GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
משה גפני: אנו עומדים היום כבר במחצית השנה.
משה גפני: זה חצי שנה שבבסיס התקציב חסר כסף להסעות, לשעות ולדברים בסיסיים שבממלכתי ובממלכתי-דתי קיימים.
משה גפני: אנו, חברי ועדת הכספים של יהדות התורה, נפגשנו עם שר האוצר בשבוע שעבר.
משה גפני: הוא אמר לנו, שהוא אמור להביא קיצוצים בתקציב ביום ראשון לממשלה ומיד אחרי זה הוא יביא זאת לאישור.
משה גפני: מ' ברכה: האם כל זה הודעה אישית?
משה גפני: זו הודעה אישית.
משה גפני: האמן לי, שמה שאני אומר לגבינו נכון לגבי הערבים.
משה גפני: על כל פנים, פניתי אתמול לעוזרו הנאמן של שר האוצר, ידידי היקר, יפת מנחם.
ישראל כץ: הוא היה כאן כרגע.
משה גפני: נדמה לי, שהוא כאן.
משה גפני: אמר לי עוזר שר האוצר, שזה כך עד שלא יעבור כל נושא הקיצוץ בכנסת, מכיון שחלק מהדברים למשל קיצבאות הילדים - ביטול קיצבאות הילדים - צריך להיעשות בחקיקה.
משה גפני: צריך להביא זאת למליאת הכנסת, ולאחר מכן להביא זאת לוועדת הכספים לאשר זאת לקריאה שניה ולקריאה שלישית.
משה גפני: עד שלא ייגמר כל תהליך הקיצוץ, לא יהיו- - -
ישראל כץ: איזה ביטול?
משה גפני: ביטול קיצבאות הילדים.
ישראל כץ: אבל, הוועדה הזו מתנגדת לדבר הזה.
משה גפני: אני אומר לך מה אמר לי עוזר שר האוצר.
עופר חוגי: הם מתנים זה בזה.
משה גפני: עד שלא יאושרו כל הקיצוצים בכנסת, לא יוגשו העברות.
משה גפני: כלומר, בתי-הספר יתמוטטו והכל ילך לאן זה ילך וזה לא חשוב לאף אחד.
משה גפני: את מה שהם למדו במשרד האוצר אני כבר שכחתי.
משה גפני: הם אומרים לי במלים מאד פשוטות: "אתם, חברי יהדות התורה, הייתם אנשים נחמדים.
משה גפני: הסכמתם להעביר את תקציב המדינה, כשאתם 'דפוקים' בעניין, בגלל האחריות כלפי המדינה.
משה גפני: היתה התחייבות של ראש הממשלה אריאל שרון פומבית שהוא לא יבטל את קיצבאות הילדים.
משה גפני: אנו בעלי הבית".
משה גפני: אני אומר לך את מה שאמרו לי במלים שלי.
משה גפני: הם אמרו: "מה שאמר ראש הממשלה בכלל לא מעניין אף אחד.
משה גפני: אנו מבטלים את קיצבאות הילדים.
משה גפני: לא רק שאנו מבטלים את קיצבאות הילדים, אלא שאם אתם לא תתמכו בכנסת בביטול קיצבאות הילדים - אין העברות.
משה גפני: בתי-הספר שלכם יתמוטטו".
משה גפני: מ' ברכה: מי אומר דבר כזה?
מוחמד ברכה: מי אומר זאת?
מוחמד ברכה: האם פקיד אומר זאת?
משה גפני: עוזר שר האוצר אומר לי זאת במלים אחרות.
עופר חוגי: אומרים: תצביעו - תקבלו, לא תצביעו - לא תקבלו.
עופר חוגי: זה נעשה באיומים.
מוחמד ברכה: האם עובד מדינה יכול לדבר כך?
ישראל כץ: חברים, זו הודעה אישית.
ישראל כץ: בואו ונשמע את הפואנטה.
יוסף יצחק פריצקי: האם אתה רוצה לצרף גם את משרד האוצר לרשימת ארגוני הטרור?
משה גפני: היושב-ראש, בזה לא הסתיימה סאת צרותינו.
משה גפני: אנו אישרנו את תקציב המדינה בגלל האחריות כלפי כל מה שקורה כאן.
משה גפני: אבל, מעבר לעובדה זו, אנו גם סברנו שהיות ותקציב הישיבות נכלל בהגדרה של תמיכה, אם אין תקציב יש בעיות.
משה גפני: אנו יודעים, שהיו בעיות, וזה עלה כאן לדיון.
משה גפני: ברוך ה', תקציב המדינה אושר, הכל בסדר וכולם פועלים.
משה גפני: הרב עופר חוגי, עד נכון לרגע זה, בסוף מאי, אין תקציב לישיבות.
עופר חוגי: יש את תרבות- - -
משה גפני: עזוב עכשיו את התרבות.
משה גפני: מה תרבות?
משה גפני: אתה רץ למשרד החינוך.
משה גפני: תרוץ לאשר אוחנה.
משה גפני: אדוני יושב-ראש הוועדה, עד לרגע זה אין תקציב לישיבות.
משה גפני: בתי-הספר מתמוטטים.
משה גפני: לגבי קיצבאות הילדים, ראש הממשלה לא קרא לנו לפני החלטת הממשלה, אחרי שהוא התחייב לנו.
משה גפני: יש מצב ביטחוני קשה, צריך כסף ואי אפשר להוריד משום מקום אחר ויש להוריד רק מהחלשים - תגיד לנו.
משה גפני: אנו חברים שלך.
משה גפני: אנו שותפים.
משה גפני: תגיד לנו לפני זה שזה מה שאתה הולך לעשות.
משה גפני: הוא לא מודיע לנו, ומעביר החלטת ממשלה בלי ידיעתנו.
משה גפני: מודיע לנו שר האוצר, באמצעות עוזרו, שכל ההעברות שבתי-הספר שלכם יתמוטטו בגלל שאם לא תעבירו את ביטול קיצבאות הילדים לא יהיה לכם כסף לשום דבר.
משה גפני: הישיבות לא מקבלות שקל.
משה גפני: אני מודיע לך, שתרבות השלטון של הליכוד שואפת לאיזו שהיא מדינה פרימיטיבית שלא קיימת בשום מקום בעולם.
משה גפני: אני מתגעגע - לא מבחינה יהודית, ויש לנו בעיות עם מפלגת העבודה בעניין הזה - לא היה דבר כזה עם במפלגת העבודה.
משה גפני: היתה מלה של שר האוצר - היא קויימה.
משה גפני: היתה התחייבות של אנשי האוצר - אנשי האוצר רעדו מפחד, כששר האוצר התחייב לנו משהו.
משה גפני: כששר האוצר התחייב לנו על ביטול ההשתתפות בשכר דירה לאברכים, אמר אבי גפן: "זו החלטה לא טובה".
משה גפני: הוא כופף את הראש כמו ילד טוב, ברגע שבייגה אמר לנו.
משה גפני: היום, סילבן שלום יכול להגיד מה שהוא רוצה, ואבי גפן אומר "לא" - אז זה לא.
משה גפני: ואז, לא מקבלים השתתפות בשכר דירה.
אבשלום וילן: המסקנה היא, שצריך להחליף את השלטון.
א' גפן: זה לא נכון.
משה גפני: לי מותר להגיד מה שאני רוצה.
ישראל כץ: אני רק מבקש להעיר, ששר האוצר כמובן איננו ואפילו עוזרו לא פה, ואין מי שישיב על הטיעונים האלה.
משה גפני: אינני מבקש שישיב.
משה גפני: אני מודיע לך.
משה גפני: אני רואה בך את עוגן ההצלה, וזה הכל.
משה גפני: מה יש לי לדבר עם שר האוצר?
משה גפני: מה אדבר איתו?
משה גפני: מה הוא יגיד לי?
משה גפני: אמר לי חבר-הכנסת שוחט: "ברגע שיאושר התקציב, זו העטיפה לתקציב".
משה גפני: זו ההשתתפות בשכר דירה שאנשים מסכנים בעשירון התחתון לא מקבלים השתתפות בשכר דירה.
משה גפני: עד נכון להיום, אין השתתפות בשכר דירה.
משה גפני: לעולים החדשים החזירו ולמשפחות חד-הוריות החזירו, מכיון שראו שהיה פה בלאגן בתוך הוועדה, ואת האברכים ועוד כמה משפחות מהסוג הזה השאירו בחוץ.
משה גפני: הישיבות - לא, האברכים - לא, בתי-הספר - לא וביטול קיצבאות הילדים - כן.
משה גפני: האם זה שלטון?! האם אתה שייך למפלגה הזאת?
משה גפני: !
אבשלום וילן: אני רוצה להעיר דבר אחד על ההודעה האישית.
אבשלום וילן: תמכתי בתביעתו של חבר-הכנסת גפני שכל הדברים צריכים להכנס לבסיס התקציב,--
אבשלום וילן: --שמספיק כבר עם המכתבים האלה של שר האוצר לגבי הסחטנות- - -
משה גפני: אני מבקש לעכב את כל זה.
משה גפני: א' וילן: הגיע הזמן לגמור עם זה.
משה גפני: משחקים איתם.
משה גפני: אני מתנגד לכל התביעות שלהם, אך זכותם להיאבק ולהכניס את זה ביושר.
משה גפני: אתה לא מתנגד.
משה גפני: למה אתה מתנגד?
משה גפני: למה מוציאים שעות לימוד מבתי-הספר שלנו ומחזירים אחרי זה?
משה גפני: האם אתה חושב שהילדים שלי לא צריכים ללמוד?
אבשלום וילן: למה להתנחלויות מוסיפים 123 מליון שקל ואת ההסכם הזה - 28 מליון השקל - שרת החינוך לא מקיימת?
אבשלום וילן: 123 מליון שקל להתנחלויות - כן, אבל 28 מליון שקל למיגזר הערבי - לא.
משה גפני: חבר-הכנסת וילן, אני לא התנחלות.
מוחמד ברכה: חבר-הכנסת גפני, עשית את שלך.
מוחמד ברכה: מספיק.
משה גפני: אני מבקש לעכב את כל ההעברות, ואני מודיע שמכאן ואילך אני מבקש לעכב כל העברה שמגיעה מהאוצר, להוציא נושאים ביטחוניים.
משה גפני: האם יש לכם אי-אמון ביום שני הקרוב?
אבשלום וילן: כן, בהחלט.
משה גפני: האם הוא על הנושא הכלכלי?
אבשלום וילן: על התקציב ועל הקיצוץ לכולם.
משה גפני: אנו מתמוטטים.
ישראל כץ: חבר-הכנסת גפני, אגב הודעתך לגבי נושאים ביטחוניים, מונחת לפנינו פניה מספר 23 לוועדה בנושא צרכי מיגון הניוד ביש"ע והצטיידות במרכיבי הביטחון.
ישראל כץ: זוהי הרשאה להתחייב בסך שלושים מליון שקל.
ישראל כץ: א' קרשנר: זו העברה פנימית, וזה בתוך פיקוד העורף.
ישראל כץ: אני מניח, שישנם שמצטערים על זה שיש לממן את המיגון בכלל, וישנם השמחים שצריך לממן מיגון.
ישראל כץ: אבל, כולם בעד מימון המיגון.
יוסף יצחק פריצקי: האם יש כאן רפרנט?
א' קרשנר: הוא היה פה.
א' קרשנר: קראו לו לוועדת חוץ וביטחון.
משה גפני: דרך אגב, אני גם מבקש לגבי הטיפול הנקודתי, לגבי מחר, התייעצות סיעתית.
ישראל כץ: מחר נקיים דיון.
משה גפני: אני מבקש לא לאשר שום דבר.
משה גפני: גם זו היתה התחייבות של הממשלה.
ישראל כץ: הממשלה רק תשמח.
מוחמד ברכה: למה אתה רוצה לעכב טיפול נקודתי?
משה גפני: האם אני זבל?
מוחמד ברכה: חס וחלילה.
משה גפני: אבל, זה מה שעושים ממני.
מוחמד ברכה: יש לך את החלק שלך בטיפול הנקודתי.
מוחמד ברכה: מ' גפני: אין לי אפילו שקל.
מוחמד ברכה: הבטיחו ישוב חרדי - אין.
מוחמד ברכה: יש גם את מה שבתוך הישובים הקיימים.
ישראל כץ: חבר-הכנסת גפני, אני חייב לציין שדבריך היו ברורים מאד.
ישראל כץ: אתייחס עוד מעט לדברים האלה.
ישראל כץ: אני מעמיד להצבעה את פניה מספר 23 לוועדה.
ישראל כץ: ה צ ב ע ה פניה מס' 23 לוועדה התקבלה.
ישראל כץ: פניה מספר 23 לוועדה אושרה.
ישראל כץ: נעבור לנושא הדיון.
ישראל כץ: אני רק רוצה להגיד במשפט אחד או שניים, חבר-הכנסת גפני, שהייתי בעד הכנסת כל הדברים לבסיס התקציב.
ישראל כץ: כל הויכוחים לגיטימיים, אך על הכל להיות בבסיס מהסיבה שלא יתכן שתהיו בני ערובה פעם אחת, בני ערובה פעם שניה ואולי גם פעם שלישית.
עופר חוגי: האם אפשר לדעת למה עד עכשיו הם לא מביאים את ההעברות?
ישראל כץ: כידוע לך, אני, בשם הוועדה, הפניתי קריאה חד-משמעית, שכל התחייבות שלטונית שיש תבוצע בצורה מסודרת.
ישראל כץ: אם הממשלה חושבת שהיא לא רוצה לכבד את ההתחייבות, שתקבל החלטה אחרת.
ישראל כץ: על רקע זה, אגב, מתקיים גם הדיון היום; חבר-הכנסת ברכה ואנשים נוספים פנו אלי לגבי נושא הדיון היום, ובהחלט זימנתי את הדיון לגבי הסיוע הממשלתי במיגזר הערבי.
ישראל כץ: מאותה סיבה אנו דנים בנושא הטיפול הנקודתי, שיש עליו החלטות.
עופר חוגי: אני מבקש, ששר האוצר יבוא לפה לוועדה חד-משמעית.
עופר חוגי: הוא צוחק עלינו.
ישראל כץ: אני אומר את עמדתי.
ישראל כץ: חבר-הכנסת גפני, כל התחייבות שלטונית חייבת להיות מכובדת, ואי אפשר לערב בינה לבין נושאים פוליטיים.
ישראל כץ: עם כל הכבוד, הממשלה, וזו כל ממשלה, לא יכולה, בין אם בהשראת פקידיה ובין אם ביוזמתה, והממשלה היא אחראית, לערב בין הדברים.
ישראל כץ: אני, בהחלט, אעביר את המסר.
ישראל כץ: יש לי פגישה עם שר האוצר בשעה 11:00 לגבי הדברים האלה.
ישראל כץ: לכן, אני רוצה לאפשר את הישיבה.
אבשלום וילן: אתמול היתה סעודה לרב עובדיה יוסף, לאריק שרון ולכל שרי הממשלה.
אבשלום וילן: האם לא יכולתם לגמור הכל אתמול בארוחה?
משה גפני: סביר להניח, שגם חבר-הכנסת ישראל כץ וגם אני לא היינו בסעודה הזאת.
רחמים מלול: דוקא באמצע הסעודה הרב עובדיה יוסף קיבל טלפון מאהוד ברק.
ישראל כץ: אני מציע, שנעבור לנושא תכנית הסיוע שהיא כל כך מפורסמת, ויש רושם שמדי פעם יש ספיקות האם היא כל כך מתורגמת גם לביצוע בשטח.
ישראל כץ: אני מבין, שיש כאן תכנית רב-שנתית לפיתוח שהגיעה מטעם משרד ראש הממשלה.
מוחמד ברכה: זו התכנית של ארבעה מיליארדי שקלים.
ישראל כץ: מאחר וחבר-הכנסת ברכה פנה וביקש את הדיון, אבקש ממנו להציג את עמדתו בתמציתיות, ולאחר מכן נשמע את התייחסות נציגי הממשלה וחברי-הכנסת לפי התפתחות הדיון.
מוחמד ברכה: תחילה, ברצוני להודות ליושב-ראש על ההיענות לכלול נושא זה בהקדם יחסית בסדר-היום של ועדת הכספים.
מוחמד ברכה: הייתי מציע שאחרי דבריי גם נציג ועד ראשי המועצות הערביות, מר שאוקי חטיב, יאמר כמה מלים ויתן את העמדה בעניין.
ישראל כץ: נתמקד בנושא.
ישראל כץ: אני חושב, שלכם, כחברי-כנסת, יש פוטנציאל ייצוג משביע רצון בעניין הזה.
עזמי בשארה: אתה אומר זאת, בגלל שאין טלויזיה.
ישראל כץ: אמרתי: פוטנציאל משביע רצון.
עזמי בשארה: היית מדוייק.
ישראל כץ: הייתי מדוייק לגמרי.
ישראל כץ: אני, בהחלט, חושב שאם הייתם משקיעים את כל האנרגיה בדברים האלה, שנינו היינו מרוצים--
מוחמד ברכה: --גם בדברים האלה.
ישראל כץ: --גם בדברים האלה.
ישראל כץ: קול ישראל בערבית הוא כלי ביטוי רב עוצמה.
ישראל כץ: בואו לא נזלזל בנוכחותו כאן.
מוחמד ברכה: ברצוני להתחיל היכן שסיים חבר-הכנסת גפני.
מוחמד ברכה: התחייבויות הממשלה צריכות להיכלל בספר התקציב.
מוחמד ברכה: יש מחזה החוזר על עצמו כמה פעמים לא רק בנושא קיצבאות משפחות ברוכות ילדים אלא זה כבר נוהג שקיים תחת כל ממשלה, למרבה הצער.
מוחמד ברכה: לכן, כאשר אנו באים להתייחס להחלטות ממשלה מפורשות שהתקבלו ב-6-7 השנים האחרונות, אנו עדים לכך שיש החלטות ולאחר מכן זה עובר למדף ודבר לא זז.
מוחמד ברכה: ואז, קמה מהומה אחרי כל תכנית, שיש תכנית כאילו לפתח את הישובים הערביים, יש התייחסות לישובים הערביים, יש התייחסות לנושא השויון, ולאחר מכן העננה הזו חולפת ושום דבר לא מתבצע בשטח.
מוחמד ברכה: לגבי הדברים האלה, אני חושב שטוב שוועדת הכספים תקרא את הממשלה לסדר בעניין הזה ותעמיד את הדברים על מקומם ועל דיוקם.
מוחמד ברכה: בשלב הזה, אנו לא דורשים, לצורך הדיון הזה, שום דבר מעבר לביצוע החלטות שהתקבלו בתוך הממשלה.
מוחמד ברכה: יש לנו, כמובן, דרישה שייעשה צדק בנושא הקצאה תקציבית, בנושא תשתיות פיתוח על-פי חלקה של האוכלוסיה הערבית בכלל האוכלוסיה.
מוחמד ברכה: כמובן, שאנו דורשים שיהיה סקר צרכים, על-פיו יוקצו משאבים שיאפשרו גישור על הפערים הקיימים.
מוחמד ברכה: אבל, עוד לפני כל זה יש 3-4 החלטות בתוך הממשלה שהתקבלו והן לא באו לידי ביטוי.
ישראל כץ: התוכל להביא דוגמאות?
מוחמד ברכה: הזועקת ביותר מכל היא כל המהומה שקמה באוקטובר, מאמצע השנה החולפת ועד היום, והיא תכנית ארבעת מיליארדי השקלים של הממשלה הקודמת.
מוחמד ברכה: גם לקראת אישור התקציב בממשלה הזו, ראש הממשלה אמר שהוא מחוייב לתכנית, גם השר טריף אמר שהוא מחוייב לתכנית וגם שר האוצר אמר.
ישראל כץ: יש לכם יתרון על חבר-הכנסת גפני, שכן אתם קיבלתם את מספר הטלפון האישי שלו בחווה.
ישראל כץ: זה נותן נגישות.
מוחמד ברכה: חבר-הכנסת טלב אלסאנע קיבל, ולא אני.
מוחמד ברכה: זה ההישג המרשים ביותר של הפגישה.
מוחמד ברכה: צריך לחשוף פעם אחת את ה'בלוף' שנקרא "ארבעה מיליארדי שקלים".
מוחמד ברכה: ארבעה מיליארדי שקלים הם שני מיליארדי שקלים שקיימים בסעיפים השונים בתוך התקציב הקיים, תקציב 2000, שחלף, אלא שלקחו אותו מספר התקציב ושמו אותו בתכנית.
מוחמד ברכה: אלה שני מיליארדי שקלים מתוך ארבעת מיליארדי השקלים.
משה גפני: הם בלאו הכי היו.
מוחמד ברכה: הם בלאו הכי היו.
עזמי בשארה: כל מה שנוגע לערבים שמו בתכנית הזו.
עזמי בשארה: היו"ר ישראל כץ: האם שני מיליארדי השקלים האלה כן מבוצעים?
מוחמד ברכה: אני לא בטוח.
מוחמד ברכה: זו שאלה מאד נכונה.
עזמי בשארה: מה פתאום?
עזמי בשארה: אלה דברים שהיו בעבר שביצעו כל שנה.
עופר חוגי: כמה היה ביצוע?
מוחמד ברכה: שאלת יושב-הראש נכונה.
מוחמד ברכה: האם שני מיליארדי השקלים שקיימים בסעיפים מקויימים?
מוחמד ברכה: אני אומר שלא.
מוחמד ברכה: שאוקי חטיב אולי יסביר את הדברים.
רחמים מלול: חבר-הכנסת ברכה, מה זה "לא"?
רחמים מלול: אתה טועה.
רחמים מלול: חלק מזה, למשל, הוא מענקי איזון של משרד הפנים.
רחמים מלול: האם מענקי האיזון לא שולמו ע"י המשרד?
מוחמד ברכה: לא הכל.
דובר: הוא הצליח להוריד את גג הדרישות.
ישראל כץ: מה זה "גג"?
ישראל כץ: זהו דיון פרקטי.
ישראל כץ: אני שואל ברצינות, כי בנושא הטיפול הנקודתי, למשל, שני שלישים שאמורים להיות בתקציב לא מבוצעים.
מוחמד ברכה: מיליארד השקלים הנוספים הם תקציב שקיים בתוך התקציב של שנת 2000, אך הוא נמצא בסעיפים שמופנים לציבור היהודי.
מוחמד ברכה: רוצים כאילו לקחת מפה ולשים פה.
מוחמד ברכה: אינני מאמין, שדבר כזה יכול להתרחש.
מוחמד ברכה: אינני מאמין, שיקנעם, שדרות או אופקים יכולות לוותר על משהו כדי לתת.
מוחמד ברכה: אני גם אומר, שלגבי כל גרוש כזה, כל שקל כזה, תהיה מלחמת עולם.
עופר חוגי: בנוסף, קיצצו עכשיו.
עופר חוגי: מ' ברכה: כנראה, שגם המיליארד השלישי הוא לא מי-יודע-מה בטוח.
עופר חוגי: כל מה שנשאר הוא סכום של מיליארד אחד לארבע שנים.
עופר חוגי: מדובר ב-250 מליון שקל שצריך להוסיף תוספת תקציבית אמיתית לאוכלוסיה הערבית.
עופר חוגי: כלומר, אם אנו מסתכלים על 250 מליון השקל מתוך 240 ומשהו מיליארד שקל של תקציב המדינה, אנו מדברים על עשירית האחוז ל-20% מהאוכלוסיה על מנת לגשר על פערים.
עופר חוגי: אפילו הדבר המינימלי המגוחך הזה לא מצא את מקומו בספר התקציב, וזה דבר שלא נשמע כמותו.
עופר חוגי: הממשלה מחליטה, עושים מהומה תקשורתית, עושים יחסי ציבור, מופיעים במסיבת עיתונאים, באים לישובים הערביים כדי לשווק את התכנית, ואחר כך - שום דבר.
עופר חוגי: איפה נשמע דבר כזה?
עופר חוגי: אדוני היושב-ראש, אני אומר שיש לפחות את התכנית הזו, עם כל המוגבלות שלה, עם כל חוסר הנחת ממנה ועם כל זה שהיא לא יכולה לספק את הצרכים המינימליים של גישור על פערים.
עופר חוגי: דוקא לפני 4-5 ימים התפרסם דו"ח האבטלה.
עופר חוגי: מה היה שם, ושם מדובר על התקדמות.
עופר חוגי: מה היא ההתקדמות?
עופר חוגי: במקום 16 ישובים מתוך 21 בחודש הקודם, היום יש 17 ישובים מתוך 20 ערבים.
עופר חוגי: 15 הישובים הראשונים מוכים באבטלה בישראל הם ערבים.
עופר חוגי: תלך לנושא העוני או לנושא החינוך ושום דבר.
עופר חוגי: ואז, המצוקה זועקת לשמים, ואחר כך שואלים: "למה הערבים לא מרוצים?
עופר חוגי: למה יש התמרמרות?
עופר חוגי: למה יש זעם?".
עופר חוגי: יש זעם גם בנסיבות אחרות, אך יש את הדברים המינימליים האלה האזרחיים.
עופר חוגי: מדובר בהחלטות הממשלה.
עופר חוגי: התכנית השניה היא מה שהתקבל בנובמבר 1998 בימי ממשלת נתניהו - תכנית הפיתוח לישובים הערבים הבדואים בצפון.
ישראל כץ: אנו דנים בזה במסגרת אחרת.
מוחמד ברכה: אני יודע, והיה דיון על הנושא הזה לפני כמה ימים.
מוחמד ברכה: אני חושב, שהדיון הזה היה מאד חשוב.
מוחמד ברכה: אני חושב, שכדאי שהוועדה גם בישיבה הזו תְקבֵּע את הצורך ואת הדרישה שלה מהממשלה לבצע.
ישראל כץ: אנו נקיים ישיבה נוספת.
מוחמד ברכה: הישיבה, שהיתה בשבוע שעבר בעניין הזה, לפחות הלכה בכיוון הנכון, ואני מקווה שהיא תמשיך.
מוחמד ברכה: הנושא השלישי הוא נושא הכפרים הבלתי מוכרים.
מוחמד ברכה: בשלהי ממשלת פרס, עוד ב-1996, הוכרו שמונה כפרים שהיו בלתי מוכרים, והוכר תקציב מאד מינורי ומגוחך של 50 מליון שקל כדי לחברם לתשתיות.
מוחמד ברכה: עד היום הכפרים האלה לא חוברו.
מוחמד ברכה: לא רק שלא נפתרה בעיית הכפרים הבלתי מוכרים שזועקת לשמים, כשישובים שקיימים לפני קום המדינה לא זוכים לדברים המינימליים, אלא אפילו מה שהוחלט- - -
רחמים מלול: חבר-הכנסת ברכה, על אלו כפרים אתה מדבר לגבי חיבור לתשתיות?
מוחמד ברכה: כפרים בלתי מוכרים.
דובר: למשל: דמיידה.
רחמים מלול: האם זה בצפון?
מוחמד ברכה: זה בצפון וגם במשולש.
ישראל כץ: נדמה לי, שהיתה הודעה של שר התשתיות שהוא מחבר שמונה ישובים.
ישראל כץ: האם יכול להיות שזה קשור לזה?
אבשלום וילן: תלוי איך ראשי הערים התנהגו ביום הנכּבה.
מוחמד ברכה: אין להם ראשי ערים.
מוחמד ברכה: אין להם בחירות שם.
מוחמד ברכה: הם לא קיימים על מפת המדינה.
ישראל כץ: חבר-הכנסת וילן, בינתיים, מי שמינה, שלט וסובב את המיגזר הזה הוא הקבוצות שאתה נמנה עליהן.
ישראל כץ: עשיתם זאת בהצטיינות הרבה שנים.
ישראל כץ: אני חושב, שליברמן עדיין לא למד את מה שאתם שכחתם.
אבשלום וילן: ידיי נקיות לחלוטין.
מוחמד ברכה: הנושא הרביעי, אליו ברצוני להתייחס, הוא ועדת השרים לגבי כל מה שנוגע לבדואים בנגב שהתפרקה.
מוחמד ברכה: זו ועדת שרים בראשות השר לשעבר חיים אורון, שקיבלה מנדט מסויים לבוא ולטפל בנושא.
ישראל כץ: האם היא התפרקה אחרי שהוא פרש מהממשלה?
מוחמד ברכה: זה היה לפני.
מוחמד ברכה: היו"ר ישראל כץ: חבר-הכנסת וילן, אני מרשה לך להעיר הערה, אם אתה רוצה.
אבשלום וילן: אשמור את ההערות כדי לומר אותן במועד ובעיתוי על מנת להגיב.
מוחמד ברכה: היא קיבלה מנדט ברור מאד לחבר תכנית פיתוח לישובים המוכרים והלא-מוכרים בנגב.
מוחמד ברכה: היא התחילה בעבודה מואצת, ואני יודע שהיו לה המון ישיבות והיא הכינה הרבה חומר, ולאחר מכן הכל התנדף באויר.
מוחמד ברכה: יש בעיות ממש זועקות לשמים במיוחד לגבי הבדואים בנגב, הבדואים בצפון ונושא תכניות החומש של החינוך הערבי.
מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, יש כספים שהולכים לאיבוד.
ישראל כץ: האם אתם רוצים שחברי-הכנסת ידברו או שנשמע את נציג הממשלה?
מוחמד ברכה: אני מציע, שידבר שאוקי חטיב מוועד ראשי המועצות הערביות.
משה גפני: אני חושב, שאחרי הנאום של חבר-הכנסת ברכה הוא יכול לעבור ליהדות התורה.
מוחמד ברכה: אומנם אנו בעד שתצאו מהממשלה, אך נתמוך ביישום חוק משפחות ברוכות ילדים - דבר שעלול להשאירכם בממשלה.
ישראל כץ: נציג הממשלה, בארי הולצמן, יתן באופן ראשוני תשובה מתומצתת.
משה גפני: דרך אגב, אנו מקיימים עכשיו בוועדת הפנים סדרת דיונים על הישובים הערביים.
ישראל כץ: אני מציע, שכדי שיהיה כאן בסיס אינפורמטיבי לדיון, נשמע את בארי הולצמן.
ישראל כץ: מה הוא, למיטב ידיעתך, המצב מבחינת הממשלה?
ישראל כץ: אני שואל שוב: איך פרושים אותם שני מיליארדי שקלים שאמורים להיות בתקציב?
ישראל כץ: וכמובן מה היא ההתייחסות לסכומים הנוספים?
ישראל כץ: מה קורה?
ישראל כץ: מה הכוונה?
ישראל כץ: איפה אנו עומדים?
ב' הולצמן: מנסיון של ועדות קודמות אשתדל להיות מתומצת.
ב' הולצמן: אני יודע, שחלק מהדברים יעוררו מחלוקת.
ב' הולצמן: מ' גפני: באותה הזדמנות, אם אתה יכול, גם תתאר לנו מה קורה בלשכת ראש הממשלה.
ישראל כץ: חבר-הכנסת גפני, בוא ולא נטיל את כל הנושאים על כתפיו.
ב' הולצמן: זה בדיוק מה שביקשתי, שלא יקטעו את דבריי, ואוכל להגיש זאת בצורה מסודרת.
ב' הולצמן: ברצוני להתרכז בנושא העיקרי שלדעתי עומד על הפרק - תכנית ארבעת מיליארדי השקלים.
ב' הולצמן: אינני נכנס לפרטים, והם הוצגו פה.
ב' הולצמן: חלקם לא מדוייקים וחלקם לא נכונים, ולא זה העיקר.
ב' הולצמן: אסתפק רק בהערה, שמי שמתעניין בגורל שמונת הישובים הלא-מוכרים הרי שחלקם נמצא בטיפול.
ב' הולצמן: עבודות הפיתוח נעשות.
ב' הולצמן: אני מפנה את תשומת לבכם לישוב דמיידה שהוזכר פה במקרה.
ב' הולצמן: כל מי שנוסע ורוצה לבקר בישוב ולראות את עבודות הפיתוח שנעשות שם: כבישים, ביוב וחשמל, מוזמן לישובים האלה.
ב' הולצמן: זהו לא הישוב היחיד והוא גם לא האחרון.
ישראל כץ: האם החלטת שר התשתיות קשורה לישובים האלה או לחלקם?
ב' הולצמן: היא קשורה, אך לא נעשה מספיק בירור מוקדם איתנו עובדתית, ולכן חלק מהיוזמות- - - התכנית, על פניה, לא התיימרה לעסוק בערביי מזרח ירושלים.
ב' הולצמן: זה מוצהר ומוצג לטוב ולרע.
ב' הולצמן: התכנית לא מתייחסת למיגזרי הבדואים בצפון ובדרום.
ב' הולצמן: לגבי המיגזר הבדואי בצפון, ישנה החלטת ממשלה מספר 4464 שמבוצעת, לצערי, באופן של תת-ביצוע חלקי.
ב' הולצמן: כמדומני, הדיון הזה היה בשבוע שעבר.
ב' הולצמן: ההתייחסות היתה בהתאם לכל ההתפרצויות.
ב' הולצמן: אני אומר פה, מצהיר ומדווח, שהביצוע קיים אבל חלקי.
ב' הולצמן: התכנית היום נראית תכנית בעייתית.
מוחמד ברכה: כמה בוצע מכמה?
ישראל כץ: אינני רוצה להתמקד בזה.
ב' הולצמן: בוצע כשליש ממה שהיה צריך להתבצע.
ישראל כץ: האם אתה מדבר על ארבעת מיליארדי השקל?
מוחמד ברכה: הוא מדבר על הבדואים.
מוחמד ברכה: היו"ר ישראל כץ: בנושא הבדואים התחלנו את הדיון ונמשיכו במסגרת אחרת.
ב' הולצמן: זה בדיוק זה.
ב' הולצמן: ברצוני להסיר הצידה דברים אחרים.
ישראל כץ: הסרת.
רחמים מלול: האם לבדואים בדרום יש גם תכנית בפני עצמה?
ישראל כץ: חבר-הכנסת מלול, אנו מקיימים דיון נפרד בעניין הזה.
ישראל כץ: יש כאן שתי הצעות חוק של חברי-הכנסת איוב קרא וטלב אלסאנע, ואנו דנים בהן.
רחמים מלול: מה לגבי הצפון?
ב' הולצמן: הוטל על משרד התשתיות להכין תכנית לגבי המיגזר הבדואי בדרום.
ב' הולצמן: אני מתייחס למיגזר שכולל כשש מאות אלף איש, שמוגדר כישובים ערביים הן כרשויות מקומיות ועיריות והן כישובים שנמצאים בתחומי שיפוט של מועצות איזוריות.
ב' הולצמן: זו אוכלוסיה שכוללת כשש מאות אלף איש.
ב' הולצמן: זה לא כולל את האוכלוסיה הערבית שנמצאת בערים מעורבות.
ב' הולצמן: חלקם מטופל בעיקר במסגרת טיפול נקודתי: לוד, רמלה ועכו.
ב' הולצמן: זו אחת הסיבות לכך שבחרנו בישובים האלה.
ישראל כץ: אם אתה מוריד, נניח, את נושא הטיפול במיגזר הדרוזי והבדואי וערים מעורבות, האם נשארים רק שש מאות אלף איש?
ב' הולצמן: כן.
ב' הולצמן: מבחינה מספרית, זה מסתדר.
ב' הולצמן: יש עוד טבלאות שהן חלק מהחלטת הממשלה והן מאוששות ע"י נתוני משרד הפנים, וכל מי שרוצה לבדוק מוזמן לעשות זאת ואין בעיה עם זה.
ישראל כץ: כמה גרים בערים מעורבות?
ב' הולצמן: אלה שאנו מטפלים בהם - כעשרים אלף איש.
ב' הולצמן: דובר: זה לא יפו ולא חיפה.
ב' הולצמן: א' וילן: ירושלים היא עיר מעורבת.
ב' הולצמן: אני מנסה להיצמד לעובדות.
דובר: מדובר על 30 אלף לפחות.
ב' הולצמן: בסדר.
מוחמד ברכה: יש בסך-הכל 120 אלף בערים מעורבות.
ב' הולצמן: התכנית מבוססת על ארבעה מיליארדי שקלים.
ב' הולצמן: הגיון התכנית אומר, שגם אם היו תקציבים בשנים קודמות, הרי שלטענתנו, כשניתחנו את צורת הביצוע, הביצוע היה לא מתואם, לא אינטגרטיבי ולא מתוזמן בצורה כזו שלתקציבים יהיה ביטוי ומיצוי מכסימלי.
ב' הולצמן: לא ניסינו 'למרוח' אף אחד, ולא ניסינו לרשום מספרים פעמים.
ב' הולצמן: הצהרנו, ששני מיליארדי שקל הם אכן מוערכים כסעיפים שלא כולם בוצעו גם כן בשנים קודמות, אך הם בבסיס התקציב בדרך-כלל כחלק מתקציבי הפיתוח אך ורק מיוחדים למיגזר הערבי.
ישראל כץ: האם הם מבוצעים בשנה הזאת?
ב' הולצמן: הם בוצעו באופן חלקי בלבד.
ישראל כץ: כלומר, בתוך שני מיליארדי השקלים הביצוע מאד חלקי.
ב' הולצמן: זה מה שהיה עד עכשיו.
ב' הולצמן: לשני מיליארדי השקלים האלה הוספנו עוד שני מיליארדי שקלים משני מקורות: אחד - מתקציבי משרדים, והשני - ממקורות האוצר.
ב' הולצמן: כל הדברים האלה, כפי שתיארתי לגבי טיפול נקודתי, הם בתיאום מלא עם כל משרדי הממשלה ועם האוצר.
ב' הולצמן: זה לא בהסכמה, אבל זה בתיאום.
ב' הולצמן: ע' חוגי: אם אין ביצוע, בשביל מה צריך להוסיף כסף?
ב' הולצמן: אני אומר את העובדות, ואינני רוצה להכנס לפרשנויות וספקולציות.
עופר חוגי: השאלה היא האם שני מיליארדי השקל הנוספים הם כסות עיניים למיגזר הערבי או לא.
עופר חוגי: אם אנו אומרים שאת שני מיליארדי השקלים אתה לא מבצע, אז מה לגבי שני מיליארדי שקלים שהוסיפו?
ישראל כץ: חבר-הכנסת חוגי, עתה, אנו עסוקים בקבלת האינפורמציה ולא להעריך אותה ואת המשמעות.
עופר חוגי: זה היה לגבי הבחירות.
מוחמד ברכה: עכשיו, אין בחירות.
עופר חוגי: זה היה לפני הבחירות.
ישראל כץ: חבר-הכנסת חוגי, אתה נמצא כבר במסקנות, ואנו - בקבלת האינפורמציה.
ב' הולצמן: כאמור, חילקתי את הסכום של ארבעה מיליארדי שקלים לשני חלקים: יש סכום של כשני מיליארדי שקל שהוא הצבר סעיפים שונים בתקציבים קודמים שהיו למיגזר הערבי בתקציבי פיתוח שונים--
מוחמד ברכה: --בלאו הכי.
ב' הולצמן: --במסגרת התקציב, ולא הסתרנו זאת אלא ציינו זאת.
ב' הולצמן: הוספנו לזה עוד שני מיליארדי שקלים.
ישראל כץ: למיטב ידיעתך, כמה מתוך שני מיליארדי השקלים מבוצעים או התבצעו בשנה הזו?
ישראל כץ: מ' ברכה: חלקית.
ב' הולצמן: התמונה מאד מנומרת.
ב' הולצמן: לא כל המשרדים מבצעים.
ב' הולצמן: למשל: משרד הפנים מבצע באופן כמעט מלא, אם כי יש לו פער שציינתי בישיבה קודמת.
ב' הולצמן: למשל: מענקי סוארי מבוצעים- - -
תמר גוז'נסקי: נושא סוארי הוא סיפור ישן.
ב' הולצמן: גבירתי, אפשר להציג זאת בצורה מסודרת.
ב' הולצמן: למשל: מענקי סוארי מבוצעים בממוצע של 76% במיגזר הערבי.
ב' הולצמן: התברר שבממוצע הארצי, לפי מענקי סוארי, כל הרשויות, לא רק הערביות, הוא 90.4%.
ב' הולצמן: סוכם בהסכם- - -
ישראל כץ: לגבי משרדים אחרים, איפה זה לא מבוצע?
ב' הולצמן: בתשתיות, בשיכון ובהמון מקומות אחרים.
ישראל כץ: האם התקציב הקיים לא מסומן שם?
ב' הולצמן: הוא מסומן, אך הוא מבוצע חלקית והוא לא ממוקד.
ישראל כץ: האם אין צרכים?
ב' הולצמן: אני מנסה להגיד, שמצאנו מצב שהוא לא מניח את הדעת בלשון המעטה.
ישראל כץ: ברצוני להבין איך המדינה מתנהלת.
ישראל כץ: כולנו אישרנו את התקציב, והסכומים מיועדים וזו לא רזרבה משרדית.
ב' הולצמן: ציינתי מצב שמצאנו אותו בראשית שנת 2000.
ב' הולצמן: היו"ר ישראל כץ: אותי תמיד מטריד מתוך מה שכבר קיים לפחות לכאורה מה מבוצע, לפני שאנו רוצים לדבר על מה שלא קיים, והאם במשרד השיכון או במקומות כאלה יש כספים עבור המיגזר הערבי, ואני מבין שהם יודעים שזה מיועד ספציפית.
ב' הולצמן: זו שאלתי: האם זה מיועד ספציפית?
ב' הולצמן: חלק מיועד ספציפית, וחלק איננו צבוע.
ישראל כץ: זו השאלה העיקרית: יש כספים שאינם צבועים.
ישראל כץ: יכול להיות, שבאופן עקרוני בסוף השנה יתברר שהם גם לא הלכו לכיוון הזה.
ישראל כץ: אם כך, איך אפשר להגיד שיש שני מיליארדי שקל?
ב' הולצמן: אני מדבר בלשון עבר.
ב' הולצמן: ה הסכום שהגענו אליו.
ב' הולצמן: אני מציין זאת בלשון עבר כתמונה שמצאנו בסוף 1999.
ישראל כץ: הרושם שלי הוא, שהסיפור של שני מיליארדי השקל הוא יותר ניחוש מאשר עובדה.
ישראל כץ: איך אתה יודע מה יעשה שר זה או שר אחר עם מה שלא צבוע בתקציביו הכלליים?