GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ישראל כץ: ודאי שאין לי עניין שלגבי שופטים העניין יהיה תלוי ועומד, וזאת, כמובן, מבלי לפגוע בזכויות ובעומק הדיון.
ישראל כץ: אנחנו נשתדל ללמוד את העובדות ולקבל את ההחלטות.
ישראל כץ: בעניין שמונח לפנינו פנה אלי חבר הכנסת משה גפני שלא לקבל החלטות.
ישראל כץ: בלאו הכי נצטרך להחליט בשני הדברים יחד.
ישראל כץ: מתוך ההגיון.
עודה פאיק: אבל זה לא קשור לוועדת אלוני.
ישראל כץ: לא אמרתי שזה קשור.
ישראל כץ: פנו אלי חברי כנסת וביקשו שלא נקבל החלטה בעניין היום.
מוחמד ברכה: אני מציע לקבל את הצעתו של חבר הכנסת משה גפני מהשבוע שעבר.
אנה שניידר: מה היתה הצעתו?
ישראל כץ: בכל מקרה, הוא עצמו ביקש לא לקבל החלטה היום.
ישראל כץ: מי רוצה להציג את הנושא?
אחמד נאטור: תודה על ההזדמנות שנתתם לי להופיע בפני הוועדה המכובדת.
אחמד נאטור: אני נשיא בית הדין השרעי לערעורים.
אחמד נאטור: המבנה ההררכי המינהלי של האוכלוסייה המוסלמית כמעט קרס כליל אחרי קום המדינה.
אחמד נאטור: העניין היה בנוי על מופתי, על נשיא בית דין לערעורים, על מערכת שיפוטית, מערכת סוציאלית, וכן הלאה.
אחמד נאטור: לאחר קום המדינה ניסתה המדינה להקים את זה מחדש, ואז המערכת השיפוטית צורפה למשרד הדתות בצורה לא כל כך ברורה.
אחמד נאטור: לא ברור מדוע, מבחינה מהותית, השירותים הדתיים הועברו למשרד הדתות, וכן הלאה.
אחמד נאטור: עדיין אין לנו היום מבנה ראוי של השירותים הדתיים והמשפטיים.
אחמד נאטור: בית הדין השרעי תפקד כ- state court של המדינה, בעיקר בתקופה העותומנית.
אחמד נאטור: בזמן המנדט הוא המשיך ליהנות מסמכות מאד רחבה, בכל הקשור לענייני המעמד האישי של האוכלוסייה המוסלמית, ויש לו גם סמכות אקסטרה טריטוריאלית בעניינים אלה.
אחמד נאטור: המעמד הזה נחלש בגלל חוסר המבנה הראוי של הפירמידה, עם הזמן.
אחמד נאטור: לכן, גם המעמד של הקאדים וגם של אנשי הדת בחברה, נפגע.
אחמד נאטור: לנשיא בית הדין לערעורים, היום, בשונה משופט רגיל, יש שני כובעים.
אחמד נאטור: כובע אחד הוא שופט ראשי.
אחמד נאטור: הוא נשיא המערכת.
אחמד נאטור: הוא מקיים את תפקידו השיפוטי וגם קובע את מדיניות המערכת.
אחמד נאטור: בנוסף לכך הוא ממלא את הואקום שנוצר מהיעדר ראש דתי לאוכלוסייה המוסלמית.
מוחמד ברכה: סמכות רוחנית.
אחמד נאטור: בדיוק.
אחמד נאטור: ולכן, נשיא בית הדין לערעורים נאלץ היום למלא גם את תפקידו של המופתי.
אחמד נאטור: הוא נותן פסקי הלכה, כי הוא מסמל את ראש העדה, באופן כללי.
אחמד נאטור: היום יש לנו אוכלוסייה של למעלה ממיליון מוסלמים בארץ.
אחמד נאטור: לכן ראוי שהתפקיד הזה יתחזק, גם ציבורית, וגם מבחינה שיפוטית.
אחמד נאטור: יש פה שני מימדים: מימד ציבורי, שהוא צריך לקבל את האמון הציבורי, וגם צריך לחזק אותו מהבחינה השיפוטית.
אחמד נאטור: אני חושב שאם הוא נתפס כמי שעומד בראש המערכת השיפוטית המוסלמית, שיש לה קשר מאד הדוק עם המערכת השיפוטית הכללית, הוא צריך גם להיראות כזה, יחד עם הקאדים.
אחמד נאטור: לכן אני סבור שכדי לחזק את המעמד הזה צריך להעלות את רמתם של הקאדים, וגם של הנשיא.
אחמד נאטור: מתנהל גם הליך מעניין במדינת ישראל, מאז שנכנסנו לתפקידנו, והוא רפורמה אמיתית ומהותית בדין.
אחמד נאטור: זה דבר שאפילו לא נעשה בארצות האיסלם.
אחמד נאטור: אנחנו עושים רפורמה מרחיקת לכת בעניין הזה.
אחמד נאטור: אנחנו לא משנים שום דבר ממקורות האיסלם, כמובן, כי זה לא יעלה על הדעת, אבל אנחנו עושים רפורמה שגם נראית בעין יפה בארצות ערב שאתם באנו במגע.
אחמד נאטור: לכן, במימד הזה, צריך לחזק את המעמד הזה כדי שהוא יוכל גם להעביר רפורמות כאלה מהבחינה הציבורית.
אחמד נאטור: נוכחתי בדיון שהתקיים עכשיו בנושא הקודם.
אחמד נאטור: אני לא חושב שיש כל קשר בין הדברים כי ועדת אלוני מדברת באופן עקרוני על שכר והטבות, וכאן מדובר על טבלה שקיימת, בקביעת מעמדם של אלה שמרכיבים אותה.
אחמד נאטור: אין קשר צורני ואין קשר מהותי בין שני הנושאים.
עופר חוגי: כמה בתי דין שלכם יש היום?
אחמד נאטור: יש לנו 8 בתי דין עכשיו, ואחד שנמצא בהליך פתיחה מתקדם.
אחמד נאטור: בנוסף יש את בית הדין לערעורים שהוא הערכאה העליונה של המערכת.
עופר חוגי: וכמה הרכבים יש?
אחמד נאטור: בכל בית דין יש דן יחיד, על פי חוק, חוץ מבית הדין לערעורים, שיושב בהרכב של שלושה.
עופר חוגי: אתם מדברים היום על 12 דיינים, ובנוסף – אב בית הדין.
עופר חוגי: אני מבין שהם דנים בעניינים של בוררות.
אחמד נאטור: לא.
אחמד נאטור: בעניינים של מעמד אישי.
אחמד נאטור: יש להם סמכות ייחודית.
עופר חוגי: רק במעמד אישי?
אחמד נאטור: כן.
אחמד נאטור: אבל בשונה מבית דין רגיל, יש לקאדי היום סמכות הרבה יותר רחבה מאשר לדיין, מבחינה מהותית – עניינית, בגלל שהוא מהווה סמכות ייחודית ברוב ענייני המעמד האישי.
עופר חוגי: מה אחוז האוכלוסייה המגיע לבית הדין?
עופר חוגי: כמה דיונים הולכים להסכמי גישור?
אחמד נאטור: כולם מגיעים לבית הדין השרעי, אפילו בעניינים שניתנים לסמכות בית המשפט האזרחי, כמו בעייני ירושה.
אחמד נאטור: הם באים לבית דין שרעי בגלל שהוא מיישם את הדין הדתי.
אחמד נאטור: ירושות, מזונות, אפוטרופסות, אחזקת ילדים, צוואות – אלה הנושאים שבאים בפנינו.
עופר חוגי: וכל השאר – לבתי המשפט האזרחיים.
עופר חוגי: מבחינה דתית – האם אותו נשיא בית דין שרעי יהיה הנשיא של כולם, או יהיו עוד כמה אנשים, כך שבכל יישוב יהיה קאדי אחר?
עופר חוגי: האם הוא יהיה מקובל על כולם?
עופר חוגי: אצלנו, למשל, יש הרבה רבנים, לדוגמה.
מוחמד ברכה: לא אצלנו זה לא קיים.
אחמד נאטור: הוא נשיא של כולם.
אחמד נאטור: הוא מסמל את ראש העדה.
אחמד נאטור: הוא הסמכות הדתית העליונה.
עודה פאיק: על פי המנדט שלו, שהוא גם מנדט רוחני וגם ממלכתי, מהמדינה, הוא אחד ויחיד.
עודה פאיק: יש רק מקור סמכות אחד ויחיד לעניינים האלה.
ישראל כץ: האם משרד המשפטים הוא בעד או נגד?
אנה שניידר: שר המשפטים פנה.
עודה פאיק: הבקשה הוגשה על ידי שר הדתות והמשפטים, לשעבר, יוסי ביילין, בחודש ינואר.
עודה פאיק: הוא פנה כשר דתות, לא כשר משפטים.
איוור קירשנר: אבל בינתיים עניין התקציב של הקאדים חזר למשרד הדתות.
אנה שניידר: שר הדתות דאז, יוסי ביילין, פנה ליושב ראש ועדת הכספים דאז, אלי גולדשמידט, בנושא הזה, בחודש ינואר.
אנה שניידר: אלי גולדשמידט העביר את זה לוועדת אלוני, ביקש לבחון את הנושא ולהביא את המלצות הוועדה בפני ועדת הכספים.
אנה שניידר: אלוני בחן את הנושא ו - -
ישראל כץ: הוא מציין שהפניה היא משותפת: מטעם יושב ראש הוועדה, ומטעם השר לענייני דתות.
אנה שניידר: נכון, כי אלי גולדשמידט העביר לו גם את הפניה של שר הדתות.
אנה שניידר: הוא המליץ להיענות.
אנה שניידר: אני רק רציתי להבהיר שהיום השכר של נשיא בית הדין לערעורים מקביל לראש אבות בתי דין רבניים כשהוא ממונה על 8 בתי דין.
אנה שניידר: מה שרוצים עכשיו לעשות הוא להעלות את השכר, ולהשוות אותו לשכר של נשיא בית הדין הרבני הגדול.
אנה שניידר: , קרי הרב הראשי לישראל, שממונה על כלל מערכת הדיינים.
ישראל כץ: זאת אומרת שיש כאן סוגיה שהיא בין היקף העבודה לבין המעמד.
אנה שניידר: ועדת אלוני ראתה בתפקיד ראש עדה, וחשבה שסביר להשוות את מעמדו למעמדו של הרב הראשי.
ישראל כץ: כשנזמין את השופט אלוני לוועדה הוא יוכל ודאי גם להתייחס לזה, ואז יהיה לנו יותר קל להחליט.
עודה פאיק: שאלת האם שר המשפטים מסכים.
עודה פאיק: השר הראשון הסכים פעמיים.
עודה פאיק: סמדר אלחנני העירה הערות, ואנחנו עידכנו את המכתב בפניה מסודרת יותר.
עודה פאיק: השר החדש גם תומך בעניין.
עודה פאיק: מה שנשאר הוא שאתם תאשרו.
ישראל כץ: אתה מדבר על השר לענייני דתות?
עודה פאיק: על השר שאחראי על בתי דין שרעים, שהוא שר המשפטים, מאיר שטרית.
אנה שניידר: זה חזר למשרד המשפטים.
איוור קירשנר: בתקציב שאישרנו בסוף מרץ זה היה במשרד הדתות.
עודה פאיק: עכשיו יהיה גם סעיף כזה שנקרא תקציב בתי דין שרעים.
עודה פאיק: אם כך, משרד המשפטים תומך בבקשה הזו.
עודה פאיק: אנחנו מבקשים מכם לתמוך בה ולאשר אותה.
עודה פאיק: היא מאד חשוב לנו כעדה.
ישראל כץ: זאת אומרת שזה יהיה מתקציב משרד המשפטים, בעצם.
עודה פאיק: כן.
עודה פאיק: בשבוע הבא תונח על שולחן ועדת הכספים בקשה להעברת התקציב הזה למשרד המשפטים.
ישראל כץ: אם כך, אנחנו נשמע ונחליט בעניין בישיבה הבאה.
עודה פאיק: דובר פה על השופט אלוני – הוא גם לא נפגש אתנו.
ישראל כץ: סוכם שיוזמנו לדיון נציגי השופטים, הדיינים והקאדים.
אנה שניידר: לגבי ההצמדה למדד – זה כמובן חל גם על הקאדים.
עודה פאיק: מן הראוי לזמן גם את הקאדים לישיבה.
איוור קירשנר: הם הוזמנו דרך משרד הדתות והמשפטים.
איוור קירשנר: גם הקאדים וגם הדיינים.
אנה שניידר: הם כולם בהגדרה של "נושאי משרה שיפוטית".
ישראל כץ: היתה הערה של חבר הכנסת משה גפני בישיבה הקודמת, ועקב ההערה שלו הוזמנו היום נציגי הקאדים והדיינים.
ישראל כץ: הם לא הגיעו.
אחמד נאטור: מה שאנחנו אומרים הוא שיש גם נשיאים של מערכות אחרות, שגם נוגעות בדבר, וצריך גם אותם להזמין.
ישראל כץ: בהחלט נכון, והחלטנו בפעם שעברה שאכן זה מה שנעשה.
ישראל כץ: אני מבקש מנציגת משרד החקלאות לתאר איפה אנחנו עומדים בנושא החברה לקירור ואריזה "מרום הגליל" בע"מ.
שמחה יודוביץ: קיימנו דיון בנוכחות רואה החשבון של המועצה.
שמחה יודוביץ: היו שותפים לדיון נציג אגף התקציבים, חיים פרננדס, ונציג החשב הכללי, אושיק בן עטר.
שמחה יודוביץ: כמו כן נכח סמנכ"ל מועצת הפירות, משה זרחי.
שמחה יודוביץ: ניסינו לבחון את כל המכלול – את הנושא של מתן מעמד מפעל מאושר, הלוואה משלימה באמצעות החשב הכללי וערבות מדינה.
שמחה יודוביץ: כמו כן הלוואה נוספת באמצעות מועצת הפירות להשלמת המימון לביצוע השינוי וההתאמה של בית האריזה הזה.
שמחה יודוביץ: אנחנו סברנו שבית אריזה הוא גם מנוף כלכלי שיכול לסייע למוקד ולאזור בתעסוקה לחלק מתושבי המקום, וגם לסייע לחקלאים להעלות את הערך המוסף שלהם, באמצעות זה שבית האריזה שיטפל יגבה מהם עלויות שירות מינימליות בדומה לבתי אריזה ובתי קירור אחרים באזור.
שמחה יודוביץ: כך הם גם יוכלו לשווק את התוצרת שלהם במועדים יותר מפוזרים, לאורך כל השנה, תהיה להם שליטה ובקרה ויפדו מחירים גבוהים יותר כתוצאה מזה שהם לא יהיו בידי הסוחרים והם ימכרו את הפירות במכירה חד פעמית שמציע מחיר מכל הבא ליד.
שמחה יודוביץ: תקציב משרד החקלאות מופעל באמצעות מינהלת ההשקעות.
שמחה יודוביץ: אנחנו מוכנים לבחון את התוכנית, להתייחס לאותם סעיפים על פי עקרונות התכנון, על פי התוכנית שמינהלת ההשקעות יכולה לדון ולשפוט, לאשר השקעות מתוך מה שהגישו, מתוך תוכנית מסודרת שתוגש על פי הקריטריונים של מינהלת ההשקעות.
שמחה יודוביץ: אנחנו מוכנים לאשר להם מענק בגובה 30% ולגבי שני יישובים – אביבים ודובב – שהם יישובי גדר, שלהם אנחנו מוכנים ללכת על חלקם היחסי, כך שאם הם מהווים 20% בתוך כלל ההשקעה מבחינת היבולים שהם מביאים לשם, אנחנו נשלים להם ל-50% על חלקם היחסי.
שמחה יודוביץ: החשב הכללי אמר שהם הפסיקו לתת ערבות מדינה לגופים עסקיים.
שמחה יודוביץ: אני מציעה שאושיק בן-עטר ירחיב וינמק בדיוק את ההתייחסויות.
שמחה יודוביץ: לגבי מועצת הפירות – לא עומדת לרשות המועצה קרן שיכולה לתת הלוואות לחקלאים.
שמחה יודוביץ: הם נותנים הלוואות להון חוזר לחקלאים שמייצאים בלבד, רק עבור עונת הגידול.
שמחה יודוביץ: הפירות משועבדים למועצה וכשהתמורות מהייצוא חוזרות, אם הם לא פורעים את ההלוואות, הם תמיד יכולים לקזז מתמורות הייצוא.
שמחה יודוביץ: בדקתי גם עם מנכ"ל המשרד אם קיימת איזושהי אפשרות לעזור.
שמחה יודוביץ: הבינונו מראש המועצה, אהרון מעתוק, שהם אינם מסוגלים לקבל הלוואה בבנק.
שמחה יודוביץ: כך שלמעשה כל מה שהצלחנו להעמיד לרשות בית האריזה זה ה-30% מענקים במסגרת עקרונות התכנון והנוהלים של מינהלת ההשקעות פלוס השלמה ל-20% נוספים עבור אביבים ודובב על חלקם בהשקעה, שמתבטא בעוד כ-20% מההשקעה.
אושיק בן עטר: בדיון שהיה עם משרד החקלאות הבהרתי – וגם הבטחתי שאני אבדוק את זה במינהל ערבויות המדינה – ומה שאמרתי בישיבה תקף ואפילו יותר חזק.
אושיק בן עטר: המדיניות של החשב הכללי היא לא לתת הלוואות בערבות מדינה.
יעקב ליצמן: אני יכול להגיד לך שבקדנציה הנוכחית אישרנו כמה ערבויות.
אושיק בן עטר: אני לא מכיר ערבויות כאלה שניתנו.
יעקב ליצמן: גברת שניידר, האם זה נכון שאישרנו במהלך הקדנציה הנוכחית ערבות מדינה לכמה מפעלים?
אנה שניידר: לפי מיטב זכרוני לפחות אחד – ערבות למפעלי קדמני, שניתנה לפני כמה חודשים.
אושיק בן עטר: עד כמה שאני יודע קדמני זה סיפור ישן.
יעקב ליצמן: לפחות דבר אחד בטוח – אני לא מכהן בכנסת יותר משנתיים ומה שאני מדבר זה על דברים שקרו במהלך השנתיים.
יעקב ליצמן: עד כמה שאני יודע זה היה בשנה האחרונה.
אושיק בן עטר: בדקתי את הנושא ואני יכול לומר לכם שהכלי הזה של ערבויות מדינה הוא כלי שהחשב הכללי לא מוכן להשתמש בו.
יעקב ליצמן: החשב הכללי לא רוצה, אבל זה לא אומר שלא צריך.
אושיק בן עטר: החשב הכללי לא מוכן להשתמש בכלי הזה, משום שאם הממשלה רוצה לסייע לגוף מסוים יש דרך תקציבית לעשות את זה – דרך תקציבית א' או דרך תקציבית ב'.
אושיק בן עטר: הכלי של ערבויות מדינה גורם להתערבות של הממשלה בסקטור הבנקאי.
יעקב ליצמן: חשוב לי להדגיש שכן השתמשו בכלי הזה בשנה האחרונה.
יעקב ליצמן: אם אין את הכלי הזה, אז איזה כלים אחרים יש?
אושיק בן עטר: אם המדינה רוצה לסייע לגוף מסוים, יש את הדרכים המתאימות לזה.
אושיק בן עטר: יש את תקציב המדינה, יש את מרכז ההשקעות וכו'.
יעקב ליצמן: נציגת משרד החקלאות אמרה לנו זה עתה שאין מה לעשות מעבר ל-30% שהם יכולים לתת.
אושיק בן עטר: ועוד 20% עבור אביבים ודובב לגבי חלקם היחסי בבית האריזה.
אהרון מעתוק: זה נותן בסך הכל כ-35% מענק וזה לא יכול לעזור.
מאיר אלמליח: גם אם יגדילו את זה ל-60% זה לא יעזור, כי אין לנו הון עצמי.
מאיר אלמליח: הכנו תוכנית כלכלית כפי שהתבקשנו, עם ניתוחים, עם בדיקות, עם אפשרות להחזרים כבר מהשנה השנייה.
ישראל כץ: באיזה סכום האוצר מוכן לסייע?
ישראל כץ: תקרא לזה תקציב או כל דבר אחר.
אושיק בן עטר: הסכום שהמדינה מסייעת הוא דרך מרכז ההשקעות.
ישראל כץ: אני מבין שסכום ההשקעה הוא 12 מיליון, אבל פה מדובר בפחות.
שמחה יודוביץ: להערכתי מה שיוכל להיכנס לדיון הוא סדר גודל של 6-7 מיליון שקל.
יעקב ליצמן: מתוך זה משרד החקלאות יכול לתת כ-2 מיליון.
יעקב ליצמן: כלומר חסרים 4 מיליון.
יעקב ליצמן: אני מציע שנבקש מהאוצר כן לתת ערבות מדינה ל-50%, כלומר עוד 3 מיליון, ושהמועצה תגייס עוד מיליון אחד.
אהרון מעתוק: אם נקבל ערבות ל-3 מיליון שקל, יכול להיות שנוכל לגייס עוד מיליון.
אושיק בן עטר: אני חוזר על מה שאמרתי – הכלי של ערבות מדינה הוא לא כלי רלוונטי מבחינת האוצר.
אושיק בן עטר: אם אתם רוצים לעזור, תעשו את זה מתקציב המדינה.
יעקב ליצמן: תבדוק את זה שנית.
אושיק בן עטר: בדקתי את זה היום ואני חוזר ואומר שאם אתם רוצים לסייע, תסייעו דרך תקציב המדינה ולא דרך כלי של הלוואות.
נחום לנגנטל: אתם מוכנים לתת 3 מיליון?
אושיק בן עטר: אני לא נציג אגף התקציבים ואני לא יודע איך התקציב שלהם.
אושיק בן עטר: מבחינת החשב הכללי, אנחנו לא נותנים את הכלי של ערבות מדינה.
איוור קרשנר: לצורך האינפורמציה – השנה נתנו רק ערבות אחת לפרוייקטים של "שער הירדן".
איוור קרשנר: שנה לפני כן ניתנה ערבות מדינה בגובה של 15 מיליון דולר לתעשייה הצבאית.
איוור קרשנר: לפני שנתיים ניתנה לתעשייה האווירית הארכת תוקף של 100 מיליון דולר ועוד 105 מיליון דולר.
אושיק בן עטר: אני לא מקבל את הטיעון שברגע שעשינו פעם אחת, צריך להמשיך ולעשות את זה גם במקומות אחרים.
אושיק בן עטר: אני לא ממונה על ערבויות המדינה, אבל היום בדקתי את זה עם המינהל ונאמר לי חד משמעית שאם רוצים לעזור יש את הכלי של תקציב המדינה.
אושיק בן עטר: יש את אגף התקציבים, יש את מינהלת ההשקעות ואפשר לעשות את זה דרכם.
ישראל כץ: למה נתתם ערבות מדינה בפרוייקט "שער הירדן"?
אושיק בן עטר: אני לא מכיר את הנושא הזה ולכן אני לא יכול להתייחס לכך.
אושיק בן עטר: אני יכול לומר שבעבר הרחוק ניתנו הלוואות בערבות מדינה ועד היום אנחנו מלקקים את הפצעים של הכלי זה.
יעקב ליצמן: אני מציע שנפנה לשר האוצר.
ישראל כץ: דיברתי עם שר האוצר והוא אמר שהוא יבדוק את זה, אבל עכשיו אני רואה שאין שינוי במדיניות.
ישראל כץ: קיימנו שלושה דיונים בנושא הזה וכל פעם האוצר חוזר עם אותה תשובה.
ישראל כץ: אני מציע לאמץ את ההצעה של חבר הכנסת ליצמן שמתבססת על כך שמדובר על השקעה של כ-6 מיליון שקלים ושמינהלת ההשקעות במשרד החקלאות תעמיד כ-2 מיליון שקלים – שהם 33% - לרשות הפרוייקט.
שמחה יודוביץ: אני מציעה שתאמרו במפורש את אופן החישוב.
ישראל כץ: זה מבוסס על 30% כללי ו-50% לשני יישובי הגדר אביבים ודובב, על פי חלקם בהשקעה.
ישראל כץ: משרד האוצר יעמיד סכום של 3 מיליון שקלים - -
נחום לנגנטל: בדרך שתיראה לו.
ישראל כץ: נכתוב שמשרד האוצר יעמיד 50% שזה עד 3 מיליון שקלים, והמפעל עצמו יגייס עוד מיליון שקלים.
ישראל כץ: זאת תהיה ההחלטה שלנו והיא כמובן תועבר לשר האוצר ולכל הגורמים.
נחום לנגנטל: צריך להסמיך אותך לדבר עם שר האוצר.
ישראל כץ: לא צריך להסמיך אותי.
ישראל כץ: זה כוחה של ועדת הכספים, שמקבלת החלטה ובבוא העת, אם מישהו לא מממש אותה, היא בעצמה מממשת את ההחלטה באמצעות העבודה של הוועדה.
ישראל כץ: אם יגיעו לפנינו כל מיני בקשות תקציביות, אנחנו נודיע שסכום מסוים מיועד לפרוייקט הזה.
ישראל כץ: לא ייתכן שיש כאן קונסנסוס לעזור וזה לא יבוא לידי ביטוי.
נחום לנגנטל: אני בכל זאת מציע שלאחר שנקבל את ההחלטה הזאת נבקש ממך לפנות לשר האוצר ולבקש את זה ממנו.
ישראל כץ: כל החלטה שלנו מועברת לשר האוצר.
ישראל כץ: אני אישית דיברתי איתו כבר וחשוב שזו תהיה החלטת ועדה בקונסנסוס רחב.
ישראל כץ: גם לוועדה יש איזשהו משקל ולא יכולה להיות התעלמות מהחלטותיה.
פנחס קוטשר: אין לנו שום כלי לעזור.
פנחס קוטשר: יש חלוקה בתחום הזה.
פנחס קוטשר: לפני כמה שנים היתה העברה של מפעלים – בתי קירור ובתי אריזה – שהועברו לטיפול מוחלט של משרד החקלאות.
פנחס קוטשר: אני יושב כנציג משרד התמ"ס במינהלת ההשקעות בחקלאות, אבל אין לנו שום כלי לסייע להם.
ישראל כץ: עלתה האפשרות שיזם פרטי יהיה שותף בפרוייקט הזה?
אהרון מעתוק: עלתה אפשרות כזאת, אבל מתוך חשש שמה שקרה ב"מבואות חרמון"- שהיזם השתלט בסוף על כל המפעל - יחזור על עצמו אצלנו, אנחנו חוששים ממהלך מהסוג הזה.
ישראל כץ: אבל שם המפעל שווה 30 מיליון שקלים והם יפדו אותו אחרי בוררות ב-5 מיליון.
ישראל כץ: עדיין המפעל הוא רווחי.
יעקב ליצמן: הייתי מוסיף להחלטה שני דברים: הממשלה יכולה להמיר את ה-3 מיליון שקל של הערבות לסיוע.
יעקב ליצמן: כמו כן הייתי מצרף להחלטה את ההחלטה למתן ערבות שאישרנו לפני כחצי שנה לגבי "שער הירדן".
ישראל כץ: אפשר לכתוב שחבר הכנסת ליצמן מציין שהיו תקדימים בוועדה של העברת ערבויות מדינה בפרוייקט "שער הירדן" ושהוא ממליץ למשרד האוצר לנהוג כך או לחלופין להעביר את הסכום באופן ישיר.
עופר חוגי: אנחנו צריכים לקבל תשובה מדוע לגבי מפעל קדמני אישרו ערבות מדינה ופה לא רוצים לאשר.
שמחה יודוביץ: אני מקבלת את האפשרות שהעלה חבר הכנסת ישראל כץ ומבקשת מהמועצה לנסות בכל זאת לחשוב על יזם.
שמחה יודוביץ: זה שיקום בית אריזה משוכלל ומשודרג עם רמת קירור מבוקרת, והחקלאים יורשו להשתמש בו, ולא יהיה איש כלכלה שיוכל לתת את העוגן לתפעל את בית האריזה הזה וגם לטפל בהון החוזר שאתם תידרשו לו בהתחלה, אז אנחנו כאילו חוזרים להתחלה.
שמחה יודוביץ: לכן כדאי כן לחשוב על האפשרות הזאת.
שמחה יודוביץ: אפשר לעשות הסכמים טובים וברוח טובה ולא לחזור על הטעות שנעשתה ב"פרי מבואות חרמון".
שמחה יודוביץ: אם כבר הולכים למהלך כזה של שידרוג בית האריזה ולזה שרוצים לרתום את החקלאים לבית האריזה שיבואו גם למיון וגם לקירור, כדאי לחשוב גם על סגירת המעטפת הכספית של בית האריזה.
אהרון מעתוק: כל זה יכול להיעשות רק לאחר העלאת ערכו של בית הקירור.
ישראל כץ: זה נכון ולא נכון, כי יכול להיות שאם עושים ניתוח של הפוטנציאל ויש יזם ששותף לזה, יכול להיות שאפשר להרוויח.
עופר חוגי: זה כמו שבקיבוצים, במקום לתת להם את הכסף, אמרו להם למכור את המפעלים ליזמים.
ישראל כץ: אני לא מציע להם למכור את העסק שלהם, אלא להכניס יזם.
עופר חוגי: גם לגבי הקיבוצים אפשר היה להגיד להכניס יזם, אבל המדינה לא אמרה את זה, אלא נתנה להם כמה שהם צריכים.
אבשלום וילן: לקיבוצים פרסו חובות ל-20 שנה, הם נתנו קרקעות וכן הכניסו יזמים למפעלים, שידרגו ועשו כל מיני דברים.
אבשלום וילן: אל תאחזו בדברים שאינם.
יעקב ליצמן: אני מוכן שיתנו כאן מה שנתנו לקיבוצים.
אבשלום וילן: אלה שני דברים שונים לגמרי.
אבשלום וילן: תפסיקו כבר עם המנטרות.
אבשלום וילן: יש פה בעיה ספציפית-נקודתית, איתה צריך להתמודד ועליה צריך לתת פתרון.
אבשלום וילן: ממה אתם רוצים שיתפרנסו בגבול הצפון, רק מסיפורים?
ישראל כץ: קיבלתי את ההצעה ואנחנו גם נאשר אותה.
שמחה יודוביץ: אני רוצה להדגיש שבית האריזה הזה הוא האחרון שלא עשה שום שידרוג וכל שינוי כבר שלושים שנה.
ישראל כץ: מי בעד הצעתו של חבר הכנסת ליצמן?
ישראל כץ: בעד – הרוב
ישראל כץ: הצעת חוק סיוע לקרית שמונה ולגליל (תיקוני חקיקה – הוראת שעה), התשס"א-2001
ישראל כץ: הנושא הבא על סדר היום – הצעת חוק סיוע לקרית שמונה ולגליל.
ישראל כץ: הצעת החוק הזאת שיזמתי כבר נדונה כאן בוועדה.
ישראל כץ: מאחר שנעשו שינויים, עקב העובדה היסודית שבקריית שמונה השגנו כבר את ה-25% בחוק אחר, אני מציע לקרוא את ההצעה המתוקנת.
ישראל כץ: יש כאן הטבות נוספות לקרית שמונה שהחלטנו עליהם בפעם שעברה ויש הרחבה לגבי הגליל עצמו.
אנה שניידר: חילקתי את הצעת החוק לפרקים לפי הנושאים השונים של ההטבות.
אנה שניידר: אני מוכרחה לציין שעשיתי את זה בלחץ זמן אדיר, כי התבקשתי לעשות את זה אתמול בצהרים ואני מקווה שאין לי כאן טעויות.
אנה שניידר: מאוחר יותר אני אעשה את כל ההגהות וההתאמות.
אנה שניידר: הגדרות – 2.
אנה שניידר: "בחוק זה –
אנה שניידר: 'הגליל' – כהגדרתו בסעיף 1 לחוק הרשות לפיתוח הגליל, התשנ"ג-1993;
אנה שניידר: עדיין לא הכנסתי את זה.
אנה שניידר: יש החלטת ממשלה שקובעת מהם יישובי הגדר וטרם הספקתי להכניס את כל היישובים.
יעקב ליצמן: יש שינויים בהגדרה מאז שיצאו מלבנון?
ישראל כץ: מדובר ב-15 יישובים.
אנה שניידר: 'ישובי קו העימות' – כמפורט בתוספת השניה;
אנה שניידר: גם התוספת השניה היא לפי החלטת הממשלה וטרם הכנסתי את זה.
אנה שניידר: מה שכן הכנסתי, ותראו את זה בסעיף 11 בסוף, שהשרים, כלומר שר האוצר ביחד עם שר התעשייה והמסחר באישור ועדת הכספים של הכנסת, רשאים לשנות את התוספות.
אנה שניידר: כך זה נותן גמישות, באישור ועדת הכספים, לעניין רשימת היישובים.
אנה שניידר: 'השרים' – שר האוצר ביחד עם שר המסחר והתעשיה".
פרק ב': תיקון חוק לעידוד השקעות הון – 3.
פרק ב': "בחוק לעידוד השקעות הון, התשי"ט-1959 (להלן – החוק העיקרי) –
בסופו יבוא: (ד) "על אף הוראות סעיף קטן (א) –
בסופו יבוא: "מענק השקעה למפעל בגליל יהיה כאמור בסעיף 5 לתוספת".
בסופו יבוא: '
בסופו יבוא: מפעל בקרית שמונה' – זכאי כאמור בסעיף 40ב שמקום מושבו בקרית שמונה;
בסופו יבוא: 'קרית שמונה' ו'הגליל' – כהגדרתם בסעיף 2 לחוק סיוע לקרית שמונה ולגליל (תיקוני חקיקה – הוראת שעה), התשס"א-2001.
ושם כתוב: (4) שיעור השקעה למפעל בקרית שמונה – 38%.
ושם כתוב: זה כמו שעשינו לעניין הנגב כאשר 32% זה על פי החלטת ממשלה.
ושם כתוב: לכן אנחנו כותבים 30% כמו בהצעת חוק של חבר הכנסת שירי ויצמן.
'פרק עשירי 1: "הגדרות 76ב.
'פרק עשירי 1: בפרק זה –
'פרק עשירי 1: 'הגליל', 'קרית שמונה', 'יישובי הגדר', יישובי קו העימות' – כהגדרתם סעיף 2 לחוק סיוע לקרית שמונה ולגליל (תיקוני חקיקה – הוראת שעה), התשס"א-2001.
'פרק עשירי 1: "קרן סיוע לעסקים ביישובי הצפון" – 76ג.
'פרק עשירי 1: "הקרן תנוהל על ידי השרים.
"בתוספת, בסופה יבוא: (4) שיעור השקעה למפעל בקרית שמונה – 38%.
"בתוספת, בסופה יבוא: "תחולה ותחילה" – 4.
"בתוספת, בסופה יבוא: (א) "תחולתו של סעיף 40ג לחוק העיקרי, כנוסחו בסעיף 3(1) לחוק זה, בשנים 2001, 2002 ו-2003.
"בתוספת, בסופה יבוא: פרק ג': סיוע לדיור
"בתוספת, בסופה יבוא: 6ה.
"בתוספת, בסופה יבוא: (א) בסעיף זה –
"בתוספת, בסופה יבוא: "חייל משוחרר" – כהגדרתו בחוק קליטת חיילים משוחררים, התשנ"ד-1994 5).
ישראל כץ: זה הרבה פחות ממה שהמדינה צריכה לתת.
ישראל כץ: כשראש הממשלה פגש את אנשי הגליל הוא אמר להם שהוא מתכוון לתת להם את כל מה שנתנו לנגב, וכאן מדובר בהרבה פחות.
אנה שניידר: בקרית שמונה וביישובי הגדר – מענק בסכום של 35,000 ₪ וכן הלוואה בסכום של 35,000 ₪;
אנה שניידר: במקום אחר בגליל – מענק בסכום של 25,000 ₪ וכן הלוואה בסכום של 25,000 ₪.
ישראל כץ: זה בדיוק כמו שאושר.
אנה שניידר: בזה לא נגעתי, אבל זה רק לקרית שמונה.
ישראל כץ: כי שם היו בעיות מיוחדות.
אנה שניידר: יש לנו כאן את ההנחה בשיעור של 30% בארנונה.
אנה שניידר: גם בדיור הציבורי – רק בקרית שמונה – יקבלו הנחה בדמי שכירות וישלמו דמי שכירות בשיעור של 90% מהסכום המשתלם לפי דרגה 9 לטבלת דמי השכירות לפי חוק הדיור הציבורי.
אנה שניידר: פרק ו': הקלות במס.
אנה שניידר: לעניין מס הכנסה יש לי נוסח אחר מהנוסח המונח לפניכם.
אנה שניידר: יישובים כאמור, הכלולים בתקנות מס הכנסה (הנחות ממס ביישובי גבול הצפון), התשמ"ו-1985 10) (להלן – התקנות), והזכאים להנחה ממס בשיעור שאינו עולה על 7% יהיו זכאים להנחה ממס בשיעור של 7%;
ישראל כץ: גם אלה שמקבלים אפס.
אנה שניידר: מי שאפס לא כלול בתקנות.
אנה שניידר: מי שיש לו 5% יקבל 7%.
אנה שניידר: (ב) הוראות התקנות יחולו על היישובים לפי סעיף זה.
ישראל כץ: זה ליישר קו לגבי יישובים בודדים, כדי שלא יהיה מצב שיישוב דרומי שמקבל ויישוב צפוני לא מקבל שום דבר.
אנה שניידר: סעיף 10 מתייחס לשיעור אפס במס ערך מוסף לבתי מלון בגליל.
אנה שניידר: היום, לפי חוק מס ערך מוסף, יש שיעור אפס על לינה של תיירים בבתי מלון.
אנה שניידר: בית מלון מוגדר כמקום שבו מלינים לפחות חמישה אנשים ולכן אני מניחה שמי שיש לו צימרים לפחות לחמישה אנשים יהיה כלול בהגדרה הזאת.
אנה שניידר: לפי זה אנחנו אומרים: "בשנות המס 2001, 2002 ו-2003 יחולו הוראות סעיף 30(א)(8)(א)" – שזה הסעיף שנותן שיעור אפס – "בשינויים המחויבים גם על לינה של תושב ישראל בבית מלון בגליל; לעניין זה 'הגליל' – כהגדרתו בחוק הרשות לפיתוח הגליל, התשנ"ג-1993".
פרק ז: "שינוי בתוספות" – 11.
פרק ז: "השרים, באישור ועדת הכספים של הכנסת רשאים לשנות את התוספות לחוק זה.
פרק ז: בתוספת הראשונה אני צריכה לפרט את יישובי הגדר והתוספת השנייה היא לגבי יישובי קו העימות.
אבשלום וילן: יישובי קו הגדר ויישובי קו העימות הם על בסיס הרשימות שבזמנו אישרנו?
אנה שניידר: הם לפי החלטת הממשלה.
ישראל כץ: השרים יוכלו מעכשיו לעדכן בהתאם להחלטת הממשלה, מה שלא היה עד עכשיו.
ישראל כץ: אני מציע להצביע לאשר את הצעת החוק.
ישראל כץ: מי בעד הצעת החוק כפי שהוקראה?
ישראל כץ: נמנעים – אין
ישראל כץ: צו לעידוד החיסכון (הנפקה של החברה לישראל בע"מ)
ישראל כץ: מונחת לפנינו בקשת הרשות לניירות ערך.
ישראל כץ: "הנדון: תשקיף החברה לישראל בע"מ – הנפקת ניירות ערך ואגרות חוב".
איתי גפן: אנחנו מבקשים לאשר הנפקה של סדרת אגרות חוב על ידי החברה לישראל, עד 500 מיליון שקל ערך נקוב בפירעון לתקופה של בין שנה עד עשר שנים בתשלומים שווים ובריבית של בין 1% ולא יעלה על 7% לשנה.
ישראל כץ: בוקר טוב לכולם.
ישראל כץ: אני מצטער על העיכוב בפתיחת הישיבה.
ישראל כץ: אני מביא לדיון את נושא פנייתו של יושב ראש רשות השידור נחמן שי אליי לגבי אגרת טלוויזיה לשנת 2001 ולגבי תקציב רשות השידור.
ישראל כץ: נוסח המכתב מונח לפניכם ובו נכתב: "באישור שר האוצר, ולאחר התייעצות נוספת בשרה הממונה, חזר והחליט הוועד המנהל של רשות השידור, בישיבתו מיום 13.5.2001, לקבוע את שיעור אגרת הטלוויזיה לשנת הכספים 2001 בסך 517 ₪.
ישראל כץ: חלקה של האגרה המשולמת בתשלומים כקבוע בתקנות, תתעדכן בהתאם לעליית מדד כמפורט בנוסח ההודעה הרצ"ב.
ישראל כץ: אודה לך אם תביא את האגרה הנ"ל לאישורה של ועדת הכספים של הכנסת, כמתחייב מסעיף 32 א' לחוק רשות השידור.
ישראל כץ: " יש כאן גם דברי הסבר לגבי האגרה.
ישראל כץ: אני חייב לומר מספר משפטים בתחילת הדיון.
ישראל כץ: אני הצטרפתי לדיונים על רשות השידור רק משלב שכבר הייתה ועדת משנה שדנה בנושא ושהוקמה אד-הוק.
ישראל כץ: יש לי תחושה שהיא מתחזקת עכשיו לנוכח העובדה שאנחנו מקבלים למעשה תקציב דומה, אפילו זהה, שהיו כאן גורמים שעשו שימוש לרעה בוועדת כספים, במסגרת כל מיני ויכוחים שלא קשורים לוועדה, וניצלו את תום ליבה של הוועדה כדי לנהל קרבות בזירות אחרות.
ישראל כץ: הממשלה התכנסה ודנה והביאה בדיוק את אותו תקציב, מצבה של רשות השידור לא הוטב בינתיים, ונשמעו חלק מהטיעונים, לא על ידי מי שיושב כאן, ודאי לא על ידי היועצת המשפטית שלנו, אלא על ידי ייעוץ משפטי אחר.