GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<שרה קנדלר: (2) לגבי לקוחות המחזיקים חוזי לקוח יובא בנוסף – (א) פירוט חוזי הלקוח והמחירים שבהם נרכשו או הבטוחה שהופקדה בעבורם לפי העניין; (ב) פירוט ערך חוזי הלקוח או הרווחים הבלתי ממומשים או ההפסדים הבלתי ממומשים, לפי העניין.
<שרה קנדלר: דיווח חודשי – 30.
<שרה קנדלר: (א) חברה תמציא ללקוח לא יאוחר מהיום הראשון בכל חודש דוח חודשי המתייחס לתקופה של החודש הקודם; בדוח יכללו הפרטים הבאים: (1) היתרה בחשבון בתחילת תקופת הדיווח; (2) העסקאות שהתבצעו בחשבון, לרבות פקיעה של מכשיר פיננסי ומימוש של מכשיר פיננסי ולגבי כל עסקה יפורטו תאריך העסקה, נכס הבסיס, מכירה או קנייה, כמות ומחיר; (3) העסקאות הפתוחות בחשבון ולגבי כל עסקה יפורטו תאריך פתיחת העסקה, נכס הבסיס, כמות, המחיר שבו נפתחה העסקה והרווחים הלא ממומשים או ההפסדים הלא ממומשים; (4) ההפקדות והמשיכות; (5) חיובים וזיכויים בחשבון; (6) פירוט לפי סוג של התשלומים והחיובים שגבתה החברה, לרבות עמלות; (7) סך כל הרווחים וההפסדים בעסקאות; (8) היתרה בחשבון הלקוח בסוף תקופת הדיווח.
<שרה קנדלר: (ב) דוח כאמור ישלח ללקוח בדואר, ואם הלקוח ויתר על כך, בכתב או באמצעים אלקטרוניים, ישלח הדוח האמור לתיבת דואר אלקטרוני של הלקוח.
<שרה קנדלר: אישור בנוגע להוראה או עסקה – 31.
<שרה קנדלר: חברה תעביר ללקוח אישור הכולל מידע אשר עליה לכלול ברישום בשל ביצוע עסקה או מתן הוראה לפי פרק י"א מיד לאחר מתן ההוראה או ביצוע העסקה לפי העניין, ותפרט את היתרה המצטברת באותו מכשיר פיננסי לאחר ביצוע העסקה; אישור כאמור יכול שיישלח ללקוח באמצעים אלקטרוניים.
<שרה קנדלר: אפשרות שמירה באמצעים אלקטרוניים – 32.
<שרה קנדלר: חברה תעמיד ללקוח בכל עת באמצעות אתר האינטרנט של החברה אפשרות לשמור באמצעים אלקטרוניים את המידע המפורט בתקנות 50 עד 52.
<שרה קנדלר: שפת המידע – 33.
<שרה קנדלר: מידע שעל החברה למסור ללקוח לפי פרק זה, ייכתב בשפה העברית וינוסח ככל האפשר בלשון פשוטה וברורה, למעט אם ביקש הלקוח לקבל את המידע בשפה אחרת והחברה הסכימה לכך; יותר שימוש בשפה האנגלית במקרים שבהם מדובר במונחים מקצועיים מקובלים ובלבד שלמונחים מקצועיים אלה יתלוו דברי הסבר בשפה פשוטה וברורה ובשפה העברית.
<שרה קנדלר: טוב, יש לנו פה את הפרק – אתה רוצה או שאני אשתוק?
בועז טופורובסקי: את את, לא לא, בסדר.
בועז טופורובסקי: אני שוכח, אני שוכח שאת צריכה הסבר.
<שרה קנדלר: הפרק שעוסק במידע שיינתן ללקוח.
<שרה קנדלר: בעצם יש פה שני חלקים מרכזיים: החלק הראשון, הסכם המסגרת של הלקוח, שהוא כולל מספר פרקים שעוסקים במצגים שייתנו ללקוח, בתנאי ההתקשרות עמו, מתכונת מובנית ומפורטת בתוספת הראשונה לתקנות.
<שרה קנדלר: כמובן שהחברות יכולות להוסיף עוד פרקים מעבר לפרקים המוכתבים.
<שרה קנדלר: מוצע שתחול חובה על החברה לפרסם באתר האינטרנט שלה עותק של ההסכם על המצגים השונים ולעדכן אותו באופן שוטף.
<שרה קנדלר: והלקוח כמובן צריך לחתום על הסכם המסגרת כשהוא מצטרף לפעילות בזירה.
<שרה קנדלר: החלק השני של הפרק הזה עוסק בדיווחים ללקוח.
<שרה קנדלר: מדובר בדיווחים שיינתנו ללקוח דבר ראשון על אישור העסקאות שהוא מבצע, ואחר כך יש דוחות דו-שבועיים ודוחות חודשיים על היתרות ועל התנועות השונות בחשבון.
<טל אבן-זהב: כיוון ששרה תיקנה את השיבוש ב-29 לפני, אז לנו אין הערות יותר לפרק.
<יהושע אברמוביץ: אני חייב לומר שיש פה משהו שצריך לזכור: זה לא שהזירה מנהלת את התיק של הלקוח, מי שמבצע פה את כל הפעולות זה הלקוח בעצמו.
<יהושע אברמוביץ: ולמעשה חשוף בפניו בכל רגע ורגע ה-statement, מה מצבו, מה היתרות, מה הפעולות שהוא עשה.
<יהושע אברמוביץ: והדרישה הזאת, שהיא לא קיימת דרך אגב באף מקום בעולם, הדרישה הזאת לשלוח, אחת לשבועיים עכשיו אני רואה, ולשלוח בדואר, זה לדעתי יהרוג את כל היערות שעוד נשארו בברזיל איכשהו.
בועז טופורובסקי: למה, זה יכול להיות דואר אלקטרוני.
<יהושע אברמוביץ: לא, אם הוא ביקש.
<יהושע אברמוביץ: זה יהיה מטורף, כי פשוט זה להציף את המייל שלו.
<יהושע אברמוביץ: יש לקוחות שעושים מאות פעולות וכל פעם לשלוח לו את זה.
<יהושע אברמוביץ: זה מיותר.
<יהושע אברמוביץ: מי שעושה את הפעולות בזירה זה הלקוח, וברגע שהזירה מאפשרת – וכל הזירות למיטב דעתי מאפשרות את זה, אי-אפשר אחרת לנהל את זה – הלקוח בכל רגע ורגע רואה את כל הפעולות ההיסטוריות שלו, רואה כל דבר שקשור לתיק שהוא מנהל.
<יהושע אברמוביץ: ולכן הדרישות האלה פה הן מכבידות לא רק על הזירות, שאתם אומרים מילא, אלא על הלקוחות.
<שרה קנדלר: זה נכנס לדואר האלקטרוני שלו.
<שרה קנדלר: אם הוא לא רוצה, הוא לא פותח את זה.
<שרה קנדלר: אנחנו רוצים שתהיה לו אפשרות לעקוב אם הוא רוצה.
<אורן אלדד: לא, הדוח החודשי זה בדואר, אלא אם כן - - -
בועז טופורובסקי: חודשי אין לי בעיות, הדו-שבועי זה דואר אלקטרוני.
<יהושע אברמוביץ: כן, אבל גם הדואר האלקטרוני, לשלוח את כל המידע הזה.
<יהושע אברמוביץ: אנשים מאוד לא אוהבים את הטרטור הזה.
<יהושע אברמוביץ: אני מניח שגם אתם כלקוחות עוברים את החוויה שאתם מוצפים בדואר מאותו מקום.
בועז טופורובסקי: כל הדואר שלי מלא בהודעות מפייסבוק.
בועז טופורובסקי: אז מה?
בועז טופורובסקי: זה בסדר.
בועז טופורובסקי: זה כסף של אנשים, זה ראוי שיישלח להם.
<יהושע אברמוביץ: אבל הם מנהלים את זה, זה לא שאנחנו עושים פעולה כלשהי.
<אורן אלדד: והם רואים את זה בדוחות שנמצאים אצלם כל הזמן.
בועז טופורובסקי: גם בבנק אני מנהל את הכסף ואני מקבל דוחות, ואני שמח לקבל את הדוחות.
<יהושע אברמוביץ: אבל זה בדיוק העניין, בבנק לא מקבלים דוח בתדירות כזאת.
בועז טופורובסקי: בטח.
בועז טופורובסקי: אחת לחודש?
<אורן אלדד: לא על כל הוראה.
<אורן אלדד: על כל הוראה אנחנו נדרשים פה להוציא לו מייל.
<אורן אלדד: ויש אנשים שנותנים 100 הוראות ביום, זה 100 מיילים.
<גיא דביר: לא מייל.
<גיא דביר: גם באתר.
<גיא דביר: כל הוראה, אתה לא צריך להוציא מייל.
בועז טופורובסקי: אחת לשבועיים.
<גיא דביר: צריך לתת לו הודעה.
<גיא דביר: זה יכול להיות גם באתר.
בועז טופורובסקי: אחת לשבועיים זה המקסימום שתצטרכו.
בועז טופורובסקי: וזה באימייל.
בועז טופורובסקי: אחת לחודש בדואר וגם את זה אפשר להעביר במייל.
<טל זהר: אם גיא יכול להרחיב רגע, כי זאת בדיוק הייתה ההערה שלי.
<טל זהר: הכוונה היא על כל עסקה, מה צריך לעשות?
<גיא דביר: אישור פעולה.
<טל זהר: זאת אומרת שיופיע לו איזה מן pop-up כזה.
<גיא דביר: זה יכול להיות באתר, זה יכול להיות pop-up.
<טל זהר: או איזשהו ממשק שיאפשר לו לראות את זה.
<גיא דביר: זאת צריכה להיות הודעה שיכולה להיות באתר, שתהיה בעצם אינדיקציה לכך שבוצעה פעולה.
<אורן אלדד: רגע, אם זה בפלטפורמות במסחר עצמו שיש לו שם - - -
בועז טופורובסקי: יש עוד הערות?
בועז טופורובסקי: כן, נעמה.
<נעמה אלוס: אני מצטרפת לדברים של שוקי ואני רוצה לחדד כמה דברים בהקשר הזה.
<נעמה אלוס: אני רוצה דווקא לדבר על הסעיף של הדיווח הדו-שבועי.
<נעמה אלוס: יש לנו בסך הכול בכל העניין הזה של הדיווחים אישור פעולה, יש לנו באופן קבוע את המצב של הלקוח בחשבון שהוא יכול גם לשמור את זה.
<נעמה אלוס: יש לו דיווח חודשי ויש גם איזשהו דיווח דו-שבועי.
בועז טופורובסקי: כן, אבל, נעמה, הרגע קיבלתי את זה שיש אישור לדיווח דו-שבועי.
בועז טופורובסקי: אם זה באימייל אין לי שום בעיה.
בועז טופורובסקי: גם אם הם היו אומרים פעם בשבוע לא הייתה לי בעיה.
בועז טופורובסקי: אין לי בעיות עם אימיילים.
בועז טופורובסקי: בן-אדם שמנהל כספים שלו, אין לי בעיה לזה שיקבל יותר מדי מיילים שמתריעים לו מה הוא עושה עם הכספים.
<נעמה אלוס: אוקיי.
<נעמה אלוס: אני רוצה להגיד אז שני דברים בקשר לזה.
<נעמה אלוס: דבר ראשון, זה יכול להשיג את התוצאה ההפוכה.
<נעמה אלוס: אם אני אהיה מוטרדת על-ידי מיילים מחברה אחרת, יכול להיות שאני פשוט כבר אפסיק לפתוח אותם באיזשהו שלב.
<נעמה אלוס: דבר שני, שללקוח תהיה את האפשרות על העניין הזה של הדיווח הדו-שבועי.
<נעמה אלוס: אני לא מדברת על הדיווח החודשי.
<נעמה אלוס: הלקוח, אם הוא מוצא את זה כמטריד, שהוא יוכל להתקשר אלי בתור חברה, ואני יכולה להפסיק לשלוח לו את הדיווח הדו-שבועי.
<גיא דביר: אני רוצה לומר שיש כאן שני רציונליים בפרק הזה לעניין דיווחים.
<גיא דביר: הרציונל הראשון זה באמת לתת ללקוח את המידע המלא.
בועז טופורובסקי: אתה באמת חייב להסביר?
בועז טופורובסקי: כי אני לא מקבל את זה, אני מבחינתי ממשיך הלאה.
בועז טופורובסקי: אם אתה רוצה, אתה יכול עדיין להסביר.
<גיא דביר: לא, אתה יכול להמשיך.
<גדי ירום: אפשר?
בועז טופורובסקי: יש לך הערה?
<גדי ירום: יש לי הערה וגם שאלה.
<גדי ירום: נתחיל מההערה – או יש לי למעשה שתי שאלות, סליחה.
<גדי ירום: אני מדבר על סעיף 28.
<גדי ירום: מדברים על זה שאנחנו נכלול במסגרת הסכם המסגרת את כל הפרטים שנזכרים בתוספת, פרטים א' עד ז', ואחריהם רשאית חברה לכלול נושאים נוספים.
<גדי ירום: אני רק רוצה להבין את המילה "אחריהם".
<גדי ירום: אחריהם זה אומר שאחרי שבעה פרקים שהוכתבו לי, אז אני ראשי להוסיף.
בועז טופורובסקי: איזה סעיף זה, עוד פעם?
<גדי ירום: זה 28 החדש, 28(א).
<גדי ירום: האם זאת הכוונה?
<שרה קנדלר: כן, זו הכוונה.
<גדי ירום: אוקיי, אז רגע, אז לעניין הזה אני מבקש להעיר: להסכם יש איזשהו סוג של flow, גם כשאתה כותב אותו וגם לצורך ההבנה של דברים.
<גדי ירום: לפי מה שמבקשת כאן הרשות, למשל פרק ההגדרות שיש בכל אחד ואחד מההסכמים ושמגדיר את המונחים שישמשו אותנו בהסכם, בדיוק כמו שיש פרק הגדרות שהוא הפרק הראשון בתקנות האלה, הוא לצורך העניין יצטרך להיות פרק שמיני.
<גדי ירום: לאחר מכן גם פרקים שנוגעים למסחר, לכללי המסחר אצלך בזירה, זה יהיה רק בפרק התשיעי, אחרי שכבר ידברו על המכשירים הפיננסיים ואחרי שכבר ידברו על ניגוד העניינים, ועוד לפני שמבינים בכלל מהם כללי המסחר.
<גדי ירום: זה הופך את ה-flow של ההסכם ואת ההבנה של ההסכם ואת הבנייה שלו לבלתי אפשרית ולבלתי הגיונית.
<גדי ירום: אני חושב שמה שנכון יהיה לעשות הוא להגדיר רשימה של נושאים שיש דרישה לגביהם, להכניס אותם להסכם, או רשימה של כללים שיהיה נכון להכניס אותם להסכם.
<גדי ירום: ועם זה כמובן שאין לי שום בעיה ואין לי שום התנגדות, אבל סדר הדברים הופך את ההסכם לבלתי הגיוני.
בועז טופורובסקי: מה אתם אומרים על הסדר?
<שרה קנדלר: לנו חשוב שכל הנושאים שאנחנו מכתיבים, שהם נושאים של אזהרות ללקוח, יופיעו דבר ראשון בהסכם.
<שרה קנדלר: לכן ניסחנו את זה בצורה כזו.
<שרה קנדלר: אנחנו לא רוצים שהם יתחבאו בסוף, באיזה נספח.
<שרה קנדלר: חשוב לנו שכל האזהרות האלה יהיו ההתחלה של ההסכם, שזה הדבר הראשון שהלקוח יראה.
<גדי ירום: זה חלק א'.
<שרה קנדלר: אז זה יכול להיות חלק א', ובחלק ב' תעשה הגדרות וכל מה שאתה רוצה.
<גדי ירום: לא, אבל את הכתבת לי שבעה פרקים.
<שרה קנדלר: שבעה פרקים שהם כולם חלק א' של ההסכם.
<גדי ירום: הם לא כולם אזהרות.
<טל אבן-זהב: לא, הם עוסקים בהרבה דברים מעבר.
<גדי ירום: ממש לא אזהרות.
<גיא דביר: בוא נראה מה הפרקים האלה כוללים.
<גיא דביר: יש לנו הפרק הראשון שמדבר על אזהרות.
<גיא דביר: יש לנו את הפרק השני - - -
בועז טופורובסקי: איפה עכשיו אנחנו?
בועז טופורובסקי: אה, בהסכם.
בועז טופורובסקי: אוקיי, כן.
<שרה קנדלר: זה התוספת.
<שרה קנדלר: אנחנו נגיע לזה גם פה.
<גיא דביר: כשנדבר על דוח לקוחות מפסידים ומרוויחים.
<גיא דביר: הפרק השלישי הוא פרק כללי שנותן פרטים כלליים על החברה – שם החברה וכו' וכו'.
<גיא דביר: הפרק הרביעי מדבר על המכשירים הפיננסיים, פשוט מסביר מהם המכשירים הפיננסיים שהחברה סוחרת בהם.
<גיא דביר: הפרק החמישי מדבר על שמירת כספי לקוחות, מדבר על תיאור האמצעים שהחברה נוקטת לשמור על כספי לקוחות.
<גיא דביר: הפרק השישי מדבר על מחירים ועלויות נלוות.
<גיא דביר: הפרק השביעי כולל תיאור בנוגע לנושאי המשרה הבכירה.
<גיא דביר: בין הדברים הללו, אני מבין את הטיעון לגבי ה-flow, אני לא רואה כל כך את ה-flow בתוך העניינים האלה.
<גיא דביר: זאת אומרת, יכול להיות שאתה רוצה להכניס איזשהו flow בתוך תקרא לזה חלק ב' שעוסק בתנאי המסחר, אז זה יהיה יחד עם תנאי המסחר.
<גיא דביר: אני לא רואה איך אתה צריך כאן להגדיר הגדרות לצורך השאלה של כספי לקוחות, לצורך השאלה של המכשירים הפיננסיים וגם לא לצורך התיאור הכללי של החברה.
<גיא דביר: אז לכן בוודאי שבסופו של דבר אנחנו נפעיל היגיון, common sense בתוך הדברים הללו.
<גיא דביר: אבל ה- common sense הבסיסי, ואפשר לנסח כך חוזה, זה שהחלקים הראשונים הללו הם בעצם חלקים של מצגים.
<גיא דביר: החלקים הללו, כמו בדרך כלל בחוזים, החלקים של המצגים נמצאים בהתחלה.
<גיא דביר: וזו הכוונה שלנו, כי הרציונל הוא בסופו של דבר שאנחנו לא רוצים שהדברים האלה יידחקו לסוף, שלקוח שיצטרך להגיע לדברים האלה יצטרך לחפש בסוף המסמך בעמוד 100 וזה וזה את הדברים האלה.
בועז טופורובסקי: גדי, זה קריטי?
בועז טופורובסקי: זה עד כדי כך קריטי?
<אורן אלדד: אז את תנאי המסחר הוא יקבל בסוף?
<גדי ירום: אני חושב שזה פוגע בלקוחות.
<גדי ירום: אם אני צריך להגיע לכללי המסחר בפרק 9, ובלי בכלל שאני מבין מה שקראתי עד עכשיו, אז אין לי בעיה, אבל - - -
<אורן אלדד: מה שחשוב שיש גם כללים בסוף.
<אורן אלדד: ולזה הוא לא יגיע.
בועז טופורובסקי: ולדעת
בועז טופורובסקי: כם זה לא פוגע בלקוחות?
<שרה קנדלר: לדעתנו, אנחנו צריכים להבין מי החברה, מה ניגודי העניינים.
בועז טופורובסקי: אז בוא נאשר את פרק – מה זה?
<גדי ירום: רגע, הייתה לי עוד שאלה.
<גדי ירום: כל הסעיף הזה על הסכם המסגרת הוא בתקנות החדשות.
<גדי ירום: השאלה מה קורה עם כל הלקוחות הקיימים.
<שרה קנדלר: נגיע לזה בהוראות המעבר.
<טל אבן-זהב: כן, זו שאלה כללית.
<שרה קנדלר: זו שאלה כללית להוראות המעבר.
בועז טופורובסקי: אז תזכרו להעלות את זה.
<גדי ירום: הוראות המעבר נוגעות לזה?
<טל אבן-זהב: הם יצטרכו להתייחס גם לזה.
<שרה קנדלר: אני לא זוכרת, אבל אנחנו נרשום, ואם הם לא אז הם יופיעו.
<שרה קנדלר: אבל הן צריכות להופיע, אתה צודק.
<טל אבן-זהב: תתייחסו גם לזה.
בועז טופורובסקי: אתם זוכרים את זה שניכם, כן?
<שרה קנדלר: כן כן.
בועז טופורובסקי: טוב, אנחנו מאשרים את פרק ו'.
בועז טופורובסקי: בואו נמשיך לפרק ז'.
בועז טופורובסקי: פרק ו' בלי שינויים, אנחנו מאשרים.
<שרה קנדלר: פרק ז': הוראות שמירת מסמכים.
<שרה קנדלר: הגדרות לפרק ז' – מחקנו, אוקיי.
<שרה קנדלר: (א) חברה תשמור מסמכים בקשר עם עסקי החברה ובכללם מסמכים אלה: (1) מסמך הנוגע לעסקה שביצעה החברה במכשיר פיננסי; (2) מידע שהחברה נדרשת לרשום לפי פרק י"א; (3) מסמך שבו הוראה, הסכמה או אישור שקיבלה החברה מלקוח; (4) מסמך שבו תיעוד כנדרש לפי התקנות; (5) נהלים; (6) הסכם המסגרת; (7) פרסום ומסמכים שנוצרו במסגרת תקשורת עם לקוחות כמשמעותם בפרק ט'.
<שרה קנדלר: (ב) המסמכים ישמרו לתקופה של שבע שנים לפחות ממועד יצירת המסמך או קבלתו בידי החברה, ובלבד שהסכמים בין החברה ללקוח ישמרו למשך כל תקופת ההתקשרות, ושבע שנים לפחות לאחר תום תקופת ההתקשרות.
<שרה קנדלר: נהלים – 35.
<שרה קנדלר: חברה תסדיר בנהלים את אופן שמירת המסמכים על מנת להבטיח את קיומם, הגנתם מפני נזקים, הגישה אליהם, סודיות כלפי הלקוח, אפשרות גיבוי המידע, אחזור המידע ואיתור המסמכים במידת הצורך.
<שרה קנדלר: עיון הלקוח – 36.
<שרה קנדלר: לקוח רשאי לעיין בכל מסמך הקשור לפעילותו בחשבונותיו המצוי בידי חברה ולקבל עותק מהם, וזאת בתוך זמן סביר ממועד הפניה ולא יאוחר מחודש ממועד פניית הלקוח.
<שרה קנדלר: – שמירת מסמכים בתחום השיפוט – המסמכים ישמרו בתחומי השיפוט של מדינת ישראל; הרשות רשאית לפטור חברה מהוראה זו אם ראתה כי נכון לעשות כן בנסיבות העניין.
<שרה קנדלר: אני חושבת שאין מה להסביר.
בועז טופורובסקי: זה החשיבות של שמירת מסמכים.
בועז טופורובסקי: יש לכם הערות?
<אורן אלדד: שאלה.
<אורן אלדד: בסעיף 34(3) – מה הכוונה למסמך שבו הוראה, הסכמה?
<אורן אלדד: האם הכוונה גם להוראת מסחר שלקוח מעביר?
<גיא דביר: גם.
<שרה קנדלר: אבל זה בפרק י"א, אני חושבת.
<גיא דביר: לא, גם הוראה.
<גיא דביר: ההסכמה יכולה להיות למשל הסכמה שאתם צריכים לקבל לצורך ניגוד עניינים.
<אורן אלדד: לשבע שנים?
<אורן אלדד: וסעיף 37, בקשר לתחומי השיפוט.
<אורן אלדד: עוד פעם, מאחר שאנחנו היום בעידן טכנולוגי ומרבית השרתים הרציניים, אולי גם על בסיס המצב הביטחוני עדיף שיהיו באמת רחוקים מכאן בוא נגיד, נמצאים בחו"ל.
<גיא דביר: חייב להיות לכם גיבוי גם פה בארץ, כי זה חלק מיכולת האכיפה של הרשות.
<שרה קנדלר: של לבוא לעשות ביקורת.
<גיא דביר: הרשות חייבת שתהיה לה אפשרות לשים את ידה על המסמכים הללו כשהיא תצטרך.
<גיא דביר: ולכן אנחנו דורשים שזה יהיה - - -
<יהושע אברמוביץ: "ענן", מה נחשב?
<גיא דביר: זו שאלה ספציפית אם "ענן" זה פה או לא.
<גיא דביר: אני לא יודע.
<אורן אלדד: אז זו השאלה.
<גיא דביר: אז צריך להיות גיבוי פה במקום מסוים בארץ, כך שלדוחות שאתם תשתמשו לצורך העניין, ביותר ממקום אחד.
<גיא דביר: אין בעיה עם זה, אבל חייב להיות גם כן פה.
<אורן אלדד: חשוב להבהיר רק את הכמות של המידע הזאת.
<טל אבן-זהב: כן, שבע שנים.
<אורן אלדד: זה כל מסמך.
<אורן אלדד: זה המון המון מסמכים שנסרקים.
<אורן אלדד: זה לא איזה משהו קטן.
<אורן אלדד: צריך להבין את המשמעות.
<אורן אלדד: עכשיו, כל החברות ערוכות עם איזה חברת שרתים בחו"ל, הכול נשמר שם, הכול עובר לשם.
<אורן אלדד: אפשר לספק גישה לזה, אבל - - -
בועז טופורובסקי: רק שאני אדע, זה כדי שהדין יחול על זה?
<גיא דביר: לא, כדי שתהיה לנו יכולת - - -
<שרה קנדלר: ביקורת.
בועז טופורובסקי: ככה אתם לא יכולים?
<שרה קנדלר: אם המסמך לא פה - - -
<טל אבן-זהב: הם יכולים לדרוש כל מסמך וכל נייר.
<אורן אלדד: ונהיה חייבים לספק להם אותו.
בועז טופורובסקי: טוב, יאללה, בוא נמשיך.
<יהושע אברמוביץ: אבל מצד שני, אנחנו חברה מפוקחת, אז כל מסמך שתדרשו אנחנו חייבים לספק לכם.
<שרה קנדלר: אז שוב, אבל יש פה גם סמכות פטור, כדי שבאמת אם אנחנו נשוכנע שה"ענן" הזה הוא משהו שאפשר לגשת אליו, אז אין בעיה.
<שרה קנדלר: ואני מניחה שאמצעים טכנולוגיים רק ילכו ויתקדמו - -
<יהושע אברמוביץ: בדיוק.
<שרה קנדלר: - - אז נוכל לאשר אותם.
<שרה קנדלר: לכן אי-אפשר פה לקבוע חד-משמעית איזה אמצעים כן ואיזה אמצעים לא.
<שרה קנדלר: אנחנו לפי הטכנולוגיה נתקדם.
<שרה קנדלר: כל עוד יש אפשרות לגשת אליהם, אין בעיה.
בועז טופורובסקי: כן, אבל יש כאן את ההחרגה.
<אורן אלדד: אולי אפשר לציין את זה.
<יהושע אברמוביץ: לא, זה ברור.
<יהושע אברמוביץ: זה בסדר כל עוד אפשר לגשת, אבל שפיזית השרת יהיה בישראל, זה קצת - - -
<טל אבן-זהב: למיטב ידיעתנו, אין דרישה דומה לגבי בתי השקעות.
<אורן אלדד: זה הרי לא נייר שנשמר בארץ בקופסה.
<אורן אלדד: זה קובץ מחשב, זה כבר לא כמו פעם.
<אורן אלדד: פעם אני מבין את ההיגיון.
<טל אבן-זהב: שוב, זה אמצעים אלקטרוניים שכשאתם דורשים אותם חייבים לספק אותם.
<טל אבן-זהב: תחשבו, זה כמו בבתי השקעות.
<טל אבן-זהב: גם עניין של עלויות.
<גיא דביר: קודם כול, צריך לזכור, כשאת אומרת בתי השקעות, לא כל הגופים הללו מפוקחים.
<טל אבן-זהב: לא, אני מדברת על - - -
<גיא דביר: כשאנחנו מדברים על הסמכות של הרשות, הכוונה היא הרשות היא לא רק רגולטור, היא גם כן גוף שהוא אוכף.
<גיא דביר: ובנסיבות מסוימות הרשות גם כן נוקטת פעולות חקירה, לא רק פעולות ביקורת.
<גיא דביר: לכן אנחנו מניחים כמובן שהכול יהיה בשיתוף פעולה וכו' וכו', אבל חייבת להיות גם האפשרות הזאת לרשות אי שם שתצטרך להשתמש בזה, גם לשים את ידה על אותם מסמכים אם יהיה צורך בכך.
<גיא דביר: ולכן זה אחד הדברים החשובים שיהיו לנו בהסדרה.
<טל אבן-זהב: אין לך שום צורך לסמוך על שיתוף פעולה.
<טל אבן-זהב: שוב, יש לך הוראה שמחייבת כל אדם באשר הוא למסור כל ידיעה וכל מסמך.
<גיא דביר: לא, אבל אם זה נמצא בחו"ל יש לנו קושי לשים את ידנו.
<שרה קנדלר: הוא יגיד: זה לא נמצא פה.
בועז טופורובסקי: טוב, מאה אחוז.
בועז טופורובסקי: אנחנו נשאיר את זה בתחום השיפוט של מדינת ישראל.
בועז טופורובסקי: אני גם חייב, פשוט איציק לא רצה, לא היה נעים לו, אורן, להגיד לך, שדווקא במצב הזה אתה יכול להיות בטוח שישראל היא בטוחה וכל שאר העולם הוא פחות בטוח, אבל זה קשור לאמונות.
<טל זהר: אני רק רוצה לציין את מה שהרשות העלתה לקושי של אכיפה בחו"ל, אפילו של אחזור מסמכים, כשאנחנו נדבר על נושא התחרות בשלב המינוף.
<טל זהר: והייתי רוצה להוסיף כאן רק הערה על הנושא שאפשר לשמור את כל המידע באמצעים אלקטרוניים, שזה אומנם לא לא כתוב, אבל זה לא כן כתוב, ואני בגלל שאפשר אחרי זה, אחרי הדיון הזה אנחנו עוד הולכים לשלב ההוראות, אני לא רוצה שיהיה אפילו ספק קל שבקלים שיהיה אפשר לכתוב בהוראות שאנחנו צריכים לשמור משהו בנייר, כי זה יהיה עלויות אדירות לשמור שבע שנים אחורה בנייר.
<טל זהר: אז אני רוצה שיהיה כתוב מעל כל ספק שכל המידע יכול להישמר - - -
<שרה קנדלר: זה כתוב בחוקים אחרים?
<טל אבן-זהב: שמסמך הוא כולל מסמך - - -
בועז טופורובסקי: אני לא יודע אם זה צריך להיות כתוב בתקנות, אבל יש לכם גישה אחרת?
<שלומית ארליך: מבחינתכם יש קושי?
<שרה קנדלר: לא, אין קושי.
<גיא דביר: גישתנו היא לא שונה כרגע.
בועז טופורובסקי: יש לכם פרוטוקול ועדה.
בועז טופורובסקי: בסדר, בואו נמשיך.
בועז טופורובסקי: לא הכול צריך להיות בתקנות.
בועז טופורובסקי: כן, פרק ח'.
<שרה קנדלר: פרק ח': התאמת הפעילות בזירה ללקוח.
<שרה קנדלר: קבלת מידע – 38(א) לפני מתן שירות ללקוח, תברר החברה עם הלקוח את התאמת הפעילות בזירה ללקוח וכן תברר האם הלקוח קטין (בפרק זה – הבירור).
בועז טופורובסקי: סליחה, רק אני מוודא – פרק ז' אושר כלשונו.
<שרה קנדלר: (ב) היקף ואופי הבירור, ייקבעו בהתאם לטבעם ומורכבותם של המכשירים הפיננסים שבהם עתיד הלקוח לסחור, והסיכונים הכרוכים בהם; לצורך הבירור החברה תעשה שימוש בשאלונים ובבדיקות במתכונת שתספק לחברה הערכה של הבנת הלקוח ביחס לסיכונים האמורים; לעניין זה, החברה רשאית להתחשב באלה: (1) לימודים או הכשרה מקצועית של הלקוח, וכן עיסוק או עיסוק קודם שלו; (2) ניסיון הלקוח ובכלל זה סוגי הפעילות בשוק ההון שביצע הלקוח בעבר והיקף ותדירות העסקאות שבהן היה מעורב.
<שרה קנדלר: (ג) בהתאם לתוצאות הבירור כאמור בתקנת משנה (ב), תקבע החברה האם הלקוח מתאים לסחור בזירה.
<שרה קנדלר: (ד) נמצא הלקוח כמי שאינו מתאים לסחור בזירה, החברה תזהיר את הלקוח בדבר אי התאמתו כאמור, בכתב.
<שרה קנדלר: (ה) ביקש הלקוח לסחור בזירה על אף האזהרה שניתנה לו כאמור בתקנת משנה (ד), החברה תשקול האם לאפשר ללקוח לסחור בזירה בהתחשב בנסיבות.
<שרה קנדלר: תיעוד – החברה תתעד את תהליך בחינת ההתאמה של כל לקוח ואת תוצאותיו.
<שרה קנדלר: טוב.
בועז טופורובסקי: את רוצה שהזירות יבדקו אם הלקוח כשיר לסחור?
<שרה קנדלר: ואנחנו גם רצינו שהתוצאה תהיה אחרת, אבל התכלית היא שבעצם אופי המכשירים הפיננסיים והמורכבות שלהם היא לא רגילה, היא שונה, היא מסובכת, והוא מותאם ללקוחות שמבינים את זה.
<שרה קנדלר: ויחד עם זאת, הזירות מציעות את הנכסים לציבור הרחב.
<שרה קנדלר: ולכן יש פה איזשהו דיסוננס שצריך לפתור אותו איכשהו.
<שרה קנדלר: ולכן הדרך לפתור, ואנחנו לא הראשונים בעולם שעושים את זה, זה לחייב את הזירות לבחון את התאמת הלקוח לפעילות בזירה.
<שרה קנדלר: בדרך כלל עושים את זה באמצעות שאלונים, מתחשבים בעצם בקריטריונים של ניסיון הלקוח ורמת ההשכלה שלו בנושאים האלה, שוב, ככל שהם רלוונטיים לפעילות בזירה.
<שרה קנדלר: לא בוחנים את מצבו הפיננסי, על אף שהייתה אפשרות גם לעשות את זה, אנחנו לא בודקים אם יש לו כסף או אין לו כסף אלא רק אם הוא מבין את הפעילות שהוא עומד לבצע בזירה ואת הסיכונים.
יצחק כהן: זה פרק בחינוך פיננסי.
<שרה קנדלר: כן, פרק בחינוך פיננסי.
בועז טופורובסקי: זו בדיקה פיננסית.
<שרה קנדלר: לגבי התוצאות של אי ההתאמה, אנחנו רצינו לקבוע, והאמת היא שאנחנו עדיין מאמינים בזה, שלקוח שנמצא לא מתאים, לא צריך לאפשר לו לפעול בזירה בכלל.
בועז טופורובסקי: אם אני בן 17 ואני רוצה עכשיו - -
<טל אבן-זהב: להיכנס - - -
בועז טופורובסקי: אני לא צריך עזרה - - לקנות אגרות חוב של איי.
בועז טופורובסקי: די.
בועז טופורובסקי: בי.
בועז טופורובסקי: , מישהו יכול למנוע את זה ממני או להזהיר אותי שאני לא כשיר לקנות את זה?
<גיא דביר: יש כאן שני שיקולים שונים.
<גיא דביר: המבחן העיקרי שנמצא בפרק התאמת השירות ללקוח הוא מבחן בדבר הבנת הלקוח את הסיכונים והסיכויים שגלומים במכשירים הפיננסיים.
<גיא דביר: זה המבחן העיקרי.
<גיא דביר: נושא נוסף שגם צריך לבחון זה גם נושא של גיל.
<גיא דביר: לא פסקנו כאן מה קורה לגבי גיל, כאשר יש על זה את הדינים הכלליים, שזה חוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות.
<גיא דביר: אבל בהחלט חברה צריכה לקחת בחשבון את - - -
בועז טופורובסקי: לא, אבל אני הלכתי לכיוון אחר.
בועז טופורובסקי: יש כאן יותר מגבלות, וגם הנטל הוא על הזירות לברר, מאשר בכל כלי השקעה אחר, אלא אם כן אני טועה.
<גיא דביר: אז אני רוצה לומר משהו.
<גיא דביר: בנקודה הזאת צריך להבין, המוסד הזה של בחינת התאמת הלקוח – קודם כול, כפי שאפשר לראות, זה כבר בחוק.
<גיא דביר: זאת אומרת, חלק מהסעיפים, הנושאים שאנחנו צריכים להסדיר בחוק, זה גם הנושא של בחינת התאמת המסחר בזירה ללקוח, זה חלק מתיקון 42.
<גיא דביר: זה לא מוסד שאנחנו המצאנו אותו כאן.
בועז טופורובסקי: איפה זה מופיע בחוק, רק שאני אדע?
<גיא דביר: תיקון 42 יש את הפרק שעוסק ב - -
<טל אבן-זהב: בפסקה שמתייחסת לתקנות.
<גיא דביר: - - תקנות, אז יש את יח נדמה לי.
בועז טופורובסקי: בעצם, אתם מציעים, בינתיים עד שמוצאים את זה, רק שאני אוודא, שהזירה תבדוק אם הוא כשיר או לא, ואם הוא לא כשיר, תזהיר אותו שיש איזושהי בעיה, אבל זהו, בזה זה נגמר.
<טל אבן-זהב: לא, זה מעבר לבדיקת הכשירות.
<גיא דביר: קודם אני רוצה להפנות ל-כט סעיף קטן - -
<שרה קנדלר: (6) – 44כט(6).
<גיא דביר: (6).
<גיא דביר: חיוב החברה לבחון את התאמת הפעילות בזירה ללקוח, ובכלל זה את מידת הבנתו בדבר הסיכונים והסיכויים הכרוכים בפעילותו בזירה – זה נוסח תיקון 42.
<גיא דביר: המוסד הזה של בחינת התאמה זה לא מוסד שאנחנו המצאנו כאן במשפט הישראלי.
<גיא דביר: בדירקטיבה האירופית אחת הדרישות מכל חברות ההשקעה היא לבצע מבחן שנקרא מבחן appropriateness, שזה בעצם מבחן שאימצנו.
<גיא דביר: המבחן של appropriateness הוא שונה ממבחן assertability שהוא המבחן שחל במקרה של פעילות של ייעוץ וניהול תיקים.
<גיא דביר: במקרה שאין שם ייעוץ וניהול תיקים, אז חברות השקעה לצורך העניין מחויבות, זה חלק מהסטנדרטים בשוק של חברות השקעה, לבחון שהלקוח שסחר בזירה מבין את הסיכונים והסיכויים שגלומים במכשיר.
בועז טופורובסקי: גם זירות מסחר באירופה?
<גיא דביר: זירות מסחר באירופה, כדי לפעול באירופה הן חייבות לקבל רישיון של חברת השקעה.
<גיא דביר: עכשיו, מה בעצם עומד מאחורי זה?
<גיא דביר: הרעיון שעומד מאחורי זה, שאנחנו לא נמצאים כרגע בשוק הכרמל.
<גיא דביר: זאת אומרת, - - - של רגולציה, יש כאן סטנדרטים.
<גיא דביר: הסטנדרטים קובעים בין השאר שכשבא אליך לקוח, אתה לא באסטה בשוק שאתה אומר לו: בוא תקנה אצלי, אני אדפוק אותך.
<גיא דביר: זה לא הרעיון.
<גיא דביר: הרעיון הוא שאתה צריך לבחון אם הבן-אדם שנמצא מולך, יש לו את ההבנה הבסיסית על מנת לפעול אצלך.
יצחק כהן: והשיקול דעת אצל החברה בסוף?
<גיא דביר: השיקול דעת אצל החברה, אין ספק.
יצחק כהן: והיה והוא לא מתאים והיא בכל זאת נתנה לו?
<גיא דביר: אין ספק שבסופו של דבר שיקול הדעת על החברה.
<גיא דביר: החברה נמצאת בחשיפה.
יצחק כהן: מה עושים?
יצחק כהן: קח מצב קיצון, שהחברה בדקה אותו והוא לא ראוי, הוא לא מבין.
יצחק כהן: ובכל זאת, יש שיקול דעת לחברה, היא נתנה לו בכל זאת.
<גיא דביר: אוקיי, אז פה יש לנו באמת, השאלה היא מה קורה לגבי תוצאות אי ההתאמה.
<גיא דביר: העמדה שלנו היא שכשחברה, כשזירת מסחר, מוצאת שלקוח נמצא בלתי מתאים, היא לא צריכה לאפשר לו לסחור.
<גיא דביר: היו כאן חלק מההערות שהתקבלו מהזירות, שמדובר בהסדר שהוא מחמיר יחסית.
יצחק כהן: הוא כתב: תשקול.
<שרה קנדלר: הנוסח לא משקף את העמדה של הרשות כרגע.
<שרה קנדלר: זה משקף את העמדה של הייעוץ המשפטי.
<גיא דביר: הנוסח שנמצא כרגע משקף את העמדה של הייעוץ המשפטי, זה לא משקף את העמדה של הרשות.
<גיא דביר: אנחנו במהלך העבודה עם הייעוץ המשפטי, אנחנו ראינו רגולציות שונות וראינו באמת שבאנגליה יש נוסח שזה בעצם הנוסח שכרגע נמצא בתוך התקנות.
<גיא דביר: לגישתנו התוצאות בכזה מקרה צריכות להיות שלקוח לא יסחר בזירה.
<גיא דביר: עכשיו, באמת באנגליה, מה הפרוצדורה?
<גיא דביר: הפרוצדורה היא שכשלקוח שנמצא בלתי כשיר, החברה צריכה להודיע לו שהוא נמצא בלתי כשיר.