GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
קארין אלהרר: ובאמת אני חושבת, וזה לנו, לכנסת, יש עוד ארבע שנים, ואני באמת מקווה שבארבע שנים האלה נשכיל לפחות להתנות, שיהיה מצב שבו כן אנחנו נותנים עידוד לחברות לבוא לכאן, אבל מצד שני אני כן רוצה שישראל תחייב בחוק: אתם רוצים את הטבת המס, את הסוכרייה הזאת, כן תתנו לנו אפשרות בעצם לחייב אתכם להעסיק אנשים בצורה טובה יותר ולא לפטר אותם הראשונים.
ניסן סלומינסקי: לפני שאני אתן לאורלי אני רק רוצה לומר שכבר ננסה לקבוע באופן זריז פגישה עם ראשי האוצר על כל הנושא הזה של ההטבות, ההתניות וכל הדברים האלו.
מיקי רוזנטל: אפשר גם להכניס את "בז"ן" לדיון אגב, אולי גם שם נצליח למנוע את הפיטורים.
מיקי רוזנטל: זה חשוב מאוד שגם "בז"ן" תהיה בדיון הזה.
ניסן סלומינסקי: אני אומר: רק נקבע את זה.
ניסן סלומינסקי: ועכשיו, אורלי, שתי דקות.
אורלי לוי אבקסיס: אני באמת לא רוצה לחזור על הדברים שנאמרו כאן.
אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה להעלות כמה נקודות ולשים שם את הדגש.
אורלי לוי אבקסיס: אני מנסה לעשות את זה באחריות גדולה, אני מנסה לעשות את האיזון בין העניין הזה של חברות גדולות שבאמת יקבעו את מקום האם שלהם פה בישראל, פיתוח ישראלי, מחקר וכדו', אבל באותה מידה יש לי שאלות ענקיות על ההתנהלות של האוצר.
אורלי לוי אבקסיס: ויכולים לבוא ולהגיד עכשיו מי שנמצא בראש האוצר: לא ידי שפכו את הדם הזה, ודי בצדק.
אורלי לוי אבקסיס: ובשורה התחתונה לשאול את השאלות שאולי אותו מנגנון עכשיו מכתיב לנו גם את העתיד לבוא.
אורלי לוי אבקסיס: ויכול להיות שבימים אלו ממש אנחנו מרימים יד ומצביעים על חוקים שההשלכות שלהן הן הרות גורל על תקציב המדינה, כי באותו דוח ממש מבקר המדינה נותן פרק אחד על חוסר הפיקוח, חוסר המעקב, חוסר קיום ההתחייבות של משרד האוצר לבדוק אם מקוים מה שמובטח בהתאם להטבות המס.
אורלי לוי אבקסיס: וזה צריך להטריד את כולנו.
אורלי לוי אבקסיס: ובפרק אחד, אחרי שמגלים 12 מיליארד רק ל"טבע", ואחר כך אנחנו מגלים שהדברים בכלל לא הושקעו לא בפריפריה ולא קיימו את המטרה של החוק, וגם בנק ישראל אמר את זה, לא רק המבקר.
אורלי לוי אבקסיס: ובאותו רגע ממש אנחנו מגלים שחוק הדיור הציבורי וכל מה שקשור לדיור הציבורי, שדרך אגב הם מנסים גם היום לחסל את הדיור הציבורי, וגנבו 2.7 מיליארד מהכסף של הדיור הציבורי שהלך לאוצר כקופה קטנה.
אורלי לוי אבקסיס: יכול להיות ש-2.7 מיליארד מההטבות של "טבע" זה בכלל פועל יוצא של הדיור הציבורי.
אורלי לוי אבקסיס: אתה נותן ויטמינים לחזקים בחברה על חשבון הרעבה של הרעבים ממילא.
אורלי לוי אבקסיס: וזה חוסר האיזון שקיים במשרד האוצר.
אורלי לוי אבקסיס: וכשאני מדברת על זה אני מדברת על הפקידים שאמורים לראות את העתיד לבוא.
אורלי לוי אבקסיס: ולמה זה כל כך מטריד אותי?
אורלי לוי אבקסיס: כי לנו אמרו: את רוצה לפתח את הפריפריה, אז בבקשה, יש פה חוק, אנחנו רוצים להביא התיישבות לפריפריה, אנחנו רוצים להביא מפעלים עתירי יידע.
אורלי לוי אבקסיס: מה שקורה הוא שלא רק שזה לא מופעל על הפריפריה.
אורלי לוי אבקסיס: עכשיו כשאנחנו מדברים על הטבות מס אנחנו אומרים: ביטול מס.
אורלי לוי אבקסיס: אבל אני שמעתי אתמול את שר הכלכלה, ושערותי סמרו, שמדבר על כך, וכמעט לקחתי את זה כאמת, עד שבדקתי, מזל שגם היה לי איפה לבדוק, שהעובדים – דרך אגב, תמיד זה החלשים יותר – משלמים מס ולכן זה באיזשהו אופן מתאזן.
אורלי לוי אבקסיס: כשאתה מסתכל, אתה מגלה שיש מי שעושה את הביזנס - - -
זהבה גלאון: זה היה אדיר.
גילה גמליאל: זה היה הזוי.
אורלי לוי אבקסיס: זה היה הזוי לחלוטין.
אורלי לוי אבקסיס: אבל אמרתי: אולי לשר הכלכלה יש נתונים שלי אין אותם.
אורלי לוי אבקסיס: אז בדקתי, זה אפילו לא מתקרב להטבות המס שנתנו.
אורלי לוי אבקסיס: אז חבר'ה, זה שתגידו כמה פעמים את אותו דבר זה עדיין לא יהפוך את זה לאמת, כי יש איפה לבדוק, תודה לאל.
אורלי לוי אבקסיס: ותודה לאל גם על התקשורת שהפכה את הדיון לדיון רחב ודיון ציבורי, שהיום אי-אפשר לעשות את הדברים האלו.
אורלי לוי אבקסיס: ולגבי ה-800 איש של הפיטורים, אם לא היה את הדיון הציבורי ולא היה את הדיון התקשורתי, זה יכול היה להיגמר ביותר.
אורלי לוי אבקסיס: עכשיו אני מבקשת ממשרד האוצר – כמו שאמרת, אולי זה דיון נפרד לחלוטין – איפה מנגנון הפיקוח?
אורלי לוי אבקסיס: איפה הבקרה?
אורלי לוי אבקסיס: איזה כלים יש לכם לחייב את החברות להשקיע איפה שהן אמורות להשקיע?
אורלי לוי אבקסיס: איזה סנקציות כשהן לא עושות את זה?
אורלי לוי אבקסיס: איך הכספים מובטחים לחזור אלינו כאשר הדברים לא מקוימים?
אורלי לוי אבקסיס: מה אתם עושים שם חוץ מאשר לגלות איזשהו רעיון בלי לבדוק את ההשלכות שלו?
אורלי לוי אבקסיס: כי החברה הזו קורסת, האזרח הקטן, זה אפילו לא מחלחל אליו.
ניסן סלומינסקי: טוב, אורלי.
אורלי לוי אבקסיס: וזה עצוב שאלה מנהלים את הכספים של המדינה.
אורלי לוי אבקסיס: עכשיו סיימתי.
ניסן סלומינסקי: בסדר, תודה.
עליזה לביא: אני מסכימה עם הדברים הבהירים שפרסה אורלי.
ניסן סלומינסקי: עליזה, רק למיקרופון.
עליזה לביא: אני אעשה את זה יותר קצר אפילו.
עליזה לביא: אני לא אחזור על דברים.
עליזה לביא: כל פיטורים הם פיטורים נוראיים וקשים, וכמובן שצריך לתת עליהם את הדעת, ואני חושבת שפרסת פה בצורה נפלאה.
עליזה לביא: אני חדשה בוועדת הכספים, ואני זוכרת את הדיונים שהיו כאן
עליזה לביא: ממש בחוק ההסדרים האחרון, שהיה פה דיון לגבי העלאה לפריפריה, כלומר ישבנו כאן, והאוצר הרי ביקש להעלות אפילו יותר בפריפריה, ואנחנו פה אמרנו פחות.
עליזה לביא: אז אני לא יודעת, אני מקשיבה ככה, מקשיבה קשב רב, ועדיין אני מודה, אני מקשיבה גם לדברים ואני מסתכלת על "טבע" ואני מסתכלת על השקעות נוספות של חברות אחרות שבוחרות אולי לא להשקיע את ההשקעה הבאה בישראל.
עליזה לביא: ואני חושבת שגם על זה צריך לחשוב כאן, על איך אנחנו מבטיחים עוד מקומות עבודה.
עליזה לביא: השוק משתנה, התפקידים משתנים, גם בתוך מקצועות, גם באקדמיה.
עליזה לביא: אנחנו רואים איפה יש לנו חסרים, איפה יש לנו אנשים שלומדים מקצועות שהם פחות רלוונטיים.
עליזה לביא: ואני חושבת שצריך לקחת את כל הדברים הללו בחשבון כשדנים ובביקורת ציבורית ראויה ונכונה, ובאמת צריכה להישמע ברמה אבל גם בהבנה לעולם משתנה, כי העולם משתנה והתחרות עם ישראל מאוד מאוד גוברת.
עליזה לביא: והנה אנחנו רואים עוד חברה שבוחרת כנראה לפתוח מפעל לא בישראל אלא במקום אחר, והמקרים ידועים ואנחנו מכירים.
עליזה לביא: וכשאנחנו בוחנים את הטבות המס, כדאי מאוד שאולי כאן בוועדה, אדוני היושב-ראש, נקבל איזושהי סקירה בין-לאומית על הטבות מס, כי הרבה מהדברים שנאמרו כאן סביב השולחן הם לא כל כך מדויקים בנושא הזה של הטבות מס, כי היום אנחנו בעולם גלובלי.
זהבה גלאון: מדויקים מאוד.
מיקי רוזנטל: המבקר בדק - - -
עליזה לביא: המבקר בדק - - -
זהבה גלאון: אני מוחה נגד זה, הדברים מדויקים מאוד.
ניסן סלומינסקי: מיקי, עליזה.
זהבה גלאון: אנחנו יודעים מה אנחנו אומרים.
גילה גמליאל: לא הבנתי איך הדברים שלך באים בהלימה עם הדברים של חברת הכנסת אורלי לוי.
ניסן סלומינסקי: גילה, לא לא.
עליזה לביא: לגבי מבקר המדינה.
גילה גמליאל: היא אמרה שהיא מסכימה איתה.
גילה גמליאל: מצד אחד היא אומרת - - -
ניסן סלומינסקי: פשוט יש ח"כים שלא דיברו.
זהבה גלאון: הדברים שלנו מדויקים, הם מבוססים על שאילתות ששאלנו ותשובות שקיבלנו מהאוצר.
ניסן סלומינסקי: זהבה, אני מבקש, יש ח"כים שעוד לא דיברו בכלל.
עליזה לביא: כל מה שאני רק רוצה להעביר ולחזור לגבי ההערה שלי לגבי מבקר המדינה.
עליזה לביא: מבקר המדינה מבקר תקופה קודמת.
עליזה לביא: היו פה שינויים, נכון.
מיקי רוזנטל: אבל את זה שלא - - -
ניסן סלומינסקי: מרב, שתי דקות.
מרב מיכאלי: אני רוצה להתייחס למשהו שאמר שר הפנים השבוע במליאה.
מרב מיכאלי: כשאנחנו התנגדנו לחוק הוד"לים, בין השאר משום שהוא לא כולל דיור בר השגה ומשום שהוא שוב עושה את חלוקת המשאבים הלא שוויונית והלא הגונה הזאת בין החזקים והחלשים בחברה, הוא אמר: אני שומע צליל של שנאה כלפי יזמים וכלפי אנשי עסקים.
מרב מיכאלי: ואחר כך כל פעם אנחנו בתוך הלופ הזה, שהחברות שמקבלות את ההטבות הגדולות ביותר מהמדינה, כמו שאמר פה חבר הכנסת מקלב, נותנות לנו את סטירת הלחי של הפיטורים ושל – אני לא רוצה להשתמש במילים קשות – אבל של ניצול לרעה של כל ההטבות שהן מקבלות, ואחר כך מתלוננות שאנחנו, חברות וחברי הכנסת, תוקפים אותן על הדברים האלה שהן עושות.
מרב מיכאלי: אז כדאי להתחיל להסתכל על הדברים נכוחה.
מרב מיכאלי: ולשים לב באמת ובהקשר הזה, מבקר המדינה אומר מפורשות: למרות שוועדת הכספים חזרה וביקשה את הנתונים מהאוצר היא לא קיבלה אותם.
מרב מיכאלי: עכשיו, אנחנו ישבנו אתמול בישיבה חגיגית משודרת של ועדת החוץ והביטחון, תסלחו לי על ההשוואה, בגלל מלחמת יום כיפור, שבה דנו בפיקוח הפרלמנטרי על מערכת הביטחון והחוץ.
מרב מיכאלי: ודובר שם על הקשיים של הכנסת לפקח ועל הקשיים של הכנסת לקבל מידע.
מרב מיכאלי: עכשיו, כאן לא מדובר, עם כל הכבוד, על סודיות, לא מדובר בדברים סודיים.
מרב מיכאלי: מדובר בדברים שהכנסת דווקא עשתה את עבודתה על הצד הטוב ביותר, התריעה, חזרה ומחתה, חזרה וביקשה נתונים, והדרג המדיני, המחדל הוא מחדל אדיר, במקרה הזה דרג מדיני כלכלי, אבל המחדל שלו הוא פשוט מחדל אדיר, מסרב להסתכל לנתונים בעיניים, מסרב לראות את המציאות, ממשיך עם המדיניות הזאת, שלפי דברי המבקר פוגעת באינטרס הציבורי, פוגעת בציבור הישראלי.
מרב מיכאלי: הדבר הזה חייב להיפסק ממש באמת כאן ועכשיו.
מרב מיכאלי: חלקנו פה נגיש עכשיו הצעת חוק לביטול המסלול הזה של הטבות המס בחוק עידוד השקעות הון.
מרב מיכאלי: חד-משמעית צריך לחשוב על מסלולים שיגרמו לפיתוח הפריפריה, לייצור עוד מקומות עבודה.
אורלי לוי אבקסיס: אולי כדאי להחזיר את התמריצים לפריפריה.
מרב מיכאלי: אבל העובדה היא שהפרק הזה בחוק הזה לא עושה את זה.
ניסן סלומינסקי: טוב, תודה, מרב.
ראובן ריבלין: אני שמעתי בקשב רב את דבריו של אברבנאל ואני מוכרח לומר שבאמת זאת חברה ישראלית, היא ספינת הדגל והיא הביאה את שמה של ישראל מקצה העולם ועד קצהו, ואין מקום בעולם שלא משבחים את חברת "טבע" על המוצרים שמביאים מזור לאנשים.
ראובן ריבלין: ובהחלט אני גם מודע לכך, כי אנחנו היינו פה בכנסת, כמה שלא התרענו, כאשר המענקים בוטלו ועברנו לשיטת הפטור ממס, אנחנו היינו לא כאלה שהם שותפים אלא אנחנו יצרנו, ובצדק אומר אברבנאל: לא שדדנו את המדינה, אנחנו נותנים מה שהחוק קובע.
אורלי לוי אבקסיס: אפשרנו להם.
ראובן ריבלין: אני רק רוצה לומר - - -
ראובן ריבלין: חכה, עכשיו אני מגיע.
זהבה גלאון: עכשיו זה הקוץ שבאליה.
ניסן סלומינסקי: זה הליטוף.
ניסן סלומינסקי: רגע, זה הליטוף.
ראובן ריבלין: אבל אני מעולם לא חונכתי כסוציאליסט, אני חונכתי על חמשת המ"מים של זאב ז'בוטינסקי.
ראובן ריבלין: וזאב ז'בוטינסקי בחמשת המ"מים אומר דבר אחד פשוט, והוא היה איש לאומי מהמדרגה הראשונה בגלל הצורך של העם היהודי.
ראובן ריבלין: כמו שאני רואה את מדינת היהודים כדבר שבלעדיו אין, הנה אני אומר: בראשית ברא אלוהים את האדם.
ראובן ריבלין: זאת אומרת, האדם יותר חשוב מהמדינה.
ראובן ריבלין: המדינה יכולה להיות קיימת רק אם אנחנו מתייחסים לאנשים.
גילה גמליאל: שזה לא יתפרש שהאישה פחות חשובה.
ראובן ריבלין: "אינטל" ביקשה לסיים את עבודתה בירושלים, היא ביקשה לסגור "ליין" שעבר מן העולם.
ראובן ריבלין: חבר הכנסת מקלב יחד אתי, עשינו כל מאמץ לשכנע את "אינטל" להישאר בירושלים ולפתוח קו ייצור חדש.
ראובן ריבלין: היו להם הצעות מארצות מתפתחות ומפותחות כמו ישראל, כמו דרום קוריאה למשל, ואנחנו ביקשנו מהם להישאר כאן.
ראובן ריבלין: ביקשנו מהאוצר לאפשר להם, כי ראינו בהשארת 400 עובדים בירושלים דבר חשוב, והם אמרו:
ראובן ריבלין: אנחנו לא יכולים לתת להם יותר מענקים לפי חוק עידוד השקעות הון.
ראובן ריבלין: אנחנו יצרנו את המערכת לתת להם את ההטבות מס.
ראובן ריבלין: נכון, אני ער היום בדיעבד שהתרשלתי בתפקידי כחבר ועדת הכספים, כאשר לא אמרתי שכשאנחנו עוברים למסלול השני הנושא של כוח אדם הוא דבר מובן מאליו.
ראובן ריבלין: אבל שמע, "אינטל" קיבלה הטבות מס כדי להישאר בירושלים, כדי ש-400 אנשים מירושלים יעבדו.
ראובן ריבלין: זאת אומרת, הפועל היוצא והברור והמוחלט שלא צריך אפילו אחיזה בחוק, הוא שהיגיון החוק היה שאנחנו נותנים הטבות מס כדי שלא יפוטרו אנשים.
ראובן ריבלין: רבותי, אני מעריך מאוד את הנושא הגלובלי ואני לא חושב שבאמריקה צריך לפטר.
ראובן ריבלין: אנחנו פה רואים כמו ז'בוטינסקי כי מה אני יכול לעשות, אני לא חונכתי כסוציאליסט, אני מקווה שבגלגול הבא יחנכו אותי כסוציאליסט, אבל בראשית ברא אלוהים את האדם והאדם הוא גם באמריקה וגם בכל 70 המקומות שבהם אתם פועלים.
ראובן ריבלין: רבותי, הדבר הזה הוא מובן מאליו שאפילו לא צריך להיכתב.
גילה גמליאל: טוב, רק שאני לא אשכח את הפנייה של ראש מועצת רמת-חובב, שביקש שהישיבות יתקיימו אצלו בעניין הזה, אבל זה כבר too late.
ראובן ריבלין: דרך אגב, גם ברמת-חובב - - -
גילה גמליאל: כן, אני יודעת.
גילה גמליאל: טוב, אני רוצה לומר מספר דברים בעניין הזה.
גילה גמליאל: דבר ראשון, שמעתי בכובד ראש את סמנכ"ל חברת "טבע", ובאמת על פניו הדברים למי ששומע אותם נשמעים בצורה שעוד רגע היינו חושבים לתת עוד כספים לחברה.
גילה גמליאל: יחד עם זה, כשאנחנו בוחנים את הדברים בצורה לא צינית ועניינית, אז זה ממש ממש מקומם לראות את ההתנהלות אל מול העובדים, קל וחומר שמדובר במשכורות עתק שיש להנהלת החברה.
גילה גמליאל: וזה בדבר הסוגיה שגם הוצהרה כאן, שיש רווחים מאוד גדולים והכול הכול מצוין, אבל בשורה התחתונה 12 מיליארד שקלים זה כמעט כל מה שנדרשנו כאן בוועדה לגבי גזירות על הציבור הרחב.
גילה גמליאל: בסופו של יום זה העלאת מע"מ, ובסופו של יום זה למנוע מאנשים את קצבאות הילדים, ובסופו של יום אלה הכספים של כל האזרחים מהמדינה.
גילה גמליאל: עכשיו, יש פה איזו היתממות כזאת.
גילה גמליאל: עכשיו, יושב כאן נציג של האוצר, אני מאוד מכבדת אותך, אבל לשמוע ממך שזה החוק לעשר שנים הקרובות וזה בסדר, זה נשמע לי לא הגיוני.
גילה גמליאל: עכשיו, אני אסביר לך מה לא הגיוני.
<יוסי ירון: אנחנו בוחנים היום - - -
אורלי לוי אבקסיס: רק אל תבחנו - - -
גילה גמליאל: לא, רגע, אורלי, אני לא צריכה פה את העזרה, ברשותך.
גילה גמליאל: מה שלא הגיוני כאן זה שהם לא עומדים בחוזה.
גילה גמליאל: ואם הם לא עומדים בהסכם אז על מה אתה מחויב עד שנת 2017?
גילה גמליאל: ואת זה, את ההיתממות הזאת, לעמוד כאן ולהגיד: אנחנו מחויבים one way.
גילה גמליאל: ומה עם הצד האחר בסיפור הזה?
גילה גמליאל: ואלה דברים שלדעתי הם מהווים את הבעיה, ניסן.
גילה גמליאל: אני קוראת לכמה דברים.
גילה גמליאל: אני לא יודעת אם לקבוע שביטול החוק הוא הדבר הנכון לעשות, אבל אין ספק שאנחנו צריכים להעלות לכאן לדיון מחודש את החוק הזה.
יצחק כהן: החוק שונה.
גילה גמליאל: אנחנו צריכים לבחון אותו, עדיין עם השינויים שלו.
זהבה גלאון: עדיין המסלול הקודם נשאר.
זהבה גלאון: יש להם עוד ארבע שנים במסלול.
גילה גמליאל: לוודא איך אנחנו דואגים להתאים אותו לעכשיו.
גילה גמליאל: ודבר שני, כשאני מסתכלת על ההתנהלות כאן, עדיין לא מקובל עלי שכספים יעברו בצורה כזאת בלי פיקוח של ועדת הכספים.
גילה גמליאל: הרי מה הייתה בדיוק הבעיה?
גילה גמליאל: נתנו ביד רחבה, מיליארדי שקלים ללא פיקוח.
גילה גמליאל: זה מטורף.
גילה גמליאל: ועל כן אני אומרת שהחוק צריך להיות מותאם, גם במידה ונצטרך להתאים את החלקים שבהם אותם פקידים שנתנו להם את האור הירוק – ועוד דקה אני מסיימת – להעביר את כל אותן הטבות, אני עדיין חושבת שצריך להוסיף גם לחוק את הפיקוח של ועדת הכספים בעניין הזה.
גילה גמליאל: וזה דבר שלדעתי צריך לעשות בהקדם.
ניסן סלומינסקי: אמרנו שנעשה על זה דיון.
ניסן סלומינסקי: נכון, את צודקת.
ניסן סלומינסקי: שתי דקות, וננסה לעמוד בזה.
סתיו שפיר: מאוד בקצרה.
סתיו שפיר: קודם כול, אני חושבת שבהרבה מהדיונים האלה אנחנו מדברים על הטבות מס, אנחנו מדברים על סכומים של מיליארדים, סכומים אדירים של כסף, ואנחנו לא זוכרים במהלך הדיון של מי הכסף הזה, למי הוא שייך, ואיזה דין וחשבון אנחנו חייבים לאנשים שלהם שייך הכסף, שנתנו בנו את אמונם כדי לשמור על כספם ולנצל אותו לבניית תשתיות, למציאת מקומות עבודה, לחיזוק המדינה וערכיה וכו' וכו' – הכסף של אזרחי ישראל.
סתיו שפיר: ולכן הדיון הזה הוא כל כך משמעותי ולכן זה לא סתם דחיפות ונודניקיות כלפי החברות הגדולות שרק רוצות להשקיע ולא מבינות מה עשינו להם רע.
סתיו שפיר: אני רוצה להסביר לאדון – אני לא זוכרת את שמך – אברבנאל?
ניסן סלומינסקי: איקה.
<איקה אברבנאל: איקה אברבנאל.
ראובן ריבלין: אברבנאל אמיתי, זה לא סתם.
סתיו שפיר: איקה.
סתיו שפיר: אני בטוחה שב"טבע" לא מבינים את ההתלהמות שהייתה כלפי החברה בשבוע האחרון ואני רוצה קצת להסביר למה.
מיקי רוזנטל: זו לא התלהמות, זו ביקורת לגיטימית.
מיקי רוזנטל: כי מנהל החברה – הדירקטור, דירקטור הורביץ, אמר שהמהלך נובע מזה שאנחנו דרשנו יותר מס.
מיקי רוזנטל: הוא הודה באמת.
סתיו שפיר: מיקי, יש גם ביקורת לגיטימית ויש גם התלהמות, אבל אני אסביר את הסיבה להתלהמות.
סתיו שפיר: קודם כול, שהציבור הישראלי כבר מורגל בזה שמצד אחד מאכילים אותו בכל מיני משפטים ציוניים ואוהדים: אנחנו פה כדי לתרום לחברה הישראלית, אנחנו פה כי אנחנו חלק מהחברה הזאת ואכפת לנו עתידה של מדינת ישראל וכו' וכו', ולא צריך לפרט.
סתיו שפיר: ומצד שני, אני לא רוצה לעשות תנועות גסות פה בישיבה, ומצד שני מפנים לו את הגב, אם לומר בעדינות.
סתיו שפיר: והמשפטים שהציבור שומע בשבוע האחרון, משפטים כמו: ההמונים שביקשו שאנחנו נשלם מס הם האשמים בפיטורי העובדים, ובמקרה אחר:
סתיו שפיר: אם אנחנו נצטרך לשלם מיסים גבוהים יותר, או נשלם מס בכלל במקרה של "טבע", אנחנו לא נוכל לפעול פה ונעזוב את המדינה.
סתיו שפיר: אז מצד אחד יש לנו ציונות וכל מיני ערכים.
<איקה אברבנאל: "טבע" לא אמרה את זה.
מיקי רוזנטל: חיים הורביץ - - -
סתיו שפיר: מצד שני יש לנו אמירות כאלה וזה מה שמרגיז.
סתיו שפיר: עכשיו רגע, אני אומר משהו שכן ימצא חן בעיניך, אולי.
סתיו שפיר: אני לא חושבת שפה כל ההאשמות צריכות ללכת ל"טבע".
סתיו שפיר: ואני חושבת שהרבה מהביקורת הזו היא גם ביקורת שמטרתה לא להפנות ביקורת עצמית כלפי העוולות שהמדינה גרמה פה.
סתיו שפיר: העובדה שבחוק לעידוד השקעות הון אומנם העסקת עובדים מוצבת כאחת המטרות הגדולות של החוק אבל היא בעצם לא מעוגנת בחוק כתנאי, זו בעיה של המדינה ובעיה שאנחנו צריכים לטפל בה.
סתיו שפיר: והיום מאוד מעניינת אותי דעתך בנוגע להחזר של חלק מהטבות המס האלה שקיבלתם כרגע, כאיזשהו דין בדיעבד, רטרואקטיבית, אחרי מה שקרה.
סתיו שפיר: אבל אני חושבת שאם משהו שהוועדה הזאת צריכה לעשות ולהניח על השולחן כמשימה לשבועות הקרובים זה שינוי מאוד משמעותי של החוק כדי להציב תנאים, לאפשר את האיזון הזה שמצד אחד מעודד אתכם להמשיך ולפעול פה - -
סתיו שפיר: - - להעסיק עוד עובדים ולפתח את המפעלים, ומצד שני מוודא שיש תנאים מאוד מאוד ברורים להטבות המס, שאם לא כן פשוט צריך להחזיר אותן.
סתיו שפיר: זה הכול.
עפר שלח: אני לא אחזור על דברים שנאמרו לפני.
עפר שלח: ברור, נדמה לי, שבהסתכלות קדימה השאלה איננה "טבע" אלא חוק עידוד להשקעות הון.
עפר שלח: ותפקידנו כמחוקקים לדון בו, להסתכל עליו.
עפר שלח: ברור שהעובדה שאין בו התניה שנוגעת לתעסוקה, והייתה איזה הנחה שאם תהיה התחייבות בהון, כמו שנאמר לנו על-ידי רשות המיסים, ההון פירושו בהכרח תעסוקה, את הקשר הזה צריך לעשות.
עפר שלח: כדי לקדם טיפה את הדיון, אני קראתי מסמך ביממה האחרונה, מסמך שהוציאה רשות המיסים אחרי שיצא תיקון 68 ב-2010, שאומנם לא מתייחס למסלול ש"טבע" נמצאת בו ב-2007 אבל כתוב בו: פעילות ייצורית שאינה מבוצעת בישראל תביא לפגיעה בהטבות המס על-פי חלקה היחסי של פעילות הייצור המבוצעת מחוץ לישראל מתוך סך פעילות הייצור של המפעל.
עפר שלח: עכשיו, ברור שחברה כמו "טבע" שנמצאת בכל כך הרבה אתרים, כמו שאיקה הציג פה, מאוד קשה לכמת מה בישראל ומה לא.
עפר שלח: בעיני המשמעות שאנחנו נדון בחוק עידוד השקעות הון ובקשר שלו לתעסוקה צריכה להיות, שאנחנו בהינתן שאחרי המהלך הזה, שאגב אני רוצה להזכיר כאן, חיוני לכולנו ש"טבע", שבאמת נמצאת בסכנה, הדברים שהציג פה איקה אברבנאל הם לא טריוויאליים, ואם "טבע" כתוצאה מהשינויים בשוק התרופות תעבור מכה גדולה זו מכה גדולה לכלכלה הישראלית, ועדיין כשהיא תקבל החלטות עתידיות לגבי איפה היא מייצרת ואיפה היא עושה, שיהיה ברור שיש התניה שהטבות המס שלה בישראל, זה צריך להיות חלק מהשיקול שלה, לא רק כמה מס משלמים בכל מקום אלא העובדה שהטבות המס האלה קשורות גם לעובדה שהיא תפעל בישראל.
ראובן ריבלין: כפי שאמר מנחם בגין: המובן מאליו, טוב שייכתב גם.
ניסן סלומינסקי: אחרון הדוברים מבחינת חברי הכנסת זה אלעזר.
אלעזר שטרן: אני מצטער שלא הייתי פה כל הדיון, הייתי צריך ללכת לוועדה אחרת שקשורה בחינוך והיא הייתה על נושא חשוב – ילדי נעל"ה.
אלעזר שטרן: אל"ף, אני מודה שאני עד עכשיו חשבתי שהנושא שכולנו מתעוררים אליו, כוח האדם, הוא בתוך זה, שגם בחוק עידוד השקעות הון שמנו הבדלים בין הפריפריה לבין הלא פריפריה, המרכז.
אלעזר שטרן: זאת אומרת, שאם לא כן, אז מה המשמעות של פריפריה אם לא תעסוקה של אנשים?
אלעזר שטרן: הרי זה כל העניין.
אלעזר שטרן: בשביל לקנות מכונה בפריפריה שאין בה אנשים אין לזה שום יתרון.
אלעזר שטרן: ולכן אני מודה שאני קצת מופתע.
אלעזר שטרן: ויכול להיות שבאמת כמו שעפר אומר, צריך לחדד את זה, את הדברים שבאמת היו מובנים לנו.
אלעזר שטרן: הדבר השני, אני אומר – איקה פה?
ניסן סלומינסקי: כן כן, ודאי.
אלעזר שטרן: לא יודע, לא מתאים לכם.
אלעזר שטרן: מה, לא ידעתם שזה יקרה?
אלעזר שטרן: בזמנים כאלה איך אתם זורקים - - -
מיקי רוזנטל: חשבו שזה יעבר להם בשקט.
אלעזר שטרן: לא, לא חשבו, לא חשבו.
אלעזר שטרן: אני מכיר את החבר'ה האלה.
מיקי רוזנטל: הם יעשו את הפרצוף העצוב - - -
אלעזר שטרן: חבר'ה נהדרים.
אורלי לוי אבקסיס: חברה מתחרה פיטרה, הם חייבים להדביק את הפער.
אלעזר שטרן: חבר'ה נהדרים, באמת, ספינת גדל.
מיקי רוזנטל: היו.
אלעזר שטרן: לא, לא היו.
אלעזר שטרן: חבר'ה נהדרים, חבר'ה, כמו שנאמר פה, חשובים לנו.
אלעזר שטרן: אני לא רוצה לחשוב על זה, אבל בזמנים כאלה, במיוחד אחרי שהיינו פה והשתדלנו גם להקל על "טבע" עוד קודם בגלל שאנחנו מבינים את האתגרים שבפניהם החברה ניצבת, ועובדה שבסוף זה כנראה לא בדיוק יהיה.
אלעזר שטרן: אז למה היו צריכים לקחת את כולנו לתוך כל הסבב הזה ולתוך כל האי ודאות?
אלעזר שטרן: ואני חושב שהדבר שבאמת צריכים לעשות פה סוג של תכלול זה הרווחים הכלואים.
אלעזר שטרן: השכר של המנהלים וההטבות שאנחנו נותנים, אני חושב שהרגישות לדברים האלה, הפעם הזאת לא עמדתם בה.
אלעזר שטרן: וכמו שאני מכיר גם את איקה וכמו שאני יודע מה זה "טבע", ומצטרף לחברים על החשיבות - - -
יצחק כהן: יצחק אברבנאל.
אלעזר שטרן: דון.
אלעזר שטרן: אתה רוצה, תלך לדון יצחק.
יצחק כהן: מה זה איקה?
יצחק כהן: יצחק, זה פירמה.
אלעזר שטרן: אני מקווה שגם אחרי מה שנעשה כאן הלקחים יילמדו ואנחנו כולנו נמשיך להיות גאים ב"טבע" לפחות כמו שאנחנו גאים במדען ישראלי שהתחנך פה ומקבל נובל וחי שמה, גם אם, מה לעשות, החיים מורכבים.
אלעזר שטרן: וגם בהיבט הזה החיים מורכבים.
ניסן סלומינסקי: אלעזר, תודה.
ניסן סלומינסקי: תמו חברי הכנסת.
ניסן סלומינסקי: איקה, אם - - -
יצחק כהן: יצחק יצחק.
ניסן סלומינסקי: עזבו, נו, הוא קורא לעצמו איקה.
יצחק כהן: נחזיר אותו חזרה למקורות.
ניסן סלומינסקי: בזמן קצר, אם יש לך מה לומר ולענות ואתה רוצה, אז יש לך את המיקרופון.
<איקה אברבנאל: המשפט האחרון שאני אגיד נוגע להרבה מאוד הערות שאני שומע, למה אנחנו העלינו את הנושא על סדר-היום.
<איקה אברבנאל: התייחסתי לזה ואני אחזור, כי זה מאוד חשוב להבין.
<איקה אברבנאל: אנחנו חברה ציבורית.
<איקה אברבנאל: על פי חוק אנחנו מחויבים כל צעד מהותי להציג.
<איקה אברבנאל: והדבר השני, אנחנו לא פועלים מאחורי הקלעים.
<איקה אברבנאל: יש תרבות בחברה הזאת.
<איקה אברבנאל: החברה הזאת עובדת מאוד מתוכנן, שום דבר לא בשליפה.
<איקה אברבנאל: אנחנו מסתכלים כמה שנים קדימה, הכול נבחן.
<איקה אברבנאל: אנחנו עובדים בסטנדרטים שיכול להיות שחלקכם מכירים, חלקכם לא מכירים, שום דבר פה הוא לא בשליפה, זו לא אפיזודה, אין פה איזשהו תרגיל.
<איקה אברבנאל: זה אמיתי, מה שקורה ב"טבע".
<איקה אברבנאל: אף פעם "טבע" לא נדרשה למהלך כזה.
<איקה אברבנאל: היא עושה אותו בכדי להמשיך להוביל, ואני אומר לכם: לי אין סימני שאלה, לפי דעתי אנחנו נצליח.
<איקה אברבנאל: אנחנו נעשה את זה נכון, נעשה את זה טוב.
<איקה אברבנאל: והדבר האחרון שאני מוכרח להגיד זה אישי, כי יש פה איזשהו סימן, כמה אמירות לגבי האינטגריטי לפחות נשלחו פה.
<איקה אברבנאל: תראו, מי שמכיר אותי ויודע מה עשיתי בחיי, אי-אפשר לדבר עלי שלא במונח אחד, שאני ישראלי עד הסוף.
<איקה אברבנאל: אני גאה להיות ישראלי וככה אני מייצג את זה ב"טבע".
<איקה אברבנאל: אני מייצג ב"טבע" את הישראליות מול הגלובליות בצורה לגמרי ברורה, על השולחן, אני לא ממצמץ.
<איקה אברבנאל: לא תמיד אוהבים את זה – אז מה, אז לא אוהבים.
<איקה אברבנאל: אז אני אומר שאני מאוד אותנטי ומאוד כן במה שאמרתי לכם פה והמבחן יהיה בביצוע.
<איקה אברבנאל: תוכלו לעקוב אחרי מה שנעשה.
<איקה אברבנאל: ומעשינו ידברו.
סתיו שפיר: וזה המבחן?
סתיו שפיר: אנחנו רואים את המבחן עכשיו.
סתיו שפיר: אנחנו לא מדברים פה על משהו באוויר, אנחנו מדברים על מה קורה היום.
ניסן סלומינסקי: אורלי, אורלי.
אורלי לוי אבקסיס: - - - העולמי כדי להחזיר 2 מיליארד, נכון?
אורלי לוי אבקסיס: הטבות המס פה הרבה יותר מ-2 מיליארד.
<איקה אברבנאל: 2 מיליארד דולר.
אורלי לוי אבקסיס: 2 מיליארד דולר, בסדר, זה עדיין פחות מ-8 מיליארד.
אורלי לוי אבקסיס: אתם קיבלתם 12 מיליארד.
אורלי לוי אבקסיס: כאילו בואו ניכנס לפרופורציות.
ניסן סלומינסקי: איקה, אני רוצה - - -
אורלי לוי אבקסיס: - - - תשקיעו כאן.
ניסן סלומינסקי: איקה, נפתחו הרבה נושאים.
סתיו שפיר: יותר מזה, כישראלי שדואג לחברה הישראלית מעניין אותי מה דעתם - - -
סתיו שפיר: לא, כי יש פה – אי-אפשר להתחמק מהסיפור הזה, אנחנו לא מדברים פה באוויר.
ניסן סלומינסקי: תני לי רק, אני רוצה רגע - - -
סתיו שפיר: אנחנו מדברים בזמן ש-800 עובדים הולכים להיות מפוטרים ועוד אלפים ברחבי העולם.
סתיו שפיר: מילים יפות זה לא מספיק במקרה הזה.
סתיו שפיר: מעניין אותי באמת דעתך הכנה ודעתה של החברה על שינוי במסגרת הטבות המס.
ניסן סלומינסקי: סתיו, ביקשתי, עכשיו אנחנו כבר חורגים בכמעט 25 דקות.
סתיו שפיר: ניסן, אנחנו לא עושים את הדיונים האלה רק בשביל שכולם יוכלו להגיד משפטים יפים.
ניסן סלומינסקי: אבל אני רוצה לסכם, הפסקת אותי באמצע המשפט שאני אומר, ויכול להיות שאני רוצה להגיד את מה שאת אומרת.
סתיו שפיר: אני בספק.
ניסן סלומינסקי: איקה, נפתחו כאן הרבה מאוד נושאים.
ראובן ריבלין: שר האוצר אמר בפירוש שהוא חושב - - -
ניסן סלומינסקי: חלקם - - -
ראובן ריבלין: זאת אומרת, יכול להיות שאנחנו החטא והוא יהיה עונשו, אבל יכול להיות שהוא יתקן.
ראובן ריבלין: יכול להיות שהוא יתקן.
אורלי לוי אבקסיס: נכון, כי לא ידיו שפכו את הדם הזה.
מיקי רוזנטל: ידיו קשורות.
יצחק כהן: רובי, זה תוקן.
ראובן ריבלין: הואיל ואני קשור גם לפה וגם לפה, אני יודע מהו החטא, אבל אני לא בטוח שיהיה עונש.
ראובן ריבלין: הוא אמר במפורש, שהממשלה הזאת - - -
ניסן סלומינסקי: איקה, אמרתי שכל מה שקשור לאוצר אנחנו נקיים כאן דיון מלא, ממצה, נפרד, על החוק ועל כל ההשלכות אחורה, קדימה וכו'.
ניסן סלומינסקי: אני רוצה עכשיו לנצל את היותך כאן, איקה.
ניסן סלומינסקי: נפתחו כאן הרבה נושאים, חלקם לא נעימים, חלקם נעימים אולי.
ניסן סלומינסקי: אני רוצה לקפוץ על הכול ואני רוצה רק להישאר בשאלה האחרונה: אתם תפטרו עובדים או לא?
ניסן סלומינסקי: תן לנו תשובה לא בנושא שאנחנו צריכים לחשוב - - -
גילה גמליאל: הוא אמר שכן.
ניסן סלומינסקי: תני לי שנייה, אני שואל אותו.
ניסן סלומינסקי: לא בנושא שאנחנו במהלך דיון, ואני מסכים אתכם שאתם במהלך דיון וכו'.
ניסן סלומינסקי: תן לנו תשובה.
<איקה אברבנאל: יפוטרו עובדים בוודאי.
<איקה אברבנאל: רק לא במספרים שאתם דיברתם עליהם.
סתיו שפיר: באיזה מספרים?
גילה גמליאל: יכול להיות שהם זרקו 800 עובדים כדי ש-200 יישמע לך סביר.
זהבה גלאון: הוא אמר: גיל פרישה, אלה שרוצים לעזוב - - -
אורלי לוי אבקסיס: לא, אז זה יפרשו - - -
ניסן סלומינסקי: חבר'ה, תנו לאיש לדבר כדי שנדע לשאול.
<איקה אברבנאל: אני לא יודע מאיפה המספר 800 ואני לא יודע - - -
ניסן סלומינסקי: רד מזה.
ניסן סלומינסקי: מה כן?
<איקה אברבנאל: אני לא יודע להגדיר את זה.
<איקה אברבנאל: אנחנו בשלב תכנון.