GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יצחק כהן: 15 ישובים מבקשים 5 מיליון, ל-5 קיבוצים נתתם 12 מיליון, תראו את היחס.
יצחק כהן: אנחנו מבקשים יחס שווה.
עופר חוגי: למשרד החקלאות יש גם תקציב למיחשוב ובית הקירור צריך מיחשוב.
ישראל כץ: אני רוצה תכנית הבראה לגוף הזה עם בקרה, ביקורת וכל המשתמע מזה.
שמחה יודוביץ: מדברים פה באוויר.
שמחה יודוביץ: אנחנו לא יודעים בדיוק מה התכנית, מה הבקשה המפורטת.
שמחה יודוביץ: אילו היינו מקבלים חומר היינו יכולים לדון בזה.
משה זרחי: הם צריכים לשדרג את בית הקירור וזה יעלה להם 5 מיליון שקל.
משה זרחי: הם יקבלו ממך 30% אבל אין להם הון עצמי של 70%, בחיים הם לא יוכלו לגייס את זה מהישובים.
שמחה יודוביץ: קודם נאמר פה שחלק מה-5 מיליון זה להחזר חובות.
שמחה יודוביץ: אנחנו לא יודעים בדיוק על מה מדובר.
משה זרחי: אם תקראי את החוברת המונחת כאן תראי שיש פה גם תכנית עסקית.
משה זרחי: אם צריך לשדרג את בית הקירור הזה שנבנה לפני 37 שנים הוא יזדקק ל-5 מיליון שקל.
משה זרחי: את יודעת שבית הקירור בפרי-פסגות יעלה סכום דומה לזה.
משה זרחי: פה המצב יותר חמור.
משה זרחי: הבעיה שלהם היא הון עצמי.
ישראל כץ: מה עם הכסף לתשלום משכורות?
משה זרחי: ברגע שהוא יוכל להפעיל את מלוא כושר הייצור שלו הוא יוכל לעמוד בכל ההתחייבויות שלו.
מיכאל קליינר: נשמעה טענה שהגרעון נוצר כי גבו מחירים נמוכים מדי.
משה זרחי: לא.
משה זרחי: המחירים שלהם לא נופלים ממחירים של בתי אריזה אחרים.
מיכאל קליינר: הם אמנם חברה פרטית אבל בפועל הם התנהגו כאילו הם חברה ציבורית.
משה זרחי: זאת חברה של הישובים ומלכתחילה לא למטרות רווח.
משה זרחי: הם לא יותר זולים.
משה זרחי: בית הקירור של ראש פינה, יסוד המעלה ומטולה זה של החברים, הם מטפלים בפרי של עצמם.
משה זרחי: אם לישובים האלה לא תהיה אפשרות לאסם את הפרי ולטפל בו הם פשוט יפסיקו עם החקלאות.
ישראל כץ: גב' יודוביץ, את סמנכ"לית גם של משרד החקלאות ולא רק של מינהל ההשקעות, משרד החקלאות אמור לסייע לגופים כאלה.
ישראל כץ: זה גוף שעוסק במוצר חקלאי, בפירות, למען החקלאים.
ישראל כץ: האם אין למשרד החקלאות אפשרויות לסייע ולעשות תכנית הבראה לגוף בתיאום עם האוצר ולהוביל את זה?
ישראל כץ: זה לא נגמר במינהלת ההשקעות.
עופר חוגי: אני אומר לאוצר שאם תבואו אלי בעוד שבוע עם דרישות אני אעצור לכם אותן.
עופר חוגי: כמו שאתם נותנים לפרחים ולכולם תתנו גם פה.
שמחה יודוביץ: זה על-פי החוק ועל-פי הסכמים.
עופר חוגי: אם היו מביאים כאן בית אריזה ממקום אחר זה ענין אחר אבל פה מדובר על קו עימות שלגביו המדינה מוכנה לתת.
עופר חוגי: נתנו מיליארדים לכל מיני גופים.
עופר חוגי: יש כאן 15 מושבים ולא ייתכן שאי-אפשר יהיה לשדרג את בית האריזה שלהם.
עופר חוגי: למיחשוב הפרחים נתנו מענקים, לחלב נתנו מענק.
עופר חוגי: אפשר לשבת אתם לישיבה, יש ועדת תמיכות, ידונו לפי הדרישות ויגיעו לפתרון.
דוד גלשנוביץ: צריך להיצמד למסלול קיים, לא כדאי להמציא מסלולים חדשים.
יצחק כהן: אין לך שום מסלול שאתה יכול להיצמד אליו.
יצחק כהן: באיזה מסלול אתה יכול לעזור להם?
דוד גלשנוביץ: אני מודה שיותר קל לנסוע פעמיים בחודש לירושלים ולהשיג את זה בוועדת הכספים מאשר לעשות תכנית.
יצחק כהן: אתה יודע כתוצאה ממה בא הדיון הזה?
יצחק כהן: כתוצאה מהעיוות שעשיתם ל-5 קיבוצי הגדר.
יצחק כהן: אנחנו הזמנו אותם לכאן כי לא ייתכן שיש מסלולים לקיבוצים ולהם אין שום מסלול.
יצחק כהן: בבקשה, ניצור להם מסלול.
יצחק כהן: כמה פעמים פתחתם את הסכם הקיבוצים?
חיים פרננדז: אני מזכיר שיש חוק גל.
ישראל כץ: אם הם כלולים בחוק גל אז נמחק להם לפי חוק גל, תשנה את הכללים.
ישראל כץ: אני רוצה שתביאו הצעה לדחות להם ב-4 שנים את תשלום החוב ולהקפיא את הריבית.
עופר חוגי: ניתן להם מענק חד-פעמי בשביל לשדרג את בית האריזה.
עופר חוגי: לא ייתכן להשוות אותם לכל הארץ.
שמחה יודוביץ: במרכז הארץ בכלל אין מענקים.
עופר חוגי: מי שלא יושב בקו עימות גם מקבל 30%?
עופר חוגי: בגליל מקבלים 30%?
שמחה יודוביץ: לא, לא לבתי אריזה.
שמחה יודוביץ: רק בתי אריזה בקו עימות ואזור א' מקבלים.
ישראל כץ: מה אתם מציעים?
משה זרחי: אם נלך במסלול הרגיל – זה מה שאומרים כאן – אתה אומר להם: תעקרו את המטעים.
משה זרחי: אלה ישובים שאין להם הון עצמי והם לא יכולים לעמוד בהחזרים.
משה זרחי: אני מציע שתתנו להם מענק בגובה של 50%, זה לא בשמים, ושאר 50% יהיו הלוואות בערבות מדינה.
משה זרחי: שום בנק לא יתן להם הלוואות אם לא תהיה ערבות מדינה.
משה זרחי: כך אפשר ליצור בסיס כלכלי בהנחה שאנשים יוכלו לעמוד בהלוואות כאלה ותהיו מעורבים בזה.
ישראל כץ: שהממשלה תביא לנו לפה בקשה כמו שעשינו עם קיבוצי הגדר.
שלמה לוי: אני פונה אל אנשי האוצר: יש מפעלון שצריך להחזיר אותו לדרך המלך, האזור הוא בעייתי מבחינה טופוגרפית וגיאוגרפית בגלל המרחק.
שלמה לוי: אני מבקש שתגלו קצת רוחב לב, אני לא חושב שאתם סוטים מחוקים.
שמחה יודוביץ: כמה מתוכם הם ישובי גדר?
מאיר אלמליח: 5 ישובי גדר והשאר ישובים בקו עימות.
מיכאל קליינר: יש כאן שני קיבוצים שיקבלו פעמיים.
שמחה יודוביץ: אני מציעה שיגישו תכנית, יגידו מה הם רוצים ויתנו לנו לעשות את ההתייעצות שלנו.
ישראל כץ: גב' יודוביץ, קחי על עצמך להוביל את הנושא.
ישראל כץ: נציגי הגוף הזה ייפגשו אתך, בשיתוף עם אנשי האוצר, תביאו את כל הנתונים והחומר.
ישראל כץ: בתום 14 יום תבואו אל הוועדה ותגישו תכנית קונקרטית לפתרון.
ישראל כץ: הכיוון הוא לעשות מאמץ לגמור את הענין כדי שהגוף הזה יפעל עם כל הפיקוח וההנחיות כדי וישרת את הסביבה שם.
ישראל כץ: כל פעם אנחנו מזכירים שבאו לכאן בענין 5 קיבוצי גדר, דבר שחרג מכל פרמטר וקריטריון.
ישראל כץ: דווקא בגלל שזה נשלף מתוך הסדר קיים זה המחיש כמה זה היה חריג.
ישראל כץ: אם היה מדובר בקרית שמונה שלא היה להם הסדר היינו מבינים, אבל קיבוצים שכלולים בהסדר נקלעים למצוקה ומנמקים אותה בכך שהם ישובי גדר, הממשלה מביאה הצעה לוועדת הכספים ביוזמתה – זה דבר נדיר – להיטיב כספית בסכום מסוים עם אותם קיבוצים.
ישראל כץ: פה יש מקרה שגם לו אפשר למצוא פתרון.
ישראל כץ: תקבעו פגישה, תביאו את כל החומר והנתונים ותוך שבועיים תביאו פתרון לענין כדי שנראה שזה יפעל בעונה.
ישראל כץ: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה.
ישראל כץ: אנחנו מקיימים היום דיון בעקבות פנייתו של חבר הכנסת אמנון כהן.
ישראל כץ: נעניתי כמובן במהירות ובחיוב ליוזמה הזאת, כדי לדון בנושא הטיפול הנקודתי – תכנית "אופק" ל-11 יישובים, כולל רמלה.
ישראל כץ: אני מציע לפתוח את הדיון בסקירה תמציתית של השר לתיאום חברתי, שמואל אביטל, שממונה על התחום הזה.
ישראל כץ: אני לא מסתיר שאחת ממטרות הדיון היא גם לקבל אינפורמציה וגם לסייע לשר, במה שהוא רוצה בלאו הכי, בקידום הנושא הזה.
שמואל אביטל: תודה ליושב ראש ולחבר הכנסת אמנון כהן שיזם את הדיון הזה.
שמואל אביטל: אני חייב להגיד שמאז כינונה של הממשלה הזאת ב-8 במרץ, בעצם הוועדה הזאת בראשותו של חבר הכנסת כץ עסקה בקשת רחבה של דברים תחת הכותרת של התקציב וכל האירועים שהיו.
שמואל אביטל: כחצי צופה מהצד, מאחר שאני לא חבר הכנסת, אני יכול לומר שדרך הפעולה וההחלטות שהוועדה הובילה בסדרה של נושאים חברתיים-כלכליים סביב אירועי התקציב האחרונים, מנעה כמה וכמה עוולות חברתיות שהממשלה הזאת קיבלה אותן גם כירושה מהממשלה הקודמת.
שמואל אביטל: צר לי שבכמה חוקים שעמדו על הפרק במסלול של הביטול, שגם הממשלה הזאת שאני חבר בה, התפתתה להביא אותם לתוך אותם צינורות שאצלנו אומרים ש"חיר" לא יוצא מזה.
שמואל אביטל: זו הזדמנות להגיד תודה לוועדה ולעומד בראשה על אותה פעולה נמרצת שמנעה כמה דברים, שאין לי ספק שהממשלה הזאת כבר בתחילת דרכה היתה יכולה לשגות בהם.
שמואל אביטל: בחומר הנלווה שמונח לפניכם אנחנו מציגים את תמצית תוכנית "אופק".
שמואל אביטל: זו תוכנית שאושרה בממשלה ב-5 בנובמבר 2000.
שמואל אביטל: התוכנית הזאת עברה בעצם את כל המסלול שהיתה צריכה לעבור, גם מבחינת מערכת קבלת ההחלטות – ממשלה, תקציב וכל מה שנלווה לכך – והיתה צריכה להיכנס כבר לעבודה במהלך 2000, אך לצערנו, כמו חלק מתוכניות כאלה ואחרות, בפועל לא קרה דבר.
שמואל אביטל: אני חייב לציין שמכל התוכנית הזאת, שהיא תוכנית לשלוש שנים, בסדר גודל של כ-1.2 מיליארד שקל, יש פינה אחת יפה – כמעט הייתי מתפתה לומר נקודת חן – בהיקף של 31 מיליון שקל שכן התחילה להתבצע במהלך שנת 2000.
שמואל אביטל: הכוונה לפרוייקט פנימיות היום.
שמואל אביטל: עוד לפני שאני אכנס למסגרת עצמה הייתי אומר שלממשלה הזאת הפרוייקט הזה הוא בבחינת ספינת דגל, שאם מעבר לטיפול בנושאים שכל ממשלה אוהבת להתעסק בהם, וגם המציאות כפי שאנחנו חווים אותה בשבועות האלה, היא גם רוצה לעשות את המינון הנכון בין הנושאים המדיניים הביטחוניים שאנחנו חווים אותם יום-יום לבין הנושאים החברתיים-כלכליים.
שמואל אביטל: אם הממשלה והוועדה הזאת לא יצליחו במהלך קצר, שאני מגדיר אותו בטווחים של שבועות, להוציא את התוכנית הזאת לפועל, הרי שמשהו בנושאים האלה הולך להשתבש.
שמואל אביטל: מדובר בספינת דגל שבהחלט יכולה להיות גם דוגמה לאיך תוכנית – שדרך אגב נעשתה על ידי צוות מקצועי מעולה, בתיאום מלא עם היישובים – ערוכה ומוכנה.
שמואל אביטל: מה שחסר, וזה מה שכולנו מחפשים מעת לעת, זה ההפעלה התקציבית של המסגרת הזאת.
שמואל אביטל: 11 היישובים שנכללים בתוכנית נבחרו על בסיס של בחינה סוציו-אקונומית, אבל לכל היושבים פה ברור שיש עוד לא מעט יישובים שיכולים להיכנס לקטיגוריה הזאת.
שמואל אביטל: בעיניי, אחד הדברים היותר משמעותיים, מעבר לאותם מבחנים שהביאו את 11 היישובים האלה להיות כלולים בתוכנית, מהיכרות שלי עם המערכות העירוניות אני מאמין שברוב המכריע של המקרים – אפילו בכל המקרים – ראשי הערים והמנהיגות ביישובים האלה הם כאלה שיחד עם תוכנית מאוד מקצועית שגובשה יש גם סיכוי לחולל מפנה ביישובים האלה.
שמואל אביטל: אנחנו מכירים את התופעה רבת השנים שבה לפעמים אתה מזרים, ואתה דואג, ואתה דוחף ואתה מביא, והתוצאות אחרי שנים הן מינוריות מאוד.
שמואל אביטל: במקרה הזה אין לי ספק שגם הצד האנושי של האנשים ברשויות, שצריכים להוביל ולנווט את התוכנית הזאת, גם המערכת הממשלתית כפי שהתארגנה לעניין הזה וגם התוכניות המפורטות, כל השילוב הזה מביא אותי לחשוב ללא צל של ספק שניתן לחולל את המפנה ולהצליח.
שמואל אביטל: בעיניי, בתוכניות בהיקפים כספיים כאלה צריך להיות פיקוח וזה אחד הדברים שבהם הוועדה הנכבדה הזאת צריכה לפקח על הממשלה.
שמואל אביטל: אין לי ספק שכשאתה מאשר משהו ואתה מאמין שהשינוי המיוחל יכול לקרות, בפרקי זמן קצרים מאוד נוכל לבוא לוועדה ולדווח על פעילות עם תוצאות.
שמואל אביטל: פניתי לשר האוצר מייד לאחר כינון הממשלה, ממש ביממות הראשונות.
שמואל אביטל: הממשלה הושבעה ב-8 במרץ ואני פניתי אליו בכתב לאחר שיחות ודיונים כבר ב-15 במרץ על מנת שהוא יעשה את הפעולות הדרושות להעביר את התוכנית מהכוח אל הפועל.
שמואל אביטל: הפנייה הזאת נמצאת בחומר שמונח לפניכם.
שמואל אביטל: הטכניקה להוציא את התוכנית לפועל בעצם מוכרת לכם.
שמואל אביטל: בעצם צריך להביא לוועדה הכספים בקשה להעברה תקציבית מהרזרבה.
שמואל אביטל: דרך אגב, זו היתה המתכונת שגובשה בזמנו לגבי המקור התקציבי לשנה הזאת.
שמואל אביטל: עד היום לא הונחה בקשה כזאת לפני הוועדה.
שמואל אביטל: במכתבי ליושב ראש הוועדה וחבריה ניסחתי את הדברים, כולל דרך הפעולה שבה זה צריך להיעשות, על מנת לוודא שהתוכנית הזאת תישאר שלמה.
שמואל אביטל: זה לא מצב שלמשרד יש כסף מסומן ובזה נגמר העניין.
שמואל אביטל: חוכמתה של התוכנית הזאת היא לראות ראייה כוללת את התוכנית שמופעלת על ידי משרד ראש הממשלה.
שמואל אביטל: אתם יכולים לראות פה את מערכת המספרים שמתוקצבת במשרדים ואת המנה שצריכה להגיע מהאוצר מול משרד ראש הממשלה כלירה שמפעילה את התקציבים הנוספים.
שמואל אביטל: עד הרגע הזה אני מבין שלוועדה טרם הגיעה בקשה כזאת.
שמואל אביטל: בעצם אני מבקש מהוועדה לעשות את כל אותן פעולות מתבקשות על מנת שהתוכנית תקבל את הגיבוי התקציבי.
שמואל אביטל: צריך לזכור שההעברה מתקציבי המשרדים צריך שייעשו בתקנות נפרדות, כדי שלא נפגע בכלליות.
שמואל אביטל: צריך להבין שלב העניין הוא לראות את כל הדבר הזה מתבצע בשלמות.
שמואל אביטל: לא מדובר כאן רק בכסף.
שמואל אביטל: יש הרבה דברים שצריכים לקרות מעצם תפעולה של כל המערכת הזאת, כי כשאתה בא ליישוב ונוחת עליו מלמעלה ומנסה להתמודד עם בעיות של חינוך, של השכלה, של תשתיות פיזיות, של קשת רחבה של דברים, רק דחיפה מהסוג הזה, שהכל הולך ביחד, ומרגע שזה יתחיל לעבוד יקרו דברים שאין להם שום קשר.
שמואל אביטל: יש דברים שהם לא כסף, אבל מרגע שכל המערכת הזאת נעה, יש לא מעט חסמים, לא מעט ביורוקרטיות, אבל ברגע שהדבר הזה נע, הרי שהמערכת על כל מרכיביה יכולה להתחיל לטפל באותם נושאים.
שמואל אביטל: אני יכול לתת דוגמאות לכך בתחומי המינהל, על אף שאני חייב לציין שבשבועות האלה שאני מכהן כשר יש שיתוף פעולה בנושאים האלה עם משרד התשתיות.
שמואל אביטל: זו דוגמה לדברים שברגע שהתוכנית נעה, כל המערכת יחד עם היישוב יכולה לנוע ולהתחיל לטפל.
שמואל אביטל: אני יכול לתת לכם דוגמה מדימונה, שחלק מהחברים כאן התעסקו בה לפני כשבועיים.
שמואל אביטל: יש פה מספר ראשי ערים שאין לי ספק שהם יכולים להאיר את הזוויות האלה.
שמואל אביטל: הכל לא יכול להתחיל לנוע ביד אחת, בצורה מרוכזת, מבלי שהאישור התקציבי הזה נע קדימה.
שמואל אביטל: יש פה את הצוות המקצועי שלנו בראשותו של ראש אגף תיאום ובקרה, בארי הולצמן.
שמואל אביטל: אם תרצו לשמוע מעבר למה שאמרתי, הוא יוכל לענות לכם.
ישראל כץ: אני רוצה להודות לך אדוני השר על הרצון הטוב שיש לך.
ישראל כץ: אם האוצר היה מגיש את מה שהגשת כנראה שלא היינו צריכים את הדיון הזה.
ישראל כץ: הרושם שלי הוא שייתכן שיש פער בין החלטות הממשלה לבין הביצוע.
ישראל כץ: אני מקווה שהפער הוא לא מאה אחוז, אלא הרבה יותר קטן.
ישראל כץ: אני מבקש לשמוע את ראשי הערים ולאחר מכן את הערותיהם של חברי הכנסת.
ישראל כץ: לאחר מכן הצוות המקצועי יוכל להשיב לכל הדברים.
ישראל כץ: לא במקרה נמצאים כאן שלושה ראשי רשויות ועוד אחד.
ישראל כץ: ההבדל ביניהם הוא ששלושת הרשויות האלה אין להן אף כלי סיוע אחר.
ישראל כץ: האחד, שהוא ראש עיר חרוץ, דרור דבש, שבא לכל דבר ועניין וכל כלי סיוע נוסף מבחינתו הוא תמיד טוב.
ישראל כץ: יש כאן את ראשי הרשויות של לוד, רמלה וקרית מלאכי, ששתיים מהן לא מוגדרות כאזור פיתוח ושלושתן לא מקבלות כמעט שום הטבה, אפילו לא הטבה במס, שקיוויתי שאפשר יהיה לתת לקרית מלאכי, בגלל שלא ניתן היה לתת אותה בגלל המימד הגיאוגרפי.
ישראל כץ: בעצם התוכנית הזאת באה להתגבר בין השאר על הבעיה של איך לסייע כשאין את הקריטריון הגיאוגרפי.
ישראל כץ: זה כמעט הכלי היחידי של המדינה לסייע לאותם יישובים שברור שזקוקים לסיוע.
ישראל כץ: אם זה לא יבוצע, אז בעצם לא ניתן סיוע מיוחד לאותם יישובים.
ישראל כץ: אין להם הטבות במס, אין להם איזור פיתוח א' ואת כל שאר הדברים שנכון שהם לא מספיקים בהרבה מקומות, אבל הם נותנים איזשהו בסיס.
ישראל כץ: לכן החשיבות הרבה של הפרוייקט הזה, שגם נותן סיוע בסיסי לאותם יישובים וגם משלים סיוע נוסף ליישובים שיש להם סיוע לפי קריטריונים אחרים.
יואל לביא: אני רוצה להודות לכבוד השר ולחבר הכנסת אמנון כהן, שהוא בן העיר וגם יזם את הדיון הזה, ולך יושב ראש הוועדה שבתקופת הפגרה החלטת לכנס את חברי הוועדה ולדון בבעיה שהיא מצוקה שהוכרה על ידי ממשלה קודמת, מצוקה של ישובים שזקוקים לתמיכה ויש להם את הפוטנציאל לשפר את מעמדם.
יואל לביא: העיר רמלה מונה היום 67 אלף תושבים, מהם 12,500 ערבים, 19,000 עולים חדשים.
יואל לביא: על פי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה העיר מדורגת באשכול 4, מקום 86.
יואל לביא: לצורך ההשוואה, העיר לוד היא במקום 101, כאשר מ-1 עד 255 , 1 הוא הנמוך ביותר.
יואל לביא: אז עם כל הבעיה התדמיתית של לוד, מבחינת מצוקת תושבים, כסף פנוי, שימושים במותרות, תושבי רמלה בבעיה קצת יותר קשה.
ישראל כץ: אני מניח שלא היית רוצה לאמץ גם את הבעיות של לוד.
ישראל כץ: היית מוכן להחליף עם אחרים.
יואל לביא: לדברים שדיבר השר אני רוצה להוסיף עוד דבר אחד קטן.
יואל לביא: מוצגות לפניכם מפות ואתם יכולים לראות שאנחנו לא מופיעים באזורי עדיפות למיניהם.
יואל לביא: בנוסף לכך יש עלינו נטל נוסף – לידינו שרים מפתחים את העיר מודיעין ותושבים אחרים מאוהבים בשוהם, שמתפתחת לתפארת החברה בישראל.
יואל לביא: לנו זה יוצר קושי והתמודדות הרבה יותר קשה, בעיקר משום שאנחנו גם ערים מעורבות ויש לכך השלכות.
יואל לביא: העבודה בנושא רוכזה על ידי בארי הולצמן ועזר לו מאוד שלמה שגב.
יואל לביא: בפעם הראשונה שבאנו לכאן אמרנו, וגם היום אני חוזר ואומר את זה, שלא הכל כסף.
יואל לביא: אצלנו לדוגמה יש את מפעל "נשר" ושירות בתי הסוהר בעיר.
יואל לביא: יש לנו פה 400 דונם של מינהל מקרקעי ישראל שהם כולם תחת טבעות מאושרות ומפורטות, אך לא משווקים אותם.
יואל לביא: לעומת זה, את אזור התעסוקה של מודיעין כן משווקים.
יואל לביא: זה כורת את הענף של אותו חלק יהודי שעדיין גר ברמלה ולוד.
יואל לביא: הפעולה הראשונה שהייתי מבקש לעשות היא לבקש משר התשתיות שיתן הוראה למינהל מקרקעי ישראל, שגם שם זה מינוי חדש, לתת עדיפות לפחות בשיווק קרקעות זמינות באזור שלנו, מה גם שיש היום ביקוש במרכז הארץ לקרקע לתעסוקה.
יואל לביא: הדבר השני – בהחלטת הממשלה מפורטים פרוייקטים שצריכים להיעשות ולהיות מתוקצבים על ידי משרד הבינוי והשיכון.
יואל לביא: השר לתיאום חברתי טרח להסתובב בעיר והיה בשכונת בן-צבי, שבהחלטת ממשלה היה צריך לתקצב אותה ב-11 מיליון שקל, אבל אין זכר לכך בתקציב משרד הבינוי והשיכון.
יואל לביא: אזור של המגזר הערבי, שפיק אל-עדס, שהיו צריכים לתת לו 4 מיליון שקל והם בעצם איזשהו matching בשיעור של 16% מתקציב של קרן קיימת, שיועד לטובת אותה בניית טיילת תיירותית שיכולה להפוך את החלק של "הגטו הערבי" בעיר לאזור פורח כמו יפו העתיקה או כמו האזורים של עכו.
יואל לביא: בינתיים השקענו הרבה מאוד כסף בתוכניות מפורטות.
יואל לביא: כלומר, לא רק שאיננו רואים היום תקציב במשרד הבינוי והשיכון, אלא שבינתיים נוצרה פה הוצאה של מעל מיליון שקל.
יואל לביא: להמחשה הבאנו חלק מהתוכניות המפורטות.
יואל לביא: הדבר השלישי שקשור למשרד הבינוי והשיכון – יש החלטת ממשלה בנושא המגזר הערבי.
יואל לביא: מדברים על תקציב של 4 מיליארד וכל פעם שדנים בכך, הערים המעורבות לא נכללות ברשימות.
יואל לביא: בהזדמנות הזאת אנחנו מבקשים מוועדת הכספים להיות מודעת לעניין הזה.
יואל לביא: אנחנו ערים ערביות די גדולות.
יואל לביא: אצלנו יש 12,500 תושבים ובלוד יש יותר.
יואל לביא: אין שום סיבה שחלק מההשקעות האלה לא ייכנסו לשכונות, שבחלקן הגדול חסרות תשתיות.
יואל לביא: אצלנו, הפער העצום שקיים בתוך החברה הישראלי הוא הרבה יותר גדול, כי אם יש שכונה מודרנית במרחק של שלוש דקות הליכה משכונה שיש בה שממה וחוסר תשתיות במגזר הערבי, זה מחריף את הפער.
יואל לביא: לגבי משרד החינוך – במשרד החינוך נקבעה תוכנית מאוד מפורטת שהמשרד היה שותף בהכנתה, עם מפקחים שלו שסייעו בעבודה גם לערים.
יואל לביא: בסופו של דבר, מכל התוכניות הרבות שגובשו, פועל בשטח רק הנושא של פנימיות היום.
יואל לביא: אצלנו יש גם בית ספר לנשירה, שהשנה החלטנו כסיוע לקלוט בו גם תלמידים מהעיר לוד.
יואל לביא: כמו כן יש חלק מפרוייקט של "בגרות 2001", שהוא תגבור לימודים לקבוצה מסוימת של תלמידים בכיתות י'- י"ב שהיועצים החינוכיים בבית הספר שלהם חושבים שבתגבור מסוים הם יצליחו להגיע לזכאות לתעודת בגרות.
יואל לביא: לגבי משרד התשתיות – במשרד זה יש דווקא היענות לפניות.
יואל לביא: בהחלטת הממשלה יש התייחסות למענק של 50% בתוכניות ביוב.
יואל לביא: אנחנו רואים שלפחות בראייה הזאת של הצרכים בתוך עיר, אנחנו אמורים לקבל.
יואל לביא: בכל המרחב יש לנו בעיה של מת"ש איילון, שאת זה לא רואים כחלק מהביוב, ודווקא ההוצאה הכספית הכי גדולה שלנו, שנאמדת בסדר גודל של 100 מיליון שקל לכל האזור, בזה כרגע לפחות אין החלטה על שום מענק כספי.
יואל לביא: לגבי משרד הספורט – דווקא המשרד הזה הפתיע לטובה והשבוע קיבלנו אישור לשני מגרשים משולבים בבתי ספר.
ישראל כץ: זה קשור לתוכנית?
יואל לביא: זה הופיע בתוכנית המפורטת.
יואל לביא: 480 אלף שקל.
יואל לביא: משרד התרבות, המדע והספורט מממן כ-60%.
יואל לביא: זה מהווה שיפור, כי בדרך הם היו נותנים 20% מהעלות והפעם זה הגיע ל-60%.
יואל לביא: לגבי משרד התחבורה – בדיונים שאנחנו מקיימים במחוז יש היענות, אם כי כל התקציב שלהם לטיפול הנקודתי הוא כ-14 מיליון שקל לכל אחד-עשר היישובים, אבל אנחנו רואים שיש לפחות היענות.
ליאור קצב: אני לא אכנס לפרטי התוכנית בקרית מלאכי, אבל התחושה שלי היתה שפעם ראשונה מזה 53 שנה שהמדינה קיימת, שנעשה ניסיון רציני ואמיתי להתמודד עם בעיות שהן שורשיות.
ליאור קצב: אם אי פעם ניתנה איזושהי הזדמנות לקרית מלאכי לפרוח ולהתפתח קדימה זה דרך הפרוייקט הזה של הטיפול הנקודתי.
ליאור קצב: ההתעסקות בטיפול הנקודתי היא כבר למעלה משנה וחצי מהשלב של אישורים ודיונים.
ליאור קצב: ההחלטה הראשונה היתה ב-30 בינואר 2000, ההחלטה השניה בנובמבר 2000 והיום אנחנו נמצאים במאי 2001.
ליאור קצב: אני חושב שזו תעודת עניות לכולנו - גם דרג של מעגל מקבלי ההחלטות, קרי כנסת, ממשלה, וגם דרג מבצע, קרי השלטון המקומי – ששנה וחצי לאחר החלטה שהתקבלה בממשלה ולאחר שיצאו בתופים ובמחולות, אנחנו צריכים עדיין לשבת בוועדת הכספים ועדיין לדבר על חשיבות הפרוייקט ולנסות לשכנע את ועדת הכספים בצורך להקצות משאבים ותקציבים לדבר הזה.
גבי ללוש: אתה עוד ראש עיר חדש וכבר עכשיו אתה מרגיש מגוחך?
גבי ללוש: יש לך עוד זמן, תקבל שיער שיבה, גנזך של הבטחות.
גבי ללוש: יש עתיד.
ליאור קצב: אני לא רוצה להגיע לשיער שיבה עם המסקנות האלה.
ליאור קצב: אני מעדיף מסקנות אחרות עם שיערות שיבה.
יואל לביא: לתוכנית הזאת נוצרו ציפיות.
יואל לביא: היה לה פרסום תקשורתי וגם ראש הממשלה הקודם עשה כנס מתוקשר מאוד עם ראשי הרשויות, ולכן נוצרו ציפיות.
ליאור קצב: השבוע התקבלה החלטה לעניין יישובי קו העימות ביהודה ושומרון וחבל עזה.
ישראל כץ: עדיין לא התקבלה החלטה כזאת.
ליאור קצב: המידע שהגיע אליי אומר שהתקבלה הנחיה של ראש הממשלה שבטווח של עשרה ימים יש לממש תוכנית כזאת.
ליאור קצב: אני האחרון שאומר מילה וחצי מילה נגד היישובים ביש"ע וכל שכן במצב הביטחוני הזה.
ליאור קצב: אבל צריך לזכור שיש גם קו עימות חברתי ולא ייתכן שההתעסקות בקו העימות החברתית תימשך שנה וחצי ולא עשרה ימים כמו שאר היישובים בקווי העימות.
ישראל כץ: למדתי כבר בוועדה הזאת שהבעיה אינה בין קרית מלאכי ליהודה ושומרון, אלא בין שתיהן לבין הרבה דברים אחרים.
ישראל כץ: שיבצעו את ההחלטות פה ויבצעו שם ויבצעו בכל מקום.
ישראל כץ: עדיין אין החלטות לגבי יש"ע, עוד לא הביאו שום תוכנית ובניגוד אליכם אפילו עוד לא אושרה תוכנית.
ישראל כץ: אחרי שתאושר, בטח בעוד שנה יהיה דיון מדוע היא לא מבוצעת.
משה גפני: מופעלים בקרית מלאכי פנימיות יום?
ליאור קצב: כן.
ליאור קצב: אני מפעיל את זה בכל גני הילדים בעיר.
שמואל אביטל: זה הדבר היחיד מהתוכנית שמתבצע.
שמואל אביטל: הסיבה לכך היא מקור כספי וגם העובדה ששנת הלימודים מתחילה בספטמבר.
משה גפני: זה מתבצע בכל הגנים?
עופר חוגי: חוץ מהגנים החרדים.
עופר חוגי: היתה מלחמת עולם עם מנכ"ל משרד ראש הממשלה ודיברתי איתו יום-יום על כך.
ליאור קצב: אני קיבלתי החלטה להפעיל את זה בכל גני הילדים בקרית מלאכי - בחינוך המוכר, הרשמי, הלא מוכר, רשת הגנים של ש"ס ורשת הגנים ששייכים לחינוך העצמאי.
ליאור קצב: אני מפעיל את התוכנית בכל גני הילדים.
ליאור קצב: מבחינתי אין הבדל בין ילדים שהולכים לגנים של רשת מעיין החינוך התורני לבין ילדים אחרים.
יואל לביא: לצורך האיזון, גם החרדי של התנועה האיסלמית נכלל בתוכנית.
יואל לביא: אני לא משווה חס וחלילה, אבל חשוב לי לציין את זה לפרוטוקול.
משה גפני: אנחנו רוצים להשוות ואנחנו לא מצליחים.
משה גפני: הלוואי שהיינו כמו הערבים.
משה גפני: את הערבים למשל הכניסו לטיפול הנקודתי ואת החרדים לא.
משה גפני: הלוואי שהיינו כמו הערבים, כי אם המצב שלנו היה כמו ערביי ישראל היינו בסדר.
12943: קיבלתי מחמאה לא רגילה מידידי יואל לביא, ששם אותנו במקום טוב על פי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.
12943: זה מראה עד כמה המחמאה היא "מחמאתית".
יעקב ליצמן: אלה שבאים מעזה ורמאללה הם לא עולים חדשים?
12943: הם עולים חדשים מעזה.
ישראל כץ: דרך אגב, זה מנוגד לחוק שעבר בכנסת לגבי זכות שיבה לכל פליט או צאצאיו שעזב ב-48'.
12943: חלקם אזרחים ישראלים וחלקם באים כתוצאה מאיחוד משפחות.
12943: מותר להם להינשא לארבע נשים והם עושים את זה.
ישראל כץ: זה מנוגד לחוק.
ישראל כץ: לפי החוק אין היום לאף אחד סמכות לאשר שום איחוד משפחות ושום דבר לכל מי שעזב לפני או אחרי 48' ולא לצאצאיו.
יואל לביא: אדוני היושב ראש, החוק בסדר, אבל מי אוכף אותו?
12943: החוק גם אומר שאסור לבנות בנייה בלתי חוקית, אבל יש למעלה מ-600 מבנים, גם של שבע קומות, שהם לא חוקיים.
12943: הצוות שהכין את הטיפול הנקודתי עשה עבודה טובה.
12943: גם השר החדש שמטפל בנושא הזה נכנס מייד לנושא ואחרי פחות משבוע הוא כבר ריכז אותנו והתחיל לדבר.
12943: אבל פתאום שמענו שזה בכלל לא בתקציב המדינה.
12943: יוצא איפה שמצד אחד מכרנו אשליות לתושבים ואמרנו שיש פנימיות יום ושאנחנו הולכים לסלול כבישים, לעשות צנרת חדשה ולשנות בכלל את אורח חייהם, אך אנחנו לא עושים כלום.
12943: בעקבות זה המצב יהיה יותר קשה, כי ברגע שאתה משלה בן אדם ואתה אומר לו שהוא הולך לקבל, הוא רק מתוסכל.
יעקב ליצמן: הטעות שלך היא שאתה לא מכריז על עצמך כעיר ערבית.
יעקב ליצמן: תכריז על עצמך כעיר ערבית ותקבל כסף.
12943: היא עוד מעט תהיה.
יואל לביא: לפי היקף היישובים הערביים שנבנו בתחומי השיפוט של רמלה ולוד אולי כדאי לשקול שנהיה מועצות אזוריות.
12943: צריך להכניס את הערים המעורבות בתוך המסגרת הזאת, כדי שיקבלו מהנתח של הערים הערביות.
12943: בנושא תשתיות – כל התקציב שלי לתשתיות נושק ב-3 מיליון שקל.
12943: זה אפס קצהו ממה שצריך להיות.
12943: כל התשתיות שמשרד הבינוי והשיכון ומשרד התשתיות מוכנים לתת לי זה matching ולכן אני מוותר על כך ומי שסובל זה תושבי העיר.
עופר חוגי: לא הציעו לך לעשות את זה בפחות מ-50%?
12943: אין דבר כזה.
12943: רק במשרד התחבורה, כשזה נוגע לתחנות הסעה, יש matching בפחות אחוזים.
12943: ישבתי למשל עם מנכ"ל מפעל הפיס שנתן לי קפה, נתן לי עוגה ואפילו מיץ, אך כשיצאתי לא קיבלתי בעצם שום דבר מלבד הכיבוד הזה.
12943: הציעו לי 120 מחשבים ובגלל שאני צריך להשתתף ב-50% ויתרתי.
12943: יש לי בתי ספר שאין להם שלוש פאזות ואין לי כסף לסדר את זה.
ישראל כץ: אם התוכנית הזאת תבוצע, גם תהיה בעיה?
12943: אנחנו נוכל לעמוד בתוכנית הזאת.
ישראל כץ: התוכנית הזאת מבוצעת?
12943: התוכנית מבוצעת רק בקצה, רק בנושא פנימיות היום.
דרור דבש: הטיפול הנקודתי היה לדעתי הפרוייקט הנכון שממשלת ברק גיבשה והחליטה לבצע.
דרור דבש: התהליך היה נכון – ישבו ועדות היגוי של התושבים, של פרנסי היישוב, של אנשי מקצוע ושל אנשי משרד ראש הממשלה ונציגי המשרדים השונים ובחנו פרוייקט פרוייקט.
דרור דבש: כולם עבדו יחד וגיבשו תוכנית שנתנה סוף סוף תקווה לתושבים.
דרור דבש: מבחינתנו הכוונה היתה שבתוך תהליך של שלוש שנים, עם טיפול נכון, אפשר יהיה להפסיק להיות עיירת פיתוח ולהתחיל להיות יישוב קהילתי.
דרור דבש: הכוונה היתה להפסיק עם המסכנות ולהיות יישוב אטרקטיבי שמושך תושבים, יישוב שמתגבר על בעיות המרחק ובעיקר מנצל את היתרונות היחסיים של היישוב.
דרור דבש: חלק מהפרוייקטים, מכיוון שבנינו על ההבטחות, התחילו כבר לפעול והם מכניסים אותנו כבר לגירעונות, כי אי אפשר לחכות לכסף ובסוף השנה להתחיל תוכניות.
דרור דבש: בחינוך למשל הפרוייקטים שאושרו לנו היו בהיקף של 1.650 מיליון שקל – לגבי 650 אלף שקל אין לנו שום הרשאה תקציבית, למרות שהפרוייקט כבר בדרך.
דרור דבש: אני חושב שחייבים מייד לעצור את העסק ושראש הממשלה יגיד אם יש טיפול נקודתי או אין טיפול נקודתי.
דרור דבש: אם ראש הממשלה יגיד שאין טיפול נקודתי, אז כמו שהתאגדנו 33 ראשי ערים בעניין של חוקי הנגב – וגם שם סירסו את זה - -
ישראל כץ: תהיה תוספת מינהלית ויש מכתב על כך.
דרור דבש: שראש הממשלה הנבחר, שאני בחרתי בו, יגיד שאין טיפול נקודתי ואנחנו נדע לעשות את הרעש המתאים.
דרור דבש: אנחנו רוצים לצאת מהמצב שלנו ואנחנו ניאבק על זה עד הסוף.
דרור דבש: צריך להגיד אם יש כסף או אין כסף ואנחנו נדע מה לעשות.
גבי ללוש: בערבית יש אמירה יפה שאומרת שמי שבוכה אין לו כבר על מה לבכות.
גבי ללוש: היום ברוך השם באתי לבקש פרס כספי על זה שאני ב-NBA - מקום ראשון במדינה באבטלה – ומגיע לי לקבל גביע.