GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ניסן סלומינסקי: אתה בטוח שגילה הגישה?
<טמיר כהן: למען הסר ספק.
<טמיר כהן: את תדברי אתו?
<טמיר כהן: היינו באמצע ההצבעה.
ניסן סלומינסקי: ייקח זמן עד שהיא תחזור.
ניסן סלומינסקי: יש עוד דברים שזבולון מעכב?
<טמיר כהן: רשות גנים וטבע והמועצה הישראלית לצרכנות.
<טמיר כהן: ורשות המסים.
זבולון כלפה: ניר היה כאן ואמר שהוא רוצה לשבת ולדבר.
זבולון כלפה: נשמע אותו ונראה מה יש לו להציע.
ניסן סלומינסקי: תיזום דרך לשבת אתו.
<דרורה שטייניץ: ניר הוא הרפרנט שלנו מאגף התקציבים.
ניסן סלומינסקי: תיזום את הקשר.
ניסן סלומינסקי: עכשיו זה יהיה תלוי בך.
ניסן סלומינסקי: גם גילה הגישה רביזיה?
זבולון כלפה: לא, ברשות המסים לא.
ניסן סלומינסקי: יש לי את שני הסעיפים שאני לקחתי על עצמי, שנקבל התחייבות לכך שהכסף של חסרי הדיור יעבור ל-2014.
<טמיר כהן: אתה וסתיו.
זבולון כלפה: אני משאיר את זה.
זבולון כלפה: כדי לדעת את הפרוצדורה שלא נטעה.
זבולון כלפה: מה המשמעות של הדבר?
זבולון כלפה: מספיק להודיע לכם?
<טמיר כהן: אתה לא מודיע כי זאת לא רביזיה שלך.
ניסן סלומינסקי: הרביזיה היא שלי והוא טוען שגם של גילה אם כי אני לא בטוח.
ניסן סלומינסקי: הרביזיה היא שלי בשמך.
זבולון כלפה: אם כן, אני צריך להודיע לך.
ניסן סלומינסקי: על סדר היום הצעת חוק לשינוי סדרי עדיפויות לאומיים (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנים 2013 ו-2014 (תיקון - ביטול העלאת שיעורי המס על הכנסתו של יחיד), התשע"ד-2013 של חברי הכנסת ישראל אייכלר ואמנון כהן.
ניסן סלומינסקי: אנחנו רוצים לקדם בברכה את ראש אגף התקציבים אמיר לוי ואת שר-אל שמלווה אותנו די הרבה.
ניסן סלומינסקי: נצטרך משפטית-טכנית לצרף את הצעת החוק של אייכלר להצעת החוק הממשלתית.
<אייל לב ארי: מיזוג.
ניסן סלומינסקי: אני יודע איך ממזגים חברות, אבל איך ממזגים חוקים?
זהבה גלאון: אנחנו רוצים לפרק חברות.
ניסן סלומינסקי: לפרק פירמידות ולא חברות.
<אייל לב ארי: לפי סעיף 84(ד) לתקנון הכנסת, ועדה רשאית להחליט על מיזוג שתי הצעות חוק, אחת שעברה קריאה ראשונה והשנייה שעברה דיון מוקדם, שהן בנושא דומה, על בסיס הצעת החוק שעברה קריאה ראשונה.
<אייל לב ארי: הוועדה יכולה למזג אותן יחדיו ועל כך צריך לקבל אישור ועדת הכנסת.
ניסן סלומינסקי: אני מעלה להצבעה למזג את הצעת החוק של אייכלר עם הצעת החוק הממשלתית.
ניסן סלומינסקי: אנחנו נאשר אותה, נריץ אותה לוועדת הכנסת שתצטרך לאשר את זה, אבל תוך כדי זה אנחנו נתקדם בדיון שלנו.
ניסן סלומינסקי: ההצעה של אייכלר דומה להצעת הממשלה.
ניסן סלומינסקי: מי בעד מיזוג שתי ההצעות?
ניסן סלומינסקי: ההצעה למזג את שתי הצעות החוק אושרה.
ניסן סלומינסקי: הצעת החוק עוברת לוועדת הכנסת אבל בינתיים אנחנו מתחילים את הדיון בה.
<אייל לב ארי: לפרוטוקול.
<אייל לב ארי: מיזוג הצעת חוק בשינוי סדרי עדיפויות לאומיים של חבר הכנסת אייכלר 1923 והצעת החוק הממשלתית, הצעת חוק לשינוי סדרי עדיפויות לאומיים (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב 2013 ו-2014) (תיקון – ביטול העלאת שיעורי המס על הכנסתו של יחיד), התשע"ד-2013 אושר.
ניסן סלומינסקי: אני חושב שכולנו שמחים שבסך הכול – אני לא יודע אם זאת פעם ראשונה בהיסטוריה אבל לפחות בתקופה אותה אני זוכר - שר האוצר, הממשלה מחליטה לא לגזור גזרה על הציבור אלא לבטל גזרה.
ניסן סלומינסקי: אני חושב שזה דבר היסטורי ואני מניח שכולנו שמחים על כך ואני מצפה שכל חברי הוועדה גם ייתנו יד לזרז את החקיקה כי אנחנו רוצים שהחקיקה תיכנס לתוקף ותשפיע.
זהבה גלאון: לא הבנתי איזו גזרה מבטלים, אדוני.
יעקב ליצמן: הוא צריך להסביר עוד משהו.
ניסן סלומינסקי: לפי החוק שאושר בכנסת, ואני מציע לחברי הכנסת לא לזלזל בחוקים שהכנסת מחוקקת, חוק התקציב, ב-1 בינואר 2014 יעלה מס הכנסה על כל אזרחי המדינה לפי מה שקבענו בזמנו, ממוצע של אחוז וחצי, שזה 1.4 אחוז, שני אחוזים, למי שזוכר את החלוקה וזו גזרה קשה על הציבור.
יעקב ליצמן: עת אישרנו את זה, הוא ידע על כך שמצב הכנסות המדינה טוב יותר מכפי שהוא הצהיר.
יעקב ליצמן: זה התברר אתמול בוועדה לביקורת המדינה.
יעקב ליצמן: שאולי יסבירו לנו למה בהתחלה הוא אישר את זה.
ניסן סלומינסקי: אני רק פותח את הנושא.
יעקב ליצמן: אני מחכה עד הסוף, אבל זרקתי את הנושא הזה.
ניסן סלומינסקי: אני חושב שאנחנו צריכים בשמחה לאשר את הצעת הממשלה – ואם זאת הצעתו של אייכלר, בוודאי – לבטל את העלאת המס הזאת.
ניסן סלומינסקי: אנחנו צריכים לעשות זאת לפני שזה ייכנס לתוקף ב-1 בינואר 2014.
ניסן סלומינסקי: אני מקווה שכאן לא יהיה הבדל בין קואליציה לאופוזיציה ולא יהיו כל ההתחשבנויות שקיימות.
יעקב ליצמן: הלוואי והקואליציה תתמוך כמו האופוזיציה.
יעקב ליצמן: אנחנו התנגדנו גם בזמנו.
ניסן סלומינסקי: אני מקווה שכולנו נתמוך בנושא הזה ואת החשבונות הפוליטיים נשאיר לזמן אחר כי ביום שני זה היום בו החוק נכנס לתוקף.
ניסן סלומינסקי: אם נחליט כן, ואני מקווה שכך נחליט, החוק צריך לעלות בכנסת ולעבור בשלוש קריאות כדי שב-1 לינואר לא יעלו לאזרחי ישראל את גובה המס.
ניסן סלומינסקי: אני חושב שכולנו שמחים על כך וכולנו מצטרפים.
ניסן סלומינסקי: לכן עצתי ובקשתי היא שנדון בהצעה ברצינות ונאשר אותה.
ניסן סלומינסקי: אני מבקש שאת הנושאים הפוליטיים הקיימים – והם קיימים – נדחה קצת כדי שהם לא יעכבו את הזמן העומד לרשותנו.
זהבה גלאון: כל היוזמה הזאת היא פוליטית.
זהבה גלאון: מה זה הנושאים הפוליטיים?
ניסן סלומינסקי: אם את חושבת שלא צריך לבטל, זה משהו אחר.
יעקב ליצמן: הוא יצטרך להסביר מה קרה כאשר אנחנו התנגדנו.
יעקב ליצמן: הוא ידע את המצב.
ניסן סלומינסקי: נניח באופן תיאורטי שלא יהיה הסבר, אז נתנגד לביטול הזה.
יעקב ליצמן: יכול להיות שאני מגיש הסתייגות שלא תהיה העלאה אלא גם לחזור למצב הנוהג לפני ההעלאה הראשונה.
יעקב ליצמן: למה נפרד?
ניסן סלומינסקי: אני מניח שלהצעה הזאת לא תתנגד.
ניסן סלומינסקי: לכן אני אומר שנפריד בין הדיון בנושא הזה עצמו לבין כל הדברים מסביב, אבל תעשו כפי שאתם רוצים.
יעקב ליצמן: אנחנו מציעים לחזור למצב שהיה לפני ההעלאה הראשונה.
יעקב ליצמן: זאת ההסתייגות שלנו.
ניסן סלומינסקי: אני מניח שגם ביום ראשון תהיה לנו ישיבה.
זהבה גלאון: למה אתה עושה את זה?
זהבה גלאון: אנחנו אנשים שמתכננים את סדר היום שלנו, ואני אומרת לך את זה ברצינות.
זהבה גלאון: אתה עשית לנו את זה בריכוזיות.
זהבה גלאון: אנחנו מתכננים את סדר היום שלנו שבועות כי אנחנו יודעים שבימי ראשון וחמישי אין דיוני כנסת.
זהבה גלאון: אנחנו לא יכולים.
זהבה גלאון: אני ביום ראשון בצפון.
זהבה גלאון: מה אני צריכה לעשות עכשיו?
ניסן סלומינסקי: מה שעשית אתמול.
זהבה גלאון: זה לא אותו דבר.
זהבה גלאון: ימי כנסת זה לא אותו הדבר.
ניסן סלומינסקי: זאת זכותך.
זהבה גלאון: בימי כנסת אני שולחת מחליף.
ניסן סלומינסקי: תשלחי מחליף גם ביום ראשון.
זהבה גלאון: אני לא יכולה.
זהבה גלאון: יש לנו תכניות.
ניסן סלומינסקי: כולנו יודעים את הלחץ שיש בסוף שנה.
אלעזר שטרן: היום ההוא של הביטול, התרגילים הפוליטיים.
אלעזר שטרן: זה קשור.
אלעזר שטרן: באים ב-9 בבוקר ואומרים לנו שאין ישיבה.
אלעזר שטרן: זה לא יום עבודה?
אלעזר שטרן: באמת, לפחות תגיד את האמת.
ניסן סלומינסקי: מה זה קשור למה שאני אומר עכשיו?
אלעזר שטרן: זה היום שאתה מוסיף, במקום היום אותו ביטלת לפני שבוע.
ניסן סלומינסקי: היום ההוא נועד להעברות כספיות.
אלעזר שטרן: היית גומר אז את ההעברות הכספיות האלה.
ניסן סלומינסקי: בגלל זה אתמול הארכנו קצת יותר והצלחנו לגמור אותן.
אלעזר שטרן: תישאר עד 12 בלילה.
בועז טופורובסקי: יום ראשון זה יום מעולה.
אלעזר שטרן: נעבוד גם אנחנו עם 12 בלילה.
אלעזר שטרן: יש גופים שמתחייבים להרצות בפניהם.
ניסן סלומינסקי: השאלה אם כל הדברים האלה הם לפני הצהרים.
ניסן סלומינסקי: בדרך כלל זה אחר הצהרים ובערב.
אלעזר שטרן: ב-12 אני בעין פרט או במקום אחר.
אלעזר שטרן: זאת התחייבות של חודשים עד שמוצאים את הזמן.
ניסן סלומינסקי: כולנו יודעים מה קורה בסוף שנה.
יעקב ליצמן: אומרים שההצעה הגיע לפני שבוע וחצי, ולכן למה לא יכולנו לדון על זה לפני שבוע וחצי?
ניסן סלומינסקי: היה לך רגע אחד לנשום?
<אמיר לוי: זה נתקע השבוע במליאה.
<אמיר לוי: בגלל השלג.
יעקב ליצמן: גם בזה השלג אשם?
ניסן סלומינסקי: אנחנו סתם מבזבזים את הזמן.
<אמיר לוי: בוקר טוב.
<אמיר לוי: אנחנו נציג לכם את המהלך שאנחנו מביאים כאן לאישורכם שמהווה הקלה בנטל המס באמצעות חבילה פיסקלית מאוזנת.
<אמיר לוי: כלומר, הורדת מס או אי-עדכון עליית מס שהייתה אמורה להיות בינואר מצד אחד, וכדי לאזן את המהלך הזה הפחתה של 3.3 מיליארד שקלים ואנחנו נראה את שני הצדדים, גם את צד ההכנסות וגם את צד ההוצאה.
<אמיר לוי: בצד ההכנסות.
<אמיר לוי: אנחנו מדברים על ביטול העלאת מס ששוויה 3.3 מיליארד שקלים.
<אמיר לוי: אתם יכולים לראות בצד ימין של השקף את מדרגות המס.
<אמיר לוי: באמצע, שיעור המס כיום והוא מתחיל מעשרה אחוזים ובקצה העליון חמישים אחוזים.
<אמיר לוי: אם אתם זוכרים, במהלך חודש יולי אישרתם כאן עדכון של מס ההכנסה והעדכון הזה מופיע בטור השמאלי.
<אמיר לוי: עדכנתם מדרגות, תוספת של אחוז אחד למדרגות הנמוכות, עשרה ל-11 אחוזים, כמו שאתם רואים במדרגה למטה, עד תוספת של שני אחוזים במדרגות העליונות כאשר את זה אתם רואים בטור השמאלי ביותר של הטבלה הזאת.
<אמיר לוי: כל העלייה הזאת - בין אחוז לשני אחוזים לפי המדרגות – שוויה 3.3 מיליארד שקלים ואנחנו מבקשים את אישור הוועדה לתקן את אותה החלטה, להישאר במצב שנמצא היום ולא לעדכן את המדרגות כלפי מעלה.
<אמיר לוי: כדי שכאמור המהלך יהיה מאוזן פיסקלית, אמרתי שבצד ההכנסות השווי הוא 3.3 מיליארד שקלים ובצד ההוצאות אנחנו מבקשים את אישור הוועדה להתאמות באותו סכום כאשר המקורות הם התאמת תקציב הריבית של שני מיליארד שקלים, כלומר הפחתה בתקציב הריבית של שני מיליארד שקלים, והפחתה ברזרבה לעמידה במגבלת ההוצאה של 1.3 מיליארד שקלים.
<אמיר לוי: אני אסביר את שני הדברים האלה.
<אמיר לוי: עשינו כמובן חישוב מחודש לריבית בחודש האחרון או בחודש וחצי האחרונים.
<אמיר לוי: קרו כמה דברים טובים שמאפשרים לנו להקטין את הוצאות הממשלה על ריבית כאשר הראשון בהם הוא שאנחנו מסיימים את שנת 2013 בגירעון נמוך מהמתוכנן.
<אמיר לוי: אם אתם זוכרים, היינו אמורים לסיים בגירעון של 4.
<אמיר לוי: 65 אחוזים - או במדידה החדשה 4.3 אחוזים - ואנחנו נסיים בסביבות שלושה אחוזים.
<אמיר לוי: אנחנו לא יודעים עוד להגיד בדיוק כמה, אם זה 3.1 או 3.2 או 2.9 כי החודש האחרון, אי הוודאות סביבו היא די גדולה אבל זה בסביבת השלושה אחוזים.
זהבה גלאון: איך זה קרה שלא חזיתם את זה?
<אמיר לוי: תכף אני אסביר את זה.
<אמיר לוי: הירידה הזאת בגירעון היא בעצם מקטינה את החוב ומקטינה, כתוצאה מהירידה בחוב, את ההוצאות של הממשלה על הריבית.
<אמיר לוי: אגב, זאת דוגמה קלסית לכך שכאשר הממשלה מוציאה פחות ממה שצריך, החוב קטן ותשלומי הריבית, שאלה תשלומים שאף אחד לא נהנה מהם חוץ מהמלווים, בסופו של דבר מאפשרים להקטין ולא משנה אם לוקחים את זה – ואני נמנע לרגע מהוויכוח האידיאולוגי – לתוספת הוצאה או להקטנת ההכנסה, אבל זה כן הולך בסופו של דבר לאזרחים.
<אמיר לוי: זאת הסיבה שכל פעם אנחנו באים, מבקשים, שואפים ומנסים להסביר למה גירעון נמוך הוא טוב.
<אמיר לוי: הדבר השני שקרה הוא שאנחנו בסביבת ריבית נמוכה מזאת שחזינו עת נבנה התקציב.
<אמיר לוי: הדבר הזה מאפשר ירידה נוספת.
<אמיר לוי: הדבר השלישי הוא שער דולר שהוא נמוך מזה שחזינו בבניית התקציב.
<אמיר לוי: אנחנו חזינו 3.8 שקלים אבל בפועל היום אנחנו כבר פחות מ-3.5 שקלים.
<אמיר לוי: חלק מהחוב הוא חוב דולרי וכאשר שער החליפין נמוך, החוב יורד ושוב תשלומי הריבית יורדים.
<אמיר לוי: כאשר מחברים את שלושת הדברים האלה ביחד, עם הניתוח שעשינו בסדרת החוב, אנחנו יכולים להוריד בשני מיליארד שקלים.
<אמיר לוי: החלק השני, כדי להשלים את ה-3.3 מיליארד שקלים, יש רזרבה של עמידה ביעד ההוצאה שהיא חמישה אחוזים בשנת 2013 ו שלושה אחוזים בשנת 2014.
<אמיר לוי: זאת רזרבה שקיימת מדי שנה, היא מוכרת והיא חלק מהתקציב.
<אמיר לוי: אתם ראיתם אותה והצבעתם עליה והיא מופיעה בספרים.
זהבה גלאון: בטח הצבענו נגדה.
<אמיר לוי: אבל היא קיימת.
<אמיר לוי: היא לא רזרבה שהיא לא מוכרת.
יעקב ליצמן: לא הייתי אומר שהיא לא מוכרת.
יעקב ליצמן: זה שכתוב, זה לא אומר שזה מוכר.
ניסן סלומינסקי: הכנסת אישרה אותה.
יעקב ליצמן: הסתירו את זה.
<אמיר לוי: אני אסתפק ואומר שהיא כתובה כמו כל תקציב המדינה.
ניסן סלומינסקי: היא אושרה על ידי כנסת ישראל.
<אמיר לוי: היא בסעיף בפני עצמו.
<אמיר לוי: חשוב לי לומר שכאשר אנחנו בונים את התקציב, בדרך כלל בחודש מאי, אנחנו לוקחים שלושה אחוזים כי במאי כאשר בונים תקציב לשנה שאחרי, חוסר הוודאות הוא גדול יותר.
יעקב ליצמן: אז איך הוא יכול להיות דו שנתי?
<אמיר לוי: אני אתייחס גם לדו שנתי.
<אמיר לוי: אנחנו נמצאים כעת בדצמבר וכדי לאפשר את המהלך הזה שאנחנו מאמינים שהוא מהלך שיכול לתמוך צמיחה, כי בסוף הפחתת נטל מס משפיעה על הצמיחה, אנחנו לוקחים איזשהו סיכון מסוים, מהדקים טיפה את החגורה, הצגנו את זה בפני הממשלה, הסברנו לה שזה בעצם הידוק חגורה מסוים אבל במטרה לאפשר את הורדת המסים הזאת ולאזן אותה.
<אמיר לוי: שני הצעדים ביחד מאזנים ל-3.3 מיליארד.
זהבה גלאון: למה מדובר בהורדת מסים כאשר אלה מסים שלא עלו?
<אמיר לוי: אי עדכון עלייה שאמורה להיות בינואר.
<אמיר לוי: זאת ההגדרה המדויקת למרות שבכלכלה יש גם עניין של ציפיות.
<אמיר לוי: ברגע שהמהלך הזה כבר עבר חקיקה, נוצרו ציפיות שיהיו שיעורי מס כאלה אבל המס הזה עוד לא בתוקף.
<אמיר לוי: הוא אמור היה להיות בתוקף ב-1 בינואר 2014 ואם תאשרו את זה, נישאר במצב הקיים, ואם לא תאשרו את זה, המס יעלה.
ניסן סלומינסקי: אני רוצה לשבח אתכם.
ניסן סלומינסקי: כשראיתי את החוק, ראיתי שבאמת אפשר היה לעשות אותו דרך ועדת הכספים בהעברת כספיות ולא דרך חוק.
ניסן סלומינסקי: גם גפני שאל אותי למה אתם הולכים על חוק כי אפשר לעשות זאת בהעברות כספיות.
ניסן סלומינסקי: דווקא החליטו ללכת על זה בחוק מאחר וזה חוקק בחוק ורצו לעשות את זה באופן מכובד כחוק נפרד בו אפשר לדון בנפרד ולא כמו ספר התקציב, אותו מאשרים בהצבעה אחת.
ניסן סלומינסקי: לכן אני משבח אתכם כי למרות שאפשר היה ללכת בדרך אחרת, הלכתם בדרך הקשה יותר והיא לעשות שינוי בחוק.
ניסן סלומינסקי: זה היה במאמר מוסגר.
משה גפני: אחרי שהגעתם להסכמה על שני בני זוג מאותו מין, אתה יכול לשבח.
ניסן סלומינסקי: הגענו להסכמה, אבל לא מה שאתה אומר.
משה גפני: בדיוק מה שאני אומר.
יעקב ליצמן: זה מה שכתוב ב"הארץ".
משה גפני: ואתם מפלגה דתית.
מיכל בירן: אני אצטרף ל"יש עתיד", אתם ממש לא מפלגה דתית מבחינת הקהילה הגאה.
זהבה גלאון: אדוני, שאלת הבהרה עוד לפני גופו של עניין.
זהבה גלאון: אתה משבח את הפרוצדורה אבל יש כאן מציאות עגומה שזה הדבר שצריך להטריד אותנו לפני שאנחנו דנים בחוק.
זהבה גלאון: האוצר בכלל לא מסוגל לחזות כמה חודשים קדימה איך ייראו הכנסות המדינה ממסים.
זהבה גלאון: על מה אנחנו משבחים אותו?
יעקב ליצמן: גם אם הוא יכול לחזות, הוא לא מגלה את האמת.
יעקב ליצמן: עובדה שכאשר הביאו את התקציב, לא סיפרו לנו את האמת על הגירעון.
ניסן סלומינסקי: אם שמעתי טוב, רק לפני חצי דקה הסביר אמיר כמה נקודות שהשתנו מאז התקציב אושר ולכן הדבר הזה מתאפשר.
יעקב ליצמן: אמיר לא אמר מה היה הגירעון האמיתי בעת הגשת התקציב.
ניסן סלומינסקי: השאלה שלך היא שאלה אחרת.
יעקב ליצמן: אתמול התברר לנו בוועדה לביקורת המדינה שידעו הרבה לפני כן שהגירעון לא כמו הגירעון שהוצג בעת הגשת התקציב.
יעקב ליצמן: אם אני לא טועה אמיר אפילו לא היה בעת הגשת התקציב.
ניסן סלומינסקי: הוא היה בצל.
יעקב ליצמן: אבל לא הוא הגיש אותו.
יעקב ליצמן: לדעתי הממשלה שיקרה לגבי הגירעון.
יעקב ליצמן: בוועדה לביקורת המדינה מתקיים דיון על אי סדרים וכולי, אבל אנחנו ועדת הכספים ואנחנו צריכים לאשר לפי הנתונים כאשר אנחנו יודעים את האמת כי מדובר כאן בכסף.
יעקב ליצמן: כדי שאני אוכל להצביע על זה, אני צריך לדעת, ראשית, מה הגירעון היום ומה היה הגירעון ביוני.
יעקב ליצמן: שנית, אם כבר זה עלה בתחזיות פי כמה וכמה, למה הם לקחו רק את הנושא של מס הכנסה?
יעקב ליצמן: יש גם מע"מ שגם אותו העלו.
יעקב ליצמן: אני מגיש כהסתייגות ואומר שאם זה כך, בואו נחזור את המצב למצב שהיה.
ניסן סלומינסקי: לא הייתי בישיבת ועדת ביקורת המדינה אבל מתגובתה של יעל שהייתה שם אני מבין שלא הוכח או אף אחד לא אמר לגבי הגירעון.
יעקב ליצמן: באותם דיונים היא לא הייתה הממונה.
<אמיר לוי: עדיין האחריות היא עלינו.
יעקב ליצמן: זה ברור שמה שנמסר לנו לגבי הגירעון לא היה אמת.
ניסן סלומינסקי: אמיר לא היה עדיין בתפקיד אבל הוא היה שותף.
משה גפני: מאז קום המדינה עוד לא קרה שעשיתם את עבודתכם כל כך נאמנה.
יעקב ליצמן: בוועדת כספים – תבדוק את הפרוטוקולים – אנחנו, ובמיוחד איציק, התרענו על כך שזה לא המצב וכי הגירעון לא כזה גרוע.
ניסן סלומינסקי: אמרתם שפעם היה גירעון יותר גדול של 53 מיליארד.
ניסן סלומינסקי: הסבירו כאן בטוב טעם את ההבדל העקרוני-מהותי בין שני סוגי הגירעון.
יעקב ליצמן: אבל לא אמרו את האמת.
ניסן סלומינסקי: הם אומרים שהם אמרו את האמת.
יעקב ליצמן: אני מציע שנבקש את הפרוטוקול של ישיבת ועדת ביקורת המדינה ונראה בדיוק מה היה הגירעון.
ניסן סלומינסקי: שאלת שאלה.
ניסן סלומינסקי: אם האוצר ייתן לנו את התשובה מה היה הגירעון אז, בוודאי שהוא יכול לומר לך מה הגירעון היום.
<אמיר לוי: אנחנו נתייחס לזה.
זהבה גלאון: אני מבקשת התייחסות כללית.
ניסן סלומינסקי: השאלה אם אמיר סיים את דבריו.
אלעזר שטרן: אנחנו באים לכאן לדון על דרך פעולה אחת.
אלעזר שטרן: האם היו אלטרנטיבות אחרות מאשר הורדת מס הכנסה?
זהבה גלאון: העלו את המע"מ.
ניסן סלומינסקי: אם נרצה, שר-אל נמצא כאן והוא יוכל לתת תשובה גם לשאלה הזאת.
<אמיר לוי: התייחסות לגבי הגירעון.
<אמיר לוי: אני רוצה להזכיר מה הצגנו לפני שבועיים עת היינו כאן בדיון על ההיערכות ל-2014.
<אמיר לוי: שני דברים קרו בצד הביצוע בפועל לעומת מה שחזינו.
<אמיר לוי: בצד ההכנסות אנחנו עומדים לסיים את השנה בתוספת הכנסות של כשמונה מיליארד שקלים שנבעו מכמה דברים.
<אמיר לוי: אני מדבר על 2013.
<אמיר לוי: הצגנו רווחים כלואים מעל התחזית של 1.4 מיליארד, גבייה חריגה חד פעמית של 3.5 מיליארד וגבייה מעל האומדן של עוד 3.1 מיליארד.
<אמיר לוי: אלה כל מיני עסקאות דוגמת עסקת ישכר או אחרות שהתפרסמו.
<אמיר לוי: הדברים האלה לא נחזו בעת בניית התקציב.
זהבה גלאון: אבל ישכר הייתה הרבה לפני.
<אמיר לוי: אבל התשלומים היו בשנת 2013.
<אמיר לוי: בסך הכול מדובר כאן על כשמונה מיליארד שקלים.
<אמיר לוי: זה דבר שהקטין את הגירעון.
<אמיר לוי: אני מזכיר שהגירעון המתוכנן היה 4.3 אחוזים.
<אמיר לוי: אתם זוכרים 4.
<אמיר לוי: 65 אחוזים, אבל בשינויי מדידה אלה 4.3 אחוזים.
<אמיר לוי: אני רוצה להביא את זה לאותו בסיס.
<אמיר לוי: הדבר השני הוא בצד ההוצאה.
<אמיר לוי: כתוצאה מאישור התקציב המאוחר, משער חליפין נמוך, מריבית נמוכה – וראיתם קודם שגם בשנה הזאת זה אפשר לנו הוצאות ריבית יותר נמוכות – צד ההוצאה אמור להיות נמוך בין שישה לשבעה מיליארד שקלים.
<אמיר לוי: כשמחברים את שני הדברים האלה – צד ההוצאה וצד ההכנסה – אנחנו מקבלים תוצאה שהיא נמוכה בירידה מ-4.3 לסביבת השלושה אחוזים גירעון.
<אמיר לוי: זה מה שאנחנו אמורים לסיים אתו את 2013.
<אמיר לוי: זאת תוצאה שהיא לא נחזתה מראש.
<אמיר לוי: כמובן שהתפקיד שלנו להיות מדויקים כמה שאפשר, אבל עדיין אני רוצה להגיד משהו כאן.
<אמיר לוי: אני חושב שאנחנו צריכים לשמוח על כך שאנחנו נמצאים במצב הזה שבו יש לנו גירעון יותר נמוך, במקום להיות במינוס של 45 מיליארד אנחנו במינוס של שלושים מיליארד, אבל זה עדיין מינוס ותזכרו את זה.
<אמיר לוי: מדינת ישראל מסיימת את שנת 2013 במינוס של שלושים מיליארד.
<אמיר לוי: אנחנו לא מסיימים בפלוס.
<אמיר לוי: המינוס הזה עולה הרבה כסף.
<אמיר לוי: בכסף הזה היינו יכולים להוריד מסים.
<אמיר לוי: בסופו של דבר מדינה צריכה להיות במינוס רק כאשר יש מיתון והיא לא צריכה להיות במינוס כאשר המשק בגאות.
<אמיר לוי: המינוס הזה צריך להוציא את המשק ממצבי מיתון.
<אמיר לוי: תראו מה קרה בספרד וביוון שנכנסו לגירעונות גדולים.
מיכל בירן: חשבתי שארצות הברית היא הדוגמה שלכם כל הזמן.
מיכל בירן: הם בגירעון גדול.
עפר שלח: בשנות קלינטון ארצות הברית הייתה בפלוס.
יעקב ליצמן: היא מעולם לא הייתה בפלוס.
עפר שלח: אתה מדבר על גירעון מצטבר.
עפר שלח: אני מדבר על כל שנה, משנה לשנה, היו שנים שהיא הייתה בפלוס.
<אמיר לוי: ברשותך, אני אשלים עוד משפט.
משה גפני: אפשר במדינת ישראל לגמור את השנה בפלוס ולא חייבים לגמור בגירעון.
משה גפני: בדרך הזאת אפשר למנוע מהשכבות החלשות כסף, למנוע כסף מנכים, ממוגבלים, אפשר לפגוע בכל ואז גומרים את השנה בפלוס.
ניסן סלומינסקי: אבל הוא בא לעזור.
מיכל בירן: אנחנו רוצים שהוא יוריד את המע"מ.
משה גפני: יכול להיות שנשנה את זה או שאתה הולך להצביע על מה שהממשלה מבקשת?
ניסן סלומינסקי: אם אפשר שתושבי ישראל לא ישלמו מס הכנסה, בטח שאני רוצה.
מיכל בירן: אז תוריד מע"מ שפוגע.
ניסן סלומינסקי: העלו כאן גם את הנושא של מע"מ ונתייחס אליו, אבל בואו ניתן לו להתקדם.
משה גפני: רק אם אתה יכול לא לדון על זה הרבה זמן כדי שיוכלו לפרט לנו מה עושים בתקציב ושלא יעבור באיזו הצבעה מהירה.
משה גפני: שיאמרו לנו מה משנים בכל הסעיפים.
<אמיר לוי: אנחנו נסביר את זה.
<אמיר לוי: נגיע לזה.
<אמיר לוי: רק להשלים את התשובה לחברת הכנסת גלאון ולחבר הכנסת ליצמן ולאחר מכן אני אתייחס לאלטרנטיבות.
<אמיר לוי: זה הגירעון אתו אנחנו נסיים את השנה.
<אמיר לוי: הגירעון הצפוי לשנת 2014 הוא שלושה אחוזים.
<אמיר לוי: זה הגירעון שאישרתם כאן בתקציב.
<אמיר לוי: רק במספרים, להערת הביניים של חבר הכנסת גפני.
<אמיר לוי: צריך לזכור שיש לנו תשלומי ריבית של בערך ארבעים מיליארד שקלים בשנה.
<אמיר לוי: אף אחד לא נהנה מהם.
<אמיר לוי: אזרחי ישראל לא נהנים מהם ואני לא חושב שאנחנו צריכים לשאוף להיות בארבעים מיליארד שקלים תשלומים לריבית מתקציב של 300 מיליארד.
<אמיר לוי: אני לא חושב שזאת התוצאה שאנחנו כמדינה צריכים לשאוף אליה.
<אמיר לוי: בסופו של דבר ארבעים מיליארד שקלים אלה יכולים לרדת ממסים - ולא חשוב מאיפה – הם יכולים ללכת להגדלת הוצאה אזרחית, הם יכולים ללכת לתשתיות אבל ארבעים מיליארד שקלים אלה הולכים לכלום.
<אמיר לוי: את זה צריך לזכור כאשר אתם מדברים על גירעונות.
עפר שלח: יש לי שאלה לפני מה שעושים בתקציב.
עפר שלח: בסופו של דבר ב-2012 הוחמצה התחזית מהצד ההפוך.
עפר שלח: אני שואל אם אתם מסיקים מזה מסקנות מתודולוגיות.
עפר שלח: אני מבין שיש אירועים חד פעמיים, אבל לא יכולתם לחזות שתביאו עוד 1.4 בכלואים ו לא יכולתם לחזות עסקאות כאלה ואחרות.
עפר שלח: האם יש במתודולוגיה משהו שיאפשר להיות יותר מדויקים ואי לכך גם יותר מדויקים בצעדים שאתם נוקטים.
מיכל בירן: או לחלופין להכיר בזה שאתם לא מדויקים ולא להציע יותר לעולם תקציב דו שנתי, אבל צריך לבחור אחת משתיים.
<אמיר לוי: לא נציע תקציב דו שנתי.
משה גפני: להוסיף לשאלה הזאת.
משה גפני: היה בוועדת הכספים שר אוצר בקדנציה הקודמת שאמר שברווחים הכלואים התחזית שלכם היא שעשויים להגיע לרווחים בסכום של עשרה מיליארד שקלים.
ניסן סלומינסקי: אבל בתקציב הזה ההערכה שלהם הייתה על שלושה מיליארד שקלים.
משה גפני: שואל עפר שלח, התוספת של המיליארד וחצי או המיליארד ומשהו, האם את זה לא צפיתם מראש?
עפר שלח: אני לא מאשים.
משה גפני: גם אני לא מאשים.
משה גפני: השאלה היא האם היה צריך לנקוט בצעדים דרסטיים שעכשיו מתקנים אותם.
עפר שלח: גפני, תן לי פעם אחת לשאול שאלה בעצמי.
זהבה גלאון: הבעיה היא המתודולוגיה?
זהבה גלאון: הבעיה היא סדרי העדיפויות.
זהבה גלאון: הבעיה היא השיטה.
ניסן סלומינסקי: משה, דווקא כאן הם הודיעו שהם צופים – עת דובר על התקציב הזה – שלושה מיליארד שקלים מהרווחים הכלואים.
ניסן סלומינסקי: בהתחלה עוד ננזפו כי בהתחלה היה רק מיליארד שקלים.
זהבה גלאון: הם ננזפו גם על השלושה מיליארד כי הם ויתרו על 27.
ניסן סלומינסקי: זה לא סיפור נפרד.
ניסן סלומינסקי: יכול להיות שאני חושב כמוך, אבל בואו נראה איך אנחנו מתקנים את זה.
ניסן סלומינסקי: בסופו של דבר נדמה לי שזה היה 4.5 מיליארד מהרווחים הכלואים.
משה גפני: לא תוכל לברוח מהעבודה שבתוך שלושה חודשים מכינים תקציב אחר כי הייתה טעות בתחזית.
משה גפני: לא תברח מזה.
משה גפני: זה לא היה אף פעם.
ניסן סלומינסקי: הוא הסביר בטוב טעם.
משה גפני: זה שהוא מסביר בטוב טעם, אין לי טענות אליו.
משה גפני: הוא איש מקצוע מצוין.
ניסן סלומינסקי: הוא הסביר את השינויים שהיו ולא היו צפויים שגורמים לדבר טוב.
משה גפני: גם לי הם הסבירו.
משה גפני: לא נתתי לעשות כאלה גזרות קשות.
משה גפני: אתה כן נתת.
משה גפני: הוא לא הבעיה.
ניסן סלומינסקי: כבר הראיתי לך שבתקופתך העלו את המע"מ הרבה יותר מאשר בתקופתנו.
ניסן סלומינסקי: העלו.
משה גפני: הורידו ואחרי כן העלו בחזרה, אבל לפני כן הורידו.
ניסן סלומינסקי: פעמיים העלו את המע"מ אבל אני לא מאשים אותך.
זהבה גלאון: ומה עושים כאן עכשיו?
זהבה גלאון: השר לא מציע להוריד את המע"מ.
זהבה גלאון: הוא מציע לתת הטבות מס.
משה גפני: הביאו את קצבאות הילדים ולא נתתי להם.
משה גפני: הביאו את כל הנושא של העברות מידע שהיה פוגע בכל האוכלוסייה וזרקתי את זה.
<מיכאל שר-אל: אני אתייחס לעניין של תחזיות הכנסות ממסים באופן כללי ולרווחים הכלואים במיוחד.
<מיכאל שר-אל: מבחינת הרווחים הכלואים, משרד האוצר הודיע עת חוקק חוק הרווחים הכלואים, שהוא ייקח בחשבון באופן שמרני שלושה מיליארד שקלים הכנסות ב-2013 למרות שיכול להיות שיהיו יותר.
<מיכאל שר-אל: זה נכון לקחת את זה באופן שמרני, בניגוד אולי למסים אחרים, כי המסים האלה שהתקבלו מרווחים כלואים הם חד פעמיים וחלקם אפילו על חשבון העבר ועל חשבון העתיד.
<מיכאל שר-אל: כלומר, הם לא נכנסים לבסיס התחזית בהמשך והם לא נכנסים כמשהו פרמננטי שאפשר להסתמך עליו.
יעקב ליצמן: אם זה היה קורה בפברואר, היית עושה את אותו תקציב?
ניסן סלומינסקי: שאלות בסוף.
ניסן סלומינסקי: ניתן לו להסביר כדי שנבין מה הוא אומר.
ניסן סלומינסקי: אחר כך תוכל לשאול.
יעקב ליצמן: הוא לא עונה תשובה ישירה.
<מיכאל שר-אל: לכן אני חושב שההחלטה להתייחס להכנסה חד פעמית צריכה להיות גם שמרנית מבחינת המדיניות שאתה רוצה לבצע כי אתה לא רוצה להסתמך על הכנסות חד פעמיות, למשל להוריד שיעורי מס בגלל שבשנה מסוימת יש לך הרבה הכנסות חד פעמיות ובשנה שלאחר מכן לעשות זיגזג ולהעלות שיעורי מס כי ההכנסות החד פעמיות כבר לא מגיעות בשנה שלאחר מכן.
<מיכאל שר-אל: זאת הייתה החלטה בפירוש מפורשת והודענו על כך שהשלושה מיליארד, זאת הערכה שמרנית ויש סיכוי שיהיה יותר מכך, אבל לצורך בניית התקציב אנחנו ניקח שלושה מיליארד באופן שמרני וזה מה שנעשה.
<מיכאל שר-אל: אכן בסופו של דבר היו ארבעה מיליארד וחצי בהכנסות מרווחים כלואים.
זהבה גלאון: זחלו ביומיים האחרונים ל"טבע" ולכל אלה, אז פתאום זה עלה.
<מיכאל שר-אל: לא, היה להם גם תמריץ גדול מאוד לחכות עד היום האחרון כי בעצם לא היה להם שום תמריץ לשלם לפני כן.
<מיכאל שר-אל: היה צפוי שהרוב יגיע בימים האחרונים.
<מיכאל שר-אל: מבחינת 2014, תחזית המסים שלנו לא השתנתה באופן מהותי.
<מיכאל שר-אל: אני הצגתי כאן את התחזיות, גם המקרו וגם ההכנסות ממסים ב-2014, והשוויתי את דצמבר לעומת מאי.
<מיכאל שר-אל: במאי הכנו את התחזיות לקראת התקציב שהועבר בממשלה ועכשיו, בתחילת דצמבר, עדכנו את התחזיות והצגנו לממשלה ב-8 לדצמבר, וכאן בוועדה כשבוע לאחר מכן.
<מיכאל שר-אל: התחזית שלנו עכשיו לשנת 2014 היא די דומה למה שהצגנו במאי והיא אפילו טיפה יותר נמוכה אבל היא לא השתנתה באופן מהותי.
<מיכאל שר-אל: היא יותר נמוכה בעיקר בגלל הסחר העולמי והפחתה קטנה בתחזית הצמיחה ל-2014.
<מיכאל שר-אל: הפחתנו את זה מ-3.3 ל-3.1 והצגנו את זה לפני שבועיים כאן.
<מיכאל שר-אל: גם הפחתנו את התחזית למדד המחירים לצרכן.
<מיכאל שר-אל: מה שצפינו ב-2014 עכשיו זה קצת יותר נמוך, בעיקר בגלל הירידה בשער הדולר.
אראל מרגלית: איך זה משפיע?
<מיכאל שר-אל: גם המחירים קצת יותר נמוכים וגם הצמיחה קצת יותר נמוכה.
<מיכאל שר-אל: מצד שני, כמו שאמיר הזכיר, היו גם הכנסות ב-2013 שהן לא היו חד פעמיות ולכן זה מעלה מעט את התחזית גם ל-2014 וזה מהווה בסיס.
אראל מרגלית: תסביר לנו איך זה עובד על תחזית שער הדולר.
אראל מרגלית: הרי מבחינת ההכנסות, הרבה מאוד מזה זה יצוא כך שההכנסות הן יותר קטנות.
<מיכאל שר-אל: יש פחות מסים על היצוא.
אראל מרגלית: מבחינת החובות, הרבה מהחובות הם בדולרים.
ניסן סלומינסקי: החוב הגדול.
אראל מרגלית: תסביר לנו איך זה עובד.