GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<מיכאל שר-אל: לכן זה מקטין את התמריץ מבחינת היצע עבודה וזה מקטין את ההכנסה הפנויה ואת התוצר במשק.
<מיכאל שר-אל: מבחינת הטווח הארוך יש לזה השפעות מאוד גרועות בשני מובנים.
<מיכאל שר-אל: האחד, התשואה להשכלה ולהון אנושי יורדת.
<מיכאל שר-אל: ככל שאתה משקיע בחינוך, לומד יותר באוניברסיטה, צובר יותר הון אנושי, יש לזה עלות מאוד גבוהה מבחינת השקעה של הזמן וגם העלות האלטרנטיבית.
<מיכאל שר-אל: בזמן שאתה לומד, אתה לא מקבל הכנסה אבל אנשים בכל זאת הולכים ללמוד ולפעמים לתואר שני ולתואר שלישי כי זה מביא להם, חוץ מהנאה אינטלקטואלית, אחרי כן הכנסה גבוהה יותר בעתיד.
ישראל אייכלר: כי אתם חוסמים כל משרה.
<מיכאל שר-אל: יש שמחקרים שמסבירים למה זה מאוד משפיע על הצמיחה.
זהבה גלאון: אבל מה עם אי השוויון?
ניסן סלומינסקי: חברים, לא חייבים להסכים עם מה שהוא אומר, אבל אנחנו רוצים לשמוע.
אראל מרגלית: אתה חושב שזה ה-Level הנכון?
ניסן סלומינסקי: הוא לא סיים.
ניסן סלומינסקי: הוא אומר מה עמדת ה-OECD.
זהבה גלאון: הוא לא אומר את עמדת ה-OECD אלא הוא מאמץ אותה.
<מיכאל שר-אל: יש הרבה מחקרים שנעשו כאשר הדוגמה הבולטת הוא המחקר של עומר מואב מהאוניברסיטה העברית, אבל יש עוד מחקרים בין לאומיים שמוצאים שבעיקר במשקים קטנים ופתוחים זה משפיע גם על הגירה, במיוחד הגירה של בעלי הכנסות גבוהות וכוח אדם נייד.
<מיכאל שר-אל: למשל עובדי היי-טק שיש להם הכנסות גבוהות והם יכולים להיות מאוד ניידים.
יעקב ליצמן: זה לא אותו עומר מואב שדיבר נגד החרדים?
זהבה גלאון: זה אותו עומר מואב שמציג מדיניות כלכלית שמרנית והאוצר מאמץ את המדיניות הזאת וממשיך אתה.
<מיכאל שר-אל: נתתי אותו כדוגמה אבל אני יכול להביא רשימה של מחקרים.
זהבה גלאון: הם מאמצים את המדיניות של ה-OECD.
<מיכאל שר-אל: יש מחקרים של גופים שלא בהכרח אפשר להאשים אותם שהם בעד מדיניות שמרנית.
אראל מרגלית: בדיון הזה היה צריך להיות שר האוצר.
זהבה גלאון: שר האוצר היה צריך להיות.
אראל מרגלית: אני רוצה להבין גם את העמדה שלכם וגם את העמדה של השר.
ניסן סלומינסקי: זאת העמדה של השר.
ניסן סלומינסקי: הם מביאים לך את עמדת השר.
ניסן סלומינסקי: הוא לא בא לומר לך עמדה של מישהו אחר.
<אמיר לוי: השר אימץ את העמדה המקצועית.
<אמיר לוי: הדברים האלה נדונו באוצר והשר אימץ את העמדה המקצועית.
יעקב ליצמן: למה השר לא בא להגן על המשרד?
יעקב ליצמן: למה הוא שלח אתכם?
<אמיר לוי: על בסיס התיאור שמיכאל נותן כאן, אנחנו מציגים לכם את העמדה.
זהבה גלאון: אנחנו לא מקבלים אותה.
<אמיר לוי: אבל אנחנו מסבירים אותה.
יעקב ליצמן: אני לא זכיתי להיות אתו בוועדה כשהוא היה כאן.
<מיכאל שר-אל: מכל הבחינות האלה נמצא שיש השפעה שלילית על הצמיחה הרבה יותר מאשר המסים העקיפים גם בטווח הקצר וגם בטווח הארוך.
<מיכאל שר-אל: השיקול השני שאתם הזכרתם ואני רוצה להתייחס אליו הוא הנושא של אי השוויון.
<מיכאל שר-אל: מה שה-OECD אומר במפורש, וגם קרן המדע, ובהרבה מחקרים אחרים, הוא שהדרך הנכונה לטפל באי שוויון היא לא דרך הרכב בין מסים ישירים ועקיפים או בין מס הכנסה למע"מ.
<מיכאל שר-אל: למה זה לא נכון?
<מיכאל שר-אל: כי ראשית, ההשפעה על אי השוויון בין מע"מ למס הכנסה היא הרבה יותר קטנה ממה שנראה ואני אסביר למה.
<מיכאל שר-אל: ברגע שמסתכלים על סקר ההכנסות ובודקים מה ההכנסה של בן אדם ואיך משפיע עליו מס הכנסה ומע"מ, אכן מקבלים השפעה יותר משמעותית שמס הכנסה הוא יותר פרוגרסיבי ממע"מ והוא נופל בעיקר על השכבות המבוססות והשכבות החלשות נפגעות הרבה יותר ממע"מ, אבל המסקנה הזאת בחלקה הגדול מוכתבת על ידי הצורה שהנתונים נבנים.
<מיכאל שר-אל: כלומר, הצורה שהנתונים נבנים הם מסתכלים על ההכנסה השוטפת, יותר נכון בזמן ביצוע הסקר שזאת בדרך כלל תקופה של שלושה חודשים.
<מיכאל שר-אל: לדוגמה, סטודנט למדעי המחשב, נניח שסוקרים אותו בסקר הכנסות כשהוא סטודנט, ההכנסה שלו היא אפס.
<מיכאל שר-אל: בעוד חמש שנים הוא עובד בחברת היי-טק וההכנסה שלו היא מאוד גבוהה.
<מיכאל שר-אל: כשמטילים מס הכנסה, בתקופה שהוא סטודנט אין עליו בכלל מה הכנסה כי הוא לא מרוויח כלום, ובתקופה שהוא מרוויח הוא משלם המון מס הכנסה כי יש לו הכנסה גבוהה.
<מיכאל שר-אל: לכן נראה שמס ההכנסה הוא מאוד מאוד פרוגרסיבי כי הוא מתחשב בהכנסה של אדם בהתאם לאפשרויות שלו.
<מיכאל שר-אל: לעומת זאת, מע"מ, אם מטילים עליו כשהוא סטודנט, הוא ישלם מע"מ למרות שאין לו הכנסה.
<מיכאל שר-אל: יוצא מזה שאם בודקים את חלוקת ההכנסות לאורך החיים או לתקופה יותר ארוכה משלושה חודשים, הפרוגרסיביות של מס ההכנסה לעומת הפרוגרסיביות של המע"מ היא לא הרבה יותר גדולה.
סתיו שפיר: בהנחה שבן אדם מתקדם בחיים.
סתיו שפיר: הדוגמאות שנתת הן דוגמאות לא נכונות כי זה לא המצב הרווח בחברה.
סתיו שפיר: בהנחה שבאמת התיאוריה הזאת נכונה ויש ניידות חברתית ובן אדם מתקדם להכנסה גבוהה יותר, זה נכון במבט כולל על שנות חייו, אבל זה לא המצב בארץ.
סתיו שפיר: זאת תיאוריה שלא פוגשת את המציאות היום.
<מיכאל שר-אל: זה יכול להיות גם ההפך.
<מיכאל שר-אל: מישהו קיבל ירושה גדולה ואין לו שום הכנסה שוטפת, הוא לא עובד, אין לו רווחי הון, אבל יש לו רכוש אדיר.
<מיכאל שר-אל: הצריכה שלו תהיה גבוהה וההכנסה שלו תהיה אפס.
מיכל בירן: אנחנו מדברים על מדינת ישראל?
מיכל בירן: אני קצת מתבלבלת.
סתיו שפיר: אני אתן לך דוגמה.
סתיו שפיר: בן אדם בגיל 25 מרוויח 5,000 שקלים אולי, בגיל 29 הוא מרוויח 5,200, בגיל 35 הוא מרוויח 5,800.
סתיו שפיר: אלה המספרים עליהם אנחנו מדברים.
סתיו שפיר: לא כולם הולכים להיי-טק.
זהבה גלאון: איך אתם ממליצים לטפל באי השוויון?
זהבה גלאון: מה ההצעה של האוצר לטפל באי השוויון?
אראל מרגלית: בחי"ר היינו אומרים שהוצאת לנו עכשיו עשן כדי לעשות איגוף.
<מיכאל שר-אל: הסברתי מה אומר ה-OECD ואני חושב שאני מסכים עם הניתוח הזה.
אראל מרגלית: אתה לוקח אותנו לתיאוריות כלכליות.
אראל מרגלית: יש לך שלושה מיליארד והשאלה היא איך אתה מטפל באי השוויון.
<מיכאל שר-אל: איך כן נכון לטפל באי השוויון.
<מיכאל שר-אל: מה שה-OECD אומר זה שצריך לטפל באי השוויון, צריך לטפל בעוני, אבל לאו דווקא דרך הרכב המסים בין מסים עקיפים למסים ישירים כי ההשפעה שלהם על אי השוויון היא יחסית מועטה.
<מיכאל שר-אל: אני אומר עוד דבר אחד.
<מיכאל שר-אל: המע"מ למשל שנופל באופן שווה על כל המוצרים, מי שיש לו הכנסה וצמיחה גבוהים משלם הרבה יותר מע"מ מכפי שמשלם מישהו שיש לו הכנסה וצריכה נמוכים כי הוא יקנה יותר.
<מיכאל שר-אל: הצריכה שלו תהיה גבוהה יותר.
מיכל בירן: אבל הוא גם חוסך יותר.
מיכל בירן: הוא לא משתמש בכל משכורתו.
<מיכאל שר-אל: מה שה-OECD אומר ואנחנו מסכימים הוא שהדרך היעילה ביותר לטפל באו השוויון ובעוני היא בטווח הקצר דרך שוק העבודה ובטווח הארוך דרך החינוך.
<מיכאל שר-אל: לכן חלק גדול מהצעדים שהוצעו בתקציב – ואמיר יוכל להרחיב אם תרצו – ושאושרו על ידי הממשלה והכנסת מטפלים בדיוק בשני הדברים האלה שהם האמצעים המרכזיים.
מיכל בירן: השהיית תקציב המכללות הטכנולוגיות או זה שרצו לסגור את המכונים להכשרה מקצועית?
מיכל בירן: איזה צעדים מעוררי תמיכה עושה הממשלה?
סתיו שפיר: מיכאל, אני באמת מאוד מעריכה את דעתך ולכן אני מרגישה צורך עז לנהל את הדיון הזה כי אחרת הייתי חושבת שזה אבוד מראש.
סתיו שפיר: קודם כל, ה-OECD מתייחס למצב כלכלי ממוצע בין המדינות שהוא בוחר והוא לא כל כך נכון למצב כרגע בישראל ואני אסביר למה.
סתיו שפיר: גם על פי דוח של ה-OECD רואים שההוצאה האזרחית בישראל היא מהנמוכות ביותר בעולם המערבי.
סתיו שפיר: זאת אומרת, מכלול השירותים החברתיים שאזרח ישראלי מקבל הם מהנמוכים בעולם המערבי.
סתיו שפיר: ההוצאה האזרחית היא מהנמוכה שיש ולכן אי אפשר להתייחס לזה, להתייחס לצד של המע"מ ושל המיסוי כאילו הוא נקי ממה שאזרח מקבל בתמורה לאותם מסים שהוא משלם.
סתיו שפיר: דבר שני הוא ההיתקעות בעליית השכר.
סתיו שפיר: השכר במשק לא עולה והוא תקוע כבר שנים ארוכות.
סתיו שפיר: אני יודעת שאתם מדברים על כל מיני צעדים שעדיין החברה לא רואה מהם פירות ולא מרגישה שום דבר.
סתיו שפיר: כל עוד השכר תקוע, אין ערך לאיזושהי מדיניות שאומרת שבטווח הארוך מס הכנסה הוא מס פרוגרסיבי.
סתיו שפיר: הוא לא פרוגרסיבי אם השכר תקוע ולא עולה ואז האזרח בעצם לא זוכה לאותן פירות שכאשר הוא מרוויח ארבעים אלף שקלים בחודש, הוא כביכול משלם, וכאשר הוא מרוויח 5,000 שקלים בחודש, הוא לא משלם.
סתיו שפיר: הנתון השלישי שהוא מאוד חשוב זה שבישראל המע"מ הוא לא דיפרנציאלי בשום צורה, הוא מבין תשלומי המע"מ הכי גבוהים בעולם שמוטלים על האזרחים ולכן בתוך המסגרת הזאת אין כאן שום הגיון.
סתיו שפיר: הדבר ההגיוני הוא לא להעלות את המע"מ וגם להכריז שהמע"מ לא יעלה מנקודה זו והלאה, ואני מאוד אשמח לשמוע אתכם אומרים את זה.
סתיו שפיר: הפתרון בנקודה הזאת הוא להשקיע את ההכנסות שכן המדינה הצליחה לקבל בשירותים חברתיים כדי שלפחות בתמורה למסים שאזרחי ישראל משלמים הם יקבלו איזושהי תמורה.
סתיו שפיר: זה ההיגיון.
סתיו שפיר: אין הגיון לומר שמס הכנסה הוא פרוגרסיבי.
סתיו שפיר: הצעד הזה הוא לא פרוגרסיבי והוא לא יכול להיות פרוגרסיבי באף משוואה שאתה מכניס.
<מיכאל שר-אל: מס הכנסה לא יכול להיות פרוגרסיבי?
ניסן סלומינסקי: שר-אל, אם אתה רוצה לענות לה ואחר כך נתחיל להתקדם.
<מיכאל שר-אל: אולי רק בשתי מלים.
<מיכאל שר-אל: לגבי מס הכנסה.
<מיכאל שר-אל: נכון שבישראל סך כל ההכנסות מע"מ – לא שיעור המע"מ אלא ההכנסות ממע"מ - גבוהות יותר מאשר במדינות ה-OECD.
סתיו שפיר: גם שיעור המע"מ גבוה.
<מיכאל שר-אל: לא.
<מיכאל שר-אל: שיעור המע"מ הוא דווקא בין הנמוכים כי ברוב מדינות אירופה חישוב המע"מ הסטנדרטי הוא יותר גבוה.
סתיו שפיר: ברוב מדינות אירופה יש מע"מ דיפרנציאלי שהוא לא פועל על מוצרי יסוד.
<מיכאל שר-אל: זה מה שאמרתי.
<מיכאל שר-אל: ההכנסות ממע"מ יותר נמוכות וההכנסות ממס הכנסה יותר נמוכות באופן יחסי.
סתיו שפיר: אני לא מדברת על הכנסות.
סתיו שפיר: אני מדברת על כמה האזרח מוציא.
זהבה גלאון: ב-OECD גם אומרים שאם מעלים את המע"מ, צריך להעלות את הקצבאות.
זהבה גלאון: אתם בוחרים באופן סלקטיבי את מה שאומר ה-OECD.
<מיכאל שר-אל: אני אתחיל עם הדבר השני ואחרי כן אחזור לדבר הראשון.
<מיכאל שר-אל: אמרת שהמע"מ יותר רגרסיבי ממס הכנסה ובישראל שיעורי המע"מ או הכנסות ממע"מ יותר גבוהות מאשר ברוב מדינות ה-OECD.
סתיו שפיר: לא הכנסות ממע"מ.
סתיו שפיר: שיעור מע"מ.
<מיכאל שר-אל: מצד שני, צריך לזכור שבסך הכול ההכנסות ממס הכנסה הן יותר נמוכות יחסית מאשר במדינות ה-OECD אבל ההתפלגות של ההכנסות ממס הכנסה הן מאוד מאוד מאוד פרוגרסיביות בישראל.
סתיו שפיר: זה נכון.
סתיו שפיר: לכן המס הזה הוא מס יותר הוגן מאשר המע"מ.
<מיכאל שר-אל: יש לי כאן תרשים של הפרוגרסיביות של המסים הישירים בישראל.
<מיכאל שר-אל: כאן אני מדבר רק על המסים הישירים, כלומר, מס הכנסה, ביטוח לאומי וכולי.
<מיכאל שר-אל: הפרוגרסיביות של המסים הישירים בישראל היא כנראה בין הגבוהות ואולי אפילו הגבוהה ביותר ב-OECD.
סתיו שפיר: אנחנו מסכימים בנקודה הזאת.
סתיו שפיר: לא על זה דיברתי.
<מיכאל שר-אל: אם מסכימים, אני לא ארחיב.
סתיו שפיר: בגלל שמס הכנסה הוא מס פרוגרסיבי, הוא מס יותר נכון מאשר מע"מ.
סתיו שפיר: על זה אנחנו מדברים.
זהבה גלאון: הדוח האחרון של ה-OECD אמר שאם מעלים את המע"מ, צריך להעלות גם את הקצבאות.
זהבה גלאון: אתם מביאים לנו נתונים חלקיים מדוח ה-OECD.
זהבה גלאון: אתם לא יכולים לשבת כך ולתת לנו כאן נתונים כאלה.
<אמיר לוי: ניתנה תשובה שהדרך להתמודד עם אי השוויון בטווח הקצר היא באמצעות טיפול בשוק העבודה ובעיקר יש שתי אוכלוסיות היום שהן מחוץ לשוק העבודה בצורה מאוד קיצונית.
<אמיר לוי: זה לא קיים במדינות אחרות.
<אמיר לוי: שיעור השתתפות של נשים ערביות הוא 27 אחוזים, שיעור ההשתתפות של גברים חרדים הוא 45 אחוזים.
<אמיר לוי: ברור שאלה שני משתנים שמשפיעים מאוד על אי השוויון.
<אמיר לוי: הדבר השני הוא חינוך.
<אמיר לוי: הדבר השלישי, תזכרו בסוף שכל הדיון הזה מתנהל ובסוף אי אפשר להיות עם הוצאה מאוד גדולה ועם מיסוי מאוד נמוך.
<אמיר לוי: זה לא מתכנס כי אנחנו נגיע לגירעונות גדולים וכולם יודעים מה קורה כאשר הגירעון גדול.
<אמיר לוי: אתם בסוף צריכים להבין שאנחנו חיים באילוצים, האחד שקוראים לו תקציב ביטחון.
זהבה גלאון: אתם החלטתם השבוע להעלות את תקציב הביטחון אחרי שאמרתם שתקצצו בתקציב הביטחון.
<אמיר לוי: יש ממשלה וזאת ההחלטה שהיא קיבלה.
<אמיר לוי: משרד האוצר, כולל שר האוצר שעומד בראשו, מאוד לא רצה שתקציב הביטחון יגדל.
<אמיר לוי: זה לא היה סוד.
זהבה גלאון: כל פעם לא רוצים אבל מעלים.
<אמיר לוי: אנחנו מאוד לא רוצים.
<אמיר לוי: אי אפשר לחשוד בנו שאנחנו רוצים להגדיל את ההוצאות הביטחוניות על חשבון הוצאות אזרחיות שמעודדות צמיחה.
זהבה גלאון: בך אני לא חושדת.
<אמיר לוי: לא, זה לא רק בי.
זהבה גלאון: יש כאן ביקורת על שר האוצר.
זהבה גלאון: הוא מסביר למה לא יעלו את תקציב הביטחון ואחר כך אנחנו משלמים את המחיר והוא מעלה את תקציב הביטחון.
זהבה גלאון: שיבוא לכאן.
יצחק כהן: אני לא רוצה לחזור על דברים שאמרו חבריי כשלא הייתי כאן, אבל חשוב לי לדעת מה הייתה הערכת הגירעון ומה היום הגירעון.
יצחק כהן: תנו לנו מספרים.
יצחק כהן: אז אמרתם 5.2, 5.1.
יצחק כהן: לא אתה, השר שלך אמר.
יצחק כהן: מה המספרים?
יצחק כהן: חשוב לי מאוד לדעת.
<מיכאל שר-אל: דיברנו על זה בתחילת הישיבה.
יצחק כהן: אני יודע.
יצחק כהן: התנצלתי מראש.
<אמיר לוי: התחזית הייתה 4.3 אחוזים.
<מיכאל שר-אל: במאי, עת הצגנו לממשלה, דיברנו על גירעון שבמונחים של החשבונאות החדשה הוא 4.3 אחוזים, 4.65.
<מיכאל שר-אל: בפועל זה יהיה בסביבות השלושה אחוזים.
יצחק כהן: על מה כל הרעש?
יצחק כהן: שר האוצר הכפיש את שר האוצר הקודם שטייניץ מעל כל במה על כך שהשאיר לו בור והשאיר לו בור והשאיר לו בור.
יצחק כהן: קבעתם תקציב בהנחות שגויות.
יצחק כהן: תגידו לשר שלכם לבוא להתנצל.
זהבה גלאון: למה שהוא לא יבוא וייתן לנו את התשובות?
יצחק כהן: הוא צריך לבוא ולהתנצל בפני חברי הכנסת, בפני הציבור בישראל, בפני שר האוצר הקודם.
יצחק כהן: הוא צריך לבוא ולהתנצל.
ניסן סלומינסקי: ר' יצחק, זה לא מכובד.
ניסן סלומינסקי: כל מה שאתה אומר, דיברו כבר והסבירו את זה.
יצחק כהן: אני חוזר על זה.
ניסן סלומינסקי: אבל אי אפשר להתחיל את כל הדיון מהתחלה.
ניסן סלומינסקי: ממש את המלים האלה, כולל התנצלות, כבר אמרו.
יעקב ליצמן: אני מצטרף להסתייגות לגבי התנצלות שר האוצר.
יצחק כהן: זאת לא הסתייגות.
יצחק כהן: זאת דרישה אולטימטיבית.
יצחק כהן: הוא צריך לבוא להתנצל.
יצחק כהן: הוא צריך לומר שאין לו מושג לגבי מה שהוא אמר והוא מתנצל.
<עמי צדיק: הערה לגבי ההמלצות של קרן המטבע שממש ניתנו לפני כמה ימים.
<עמי צדיק: קרן המטבע אומרת שלאור הרמות הנמוכות – זה ציטוט מהתרגום – של ההוצאות האזרחיות בישראל, הסתמכות בלעדית על צמצום הגידול בהוצאות כמו על ידי שילום כל ההוצאה, שזה מה שמציעים לנו כאן, תפגע בטווח ארוך בצמיחה וביכולת להמשיך במדיניות זו.
<עמי צדיק: לכן הם מציעים ליצור הכנסות חדשות על ידי מסים חדשים.
<עמי צדיק: זה נכון מה שנאמר על ידי האוצר שאכן הם ממליצים להעלות את המע"מ, אבל בנוסף הם גם ממליצים ליצור מסים חדשים שמצמצמים את אי השוויון כי הם שמו את דעתם גם על הנושא הזה כמו לדוגמה העלאת מס רכוש.
<מיכאל שר-אל: אני רוצה להבהיר.
<מיכאל שר-אל: שאלנו אותם מה הכוונה במס רכוש, הם לא כתבו את זה בכתב אבל שאלנו אותם, והכוונה אולי להגדיל באופן זמני את מס הרכישה.
<מיכאל שר-אל: לזה הם התכוונו.
מיכל בירן: מיכאל, אתה אמרת שזה רק נראה פחות גרוע ממה שאנחנו רואים, העניין של המע"מ מול מס הכנסה, אבל גם אתה לא כופר בזה שהמע"מ הוא מס יותר רגרסיבי ומס הכנסה הוא יותר פרוגרסיבי, כך שאולי אתה טוען שזה פחות גרוע ממה שזה נראה לנו אבל ודאי זה לא משנה את זה שהאופציה הטובה ביותר היא להוריד את המע"מ.
משה גפני: אפשר לדעת אדוני היושב ראש מתי יהיה דיון על התקציב?
ניסן סלומינסקי: ביום ראשון.
ניסן סלומינסקי: אנחנו מקיימים ישיבה גם ביום ראשון.
זהבה גלאון: אדוני, זה לא נוח לנו ואתה מצפצף עלינו.
ניסן סלומינסקי: אני יודע אבל אין מה לעשות.
ניסן סלומינסקי: יש לנו עוד כמה דברים חוץ מזה.
יעקב ליצמן: יש עוד העברות תקציביות?
ניסן סלומינסקי: אולי ביום ראשון.
מיכל בירן: ליום ראשון, אל תוסיף את מה שלא דחוף.
ניסן סלומינסקי: אנחנו נתחיל ב-10:00 ונשב עד 1:00.
משה גפני: אתה עושה את הדיון בתל אביב?
ניסן סלומינסקי: כאן זה יותר פשוט.
יעקב ליצמן: אני מבקש שיגידו לנו מה ההשפעה של הדולר על כל מה שנאמר כאן.
ניסן סלומינסקי: שר-אל, אתה יודע להגיד?
יעקב ליצמן: זה שהדולר נמוך, האם זה משפיע לרעה על היצוא ועל ההכנסות?
יעקב ליצמן: מה אתם עושים?
<מיכאל שר-אל: זה מצריך דיון הרבה יותר רחב.
<מיכאל שר-אל: אי אפשר להתייחס בדקה.
יעקב ליצמן: אם אתה אומר שיש פחות יצוא, יש לך פחות הכנסות.
<מיכאל שר-אל: מבחינת ההשפעה הישירה של הדולר על התקציב, וזאת השאלה, זה משפיע גם על צד ההכנסות וגם על צד ההוצאות.
<מיכאל שר-אל: למשל, בצד ההכנסות הדולר משפיע למשל על הגודל של הסיוע האמריקאי ושל הכנסות אחרות.
<מיכאל שר-אל: זה משפיע גם על רמת המחירים כי יש אינפלציה נמוכה יותר כאשר הדולר יורד ואז ההכנסות ממע"מ וממסים עקיפים נמוכות יותר.
<מיכאל שר-אל: בצד ההוצאות זה גם משפיע כי יש למשל הוצאות ריבית שהן לא קשורות לדולר ויש גם הוצאות ממשלה אחרות, בעיקר בתחום הקניות, גם קניות ביטחוניות וגם קניות אזרחיות, שגם הן מושפעות משער החליפין.
<מיכאל שר-אל: הדולר משפיע גם על צד ההכנסות וגם על צד ההוצאות באופן ישיר מבחינה חשבונאית.
<מיכאל שר-אל: בנוסף לכך יש השפעה על הצמיחה, על הייצוא ועל דברים אחרים.
<מיכאל שר-אל: בטווח הקצר יש השפעה לא מידית אבל בדרך כלל תוך כחצי שנה על גודל היצוא.
<מיכאל שר-אל: כאשר הדולר נחלש או השקל מתחזק, יש איזושהי היחלשות של היצוא בפיגור מסוים, כאשר לירידה הזאת בצמיחה אולי יש לה השפעה נוספת על הכנסות ממסים.
<מיכאל שר-אל: השאלה אם יש כשל שוק או אין כשל שוק.
<מיכאל שר-אל: אם שער הדולר יורד, השאלה אם הוא יורד מהר מדי או שהוא יורד בהדרגתיות, והשאלה גם אם זה משקף פחות בסיסים במשק או שזה משהו חריג שמהווה איזשהו כשל שוק.
<מיכאל שר-אל: לכן צריך להסתכל על כל הדברים האלה לפני שמחליטים אם בכלל צריך לעשות משהו.
<מיכאל שר-אל: התפקיד המרכזי בטיפול במט"ח הוא גם אחריות של האוצר אבל זה בעיקר בנק ישראל ולכן אולי בדיון כזה כדאי להזמין את בנק ישראל כדי שהם יהיו העונים המרכזיים לשאלות האלה כי הם בעצם פועלים בשוק המט"ח ברמה היום יומית.
ניסן סלומינסקי: אנחנו נקריא את החוק, את החלק הראשון, ואם יש הסתייגויות, יהיו הסתייגויות.
ניסן סלומינסקי: יכול להיות שאם יהיה זמן נתחיל את החלק השני.
יעקב ליצמן: אתה לא מצביע.
ניסן סלומינסקי: יכול להיות שאני כן אצביע.
זהבה גלאון: יש לי הסתייגויות ואני לא אהיה ביום ראשון.
יעקב ליצמן: יש לי עכשיו הצעת חוק ואני חייב לעלות.
זהבה גלאון: האוצר מנהל מדיניות זיגזג ואנחנו צריכים לזגזג את סדר היום שלנו.
זהבה גלאון: טמיר, תגיש את ההסתייגות בשם מרצ, העבודה, יהדות התורה ו-ש"ס.
זהבה גלאון: כולנו.
זהבה גלאון: להלן הקבוצה.
ניסן סלומינסקי: אנחנו נקריא את החוק ונרשום את ההסתייגויות.
ניסן סלומינסקי: לפני ההסתייגויות נקריא, כדי שיהיה על מה לעשות הסתייגויות.
<אסי קליין: הצעת חוק לשינוי סדרי עדיפויות לאומיים (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנים 2013 ו-2014) (תיקון), התשע"ד-2013 תיקון סעיף 40 בחוק לשינוי סדרי עדיפויות לאומיים (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנים 2013 ו-2014), התשע"ג-2013 (להלן – החוק העיקרי), בסעיף 40, פסקה (23) – תימחק.
<שלומית הרטיך: יש כאן הסתייגויות.
<שלומית הרטיך: הסתייגות של יהדות התורה, עבודה, מרצ ו-ש"ס שבעצם אומרת שני דברים: להחזיר את שיעורי המס שהיו בשנת 2013 ולהפחית את שיעור המע"מ באחוז אחד.
משה גפני: כפי שהיה.
יצחק כהן: ולהתנצל.
משה גפני: להתנצל.
משה גפני: לבקש סליחה.
ניסן סלומינסקי: אני רושם את ההסתייגויות.
משה גפני: אנחנו מצביעים?
משה גפני: אתה מחכה לרוב?
ניסן סלומינסקי: אני מחכה להסתייגויות.
יצחק כהן: תצביע על ההסתייגות.
<אסי קליין: אולי כדאי להקריא את זה יחד עם סעיף 2.
<אסי קליין: סעיף 2 הוא סעיף טכני שכרוך בסעיף 1 וכדאי להקריא את שניהם יחד.
זהבה גלאון: ראיתם שיטה כזאת שמתחילים הקראה, אין רוב לקואליציה ולכן לא מצביעים?
זהבה גלאון: עוד לא ראיתי דבר כזה.
יצחק כהן: הם עובדים על זה.
זהבה גלאון: זה בניגוד לתקנון להתחיל את ההקראה ולא להצביע עד שיש לך רוב.
משה גפני: אם תצביע ותיפול בהצבעה, הם יבואו ואתה תגיש רביזיה ואחרי כן תצביע.
ניסן סלומינסקי: את מוכנה להקריא את ההסתייגות?
משה גפני: היא הקריאה.
<שלומית הרטיך: הסתייגות של מרצ, יהדות התורה, העבודה ו-ש"ס להחזיר את שיעורי המס שהיו בשנת 2013 ולהוריד את שיעור המע"מ באחוז אחד.
<יוגב גרדוס: אני רוצה להגיד לפרוטוקול שמדובר בהסתייגות תקציבית.
<אסי קליין: תיקון סעיף 42 בסעיף 42(ב)(5) לחוק העיקרי, במקום "סעיפים 121, 124ב" יבוא "סעיפים 124ב", ובמקום "בסעיף 40(23) עד (25)" יבוא "בסעיף 40(24) ו-(25)".
<אסי קליין: זה תיקון טכני.
ניסן סלומינסקי: אין הסתייגויות?
משה גפני: מה עם ההסתייגות ששר האוצר יבקש סליחה?
יצחק כהן: יבוא להתנצל.
מיכל בירן: אני רוצה להוסיף עוד הסתייגות, שהיא רק הפחתה של המע"מ באחוז אחד.
<שלומית הרטיך: זה כבר היה.
מיכל בירן: אני רוצה אחת קונקרטית.
<שלומית הרטיך: על איזה סיעות אנחנו מדברים?
זהבה גלאון: כולן.
זהבה גלאון: הקבוצה.
ניסן סלומינסקי: אני מצביע על סעיפים 1 ו-2.
משה גפני: אני רוצה שששר האוצר יבוא לבקש סליחה.
יצחק כהן: זה בשם הקבוצה.
אראל מרגלית: ההסתייגות שלי היא השקעה ישירה של שלושה מיליארד השקלים בשלושה דברים: בטיפול בפערים בחינוך, תכנית ספציפית למלחמה בעוני דרך הטיפול בפערים בחינוך, תעסוקת חרדים ותעסוקת ערבים.
ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות של הקבוצה.
משה גפני: אתם נגד תעסוקת חרדים.
משה גפני: אתם נגד תעסוקת ערבים.
ניסן סלומינסקי: אני מעלה לאישור את סעיפים 1 ו-2.
משה גפני: ביקשתי הסתייגות ששר האוצר יבוא לבקש סליחה.
יצחק כהן: הקבוצה ביקשה.
ניסן סלומינסקי: זה לא קשור לחוק הזה.
יצחק כהן: זה קשור לחוק הזה.
ניסן סלומינסקי: מי בעד אישור סעיף 1 ו-2?
ניסן סלומינסקי: סעיפים 1 ו-2 נתקבלו.
ניסן סלומינסקי: סעיפים 1 ו-2 אושרו.
ניסן סלומינסקי: את החוק עצמו נאשר יחד עם החלק השני ובעזרת השם נצביע עליו ביום ראשון.
אראל מרגלית: אני שוב אומר שזה מאוד לא נוח לנו ביום ראשון.
ניסן סלומינסקי: אני יודע, אבל זה סוף שנה ואין ברירה.
משה גפני: לפחות היית עושה את זה בתל אביב.
ניסן סלומינסקי: אם אתם רוצים לסיים עכשיו את החלק השני, בבקשה.
מיכל בירן: יש מליאה.
ניסן סלומינסקי: יש לנו עוד שש דקות ואפשר להתחיל את החלק השני.
ניסן סלומינסקי: אני רק אתחיל אותו.
ניסן סלומינסקי: הצעת חוק התקציב לשנות הכספים 2013 ו-2014, התשע"ד-2013.
משה גפני: כך מתייחסת ועדת הכספים לנושאים הרציניים.
סתיו שפיר: יש לי הסתייגות לשם.
ניסן סלומינסקי: אני נותן ישיבה שלמה ביום ראשון.
ניסן סלומינסקי: רק פתחתי כדי שתהיה המשכיות.
מיכל בירן: אתה חושב שנזכור את שני המשפטים שאמרנו עכשיו ושני משפטים ביום ראשון?
מיכל בירן: קצת רצינות.
ניסן סלומינסקי: אני מזכיר לכולם, ביום ראשון בשעה 10:00 ישיבת ועדת כספים כאן להמשך דיון בחוק, על החלק השני, והצבעה על שני החלקים.
ניסן סלומינסקי: יש לנו כמה רביזיות.
ניסן סלומינסקי: בזמנו הייתה העברה למשרד ראש הממשלה וזבולון הגיש עליה רביזיה.
<טמיר כהן: הוא לא הגיש רביזיה.
<טמיר כהן: הפנייה נדונה והוא ביקש להקפיא אותה.
ניסן סלומינסקי: בגלל שהיה שם סעיף של הבדואים שהוא רצה לבדוק.
ניסן סלומינסקי: בזמנו הייתה העברה למשרד ראש הממשלה בתוכה היה גם נושא של הבדואים וזבולון ביקש שנקפיא את זה עד שהוא יבדוק את הנושא של הבדואים.
ניסן סלומינסקי: עכשיו הוא משחרר את זה.
ניסן סלומינסקי: מאחר והוא שחרר אותה, אני רוצה לאשר אותה.
משה גפני: אני רוצה לראות את ההעברה ולראות על מה אנחנו הולכים להצביע.
<טמיר כהן: היה מדובר על תקצוב עשרים תקני כוח אדם ועשרה תקני רכב ברשות להסדרת התיישבות הבדואים.
<טמיר כהן: היא נדונה אצלנו בוועדה.
זבולון כלפה: לא זאת.
זבולון כלפה: לא על זה אנחנו מדברים.
<טמיר כהן: זה הדבר היחידי שיש לנו.
זבולון כלפה: יש לנו את משרד ראש הממשלה, מה שהיה בשבוע שעבר.
זבולון כלפה: מבחינתי, זאת תקפה.
ניסן סלומינסקי: אבל הייתה פנייה יותר ארוכה של משרד ראש הממשלה, שם הייתה שורה של דברים.
זבולון כלפה: בשבוע שעבר.
ניסן סלומינסקי: זה היה לפני שבועיים או יותר.
ניסן סלומינסקי: יכול להיות שהיא כבר אושרה.
<טמיר כהן: היא אושרה.
ניסן סלומינסקי: איזה עוד רביזיות יש לנו?
<טמיר כהן: זבולון, אתה דיברת על פנייה מספר 409, רשויות פיקוח המועצה לצרכנות.
זבולון כלפה: מבחינתי אפשר להסיר אותה.
<טמיר כהן: מוסרת.
<טמיר כהן: זאת הייתה רביזיה של חבר הכנסת קלפה והיא הוסרה.
<טמיר כהן: רביזיה על פנייה מספר 434, משרד השיכון.
ניסן סלומינסקי: אני דיברתי עם השר אבל לאחר מכן השר הופיע בכנסת ודיבר.
ניסן סלומינסקי: אני לא הייתי אבל דב חנין שאל אותו במפורש והוא נתן לו תשובה.
ניסן סלומינסקי: דב חנין אמר לי שאין דבר יותר ברור וחזק משר שמעל דוכן הכנסת נותן את התשובה.
סתיו שפיר: מה הייתה התשובה?
ניסן סלומינסקי: שהכסף יחזור.
משה גפני: מי הגיש רביזיה על זה?
ניסן סלומינסקי: אני הגשתי בהסכמה של כולם ואמרתי שאני אוריד את זה אחרי שנדבר.
סתיו שפיר: גם אני הגשתי.
ניסן סלומינסקי: אני לא הייתי במליאה כאשר השר דיבר, אבל דב חנין אומר לי שמבחינתו זה בסדר גמור וכי אין דבר יותר חזק מזה.
סתיו שפיר: הוא התחייב להחזיר את הכסף בתקציב 2014?
ניסן סלומינסקי: כך אמר לי דב.
ניסן סלומינסקי: לא הייתי במליאה כדי לשמוע את הדברים, אבל דב אומר לי שמבחינתו זה עונה.
סתיו שפיר: מה התשובה שנמסרה לך על ידי השר?
ניסן סלומינסקי: כשאני דיברתי אתו הוא אמר לי שהוא יבדוק את זה.
ניסן סלומינסקי: הוא אמר שהוא הולך על זה אבל הוא יבדוק.
ניסן סלומינסקי: אני דיברתי אתו בבוקר מוקדם.
ניסן סלומינסקי: יותר מאוחר, אחר הצהרים, הוא היה בכנסת ודיבר.
ניסן סלומינסקי: דב חנין היה שם ושאל אותו, כך דב אמר לי, והוא נתן לו תשובה ברורה וחדה.
ניסן סלומינסקי: אמרתי שאם דב אומר לי שמבחינתו זה בסדר וזה מקובל, מבחינתי זה מסודר.
סתיו שפיר: גם לגבי מענקי הסיוע?
ניסן סלומינסקי: אני לא יודע, אבל דב אמר לי שמבחינתו אפשר להוריד את הרביזיה.
סתיו שפיר: אני רק מזכירה שאני ביקשתי להבין מה זה מענקי סיוע ולא התקבלה על זה תשובה.
ניסן סלומינסקי: מעבר לזה אני לא יודע לומר לך.
ניסן סלומינסקי: מאחר שדב אמר לי כך, החלטתי שמבחינתי אני יכול לרדת מהרביזיה.
סתיו שפיר: אני מאוד סומכת על דב.
ניסן סלומינסקי: גם אני סמכתי עליו.
ניסן סלומינסקי: לא הייתי במליאה.
סתיו שפיר: אבל זאת תשובה מאוד חלקית.
סתיו שפיר: אני שאלתי שתי שאלות.
סתיו שפיר: האחת, האם התקציבים של מחוסרי הדיור יעברו במלואם ל-2014, לא 2915 אלא 2014, כתוספת, והשאלה השנייה הייתה לגבי מענק הסיוע שגם הוא עמד על 22 או על 24 מיליון שקלים וגם לגביו לא קיבלנו שום תשובה לאן זה הולך, ממי זה מופחת, האם זה יצטרף לתקציב הפעולות.
סתיו שפיר: שום דבר.
סתיו שפיר: אלה השאלות שלי ולא קיבלתי תשובה עליהן.
סתיו שפיר: להגיד שאמר לי ושמעתי, אתה חבר מפלגתו של שר השיכון ואני בטוחה שאתה יכול לקבל תשובות.
ניסן סלומינסקי: דב נתן לי תשובה ואם האפיפיור אומר לי שזה בסדר, זה בסדר.
משה גפני: עם כל הכבוד, דב הוא לא האפיפיור.
ניסן סלומינסקי: הוא העלה את זה כאן.
ניסן סלומינסקי: הוא בא במיוחד לישיבה.
ניסן סלומינסקי: הוא אמר לי שהוא שאל את השר במליאה וקיבל תשובה מסודרת במליאה, תשובה שהניחה את דעתו שזה בסדר.
אלעזר שטרן: על מה התשובה אנחנו לא מבינים.
ניסן סלומינסקי: דב שאל אותו האם הכסף הזה יחזור לתקציב והוא אמר לו כן.
ניסן סלומינסקי: חבל שדב לא נמצא כאן.
סתיו שפיר: אבל זה לא קשור לדב.
ניסן סלומינסקי: ביקשתם שאני אעשה בדיקה.
סתיו שפיר: אתה לא יכול לקבל תשובה מחבר לסיעה שלך שיגיד לנו בצורה מפורשת שהכסף הזה מתווסף כתוספת?
סתיו שפיר: וגם תשובה לגבי מענקי הסיוע?
סתיו שפיר: זאת לא בקשה כל כך גדולה.
סתיו שפיר: עם כל הכבוד, אנחנו יושבים כאן ואנחנו רואים את ההעברות התקציביות האלה ורואים כמה ירד ממשרד השיכון בכולל.
סתיו שפיר: אני הייתי מאוד רוצה לקבל את תשובתו של השר ואם אפשר, שיגיע לוועדה.
ניסן סלומינסקי: אנחנו יכולים להתחיל עוד פעם את הדיון אבל הרי הסברנו שכרגע יש שם עודף והוא אמור לעבור לדברים טובים, שאנחנו חושבים שהם טובים.