GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
משה גפני: אני חיפשתי ולא מצאתי משרד אבל אולי שכחתי ויש איזה משרד בלי תיק.
<דב בארי: יש משרדים.
<דב בארי: יש הרבה משרדים.
משה גפני: כמה זה הרבה?
משה גפני: בכל המשרדים יש רזרבה.
משה גפני: אולי משרד הרווחה לא, אבל איזה עוד משרד?
משה גפני: אתם באופן קבוע משאירים כסף.
משה גפני: יש כסף גדול למשל במענקי משרד השיכון ואתם מורידים ממענקי משרד השיכון ומעבירים לנושא של הביטחון.
משה גפני: זאת אומרת, המשמעות של העניין, אלא אם כן תתקנו אותי, היא שאתם מתכננים מראש כספים שנמצאים במשרדים השונים אבל אין בהם שימוש ולא מתכננים בהם שימוש ומעבירים אותם לביטחון תוך כדי פגיעה בשירותים החברתיים.
משה גפני: אם היו לוקחים את הרזרבה הזאת למשרדים, למשל למשרד המדע, היו לוקחים את זה למשרד הקטן הזה שם יש חסר תקציבי גדול, היה אפשר להרחיב אותו.
<דב בארי: אנחנו מממשים את החלטת הקבינט.
משה גפני: מי זה הקבינט?
ניסן סלומינסקי: תרשום את השאלות ואחר כך תענה.
משה גפני: אני הולך.
משה גפני: אני אקרא את התשובה בפרוטוקול.
משה גפני: אפילו את ההעברה הבאה לא נתת לי ושם יש קיצוץ בחרדים ובערבים.
ניסן סלומינסקי: אפילו לא ידעתי שהגעתי לשם.
ניסן סלומינסקי: אתה תספיק לחזור.
ניסן סלומינסקי: הביטחון ייקח קצת זמן.
קארין אלהרר: הדבר היחיד שמטריד אותי הוא שפורסם איזה דוח של מנכ"ל המוסד לביטוח לאומי שנשמע די מפחיד.
קארין אלהרר: אתה אומר עכשיו, ואני מבינה את מה שאתה אומר, שבסך הכול יש מצ'ינג גם של המדינה, ואם צריך – יעבירו ממקור אחר.
קארין אלהרר: אם כן, איך זה עומד בקנה אחד עם הדוח המטריד שיש סוג של בעיה בביטוח הלאומי ועוד מעט הולך להיגמר הכסף?
אראל מרגלית: יש כאן שאלות ספציפיות לגבי הקצבאות של ביטוח לאומי וכולי.
אראל מרגלית: אני שואל שאלה אחרת ואני יודע שהתחלת להסביר אותה ויכול להיות שפשוט לא קלטתי.
אראל מרגלית: כל הנושא של השיטה.
אראל מרגלית: אתה התחלת לומר את זה ברמת המקרו.
אראל מרגלית: לגבי השיטה אני רוצה עוד פעם להבין.
אראל מרגלית: אתה התחלת להגיד שלביטוח לאומי בשנה יש הכנסות שוטפות של 35 מיליארד שקלים.
<דב בארי: מהציבור.
אראל מרגלית: מהציבור.
אראל מרגלית: אחר כך מאוצר המדינה מעבירים אליהם 21 מיליארד.
<דב בארי: נכון.
אראל מרגלית: אחר כך יש עוד הכנסות של ביטוח לאומי, מאיפה?
<דב בארי: החזרי ריבית וקרן על השקעות של המוסד לביטוח לאומי.
ניסן סלומינסקי: צריכים להגיע לשישים מיליארד שקלים.
אראל מרגלית: 35 עוד 21, זה 56.
ניסן סלומינסקי: תרשום לך את זה ואחר כך תסביר.
אראל מרגלית: אני מניח שאוצר המדינה לא כל כך נדיב עם ביטוח לאומי.
אראל מרגלית: כלומר, מה שהוא נותן, הוא לוקח בחזרה.
אראל מרגלית: אני רוצה להבין איך זה עובד.
אראל מרגלית: תן לי את המקרו של המספרים מעבר לכל התשובות הספציפיות כדי שנתחיל להבין את שיטת העבודה.
אראל מרגלית: בעצם הביטוח הלאומי, מעבר לכל ההתחשבנות עם הקצבאות וכולי ברמה הספציפית, אתם משתמשים בזה באיזשהו מקום.
ראובן ריבלין: אתה היטבת לומר, אדוני נציג האוצר, ואני אתחיל קודם כל בנושא שאנחנו דנים בו.
ראובן ריבלין: בסופו של דבר מה שאנחנו עושים כאן זה להציג את אותם 2,7 מיליארד שקלים במשרד הביטחון.
ראובן ריבלין: יש לנו את המוסד לביטוח לאומי והמוסד לביטוח לאומי הוא מוסד בו הדורות הקיימים דואגים לדורות שעברו וגם לדורות הבאים אחריהם.
ראובן ריבלין: יש מערכת שהיא אמורה להיות מערכת נפרדת לחלוטין כי אם החובה שלנו, לאחר שביטלו את הוועדה לדורות הבאים מיסודו של טומי לפיד המנוח, אמרו שוועדת הכספים תהיה גם אותה ועדה שתדאג לדורות הבאים.
ראובן ריבלין: אני לא מבין כאן את השיטה.
ראובן ריבלין: אני מוכרח לומר לסתיו שלא הייתי ער לכך.
ראובן ריבלין: אם היא לא הייתה מעירה את ההערה, אני חשבתי בהתחלה שהיא באמת נודניקית אבל מתברר שלפעמים הנודניקים גם צודקים וזה דבר שמכניס אותנו לבעיות קשות.
ראובן ריבלין: זה תזרים מזומנים.
ראובן ריבלין: כאשר למדינה חסר כסף, הוא לוקחת מביטוח לאומי מתוך ידיעה שאם לביטוח לאומי על פי חוק יהיה חסר כסף, היא תצטרך להחזיר לו.
ראובן ריבלין: הדברים האלה לא נלקחים בחשבון כאשר המוסדות מגבשים את תקציב המדינה.
ראובן ריבלין: זה לא נלקח בחשבון כי אתה פתאום נמצא במים אדירים.
ראובן ריבלין: אתה פתאום רואה שיש לך איזה חסר בביטוח הלאומי ואתה מיד חייב להעביר מתקציב המדינה סכומים שהם יכולים להיות גדולים.
ניסן סלומינסקי: רובי, אתה בסוף שנה ואתה יודע כבר מה קורה.
ניסן סלומינסקי: לא מעבירים באמצע השנה.
ניסן סלומינסקי: עכשיו אתה יודע מה יש.
ניסן סלומינסקי: יש עודף ומה תעשה אתו?
ניסן סלומינסקי: שהאוצר ייקח אותו?
ראובן ריבלין: יש כאן עודף שהמדינה צריכה להסתדר בתוך עצמה.
ראובן ריבלין: הניסיון להביא את זה דרך ביטוח לאומי, כי הרי מה עושה הממשלה?
ראובן ריבלין: הממשלה מפחיתה ממשרד הרווחה, ממשרד הבריאות וממשרד החינוך.
ניסן סלומינסקי: החינוך זה קצת.
ראובן ריבלין: כדי למצוא את המענה כפי שאתה דרשת, ובצד, שזה לא ירד מאזרחי מדינת ישראל על השירותים שהמדינה מחויבת בהם, אנחנו לוקחים מהביטוח הלאומי ונותנים להם.
ראובן ריבלין: זאת אומרת, אנחנו יוצרים גירעון בביטוח הלאומי.
ניסן סלומינסקי: בביטוח הוא לוקח גם מיליארד מעבר למה שמבקשים לבריאות.
ראובן ריבלין: אין לי ויכוח, אבל כאן אתה עושה העברה מכיס לכיס וההעברה הזאת באמת לא מקובלת אלא במקרים יוצאי דופן.
ראובן ריבלין: במקרים חריגים.
ראובן ריבלין: חריגים למשל זה צורך בתקציב ביטחון.
ראובן ריבלין: שהביטוח הלאומי יעביר למדינת ישראל הלוואה או העברה מתוך עודפים.
ראובן ריבלין: כביכול אין עודפים בביטוח לאומי.
ניסן סלומינסקי: הוא הסביר לך שזה לא בנוי כך.
ניסן סלומינסקי: נשאר כסף והאוצר לוקח.
ראובן ריבלין: האוצר יכול לבקש.
ראובן ריבלין: תסביר לנו את זה.
<דב בארי: אני אסביר.
ראובן ריבלין: אני מבין מה שאתה אומר, שצריך שישים מיליארד שקלים בשנה לביטוח לאומי.
ראובן ריבלין: אם ביטוח לאומי מצליח להגיע לשישים מיליארד בעצמו, המדינה צריכה להוריד מה-21 מיליארד שהיא נותנת לו כסובסידיה.
<דב בארי: לא.
ניסן סלומינסקי: דב, תתחיל לעניות.
ניסן סלומינסקי: יש לך כאן כמה שאלות.
<דב בארי: קודם כל, נציג ביטוח לאומי בדרך.
<דב בארי: ביקשנו ממנו להגיע כדי להשלים את הדיון.
<דב בארי: בהקשר לשאלתך, חברת הכנסת שפיר.
<דב בארי: בהתחלה מה שנאמר זה לא שהייתה ירידה בתשלומי הביטוח הלאומי.
<דב בארי: האמירה היא – ואני אסביר אותה שוב – שבתחילת השנה, עת תוקצב הנושא, החלק העיקרי של השתתפות אוצר המדינה בביטוח לאומי, השתתפות בגבייה.
<דב בארי: זה מצ'ינג.
<דב בארי: מנגנון מצ'ינג.
<דב בארי: ביטוח לאומי גובה שקל מהציבור, מתוקף חוק – ואני מדגיש שוב, מתוקף חוק – האוצר מחויב להשלים.
<דב בארי: בגדול זה קצת מורכב כי יש כל מיני השלמות, כל מיני סוגים של השלמות, אבל בגדול זה בערך שישים אחוזים.
<דב בארי: על כל שקל שהם גובים, הממשלה משפה בשישים אגורות.
<דב בארי: זה בגדול, אם נפשט את זה.
<דב בארי: כאשר בנינו את תקציב המדינה, היו אומדנים מסוימים לגבי סך הגבייה של המוסד לביטוח לאומי ועל סמך זה תקצבנו את ההשתתפות שלנו.
<דב בארי: בפועל אנחנו מגיעים לסוף שנה ואנחנו מנסים לבצע תיקונים והתאמות בין האומדנים בעת בניית התקציב לביצוע בפועל כי כל הזמן המערכות מתעדכנות, ביטוח לאומי גובה וגובה וגובה וכל חודש בחודש המערכות מתעדכנות לגבי כמה הוא הצליח לגבות משכירים, כמה הוא הצליח לגבות מעצמאים, כמה במדרגה הנמוכה, כמה במדרגה הגבוהה ואנחנו מגיעים לסוף שנה ומבצעים התאמות בנושא הזה.
סתיו שפיר: רק לפני חודשיים פורסם שביטוח לאומי הולך לחרוג מהגירעון שלו בחצי מיליארד שקלים.
<דב בארי: אני אשמח אם יורשה לי לסיים את ההסבר.
סתיו שפיר: אני אשמח לשמוע את ההסבר לשאלה ששאלתי.
<דב בארי: זאת סיבה עיקרית ראשונה.
<דב בארי: סיבה עיקרית שנייה - אני עובר לעודפים ואני גם אגע בכל הסוגיות – ביצוע התאמות בפועל לגבי תשלומים שלא המוסד לביטוח לאומי משלם אלא משולמים מאוצר המדינה באמצעות המוסד לביטוח לאומי.
<דב בארי: כאן הביטוח הלאומי לצורך העניין הוא איזשהו צינור, אבל הוא יותר מצינור כי הוא מבצע את החוק.
<דב בארי: החוק קובע שהוא צריך לבצע את זה לפי חוק הבטחת הכנסה והמדינה מממנת, להבדיל מקצבאות זקנה שממומנות מקופת הביטוח הלאומי.
<דב בארי: יש קצבאות כמו קצבאות הבטחת הכנסה שמשולמות מאוצר המדינה באופן מלא, לרבות כל הוצאות המינהל שקשורות להוצאות על הגמלה וגם שם מבצעים.
<דב בארי: מה שחשוב להבין וחשוב להדגיש, וזה לשאלתך, שאין קשר בין צד ההכנסות של המוסד לביטוח לאומי לצד ההוצאות של המוסד לביטוח לאומי.
<דב בארי: האם זה טוב או רע?
<דב בארי: זאת שאלה מצוינת אבל זה נושא לדיון אחר.
<דב בארי: הנושא סביב השולחן הזה ומה שדורש הבנה הוא שאין קשר בין צד ההכנסות של הביטוח הלאומי לצד ההוצאות.
<דב בארי: לכן ההסברים או המקרים של אנשים שעומדים בתור ומחכים לקצבאות ולא משלמים להם, זה פשוט לא נכון, לא בפועל ולא מתוקף חוק כי אנשים מקבלים את כל מה שהביטוח הלאומי מחויב לעמוד בחוק.
<דב בארי: אם הוא לא עומד בחוק, צריך לבדוק את זה ובתי המשפט דנים ימים ולילות על כל מיני תביעות של אנשים כלפי ביטוח לאומי, שלפעמים צודקים ולפעמים לא צודקים ולכן יש רשות שופטת במדינה הזאת.
<דב בארי: בסופו של דבר, אין קשר בין הכנסות להוצאות.
<דב בארי: לכן כל מי שמקבל כסף או כל מי שמגיע לו כסף מסיבה כזאת או אחרת מתוקף החוק, מקבל תשלומים וזה לא משנה לגבי ההעברות שלנו או אי ההעברות שלנו.
סתיו שפיר: זה לא מה ששאלתי.
ראובן ריבלין: ברור שהאזרח יקבל מהביטוח הלאומי והמדינה תשלם, אבל למה ניקח מהביטוח הלאומי כדי שהוא לא יוכל לשלם ואז המדינה תשלם?
<דב בארי: כמו שאמרתי, אין קשר בין הכנסות להוצאות המוסד לביטוח לאומי.
<דב בארי: הם קבועים באותו חוק אבל הם קבועים בלי תלות.
<דב בארי: לכן מה שאנחנו מבצעים כאן בעיקר זה איזה שהן התאמות בין התקצוב שעשינו עת בנינו את תקציב המדינה והאומדנים שהיו לנו, אומדנים שנעשו על ידי משרד האוצר בשיתוף מלא של מחלקת המחקר של המוסד לביטוח לאומי.
<דב בארי: אלה לא דברים שאנחנו עושים לבד ובטח לא בסכומים האלה ובנושאים הרגישים האלה.
<דב בארי: זה נעשה בשיתוף מלא עם המוסד לביטוח לאומי כאשר בונים אומדנים לגבי תקצוב המוסד לביטוח לאומי.
<דב בארי: מגיעים לדצמבר, אחרי שרואים את התשלומים בפועל של 11 חודשים.
ראובן ריבלין: זאת אומרת, אם ההערכה היא שצריכים 21 מיליארד בשנת 2013, ומתברר בסופו של דבר שהיו צריכים רק 14 מיליארד שקלים, המדינה מקבלת בחזרה שבעה מיליארד שקלים.
<דב בארי: כן, אבל אני אסביר את זה.
ראובן ריבלין: אין יותר ברור מזה.
<דב בארי: גם ההתאמות שאנחנו מבצעים עכשיו, לא נעשות על ידינו לבד אלא נעשות כמובן בשיתוף עם חשבות המוסד לביטוח לאומי ועם מחלקת המחקר של המוסד לביטוח לאומי שבודקים את האומדנים בפועל ויש להם בפועל 11 חודשים.
<דב בארי: זה מה שמונח על השולחן.
סתיו שפיר: איך זה שביטוח לאומי נמצא בגירעון?
<דב בארי: אם רוצים, אני אשמח לשבת עם חברי הכנסת בנפרד.
<דב בארי: כל חבר כנסת שיש לו שאלות לגבי המספרים בפועל, אני אשמח לשבת אתו.
ניסן סלומינסקי: סתיו שאלה.
<דב בארי: איך זה שהמוסד לביטוח לאומי בגירעון?
<דב בארי: המוסד לביטוח לאומי לא בגירעון שוטף.
סתיו שפיר: לא סתם גירעון.
<דב בארי: כמו שאמרתי, אין קשר בין הכנסות להוצאות הביטוח הלאומי.
סתיו שפיר: הבנו.
<דב בארי: לכן יכול להיות שהוא יהיה בגירעון.
<דב בארי: במערכות מורכבות כמו המוסד לביטוח לאומי, שזאת מערכת שכמו שאמר כאן חבר הכנסת ריבלין מדברים כאן על העברה בין-דורית, אנחנו גובים היום ומשלמים היום ובעתיד צריכים גם לגבות וגם לשלם, ואנחנו מממנים את הקשישים היום וכשאני אהיה בפנסיה, אנשים צעירים יממנו.
<דב בארי: יש גירעון שוטף ויש גירעון אקטוארי, ואלה שתי סוגיות שונות שדורשות התייחסות שונה.
אראל מרגלית: יש דבר אחד שמטריד אותנו.
אראל מרגלית: אני התעסקתי בשוודיה עם קרן הפנסיה AP-7.
אראל מרגלית: בעוד 21 שנים לשוודי כלשהו יהיה איזה גירעון בכמות הפנסיה שהוא הולך לקבל אחרי גיל 68, כל המדינה נרעשת והממשלה יכולה ליפול.
אראל מרגלית: אני שואל מי בדיוק מנהל את זה?
אראל מרגלית: אתם באים ומשתמשים בביטוח הלאומי, בתשלומים העתידיים והנוכחיים של התושבים הישראלים, כאיזשהו דבר?
אראל מרגלית: הרי הייתם יכולים להשתמש בכלי אחר אבל אתם משתמשים בביטוח הלאומי.
אראל מרגלית: מתבצעות שם העברות מאוד גדולות ואני רוצה לדעת מי מטעמנו, מטעם האזרחים, כאשר משרד הביטחון ומשרד האוצר בשמו עושים איזושהי העברה ונותנים מקדמה, מי עומד על המשמר?
אראל מרגלית: כלומר, איפה מנכ"ל ביטוח לאומי שיגיד לי שהוא עומד על המשמר שאנחנו לא פוגעים בו ובעתודות שלו?
אראל מרגלית: מה גורם לאוצר כשהוא תקוע לא לעשות איזשהו משחק שהוא יותר שרירותי?
עפר שלח: אלה שתי שאלות נפרדות.
עפר שלח: אלה לא העתודות שלו כאן.
עפר שלח: יש את השאלה הנפרדת האם לביטוח הלאומי יש גירעון אקטוארי ומה תעשה מדינת ישראל כדי להתמודד אתו.
ניסן סלומינסקי: יש לו וזה נושא ענק שהולכים לדון בו.
ניסן סלומינסקי: אף אחד לא רוצה לגעת בו.
עפר שלח: זה לא שייך לסעיף הזה.
עפר שלח: הכסף הזה, אם ב-31 בדצמבר הוא לא יוצא, הוא חוזר לאוצר המדינה.
עפר שלח: הוא למעשה לא יוצא מאוצר המדינה.
עפר שלח: זה לא שייך לגירעון האקטוארי.
ניסן סלומינסקי: הגירעון האקטוארי הוא נושא אדיר שאף אחד לא רוצה לגעת בו במשרדי הממשלה.
אראל מרגלית: אני שואל לגבי העברות הלוך חזור.
עפר שלח: זאת לא העברה.
אראל מרגלית: אתה אומר שזה כאילו עודף.
עפר שלח: שמו בצד 21 מיליארד שקלים כדי לתת השנה לביטוח לאומי בכפוף לכמה יוציא הביטוח הלאומי.
עפר שלח: הביטוח הלאומי לא הוציא.
עפר שלח: זה עודף רעיוני.
עפר שלח: העודף הרעיוני הזה יחזור לאוצר המדינה אם לא יוציאו אותו במקום אחר.
עפר שלח: זה לא שייך לגירעון האקטוארי אלא אם אתה אומר, ואפשר להגיד את זה, שכל שנה מה שנוצר שם כעודף, צריך לשים אותו באיזה מקום לטובת הגירעון האקטוארי של ביטוח לאומי, אבל זאת החלטה שהיא לא על השולחן.
ניסן סלומינסקי: זאת לא החלטת ממשלה.
ניסן סלומינסקי: אם תרצו שנרים את הנושא של הפנסיה, נעשה זאת.
ניסן סלומינסקי: אני רוצה לאשר את ההעברה.
סתיו שפיר: עדיין לא התקבלה תשובה לשאלה הראשונה ששאלתי.
סתיו שפיר: אני הכי סובלנית שיכולה להיות, אבל לא קיבלתי תשובה.
סתיו שפיר: אני שאלתי מפורשות לגבי הצהרה שנמסרה כאן מאגף התקציבים בישיבה הקודמת על כך שהולכת להיות עוד ירידה.
<דב בארי: אני נציג אגף התקציבים.
<דב בארי: מי שיושב לידי שדיבר בדיון זה גיא הרמתי.
<דב בארי: דובר על ההשתתפות בגבייה.
<דב בארי: לא דובר על ירידה בתשלומי הביטוח הלאומי ואת זה אני מדגיש.
<דב בארי: מדברים כאן על הגבייה ועל ההשתתפות בגבייה של אוצר המדינה.
סתיו שפיר: לא בגבייה, על ההשתתפות.
<דב בארי: ההשתתפות כנגד הגבייה.
סתיו שפיר: לא ירידה בגבייה.
סתיו שפיר: יש הבדל בין הדברים.
סתיו שפיר: לא ירידה בגבייה אלא ירידה בהשתתפות של המדינה.
<דב בארי: כשאני אומר ירידה, אני מתכוון ירידה ביחס לאומדן.
<דב בארי: היה אומדן.
סתיו שפיר: זאת אומרת, ההשתתפות של המדינה בביטוח לאומי תרד.
סתיו שפיר: לא הגבייה.
סתיו שפיר: זאת השאלה.
<דב בארי: ההשתתפות לא יורדת.
<דב בארי: ההשתתפות נקבעת בחוק כשיעור מהגבייה של ביטוח לאומי.
<דב בארי: ביצענו אומדן של הנושא, הגבייה בפועל הייתה מעט נמוכה יותר, אז השיעור כפי שהוא קבוע בחוק, ההשלמה היא.
סתיו שפיר: מה שיצא משם זה מיליארד וחצי שקלים.
<דב בארי: קצת פחות.
<דב בארי: מיליארד ו-400.
ניסן סלומינסקי: מתוך שישים מיליארד.
ניסן סלומינסקי: מי בעד אישור העברה מספר 448 עד 450 שהיא העברה כספית למשרד הרווחה ולמשרד הבריאות?
ניסן סלומינסקי: ההעברות ממספר 448 עד 450 נתקבלו.
<דב בארי: דרך אגב, הנציג של ביטוח לאומי הגיע לפני שתי דקות.
סתיו שפיר: יש כאן חברי כנסת שמרגישים מרומים ונגיד את זה לא בלשון דיפלומטית.
אראל מרגלית: אני קיבלתי את ההסבר והבנתי.
אראל מרגלית: אולי לא הבנתי.
ניסן סלומינסקי: מאחר והוא לא היה בכל הדיון, אני לא רוצה שהוא יחזור על הדברים.
סתיו שפיר: שחס וחלילה לא יגיד לנו משהו שסותר את מה שאמר אגף התקציבים ואז עוד נחשוב ששיקרו לנו.
אראל מרגלית: אנחנו לא חושבים שהחבר'ה מאגף התקציבים משקרים לנו.
סתיו שפיר: אני חושבת שמסתירים מאתנו מידע.
סתיו שפיר: אפשר להגדיר את זה בכל מיני צורות.
סתיו שפיר: יש אנשים שיהיו יותר חריפים ממני ויאמרו שהסתרת מידע עלולה במצבים מסוימים להיות שקר.
סתיו שפיר: אני כרגע קוראת לזה הסתרת מידע.
סתיו שפיר: זה קורה כאן והוכחנו את זה פעמים רבות ולא רק עכשיו.
ניסן סלומינסקי: עד עכשיו לא ראיתי שהוכחת את זה.
סתיו שפיר: באמת?
ניסן סלומינסקי: בביטוח הלאומי הוכחת שמשקרים לך?
סתיו שפיר: הסתרת מידע.
סתיו שפיר: בהתחלה אמרו לך שזה לא יגיע ממשרד הרווחה אבל בסוף גילית בוועדה שזה מגיע ממשרד הרווחה.
ניסן סלומינסקי: מה זה קשור לזה?
סתיו שפיר: עוד מעט נדבר על עוד פנייה של 300 מיליון שגם בה לא סיפרו לנו שזה מגיע מביטוח לאומי.
ראובן ריבלין: הם הגישו את זה פשוט לא נכון.
ראובן ריבלין: היו צריכים קודם כל להגיש את כל זה.
ניסן סלומינסקי: אם אתה יכול להסביר את הנושא של הביטוח הלאומי.
ניסן סלומינסקי: אמרנו בישיבה הקודמת שהיו צריכים לעשות את זה ישירות.
ניסן סלומינסקי: כבר אמרנו את כל זה.
ניסן סלומינסקי: אני יודע ולכן עיכבנו את זה.
ראובן ריבלין: אנשי אגף התקציבים אומרים שזה נכון.
ראובן ריבלין: מודה ועוזב ירוחם.
ניסן סלומינסקי: בסופו של דבר עכשיו אישרנו את החזרה של הכסף.
ניסן סלומינסקי: אני לא מצליח להבין מה את רוצה.
ניסן סלומינסקי: לא רצינו לאשר קיצוץ ברווחה ובבריאות לטובת ביטחון.
ניסן סלומינסקי: עכשיו החזירו לשם את הכסף ואנחנו רוצים לאשר.
ניסן סלומינסקי: למה את לא מבינה למה עיכבנו את זה?
סתיו שפיר: שיסבירו לנו מה קורה כאן.
אראל מרגלית: השאלה היא אמיתית ומהותית.
אראל מרגלית: אנחנו שאלנו על זה ועכשיו אנחנו רואים שזה הוחזר וזה בסדר גמור, אבל אנחנו שואלים אם זה נלקח שלא כדין מלכתחילה, לפני שבוע או שבועיים.
ניסן סלומינסקי: הסבירו לך עכשיו היטב שיש שם עודף שהאוצר לוקח ויכול לתת אותו לכאן או לכאן.
ניסן סלומינסקי: אני לא מצליח להבין כמה פעמים אפשר להסביר.
ניסן סלומינסקי: תפריד בין זה לבין הבעיה הכוללת של הפנסיה במדינת ישראל ושל הביטוח הלאומי במדינת ישראל שהיא בעיה ענקית.
אראל מרגלית: אני מפריד.
אראל מרגלית: אני שואל האם ההתעקשות שלך וידאה את זה שיחזור הכסף למשרד הרווחה ולמשרד הבריאות.
ניסן סלומינסקי: הוא חזר עכשיו.
אראל מרגלית: אם כן, הייתה לנו ערנות כאן.
ניסן סלומינסקי: ראשית, זה נכון, אבל שנית, כשאני דיברתי עם השרים, הם ידעו שבסופו של דבר יחזירו להם.
ניסן סלומינסקי: אני אמרתי שאני לא רוצה שבסופו של דבר יחזירו ושאני לא אאשר לפני שאנחנו נוודא את זה.
אראל מרגלית: אז הדאגה של סתיו היא לגיטימית במובן זה שהם באים לכאן ויש כאן מאה ומשהו מיליון שקלים כאן ומאה ומשהו מיליון שקלים שם כאשר בעצם לא מוודאים אתנו שהם מועברים למקום הנכון שהיה מלכתחילה אמור לעבור אליו ושאנחנו לא שמנו לב כי אנחנו לא יכולים לדעת אם ברגע האחרון כן יעשו או לא יעשו.
אראל מרגלית: זאת אחריות שלנו.
אראל מרגלית: לכן בוא לא נראה את זה כמשהו קנטרני.
ניסן סלומינסקי: אני אומר שוב שבסופו של דבר הבטיחו לשרים שיחזירו להם את הכסף הזה.
ניסן סלומינסקי: אני לא רוצה לסמוך על הבטחה.
ניסן סלומינסקי: אתה רואה שלמשרד הבריאות מעבירים חוץ מזה עוד מיליארד.
סתיו שפיר: ברגע שעושים את זה, אתה מבין שכנראה יש עוד סיבוב.
ניסן סלומינסקי: מה שימך?
<שלומי מור: עורך דין שלומי מור, המוסד לביטוח לאומי.
ניסן סלומינסקי: כולנו מודעים לכך שבביטוח הלאומי לטווח רחוק יש בעיה דורית כמו עם הפנסיות של כולם ודברים כאלו.
ניסן סלומינסקי: בוא נפריד.
ניסן סלומינסקי: זה לא הדיון שלנו כרגע.
ניסן סלומינסקי: יכול להיות שנחליט להרים את הפרויקט הזה שעד היום אף אחד לא רוצה לגעת בו, אבל כרגע אנחנו מדברים על הביטוח הלאומי בתקציב של 2013 ועל כך שממנו לוקחים בסיבוב כדי להעביר לביטחון.
ניסן סלומינסקי: הסביר לנו דב בארי בטוב טעם, אבל רצינו לשמוע שגם אתם חושבים כמוהו ואין כאן משהו שאתם אומרים למה לוקחים מכם כסף וגונבים אתו מכם.
ניסן סלומינסקי: או שתגיד שזה בסדר, זה מתואם וזה מקובל.
<שלומי מור: אמנם סוגיית האיתנות הפיננסית של המוסד לביטוח לאומי היא סוגיה בעייתית וכולם יודעים שעוד עשרים או שלושים שנים תהיה בעיה אם לא נידרש אליה כבר היום, אבל במקרה הזה באופן מקרי אני מסכים עם חבריי ממשרד האוצר שהמיליארד שקלים האלו הם לא סכום שהייתה לנו בו חזקה או שחשבנו שאנחנו אמורים לקבל אותו.
<שלומי מור: ודאי שנשמח לכל סכום, אבל כאן אין לנו טרוניה כלפי האוצר.
סתיו שפיר: אני רוצה שאלה ולא לביטוח לאומי.
סתיו שפיר: בנוסף לקיצוצים ברווחה ובבריאות היו גם קיצוצים אותם פירטתי קודם בשירותי כבאות ובשירותי חירום, בשיכון, בכל מיני משרדים אחרים.
סתיו שפיר: האם גם לשם חוזר הכסף או שהם תורמים את כספם למשרד הביטחון?
ניסן סלומינסקי: אני אסביר לך מה שאני בדקתי וגם הוא בטח יסביר זאת.
ניסן סלומינסקי: המדינה – ותאמרו אם אני אומר נכון או לא – החליטה שהיא שמה ברזרבה שלושה אחוזים בכל משרד ומשרד, כסף שלה, של האוצר, ולפי החלטות ממשלה היא תחליט אם הרזרבה הזאת תהיה רלוונטית לאותו משרד או לא.
ניסן סלומינסקי: בהתאם לכך היא עובדת.
ניסן סלומינסקי: יש משרדים, כמו שנאמר כאן, שהרזרבה אכן הלכה לאותו משרד – כמו שהוא אמר, ברווחה ובבריאות אפילו עוד יותר – ויש משרדים שהממלכה ראתה שאין צורך ואפילו בקושי גומרים אותו ולכן היא לוקחת את זה לעצמה.