GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<שרה קנדלר: פה אנחנו רוצים לפתור בעיה שנוצרה עם השנים, שיש תאגיד שיש לו מניות ואג"ח שנסחרים בארץ ורוצים להנפיק בחו"ל רק את ניירות הערך, רוצים שתהיה אפשרות, לפטור גם אותם מהדיווח גם מהדין הישראלי וגם לפי הדיווח הזר ושהם יוכלו לדווח לפי הדיווח הזר עם תוספת שנצטרך לתת, לגילוי בנושא האג"ח ללקוחות בישראל לפי השיטה הישראלית.
אראל מרגלית: באופן כללי, אם אנחנו רוצים באמת שהבורסה תהיה המקום והיעד להרבה מהחברות הטכנולוגיות שלא רואות בה היום את המקום הראשון, נניח לפני נסד"ק או מקומות כאלה, הרי נסד"ק עכשיו הרבה יותר קשה מאשר הייתה לפני 10 שנים והיא מערימה הרבה מאד קשיים, אבל קשיים טובים, קשיים ענייניים לגביה עסק.
אראל מרגלית: אז כמה שנהיה יותר חופפים, בסופו של דבר נאפשר ליותר חברות ישראליות, שרוצות לגייס הון בבורסה בין-לאומית, לראות בבורסה הישראלית, כתחנה הראשונה שלהם, שנתיים שלוש לפני שהם הולכות לרמה הבין-לאומית, שזו המטרה שלהן.
<אורנית קרביץ: אני מנהלת את המחלקה הבין-לאומית ברשות ואנחנו לגמרי עובדים על זה.
<אורנית קרביץ: אנחנו נמצאים בקשר גם עם ארגון רשויות הערך הבין-לאומי, שפועל להאחדה של כל הכללים.
<אורנית קרביץ: אנחנו נמצאים עם רגולטורים מובילים, בהם ה-ACC, בקשרים שוטפים של עבודה, במטרה לנסות להגיע למכנה משותף ככל הניתן.
<אורנית קרביץ: אני רק חייבת להגיד, שכשאנחנו לוקחים חוקים שקיימים בחו"ל ומביאים אותם לארץ, אנחנו לא יכולים לעשות להם "עליה" בלי חברות של מה שקורה כאן, משום שהשוק כאן שונה במבנה שלו ובאופי שלו, אז אנחנו נאלצים לעשות שינויים.
<אורנית קרביץ: לצערנו אי אפשר לעשות סינגל פספורט, שבכל מקום יהיו את אותם כללים, אבל אנחנו בהחלט שואפים לכך.
<אמיר וסרמן: אני רק אוסיף, שההקלה הזו באה בדיוק לענות על הצורך שהעלית.
<אמיר וסרמן: זו הקלה שהגינו בעקבות מקרה של חברה ספציפית, שהנפיקה מניות ואגרות חוב בישראל ורצה להנפיק גם בנסד"ק.
<אמיר וסרמן: כיוון שיש לה את שני סוגי ניירות הערך, יש שאלה משפטית אם היא בכלל יכולה לעבור למתכון של רישום כפול ולהתחיל לדווח רק לפי הדין הזר ובעצם ההקלה הזו, זו הבהרה בחוק שניתן לעשות את זה.
<שרה קנדלר: (2) בסעיף 36 – (א) לפני סעיף קטן (ב) יבוא: "(א2) תאגיד שניירות הערך שלו היו רשומים למסחר בבורסה בחו"ל ודיווח לפי הוראות פרק ה'3, ובשל מחיקת ניירות הערך שלו ממסחר בבורסה בחו"ל חלה עליו חובת דיווח לפי פרק זה, רשאי להמשיך ולדווח לפי הוראות פרק ה'3, למשך ששה חודשים ממועד מחיקת ניירות הערך כאמור, בטרם יחל לדווח לפי הוראות פרק זה, ובלבד שדיווחיו יכללו כל פרט העשוי להיות חשוב למשקיע סביר.
<שרה קנדלר: "; שוב, זה בהקשר של הרישום הכפול.
<שרה קנדלר: אנחנו רוצים להקל על תאגיד שיש לו רישום כפול והוא נמחק מהמסחר בחוץ לארץ, לתת הוראת מעבר של חצי שנה כדי להתרגל, לחזור לשיטת הדיווח בישראל.
<שרה קנדלר: כיום, המעבר הוא מידי, איך שהוא מפסיק להיסחר בחו"ל, חייב לעבור לדיווח הישראלי וצריכים להתארגן.
<שרה קנדלר: למשל, בארצות הברית יש שיטת דיווח חשבונאי אחרת והם צריכים את זמן ההערכות.
<שרה קנדלר: אז זו הקלה, שניתנת להם חצי שנה לזה.
אראל מרגלית: > כשהוא מפסיק להיסחר בניו-יורק, הוא נכנס ל"פינק ליסט" כי יש אתו איזושהי בעיה, אז הרבה פעמים הוא מפסיק להיסחר בגלל בעיה מסוימת, אז הוא דווקא נמצא במצב הכי בעייתי מבחינת המשקיע.
אראל מרגלית: כי בעצם יש בעיה, שגרמו לו להימחק מהמסחר בניו-יורק.
אראל מרגלית: אז אנחנו נותנים לו חצי שנה שהוא בלימבו, אז מה המשקיע הישראלי שמשקיע בו יכול לדעת?
<אמיר וסרמן: זו בדיוק הסיטואציה, אלה חברות שהתחילו יפה בנסד"ק, עם השנים הפעילות שלהם התדרדרה, עד שהם נמחקים מאותה בורסה.
<אמיר וסרמן: לפי הדין הקיים, הן צריכות מידית להחליף את שיטת הדיווח לשיטת הדיווח הישראלית, שמדובר בעברית, הוראות דין שונות ובמיוחד דוחות כספיים, שערוכים במתכונת אחרת.
<אמיר וסרמן: למעשה זו משימה בלתי אפשרית, אף תאגיד לא יכול לעמוד במשימה הזו.
<אמיר וסרמן: לכן אנחנו רוצים לתת להם חצי שנה של חסד, שבה הן לא נמצאות בלימבו, אלא ממשיכות לדווח לפי הדין האמריקאי.
<שרה קנדלר: סעיף קטן (ב) מדבר כבר על נושא אחר, של סיום חובות דיווח של תאגיד.
<שרה קנדלר: לפני שאקריא, אומר, שבעקבות הערות של הייעוץ המשפטי, מחקנו את פסקה (4) ואנחנו רוצים להוסיף משהו בסוף פסקה (ט).
<שרה קנדלר: (א) אחרי סעיף קטן (ח) יבוא: "(ט) הרשות רשאית להודיע לתאגיד כי אינו חייב עוד בדיווח לפי פרק זה, אף אם ניירות הערך שלו נמצאים בידי הציבור, בתנאים ובמועדים שיקבע שר האוצר בתקנות, ובלבד שנתנה לתאגיד ולמחזיקים בניירות הערך שלו הזדמנות להשמיע את טענותיהם.
<שרה קנדלר: "; פה אנחנו רוצים להוסיף: "אין באמור בכדי לגרוע מאחריות התאגיד לפי כל דין" שזה יהיה במקום פסקה (4) הבאה.
<שרה קנדלר: למחוק אותה ולהוסיף את המשפט הזה.
<שרה קנדלר: (היו"ר בועז טופורובסקי)
בועז טופורובסקי: אני מניח שאין לכם בעיה עם זה.
<אילן פלטו: היה לפני התיקון, עכשיו אין.
<איל לב ארי: השאלה אם הוועדה מעוניינת בתקנות באישור הוועדה.
<איל לב ארי: יש כאן תקנות שמתקין שר האוצר.
בועז טופורובסקי: השאלה אם אנחנו רוצים את התקנות באישור הוועדה, זה מובן מאליו, לא?
בועז טופורובסקי: אז נוסיף, "באישור ועדת הכספים".
בועז טופורובסקי: תודה ששמת לב.
<שרה קנדלר: "(5) בסעיף 52טז(א), במקום הסיפה החל במילים "ובלבד שטרם חלפה שנה" יבוא "ובלבד שטרם חלפו שלוש שנים ממועד ביצוע ההפרה.
<שרה קנדלר: "; יחד עם הסעיף הזה, כדאי לקרוא את סעיף (7): "(7) בסעיף 52נט(א), בפסקה (1), במקום הסיפה החל במילים "שנה מהמועד" יבוא "שלוש שנים ממועד ביצוע ההפרה;".
<שרה קנדלר: הוועדה אשרה את חוק אכיפה מנהלית של רשות לניירות ערך, שנותן סל כלים לאכיפה.
<שרה קנדלר: מעבר לאכיפה פלילית, יש לרשות היום גם סמכות להטיל עיצומים כספיים וגם הוקמה ועדה מנהלית, שעוסקת גם בהפרות מנהליות של הגופים המפוקחים על ידי הרשות.
<שרה קנדלר: עשינו חריש מאד עמוק בנושא הזה ומירב התיקונים שאנחנו מציעים לא פה, הם דווקא בתקנות שיגיעו לפה אחר כך.
<שרה קנדלר: אנחנו עכשיו אחרי תקופה שכבר יישמנו את הוראות חוק האכיפה המנהלית, יש לנו כבר די הרבה ניסיון בנושא.
<שרה קנדלר: אנחנו מציעים סדרה של הקלות, שבהם נתמודד, בעיקר עם הסכומים שאנחנו סבורים שהם גבוהים מידי.
<שרה קנדלר: בתקנות נביא הצעה, גם כדי לתת יותר סמכות להפחית, עילות הפחתה, של הפחתת הקנס.
<שרה קנדלר: גם בנושא של הפיכת הקנס להיות מנגנון רציף ולא סכומים לפי מדרגות וגם נגיע עוד מעט, לנושא של הפרה נמשכת, שאנחנו מציעים גם שם לאפשר הפחתת קנסות בנושא של הפרה נמשכת, היום זה יכול להביא את הקנס לסכומים הרבה יותר גבוהים.
<שרה קנדלר: כשכבר התעסקנו בנושא, כמו שיושב ראש הרשות דיבר קודם, כן נכנס נושא אחד שהוא לא הקלה, זה נושא שנתקלנו בבעייתיות ביישום וזה נושא של תקופת ההתיישנות.
<שרה קנדלר: היום החוק קובע, תקופת התיישנות גם לגבי העיצומים וגם לגבי האכיפה המנהלית של ההפרות היותר קלות, תקופה של שנה מהמועד בו גילתה את הרשות את ביצוע ההפרה, או שלוש שנים ממועד ביצוע ההפרה, לפי המוקדם.
<שרה קנדלר: כרגע אנחנו מבקשים למחוק את החלופה של שנה מהמועד בו גילתה הרשות את ביצוע ההפרה.
<שרה קנדלר: הבעיה המרכזית שמצאנו, זו נקודת הזמן.
<שרה קנדלר: מה נקודת הזמן שבו הרשות גילתה את ההפרה, זה נשוא מאד בעייתי שהביא אותנו גם להתדיינות משפטית, כי לא ברור בכל מקרה, מתי הרשות גילתה.
<שרה קנדלר: האם זה המועד בו הביקורת התחילה?
<שרה קנדלר: האם זה המועד בו הביקורת הסתיימה, האם זה המועד בו יושב ראש הרשות החליט שיש הפרה במועד הביקורת?
<שרה קנדלר: לכן אנחנו רוצים להוריד את האופציה הזו ולהישאר רק עם האופציה של שלוש שנים ממועד ביצוע ההפרה.
<שרה קנדלר: אנחנו יודעים שיש הרבה התנגדויות לסעיף, אני חייבת כבר להגיד, שמבחינת כל החוקים האחרים, שאושרו אחרי חוק האכיפה המנהלית, תקופות ההתיישנות הן הרבה יותר ארוכות.
<שרה קנדלר: בחוק ההגבלים העסקיים לא נקבע בכלל תקופת התיישנות בנושא אכיפה מנהלית.
<שרה קנדלר: בחוק אכיפה של אגף שוק ההון נקבע 7 שנים.
<שמואל האוזר: ואנחנו רוצים משנה ל-3 שנים.
בועז טופורובסקי: מעבר לבעיות שיש לי עם אכיפה מנהלית, שזה לא הנושא כרגע, יש לי בעיה עקרונית עם זה, שבהצעת חוק להקלות בשוק ההון, יש החמרה אחת אפילו.
בועז טופורובסקי: יש לי בעיה עקרונית עם זה.
בועז טופורובסקי: אם רוצים להביא החמרה, אפשר להביא את זה בהצעות אחרות, השאלה למה להביא את זה בהצעת חוק, שהכותרת שלה היא הקלות בשוק ההון ועידוד הפעילות בו.
<אמיר וסרמן: יש לי תחושה שהזנב מכשכש בכלב, המשמעות היא שאנחנו מתייחסים לדבר הפחות חשוב.
<אמיר וסרמן: משמעות ההקלה הזו היא הפחתה בעיצומים כספיים בסדרי גודל של 50% ויותר.
<אמיר וסרמן: זו הקלה שהרשות יזמה, אני לא מכיר רגולטורים אחרים שיזמו הפחתה של סמכויות האכיפה שלהם.
<אמיר וסרמן: אנחנו מגיעים למנגנון מסוים שנקרא מנגנון העיצומים הכספיים ואנחנו בודקים אותו על כל היבטיו.
<אמיר וסרמן: בודקים את ההיבט של הפרה נמשכת, של הפרה חוזרת, של מדרגות העיצומים, של סכומי העיצומים, של עילות ההפחתה.
<אמיר וסרמן: כשאנחנו מגיעים למנגנון כזה, אנחנו לא יכולים להתעלם שיש בו גם בעיה.
<אמיר וסרמן: הסברנו למה זה יותר בעיה משפטית ובעיה של אי-ודאות.
<אמיר וסרמן: לא מדובר בהקלה אבל זו החמרה שהיא מינורית לעומת סך הכול שאנחנו מביאים כאן וזו הייתה התפיסה שלנו, שאם אנחנו מגיעים לסעיף מסוים, אנחנו לא מסתכלים עליו רק בהיבט ההקלות, כי יכול להיות שהפעם הבאה שנגיע לוועדה לתקן את זה, תהיה בעוד הרבה שנים.
<אמיר וסרמן: אנחנו רוצים לעשות את הסעיף הזה לסעיף נכון יותר.
<שמואל האוזר: אני חושב שצריך להסתכל על כל ההקלות שאנחנו עושים כאן בהקשר של עיצומים, כשאתה מסתכל על התמונה כולה, אלה הקלות.
<שמואל האוזר: מי שקורה לזה החמרה, זה בעצם להגיד, כשאדם עובר עבירה, אנחנו לא אומרים לו רק שנה, אנחנו מסתכלים גם שלוש שנים, כי בהתנהלות קשה מאד להתייחס רק לשנה האחרונה.
<שמואל האוזר: גם בהחמרה הזו, מדובר בעבירה.
<שמואל האוזר: אבל נקודת המבט היא איך אנחנו מקלים על הגופים המפוקחים, על כל אלה שיכולים להימצא באותה משבצת בעייתית ואנחנו מנסים להקל עליהם.
<שמואל האוזר: יש פה באמת משהו מאד חריג בהיקף שלו.
<שמואל האוזר: מחשבה שבאה להקל.
<שמואל האוזר: כל ההסתכלות שלנו בשנתיים האחרונות, מאז שהאכיפה המנהלית החלה לפעול, היא איך אנחנו מקלים.
<שמואל האוזר: גם בהתנהלות עצמה, כשאנחנו מביאים את המקרים לפנינו, גזרנו על עצמנו לראות איך אנחנו מקלים.
<שמואל האוזר: לכן, בהזדמנות הזו כדאי לעשות צדק לעניין ואני מבקש לא להיתלות בסעיף שהוא לכאורה החמרה, אבלך הוא בא רק לעשות סדר איך אנחנו מתנהלים עם מיש עובר במקום שנה, שלוש שנים.
<שמואל האוזר: אני רוצה להדגיש, זה באמת חריג, נדמה לי שלא קיים בשום מקום בספרי החוקים, של שנה.
<שמואל האוזר: באכיפה המנהלית, גם על ידי ההגבלים העסקיים וגם אגף שוק ההון, זה ארוך הרבה יותר.
בועז טופורובסקי: אני לא מתווכח אתך על זה.
בועז טופורובסקי: הבעיה שלי היא שמביאים את זה דווקא בהצעת חוק הזו.
בועז טופורובסקי: לגישתי, כשאנחנו המחוקקים באים עם הצעת חוק שאמורה להקל, זה לא הוגן, יש בזה אמירה לא נכונה בהרבה מובנים, כשאנחנו מכניסים שם גם החמרות.
<שמואל האוזר: אני מסכים אתך לחלוטין, לכן לאור ההערות שלכם, אנחנו מדגישים איפה בתוך מה שאנחנו קוראים חוק הקלות, זה לא בדיוק הקלה.
<שמואל האוזר: אני לא חושב שזו החמרה, מדובר פה על מי שעובר עבירה.
<עמיר שפטל: עמיר שפטל מההסתדרות.
<עמיר שפטל: אני מצטרף לדברי אדוני, לגבי הסעיף שלך ההחמרה, הוא במקום היחיד שיש החמרה.
<עמיר שפטל: אני מדבר מנקודת המבט של העובדים הפשוטים בבנקים ובמקומות אחרים בשוק ההון, שעושים את העבודה השוטפת של הייעוץ.
<עמיר שפטל: מנקודת המבט הזו אני מדבר.
<עמיר שפטל: את תקופת ההתיישנות של השנה מיום גילוי העבירה ו-3 שנים מיום ביצוע העבירה קבע מי שהציע את הפסיקה הקיימת.
<עמיר שפטל: לא אנחנו קבענו, הרשות לניירות ערך היא מי שהציעה את המצב הקיים.
<עמיר שפטל: אני חושב שלגבי העובדים שמבצעים את הדברים, המצב הקיים לא צריך להוביל להחמרה.
<עמיר שפטל: אני לא מדבר על מי שמבצע עבירה במזיד, מתוך מחשבה פלילית.
<עמיר שפטל: כשאני מדבר על נקודת המבט של עובדי הבנקים והסקטור הפיננסי, יכולים להיות מצבים שמדובר בעובדים, שהעבירה לא נעשתה במחשבה פלילית, אולי אפילו לא ברשלנות, אני יכול להצביע על עבירות שנעשו בלי משים ובסופו של דבר זה נכנס לתוך גדרי עבירה למרות שאף אחד לא התכוון שזו תהיה עבירה מבחינת עבירה וזה נכנס לרמה הנמוכה ביותר של עבירות.
<עמיר שפטל: לכן אני אומר, גם תקופת ההתיישנות שישנה כאן, שלש שנה מיום גילוי ו-3 שנים מיום העבירה, היא מספיק חריפה ומספיק קשה לציבור העובדים ואני מדבר על אותו ציבור עובדים שלא תכנן לעשות עבירה ואין לו שום מחשבה פלילית.
<רונן סולומון: רונן סולומון, מנהל איגוד מנהלי ההשקעות בלשכת המסחר.
<רונן סולומון: אני רק רוצה להזכיר, מאחר וחלק מהאנשים לא היו בחוק האכיפה המנהלית, אחריה, נכון שהאכיפה המנהלית של אגף שוק ההון והאכיפה המנהלית של הגבלים עסקיים קצת יותר החמירה, כי כל רגולטור רצה קצת יותר, אבל לא נכנס לזה כרגע.
<רונן סולומון: המטוטלת לקחה יותר מידי חזק באכיפה מנהלית של הרשות לניירות ערך, היו בלמים ואיזונים, ואכן נכנס הנושא של שנה או 3 שנים, המוקדם מבין השתיים.
<רונן סולומון: לבוא עכשיו לשנות דברים, לבטל אתך השנה ולהשאיר אותנו עם ה-3 שנים, כאשר שיש מקרים של הפרות שמתבצעות בתום לב.
<רונן סולומון: לדוגמה, מנהל השקעות או משווק השקעות יכול להיות בתום לב לא צילם תעודת זהות כמו שצריך או לא דאג לדווח במועד, היה וגילה את זה או שהרשות גילתה את זה, עכשיו הוא צריך להיות בחשש שלוש שנים, שיגישו נגדו.
<רונן סולומון: לא מדובר פה בהקלה, בטח לא צריך להכניס את זה בתיקון החקיקה הזה.
<רונן סולומון: אם רוצים לתקן את הנושא, בואו נעשה דיון בנפרד על כל חוק האכיפה המנהלית, נפתח שם את מה שצריך לפתוח ובמסגרת האיזונים והבלמים שהיו שם בחוק האכיפה המנהלית, נראה אם צריכים לבטל את השנה.
<נתן שילה: עו"ד נתי שילה, יועץ משפטי של איגוד החברות הציבוריות.
<נתן שילה: כמי שליווה את האכיפה המנהלית מראשיתה ועד הלום, אני רוצה לחזק את הדברים שאמר רונן, חלק גדול מהסעיפים של האכיפה המנהלית יצרו איזון בין ההחמרות.
<נתן שילה: אני רוצה להזכיר, שבאכיפה המנהלית החילו את האכיפה המנהלית על כל נושאי המשרה בחברות, דבר שלא היה קודם לכן.
<נתן שילה: אני רוצה להזכיר, שיש הפרות אחרות, ששם הן יותר חמורות וגם היום תקופת ההתיישנות שם היא 5 שנים ו-7 שנים, לפי החומרה של הדברים.
<נתן שילה: אלה ההפרות היותר קלות, לכן גם המגבלה יותר גדולה.
<נתן שילה: אני חשוב, שבסך הכול, הרשות לניירות ערך יכולה לחיות עם זה.
<אייל לב ארי: כדי לחדד, זה היה הקו המקורי של ההתיישנות של ה-3 שנים באכיפה המנהלית.
<אייל לב ארי: בזמנו, דעתה של היועצת המשפטית לוועדה הייתה, שהבר דורש איזון וזה האיזון בסוף שהכנסת חוקקה וקיבלה.
<אייל לב ארי: כרגע אנחנו מעבר לטעם הפרשני, לא ראינו למה לבוא ולשנות את האיזונים שהתקבלו כאן בוועדה.
<אייל לב ארי: אנחנו חושבים שיש כאן באמת החמרה.
<אייל לב ארי: גם בכיוון ההפרות הקלות יותר, גם בגלל ה - - - של העיצום הכספי, שהוא קנס די גבוה, אמנם מדורג אבל גבוה מאד.
<אייל לב ארי: גם בגלל כל העיקרון של הארכת תקופת ההתיישנות, אנחנו חושבים שצריכים לתת את ההסדר כפי שהוא היום.
<שמואל האוזר: גם את העיצומים?
<אייל לב ארי: שאלו אותי כרגע על ההתיישנות.
<אייל לב ארי: נגיע לעיצומים.
<שמואל האוזר: אני חושב שבאמת מדובר באיזונים.
<שמואל האוזר: השאלה היא שאלה של איזונים.
<שמואל האוזר: אנחנו עושים הקלות מאד משמעותיות דווקא מתוך קשב לשוק ומתוך חשש שזה לא ישתק את מה שזה צריך לשתק.
<שמואל האוזר: מדובר באיזון שבו אנחנו רואים עובר עבירה ואנחנו אומרים עליו, לך אנחנו לא נותנים הקלה, אנחנו מאזנים את זה במקום שנה ל-3 שנים.
<שמואל האוזר: משהו שלא קיים בשום מקום בשום חוק.
<שמואל האוזר: מהבחינה הזו אני חושב, שאם מדברים על איזונים, אני בקושי יכול לומר שזה איזון, אנחנו מדברים על הקלה שהיא מאד משמעותית.
<שמואל האוזר: הדוגמאות לדעתי חסרות משמעות, תסתכלו מה הרשות לקחה בשנתיים האחרונות, לקחנו דברים רציניים ולא לקחנו דברים שהם סתמיים.
<שמואל האוזר: לתת דוגמאות של משהו סתמי, אני חושב שהוא לא נופל בגדר, לא ההתנהלות, לא המדיניות של הרשות.
<שמואל האוזר: הכוונה פה היא לעשות הקלות.
<שמואל האוזר: מדובר על החמרה למי שעובר עבירה, משהו שנופל בגדר העבירות המנהליות.
<שמואל האוזר: אני מבקש מהוועדה, למרות שזה נראה לכאורה החמרה, לא לראות בזה החמרה אלא לראות את האיזון.
אראל מרגלית: תן לנו דוגמאות לעבירות מנהליות.
<אמיר וסרמן: דוגמה להפרה קלאסית, מקרה בו חברה לא דווחה במועד.
<אמיר וסרמן: אנחנו לא עוברים על כל הדיווחים של החברות, אנחנו עוברים עליהם בצורה מדגמית.
<אמיר וסרמן: כשאנחנו מאתרים הפרה כזו, הבעיה עם הנוסח הקיים הוא, מתי באמת זה התגלה לרשות.
<אמיר וסרמן: האם זה התגלה כשהיא קבלה את הדו"ח לידיה והתחילה לעבור עליו?
<אמיר וסרמן: האם זה התגלה כאשר הרפרנט התקשר לחברה ושאל שאלה לגבי הפגם?
<אמיר וסרמן: האם זה התעורר מאוחר יותר, כשהוא מצא אתה בעיה הספציפית שהייתה באותו דיווח.
<אמיר וסרמן: הסיבה שהבאנו את זה לתיקון, היא פשוט כי הנוסח הקיים של הסעיף הוא לא טוב.
<אמיר וסרמן: נכון, הוא נקבע לפני שנתיים, אבל הניסיון שנצבר מאד וזה ניסיון לא מועט, מעיד על כך שאפשר לפרש את המונח הזה "המועד בו גילתה הרשות" בהרבה דרכים.
<אמיר וסרמן: יש גורמים שאומרים, צריך אולי לחשוב על ידיעה קונסטרוקטיבית, גילוי קונסטרוקטיבי, לא בפועל.
<אמיר וסרמן: זה לא נכון וצריך לתקן את הסעיף הזה.
<אמיר וסרמן: זה נכון שהבאנו את זה במסגרת של הקלות, אבל כשמסתכלים על המכלול, מדובר בהקלה מאד מהותית לתאגידים ואני חושב שאפשר לבלוע את ההחמרה הקטנה הזו לצד ההקלות.
בועז טופורובסקי: כדי להדגיש את הנושא, על הפרה מנהלית אין שיפוי?
<אמיר וסרמן: אין עליה שיפוי וביטוח והסכומים נמוכים וירדו עוד.
<אמיר וסרמן: מדובר בהפרות שלא מחייבות יסוד נפשי, למשל הפרות של דיווחים, הפרות של אי עמידה בהוראות חוק, שאין שאלה פרשנית אמיתית לגבי אי עמידה.
בועז טופורובסקי: לא סתם נוצר האיזון של השנה.
בועז טופורובסקי: קצת לא נעים לי כי זה חוק חגיגי, חוק שאנחנו שמחים לו ורוצים לאשר אותו, אבל ההכנסה של ההחמרה, במיוחד אחרי שלא הייתי חבר בוועדה, כשהיה את הדיון, ואני מבין שהיה דיון והגיעו לאיזון הזה, בין השאר אני מניח בגלל שאין שיפוי.
בועז טופורובסקי: השאלה עד כמה הרצון להכניס את זה עכשיו.
בועז טופורובסקי: באופן אינטואיטיבי והגיוני אני חושב שצריך לעשות, אם מישהו עשה עבירה, הוא לא צריך להתחמק ממנה, השאלה אם כאן זה המקום להניס את זה?
<שמואל האוזר: ההתנגדות הייתה עזה עוד יותר אם זה לא היה בא עם הקלות.
<שמואל האוזר: אם היינו רוצים להביא את זה כהחמרה, זה לא היה מתקבל.
<שמואל האוזר: כשאנחנו מסתכלים על איזונים, האיזון שנמצא בזמנו לפני שנתיים, היה גם לגבי גובה העיצומים הכספיים.
<שמואל האוזר: גם אז, קבעו איזונים.
<שמואל האוזר: זה היה פחות מההצעה שהייתה מלכתחילה.
<שמואל האוזר: אבל נקבעו איזונים ועכשיו אנחנו משנים מעט, מתוך למידה, שאחרי שנתיים של איך שאנחנו מתפעלים את זה ושואלים האם יש מקום לשפר את האיזונים.
<שמואל האוזר: אנחנו עדיין בתוך העולם של איזונים.
<שמואל האוזר: אני ממליץ בחום לקבל את זה, אם אתם חושבים שזה משהו שלא מתקבל עליכם, בבקשה, אבל זה רק מקשה וזה לטובתם של עוברי העבירות.
<שמואל האוזר: אנחנו לא דווקאנים ועושים את זה בצורה עניינית וכל הצעת החוק הזו מעידה שלשם אנחנו הולכים.
<אמיר וסרמן: האיזון שהיה בחוק זה בעצם 3 שלוש שנים ממועד ההפרה.
<אמיר וסרמן: אבל אמרו, אם הרשות יודעת כבר על ההפרה, שלא תחזיק את זה בבטן.
<אמיר וסרמן: אם זה נמצא אצלה כבר שנה והיא החליטה לא לנקוט פעולה, זה אומר שכנראה לא צריך לנקוט פעולה.
<אמיר וסרמן: הבעיה שלא תמיד מתי זה נמצא בידי הרשות וזה פשוט מוביל לשאלות פרשניות ולבעייתיות בהתנהלות שלנו ובאכיפה ואין לזה מקום.
<אמיר וסרמן: האיזון המקורי שרצו לקבוע ורואים בדברי חקיקה אחרים, שהוא נמצא במקום אחר לחלוטין, זה אותם שלוש שנים ממועד ההפרה, שקל להצביע על זה וזה מתיישב עם הליך העיצום הכספי, אתה יודע מתי ההפרה התחילה, אתה יודע מתי תקופת ההתיישנות מסתיימת ואין את אי הודאות הזו שבאמצע.
<אילן פלטו: אבל זה לא יפתור את בעיית ההגדרה, היא תישאר בכל מקרה, מתי הייתה נקודת ההתחלה, אתה רק מאפשר הארכה.
<אמיר וסרמן: לא תהיה בעיה כי יהיה רק את מועד ההפרה, שזה מועד שקל להצביע עליו.
אראל מרגלית: אפשר למצוא את עמק השווה?
אראל מרגלית: שנתיים?
אראל מרגלית: מה דעתכם?
<שמואל האוזר: אנחנו מקבלים את זה.
<אילן פלטו: אולי נעשה את הכול שנתיים, גם מיום ביצוע ההפרה.
<שרה קנדלר: בסעיף (5) ו-(7) במקום שנה מהמועד, שנתיים מהמועד.
<איל לב ארי: על מה אנחנו משנים את השנתיים?
בועז טופורובסקי: בסעיף (5) שנתיים ממועד ביצוע העבירה, בסעיף (7), שנתיים ממועד ביצוע העבירה.
<שרה קנדלר: ברישא, במקום הסעיף החל במילים "ובלבד שטרם חלפה שנה" אנחנו נותנים במקום זה שנתיים "ובלבד שטרם חלפו שנתיים".
<איל לב ארי: ממועד ביצוע ההפרה?
<שרה קנדלר: מהמועד שבו גילתה הרשות.
<אייל לב ארי: אם כך, אנחנו משנים לחומרה, כי אנחנו מגדילים את התקופה שלל שנתיים לגילוי.
<אמיר וסרמן: ההצעה שלנו הייתה להחמרה בהיבט הזה.
<אייל לב ארי: אם הבנתי נכון את חברי הכנסת, הכוונה שלהם הייתה לקצר את התקופה מ-3 שנים ממועד ביצוע העבירה, לשנתיים ממועד ביצוע העבירה.
<אייל לב ארי: ללכת אתכם עם המחיקה של "שנה ממועד הגילוי".
<שרה קנדלר: אם, ככה, אנחנו לא יכולים לקבל את ההצעה.
בועז טופורובסקי: אם אתם לא מבלים את ההצעה, זה אומר שאנחנו נשארים במצב הקיים היום.
<רן ונגרקו: רן ונגרקו מאיגוד הבנקים, דברתם על איזונים ועל זה שאתם באים לטובת הציבור בנושא של עיצומים כספיים, חוץ ממשהו מאד שולי ואיזוטרי, אני לא מוצא שום הקלה בנושא של עיצומים כספיים.
<שרה קנדלר: יש בתקנות, ראיתם, הערתם וזה הגיע לוועדה.
<רן ונגרקו: אצל עובדי הבנקים, מדובר על עבירות טכניות לחלוטין.
<רן ונגרקו: כמו טפסים.
<רן ונגרקו: אני אתן דוגמה, לא כלל ברישומים של שיחות עם לקוח, פרטים שנקבעו לפי סעיף 15(א).
<שרה קנדלר: זה לא כזה טכני.
<רן ונגרקו: טכני לחלוטין.
<רן ונגרקו: ראיתי דוחות ביקורת ששכחו לעשות איקס במקום מסוים וזה מופיע בטיוטת דו"ח ביקורת.
<רן ונגרקו: היום, היועץ עובד בבנק, יודע לפחות שיש לו ודאות, הוא יודע ששנה שלימה עכשיו הוא הולך לא לישון בשקט כי הוא עכשיו חשוף, אחרי שיש את טיוטת דו"ח הביקורת הוא יודע שהוא חשוף לעיצום כספי של 15,000 שקל, או של 10,000 שקל.
בועז טופורובסקי: זה לא הנושא שאנחנו מדברים עליו.
בועז טופורובסקי: אתם הצעתם שבמקום "בלבד שטרם חלפה שנה" יבוא "ובלבד שטרם חלפו 3 שנים ממועד ביצוע ההפרה".
בועז טופורובסקי: אנחנו מוכנים לאמצע הדרך ואתם טוענים שלא ולהגיד "חלפו שנתיים ממועד ביצוע ההפרה.
בועז טופורובסקי: אם זה לא מתאים, אתם מעדיפים להישאר עם המצב הקיים?
<איל לב ארי: מוחקים אם כך את פסקאות (5) ו-(7).
<שרה קנדלר: בסעיף 52יט, אחרי סעיף קטן (א) יבוא: "(א1) סכום העיצום הכספי הכולל לפי סעיף קטן (א) לא יעלה על פי שלושה מהסכום שניתן היה להטיל בשל ההפרה אילולא הייתה הפרה נמשכת, ולעניין אי-הגשת דוח", פה אני רוצה לתקן "תקופתי או רבעוני, במועד שנקבע לכך בניגוד להוראות לפי סעיף 36 - על פי חמישה מהסכום שניתן היה להטיל בשל ההפרה אילולא הייתה הפרה נמשכת.
<שרה קנדלר: "; פה זו הקלה מאד רצינית.
<שרה קנדלר: לפי המצב החוקי הקיים, ההפרה נמשכת ללא שיקול דעת, הרשות חייבת להוסיף 2% לכל יום שבו נמשכת ההפרה.
<שרה קנדלר: אנחנו רוצים לקטום את העניין, פי 3 או פי 5 כאשר מדובר על הפרה של דיווח בנושא הדו"ח הרבעוני או התקופתי.
אראל מרגלית: אני רואה שרוב ההפרות הן הפרות בדיווח.
<שרה קנדלר: בהפרות של חוק ניירות ערך, מבית ההפרות הן הפרות של דיווח.
אראל מרגלית: יש הרבה בעיות כאלה?
<אמיר וסרמן: יש הרבה וצריך לזכרו שמנגנון העיצומים הכספיים פתר חלק.
<אמיר וסרמן: בעבר הייתה תופעה רחבת היקף של חברות שלא הגישו דוחות כספיים בזמן.
<אמיר וסרמן: דו"ח כספי, יש לו מועד מאד ברור עד מתי צריך להגיש אותו, המועד הקרוב זה ה-31 במרץ וחברה יכולה להיערך.
<אמיר וסרמן: ראינו הרבה חברות שהיו מגישות יום, יומיים ויותר אחרי ומנגנון העיצומים הכספיים ממש פתר את הבעיה הזו.
<אמיר וסרמן: הקושי הוא כשההפרות נמשכות.
<אמיר וסרמן: לכן יש גם אירועים אחרים, שהחברה לא תמיד מודעת לכך שהיא ביצעה הפרה והסכום מצטבר ומצטבר ללא תקרה.
<אמיר וסרמן: זה בעצם מה שבאנו לעשות כאן, לקטום אותו בנקודת זמן מסוימת.
<שמואל האוזר: זה בעצם לא נותן לנו את דרגת החופש להגביל את זה, גם אם היינו רוצים.
<נתן שילה: לגבי העניין של אי הגשת דוח במועד על פי סעיף 36, ל-5 שנים, אני מבקש להוסיף את המילה "דו"ח כספי במועד".
<נתן שילה: זה גם בדברי ההסבר ובתזכיר שהיה.
<שרה קנדלר: הייתה טעות בדברי ההסבר.
<שרה קנדלר: נאמר "דוח כספי", אבל ההתייחסות לא הייתה רק לדיווח כספי, אלא לכל הדוחות התקופתיים והרבעוניים.
אראל מרגלית: שהן דוחות כספיים?
<שרה קנדלר: בתוכם יש דוחות כספיים.
<נתן שילה: אמרתם שבדוח כספי החברה יודעת בדיוק את המועדים שהיא מגישה, לכן היא יכולה להתארגן ולא לעשות את ההפרה.
<נתן שילה: ברגע שאת מוציאה את העניין הזה מדו"ח כספי, כפי שאתם בדברי ההסבר כתבתם, אז - - -
<אמיר וסרמן: אבל קראנו את ההערה ותיקנו.
<נתן שילה: דו"ח לפי 36 הוא דוח כללי.
<שרה קנדלר: תקופתי או רבעוני.
<אמיר וסרמן: זה דו"ח שנתי או דו"ח רבעוני.
בועז טופורובסקי: אני מקבל את הניסוח שלכם, נמשיך.
<נתן שילה: איפה מופיע "רבעוני"?
<איל לב ארי: הוסף כעת בעל-פה על ידי הרשות.
<איל לב ארי: "דו"ח תקופתי או רבעוני".
<נתן שילה: אז הדברים ברורים.
<שרה קנדלר: סיימנו את התיקונים בחוק ניירות ערך.
<שרה קנדלר: אנחנו עוברים לתיקונים בחוק הסדרת העיסוק בייעוץ השקעות.
<שרה קנדלר: תיקון חוק הסדרת העיסוק בייעוץ השקעות, בשיווק השקעות ובניהול תיקי השקעות בחוק הסדרת העיסוק בייעוץ השקעות, בשיווק השקעות ובניהול תיקי השקעות, התשנ"ה-1995 - (1) בסעיף 3, בסעיף קטן (א), אחרי פסקה (11) יבוא: "(12) ייעוץ השקעות או שיווק השקעות לגבי נכס פיננסי או סוגים של נכסים פיננסיים כפי שקבע שר האוצר, בהתייעצות עם הרשות ובאישור ועדת הכספים של הכנסת.
<שרה קנדלר: זה פחות בתחום של ההקלות, יותר בפיתוח שוק.
<שרה קנדלר: קצת קשה להבין את זה בקונטקסט כי כרגע אנחנו מתקנים את חוק הייעוץ, כאשר נדרשים תיקונים בתקנות קרנות נאמנות, אבל הם יבואו בשלב השני, כי פה אנחנו רק בחקיקה ראשית.
<שרה קנדלר: כל הנושא של הקפ"מ, שאנחנו רוצים להשיק, היא תקבע בתקנות מכוח חוק השקעות משותפות בנאמנות וזה יגיע לפה.
<שרה קנדלר: כרגע אני אתן סקירה כללית על המכשיר הזה, כדי שתבינו את הקונטקסט של התיקון שאנחנו רוצים להכניס לחוק הייעוץ.
<שרה קנדלר: אנחנו מדברים על קרן כספית מסוג חדש בין תת סוג של קרן כספית, שתקרא הקפ"מ.
<שרה קנדלר: המוצר החדש הזה, שאנחנו רוצים שתהיה אפשרות למנהלי הקרנות להנפיק יהיה מוצר סולידי באופן מיוחד.
<שרה קנדלר: התשואות שלו יגלמו בעצם את התשואות של פיקדונות ג'מבו ומק"מים קצרים.
<שרה קנדלר: בעצם הוא יהווה תחליף אפקטיבי לפיקדונות הבנקאיים עם תשואות יותר גבוהות.
<שרה קנדלר: כל קרן כזו תיסחר רק פעם בשבוע, אנחנו מגבילים את הסחירות וגם את התנודתיות שבה.
<שרה קנדלר: התיקון שאנחנו רוצים לחוק הייעוץ הוא ששר האוצר יוכל לקבוע , שהנכס הזה לא יהיה נכס מיועץ.
<שרה קנדלר: דהיינו כל אחד יוכל למכור את הנכס, לא רק יועצי השקעות בבנקים.
<שרה קנדלר: זו בשורה צרכנית.
<שמואל האוזר: אני רוצה להדגיש, זו באמת רפורמה צרכנית ממדרגה ראשונה.
<שמואל האוזר: זו אחת ההזדמנויות הנדירות בהן אנחנו משפרים את מצבו של המשקיע.
<שמואל האוזר: זה אומר את הדבר הבא, אם אתה משקיע קטן, אתה הולך לבנק, אתה מפקיד, אתה מקבל כלום.
<שמואל האוזר: אתה משקיע גדול, אתה הולך לבנק, אתה מקבל משהו.
<שמואל האוזר: דרך הקפ"מ, תהיה לך אפשרות, גם אם אתה משקיע קטן, לקבל ריבית יותר גבוה.
<שמואל האוזר: זו המשמעות של הדבר הזה.
<שמואל האוזר: כיוון שזו קרן כספית, אבל היא מאד לא תנודתית ואין בה שום מרכיבים, זה לא נכס בר ייעוץ.
<שמואל האוזר: הוא לא צריך יועץ, זה מקל וזו כל המשמעות.
אראל מרגלית: כשאני בא כלקוח, איזה סוג של ייעוץ כן הייתי רוצה לקבל על הכלי הזה?
<שרון אופיר: שרון אופיר, מנהלת היחידה לקרנות נאמנות.