינסקי: קודם כל אתה מרכז אותם כדי שידעו.
ניסן סלומינסקי: אם יהיה ויכוח ויחליטו כן, יש לכם מידע?
<צביקה כהן: לנו יהיה.
<צביקה כהן: לא מחר בבוקר, אבל יהיה לנו מידע.
<צביקה כהן: אנחנו נעבוד גם דרך מועצות הייצור וגם דרך קרן נזקי טבע.
ניסן סלומינסקי: יונתן, אתה תגיד לי אם אתה יודע לענות לשאלה נוספת.
ניסן סלומינסקי: המדינה כמדינה, על מה היא מדברת?
ניסן סלומינסקי: נניח לגבי החקלאים שלא מבוטחים או על אנשים פרטיים?
ניסן סלומינסקי: על מה המדינה מדברת ועל מה לא?
ניסן סלומינסקי: מאחר והמצב לא הוגדר כאסון טבע, למה מתכוונת המדינה ולמה היא לא מתכוונת לגשת?
<יונתן בר סימנטוב: אנחנו עוד לא בשלב הזה אלא אנחנו בשלב של איסוף הנתונים.
<יונתן בר סימנטוב: המשרדים כרגע אוספים את הנתונים ואת המידע.
<יונתן בר סימנטוב: ברגע שיהיה מידע שלם, אולי נדע להתייחס יותר.
ניסן סלומינסקי: המדינה מתכוונת להתייחס לנזקים של אדם פרטי או לא?
יעקב ליצמן: תשקול עד השלג הבא.
יעקב ליצמן: אתה לא רואה שהוא לא עונה?
ניסן סלומינסקי: אני רוצה לשמוע.
יעקב ליצמן: הם לא עונים.
יעקב ליצמן: הם לא רוצים לתת אגורה אחת.
יעקב ליצמן: השלג לא ירד אצלם.
ניסן סלומינסקי: כשהוא לא עונה, זה לא נכנס לפרוטוקול.
ניסן סלומינסקי: אני רוצה לשמוע ממנו תשובה.
ניסן סלומינסקי: יונתן, מה אתה אומר?
ניסן סלומינסקי: המדינה מתייחסת לדבר כזה או לא מתייחסת בשלב הזה?
<יונתן בר סימנטוב: אנחנו עוד לא יודעים להשיב לשאלה הזאת.
<יונתן בר סימנטוב: צריך להבין שבכל מערך הביטוח, יש כאן נציגים של אגף שוק ההון ויכול להיות ששווה שגם הם יתייחסו לסוגיה, כן צריך לראות איך לא פוגעים בתמריצים לעשיית ביטוח.
ניסן סלומינסקי: מי האיש שמרכז את כל הנושא כולו?
ניסן סלומינסקי: לא משהו פרטני כמו חינוך אלא כל הנושא כולו.
ניסן סלומינסקי: יש אדם או גוף?
משה גפני: אובמה.
ניסן סלומינסקי: אולי קרי.
משה גפני: לא, קרי זה משהו אחר.
משה גפני: הוא מטפל במשהו אחר.
יעקב ליצמן: עם לבני.
יעקב ליצמן: הוא עסוק עם לבני.
משה גפני: אתה לא רואה שאין תשובות של המדינה?
משה גפני: יש סדנה במשרד האוצר איך לא עונים מתי שלא צריך לענות.
יעקב ליצמן: יש סדנה איך כן עונים כי סתם הם לא עונים.
משה גפני: בשריפה ביערות הכרמל היה אסון טבע?
משה גפני: לא שילמו?
משה גפני: אם הם לא היו משלמים, הם לא היו דורכים כאן.
ניסן סלומינסקי: יונתן, יש גוף אחד או אדם אחד שמטפל בכל שהוא יודע לבוא לכאן ולתת לי תשובות על כל אחת מהשאלות?
יעקב ליצמן: ראש ממשלה שעדיין צוחק ממוצאי שבת.
ניסן סלומינסקי: אל תעבירו את זה לפסים האלה.
יעקב ליצמן: מישהו אשם כאן?
יעקב ליצמן: מישהו אשם בגין מה שקרה כאן?
יעקב ליצמן: מישהו צריך לתת כסף ולא נותן אותו?
יעקב ליצמן: מה זה כל הדיונים האלו שצריכים לבדוק, ביטוחים וכל הסיפורים האלה?
יעקב ליצמן: למה לא נותנים כסף על החשבון?
יעקב ליצמן: צריך לסבול עד השלג הבא?
ניסן סלומינסקי: יונתן, יש מישהו שמרכז את זה?
<יונתן בר סימנטוב: הטיפול כרגע מתמקד מול השלטון המקומי ועם השלטון המקומי בשלב ראשון.
<יונתן בר סימנטוב: זה מה שנעשה כרגע.
ניסן סלומינסקי: אתה האיש המרכזי שעומד מול כל הנזקים?
<יונתן בר סימנטוב: כן.
ניסן סלומינסקי: ולך אין תשובה לגבי הנושא של החקלאים, לא על הנושא של אנשים פרטיים ולא על הנושאים האחרים, על עסקים או דברים כאלה?
<יונתן בר סימנטוב: אנחנו נבחן את הסוגיה ונחזור עם תשובה לוועדה
זבולון כלפה: נראה לי שהשלג עדיין נשאר במשרד האוצר.
זבולון כלפה: בקצב הזה אנחנו מתקרבים לסופה הבאה.
זבולון כלפה: משהו כאן נראה לי לא נורמלי.
זבולון כלפה: לא יכול להיות שרפרנט אמור להתמודד עם השאלה הזאת.