GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<כמאל בדר: לגבי הנושא של התכנון על קרקע מדינה – כל התכנון באחריות משרד השיכון.
<כמאל בדר: הרשויות שותפות לנושא של התכנון, לדיונים שאנחנו עושים, כאשר אני רוצה לציין – עוספיה, דליה ומע'ר נכללים בהחלטה אחרת
חמד עמאר: גם על ההחלטה האחרת נקיים דיון.
<כמאל בדר: תקציבים שמגיעים לשלושת הכפרים האלה דרכנו זה לשכונות ותיקות, מוסדות ציבור, תכנון קרקע פרטית, כאשר דליה, עוספיה ומע'ר ניהנו מנתח מאד רציני, יש כאן מספרים שמדברים בעד עצמם.
<כמאל בדר: רק בשבוע שעבר קיבלו עוד 8 מיליון, הכפרים האלה בלבד, רק לקרקע פרטית.
<כמאל בדר: התכנון הוא באחריות המועצה, כאשר הכסף מועבר למועצה דרכנו.
<כמאל בדר: הליווי – דרך המשרד, דרך המחוז.
<כמאל בדר: אנחנו התחלנו בדליה ובעוספיה, נכון שבחלק מהמקומות התכנון הוא לא בקצב שאנחנו רוצים.
<כמאל בדר: אין מה לעשות – זה תכנון בקרקע פרטית גם, לא רק מדינה.
<כמאל בדר: לגבי תכנון בקרקע מדינה, אנחנו מתכננים כמעט בכל היישובים.
<כמאל בדר: איפה שיש קרקע של המדינה.
<כמאל בדר: איפה שאין - יש בעיות בחלק מהיישובים, שאין קרקע של המדינה, ולכן המשרד לא נמצא שם.
<כמאל בדר: בחלק מהמקומות, כמו בסג'ור למשל, היה קידום של התכנית מטעם המועצה, ולא ליווינו את כל התכנית.
<כמאל בדר: הבנתי שהיא הגיע לאישור לא מזמן, אם בכלל היא אושרה.
<כמאל בדר: אנחנו נעשה את המקסימום להיכנס גם לשכונה הזו.
<כמאל בדר: זה קרוב ל-300 יחידות דיור, אם לא יותר.
<כמאל בדר: אנחנו ניתן שם את כל מה שניתן לתת מבחינת ביצוע גם מבחינת תכנון וגם מבחינת סיוע.
<כמאל בדר: לגבי הנושא של הקרקע הפרטית, זה דבר חדש שנכנס למגזר.
<כמאל בדר: הזכרתי קודם שחילקנו כבר את מה שהיינו צריכים לחלק עד 2012.
<כמאל בדר: השנה התקציב של הקרקע הפרטית הגיע אלינו.
<כמאל בדר: מה שלא היגיע זה הנושא של מוסדות ציבור.
<כמאל בדר: אם לא יעבור עד מחר-מחרתיים, אנחנו פשוט נגיע ליום ראשון, התכנית חתומה על ידי המנכ"ל, אבל הרשויות לא יקבלו כסף.
חנא סוייד: למה אתה כל הזמן מדגיש שמדובר בתכנון קרקע פרטית?
חנא סוייד: איזו המצאה זו?
חנא סוייד: הרי בכל היישובים הדרוזים רוב הקרקע היא פרטית.
חנא סוייד: אז איזה טובה אתם עושים לאנשים?
חנא סוייד: זאת אומרת, אם אתם לא מתכננים בקרקע פרטית זה אומר שאתם לא תתכננו שם בכלל.
חנא סוייד: אז למה להחשיב את זה כאילו זה מתנה?
חנא סוייד: אני לא מנגח אותך אני פשוט מנסה לחדור לרציונל של הדברים.
חנא סוייד: אם אתה לא מתכנן בקרקע פרטית, כי שם 90% זה קרקע פרטית, אז זה אומר שאתה לא מתכנן שם בכלל.
חנא סוייד: לכן זה לא צריך להיחשב כאילו זה מתנה למישהו.
חנא סוייד: דבר שני – מה זה "מבנה ציבור"?
חנא סוייד: זה מימון של הקמת מבנה ציבור, או מה?
<כמאל בדר: לגבי קרקע פרטית – המדינה מתכננת גם קרקע מדינה וגם קרקע פרטית.
<כמאל בדר: יש יישובים שבהם נותנים גם קרקע מדינה וגם קרקע פרטית, איפה שיש קרקע מדינה.
<כמאל בדר: איפה שאין - - -
חנא סוייד: בכל מקום יש קרקע של המדינה.
<כמאל בדר: למשל בית ג'אן.
<כמאל בדר: יש שם שכונה שאנחנו מתכננים עכשיו, עוד מעט אנחנו מסיימים אותה, זה לקראת הפקדה במחוזי, שהמשרד תכנן גם את השכונה הזאת, וגם נתן למועצה עבור תכנון בקרקע פרטית, במה שנקרא "מפורטות".
<כמאל בדר: המועצה אין לה תקציב לעשות את זה, המדינה החליטה להעביר את התקציב הזה - - הכסף הזה מועבר, והתכנון הוא באחריות המועצה.
<כמאל בדר: המועצה מוציאה את המכרז, בליווי שלנו.
<כמאל בדר: כך זה קרה בעוספיה, בדליה, במע"ר.
<כיוף וג'יה: בעוספיה זה נתקע.
<כמאל בדר: לא באשמתנו זה נתקע.
<כיוף וג'יה: המתחמים שלנו, בעוספיה, משום שהיתה שם 50% קרקע פרטית – זה נעצר.
<כיוף וג'יה: אמרו – אנחנו נתכנן את קרקע המדינה.
<כיוף וג'יה: אני רוצה להעלות את זה שוב.
<כיוף וג'יה: אני חושב שזה צריך להשתנות.
<כיוף וג'יה: הרי מה אנחנו רוצים בכפרים שלנו?
<כיוף וג'יה: מה החוליה שחונקת אותנו?
<כיוף וג'יה: זו החוליה של הקרקע הפרטית שהיא לנו, מאה אחוז, שבעצם קרקע המדינה היא אחרי המעגל הראשון.
<כיוף וג'יה: במעגל השני מתחילה כל הבעיה, אבל הבעיה שלנו היא המעגל הראשון, זה הקרקע הפרטית שלנו.
<כיוף וג'יה: ואתה צריך לדעת שבאים, מחלקים את הקרקעות האלה כאילו הם של כל הכפר.
<כיוף וג'יה: אבל יש 4 משפחות שמשתלטות על כל עמק הזיתים.
<כיוף וג'יה: יש להם 600 דונם שם, ובאים ואומרים לי בצפיפות – מחלקים את כולם לכולם.
<כיוף וג'יה: גם אם תירה בו הוא לא ימכור חצי דונם.
חמד עמאר: בוא תתמקד בתכנית.
חמד עמאר: אני רוצה לצאת עם תוצאות כאן, להבין בדיוק איפה אני עומד בתכנית.
חמד עמאר: אחרי זה אני מבטיח לכם שאזמן לכאן משרד משרד, נבין ממנו מעבר לתכנית החומש מה אנחנו עושים.
<כמאל בדר: אני חייב עוד תשובה על מבנה ציבור – מדובר בהקמה וגם בשיפוץ.
חנא סוייד: זאת אומרת – אתם נותנים תקציב להקים מבנה ציבור.
<כמאל בדר: למשל – מועדון, ספריה, מעון יום, מתנ"ס.
<כמאל בדר: חלק מהמקומות זה שיפוץ וחלק – הקמה.
חמד עמאר: מה שאני רוצה ממך, להכין לנו לישיבה הבאה, שתהיה, ותהיה ישיבה ספציפית למשרד השיכון - נתונים על מגרשים לחיילים משוחררים – מה חולק בכל הכפרים הדרוזים ב-5 השנים האחרונות ומה העתודה שלי ל-5 השנים הבאות בכל כפר וכפר, ואיפה אני עומד מבחינת האוכלוסייה.
חמד עמאר: הוועדה כאן רוצה לדעת איך אנחנו מתקדמים בנושא של חלקות לחיילים משוחררים.
חמד עמאר: הדיון הבא יהיה ספציפי למשרד השיכון.
<כיוף וג'יה: ואיפה לא חולק 23 שנים.
חמד עמאר: אנחנו נדע בדיוק.
חמד עמאר: משרד התיירות, בבקשה.
חמד עמאר: נדבר על התכנית באופן כללי, איפה אנחנו עומדים, מה הניצול של התכנית והאם אנחנו בסוף שנת 2014 ננצל את כולה.
<חנה איפרגן: אז קודם כל, בתיירות, החלטת הממשלה קבעה שהתכניות התיירותיות יקבלו 36 מיליון לנושא של תשתיות, פיתוח עסקים קטנים וכו', ו-4 מיליון לשיווק.
<ג'בר חמוד: יש הגדרה כמה תשתיות.
<ג'בר חמוד: בהחלטת ממשלה יש שם החלטה בדיוק כמה כסף הולך לכל סעיף.
<ג'בר חמוד: את הצגת את זה כאילו זה הכל ביחד.
<ג'בר חמוד: לפיתוח תשתיות – 19 מיליון שקל.
<ג'בר חמוד: אז בואו נדייק, מה לכל סעיף.
<ג'בר חמוד: פיתוח תיירות זה עיקר הבעיה שלנו, נכון להיום.
<ג'בר חמוד: "כפר ביקרת" – אני לא יכול להגיד כפר ביקרת כאשר אין לי תשתית תיירותית בסיסית.
חמד עמאר: אז מה ששמעת עכשיו מראש המועצה זה 19 לא 36.
<ג'בר חמוד: הכללי – 36.
<חנה איפרגן: מתוך ה-36, 19 זה לתשתיות.
<חנה איפרגן: זה מה שאתה אומר.
<ג'בר חמוד: כן.
<ג'בר חמוד: השאלה שלי – היום אני, כיישוב דרוזי, אותנטי, האסטרטגיה הכלכלית שלי ביישוב היא – תיירות.
<ג'בר חמוד: יש לי תכנית אב שיזמתי ועשיתי.
<ג'בר חמוד: ביקשתי כסף, לא קיבלתי.
<ג'בר חמוד: שילמתי מהמועצה.
<ג'בר חמוד: הכסף חונה אצלכם.
<ג'בר חמוד: אני רק רואה בערוץ 10 "כפר ביקרת, ואני אוכל את הלב – מה יבקרו בכפרים?
<ג'בר חמוד: בנושא של תשתיות תיירות – יש החלטת ממשלה על 19 מיליון שקל.
<ג'בר חמוד: אני פגשתי את המנכ"ל, פגשתי את השר הקודם.
<ג'בר חמוד: הצגתי תכנית אב לתיירות, כולל פיתוח תיירותי שאני צריך כדי לעשות את הדברים הבסיסיים הנדרשים לתיירות.
<ג'בר חמוד: לא קיבלתי שום התייחסות עד היום הזה, אלא אם כן תגידי שמתוך ה-19 מיליון לטובת פיתוח תיירות זה חולק.
חנא סוייד: הסכומים האלה הם לכמה שנים, לשנה אחת?
<חנה איפרגן: לא, זה לכל התכנית, 4 שנים.
<חנה איפרגן: לגבי השיווק, שזה יותר קל – נדווח על זה.
<חנה איפרגן: בעצם 4 מיליון תוך 4 שנים, זה בערך מיליון לשנה.
<חנה איפרגן: אנחנו נעמוד ביעד, אנחנו כבר הוצאנו 3 מיליון ואני יכולה לפרט על מה.
<חנה איפרגן: אנחנו נוציא בשנה הבאה מיליון שקל - - -
<ג'בר חמוד: לערוץ 10.
<ג'בר חמוד: מה זה 3 מיליון?
<ג'בר חמוד: הכל הולך לערוץ 10.
חמד עמאר: זה מאד עוזר, הפרסום שיוצא.
חמד עמאר: להפך, אני בעד להעצים את התכנית הזו, להעצים אותה, ובעד להוסיף עוד כסף לתכנית הזו.
חמד עמאר: פרסום זה דבר מאד חשוב, גם בנושא של תיירות.
<ג'בר חמוד: אתה לא יכול לפרסם מה שאין לך.
אראל מרגלית: אתה יכול.
אראל מרגלית: זה חלק מפרסום.
<חנה איפרגן: לגבי התשתיות – סליחה שהלכתי על הסכומים בלי להפריד בין המענקים ובין התשתיות, אבל אני יכולה לפרט גם את זה.
<חנה איפרגן: זה אומר שזה בעצם 12 מיליון לשנה - -
חמד עמאר: אז זה יוצא 48 מיליון, כי זה ל-4 שנים.
<חנה איפרגן: לא, לקחתי בחשבון 3 שנים כי כמו שנאמר – יש שנה אחת בה ההחלטה התקבלה, ולא היה תקציב, אז לקחתי 3 שנים שזה יותר ריאלי.
<חנה איפרגן: אז זה בעצם 12 מיליון לשנה, ואנחנו כן נעמוד ביעד הזה.
חמד עמאר: כמה נוצל עד עכשיו מהתקציב?
<חנה איפרגן: אז יש את החלק של משרד התיירות וחלק של משרד רוה"מ.
<חנה איפרגן: השאלה אם אתם רוצים פירוט ביחד או בנפרד?
חמד עמאר: בנפרד.
<חנה איפרגן: אז לגבי משרד התיירות – בתשתיות בלבד, שאדוני ביקש, אנחנו בשנת 2011 הוצאנו 2.6 מיליון.
<חנה איפרגן: ב-2013 עד סוף השנה נוציא 5 מיליון ובשנה הבאה מתוכננים לצאת 3,100 מיליון.
<ג'בר חמוד: אפשר לראות את הפירוט של היישובים?
<חנה איפרגן: כן.
חמד עמאר: היא תעביר את זה יותר מאוחר לוועדה, ואנחנו נעביר את זה.
<חנה איפרגן: בגדול, היישובים הם: בית ג'אן, פקיעין, כפר קמה וחורפיש.
<חנה איפרגן: אני חייבת לציין שאנחנו, כמשרד תיירות, חייבים לעודד כפרים שיש להם פוטנציאל תיירותי או היסטורי, או פוטנציאל כלשהו כדי שנוכל לשווק הן בארץ והן בחו"ל.
<חנה איפרגן: אגב, גם נתנו סיוע למג'ד אל שאמס, שזה מחוץ לתכנית.
<חנה איפרגן: מה שעשינו, מבחינת התשתיות לרוב הכפרים שצוינו פה, זה בעיקר פיתוח גרעין הכפר- פיתוח מרכז העיר, ספסלים, תאורה, שילוט – כדי לעשות את הכפר יותר ידידותי לכל האורחים בכפר.
<חנה איפרגן: יש לי את הפירוט לפי השנים ולפי המקומות, אם תרצו - - -
חמד עמאר: תעבירי לוועדה.
<ג'בר חמוד: על סמך מה עשיתם את התכנית הזאת?
<ג'בר חמוד: איך בחרתם את היישובים?
<ג'בר חמוד: לפי מה בוצעו הפרויקטים האלה?
<חנה איפרגן: אז אני רוצה לתת את היישובים עכשיו - - -
<ג'בר חמוד: לא, לא.
<ג'בר חמוד: מבחינתי- כל יישוב דרוזי שקיבל זה כאילו שהיישוב שלי קיבל.
<ג'בר חמוד: אני רק שואל – על סמך מה.
<ג'בר חמוד: על סמך סוקר שבדק מטעמכם?
<ג'בר חמוד: בדקתם עניינית, מקצועית איפה הצרכים האמיתיים, איפה הפוטנציאל התיירותי, או ש - - -אני לא יודע, אני לא רוצה לדבר פה פוליטיקה, זה קצת בעייתי.
<חנה איפרגן: קודם כל אמרתי שאנחנו חייבים להתייחס גם לפוטנציאל התיירותי של כל אזור.
<ג'בר חמוד: את יודעת איפה אני גר?
<ג'בר חמוד: את מכירה את היישוב שלי?
<חנה איפרגן: אני רוצה לציין שאני אישית לא מטפלת בסיוע.
<חנה איפרגן: אני סגנית של סמנכ"ל.
<חנה איפרגן: מי שמטפל בתכנית עצמה, בביצוע, הן מצד התשתיות והן מצד המענקים לעסקים קטנים ויחידות אירוח זה - -, לפיתוח תיירות כפרית.
<חנה איפרגן: היום הוא לא היה יכול להגיע אבל יש לי את כל הנתונים לגבי היישום של החלטת הממשלה שזה הנושא של הדיון היום.
חמד עמאר: את חושבת שבסוף 2014 נעמוד בכל החלטת הממשלה?
חמד עמאר: גם החלק של משרד ראש הממשלה?
<חנה איפרגן: אני מאד מקווה, אנחנו מתקרבים לזה.
חמד עמאר: ואין לכם שום העברה כספית תקועה?
<חנה איפרגן: לא קיבלנו את כל הכספים שהיו אמורים להגיע אלינו.
<חנה איפרגן: נמשיך לקבל ונמשיך להשקיע.
חמד עמאר: שאלה אחרונה בנושא הזה: התקציב של הדרוזים הוא תקציב נוסף על השוטף או תקציב הבסיס?
<חנה איפרגן: זה תקציב נוסף.
<חנה איפרגן: אנחנו לא יכולים לספוג את זה מהתקציב השוטף.
חמד עמאר: הבסיס של הדרוזים – יש תקציב ייעודי לדרוזים?
חמד עמאר: הבסיס של הדרוזים זה 10 מיליון, 20 מיליון ואתם מוסיפים את הכסף הזה, או שהכסף הזה הוא הכסף היחידי שאנחנו מקבלים?
<חנה איפרגן: כל שנה אנחנו מוציאים מענקים לתיירות כפרית, כל שנה.
חמד עמאר: שזה לא מהתכנית.
חמד עמאר: ותשתיות?
<חנה איפרגן: תשתיות – אנחנו באופן עקרוני משקיעים בכל הארץ, גם במגזר הכפרי, גם במגזר העירוני.
חמד עמאר: אז מה שאני מבקש ממך לישיבה הבאה, שאנחנו גם נזמן עם משרד התיירות – לקבל את התקציב מפורט, גם לתשתיות, גם ליחידות האירוח – כל מה שמשרד התיירות מעביר לדרוזים, הבסיס של התקציב והתוספת של התכנית ה-4 שנתית.
חמד עמאר: כמה התקציב הבסיסי וכמה התקציב הנוסף.
<חנה איפרגן: אנחנו משקיעים מזה כמה שנים, לא התחלנו עכשיו.
<כיוף וג'יה: אזור עדיפות - - -אנחנו - - -
חמד עמאר: מה שאנחנו עושים עכשיו זה ישיבה ראשונה של ועדת המשנה.
חמד עמאר: אחר כך יוזמנו המשרדים אחד אחד, ונדאג שגם השרים יגיעו לישיבות.
חמד עמאר: נדון בכל פרט ופרט של כל יישוב ויישוב, עם הנציג הכי בכיר של המשרד, והשר יגיע וייתן את הפירוט, גם המנכ"ל שלו.
<כיוף וג'יה: חברי הכנסת לא מגיעים, אתה רואה.
חמד עמאר: כשוועדת הכספים מזמנת – מגיעים.
חמד עמאר: אל תדאג.
<חנה איפרגן: קודם כל, כמו שאמרת, היושב ראש, לא התחלנו אתמול ולא בזכות התכנית הזאת התחלנו להשקיע בתיירות כפרית.
<חנה איפרגן: אנחנו כבר שנים משקיעים.
<חנה איפרגן: זאת אומרת שיכול להיות שכבוד ראש המועצה שאל - יכול להיות שבמסגרת התכנית הזו לא השקענו באיזה כפר כי השקענו בעבר.
<חנה איפרגן: זה לא עושה שכל להשקיע פעמיים באותו מקום אם הכפר הזה כבר קיבל.
חמד עמאר: תודה רבה לך, משרד התחבורה.
<עאמר רשרש: תקציב משרד התחבורה בהחלטת הממשלה הוא 180 מיליון ל-4 שנים.
<עאמר רשרש: עד עכשיו יצאו הוראות של 95 מיליון.
<עאמר רשרש: התכנית שלנו ב-2013 לחייב עוד 15, וכך אנחנו מגיעים ל-110, והיתר, שזה פרויקטים בתכנון, שהתכנית שלנו ב-2014 לחייב אותם.
חמד עמאר: ואם הגענו עד 95 מיליון אתה חושב שעד סוף 2014 ננצל את ה-180 מיליון שקל?
<עאמר רשרש: ב-2013 בגלל שיטת ה- - נחייב רק 15, אבל את היתר – התכנית שלנו, על פי הפרטים שאנחנו מתוכננים ותוך כדי תכנון, בעצם, כן – ב-2014 נחייב את היתרה.
חנא סוייד: אפשר לתת דוגמאות שאתם מתכננים לשנה-שנתיים הקרובות, שיצרכו 70-80 מיליון, כפי שאתה אומר?
<עאמר רשרש: כן.
<עאמר רשרש: יש הרבה.
<עאמר רשרש: אני חייב לציין שיש לנו תכנית שהיא מגובשת כמעט עם כל ראש רשות.
<עאמר רשרש: אנחנו יושבים אתם, ויש לנו תכנית תקצוב שקיימת וגם פרויקטים בתכנון, ככה שיש לנו תכנית כמעט עם כל יישוב.
<עאמר רשרש: חלק מראשי הרשויות החדשים – עדיין לא אישרנו אתם.
<עאמר רשרש: אנחנו נשב אתם ונראה מה התכנית שלנו לתכנון פרויקטים.
חנא סוייד: נניח – לפקיעין.
חנא סוייד: יש לכם תכנית להשקעה?
<עאמר רשרש: יש כניסה מזרחית שהיא בתכנון.
<עאמר רשרש: אני מאד מקווה שב-2014 היא תצא לביצוע.
<עאמר רשרש: היא עדיין לא יצאה לביצוע בגלל שיש שם איזושהי בעיה סטטוטורית שהיא לקראת פתרון.
<עאמר רשרש: ככה יש לנו דוגמאות בעוד יישובים ואוכל לפרט, אם תרצו.
חמד עמאר: אני רוצה ממשרד התחבורה – מכל משרד ומשרד אני אצטרך – אני רוצה שנקבל פירוט על היישובים שהושקע בהם בתכנית הזאת, והשאלה השניה – האם זו תוספת תקציב או שזה הבסיס שלנו.
<עאמר רשרש: בבסיס, כשהוכנה החלטת הממשלה, ישבנו גם עם משרד ראש הממשלה וסוכם סכום שניתן מהמשרד, וסכום שניתן, תוספתי, ממשרד ראש הממשלה.
<עאמר רשרש: שניהם ביחד הביאו את ה-180, אבל זה תקציב פיתוח.
<עאמר רשרש: תקציבים נוספים שנמצאים בתוך המשרד- תקציב בטיחות, תקציב תחבורה ציבורית, הם בנוסף על החלטת הממשלה.
<עאמר רשרש: פיתוח זה ביחד.
חמד עמאר: מה שאתה אומר לי – כל הנושא של פיתוח זה מהתכנית ה-4 שנתית.
<עאמר רשרש: - - -
חמד עמאר: אם האשם לא התקדם בתכנית של 2015 וייגמר התקציב הזה, סימן שהנושא של התחבורה, של תשתיות הכבישים - אפס.
<עאמר רשרש: נכון לעכשיו ככה זה נראה, אבל אני מקווה שזה לא יהיה.
חמד עמאר: אז זה מה שאני מבקש לקבל בישיבה הבאה, את הנושא של השקעה בכל יישוב ויישוב, ואני מבין שאנחנו צריכים לזמן גם את משרד התחבורה.
חמד עמאר: משרד החינוך, בבקשה.
<מוהנא פארס: שלום לכולם.
<מוהנא פארס: אני כמו איש חינוך – אז אני קצת אופטימי.
<מוהנא פארס: אני קודם כל מאשר מבחינה תקציבית שקיבלנו שלוש מנות, ל-2011, ל-2012 ול-2013.
<מוהנא פארס: אנחנו קיבלנו ל-2011 17 מיליון שקל, ל-2012 – 17 מיליון שקל, אנחנו ניצלנו את כולם, וכמובן יש תוספת משרדית.
<מוהנא פארס: לגבי 2013 קיבלנו לפני כמה ימים עוד 17 מיליון שקל שאנחנו בינתיים דואגים ובניסיון נואש לשריין אותם לקראת 2014.
<מוהנא פארס: אני בטוח שאנחנו נצליח לעשות את זה.
<מוהנא פארס: אני חייב להגיד שבמסגרת התקציבים האלה ותקציבים אחרים שאנחנו עושים יש היום מגמה יפה מאד של עליה בחינוך הדרוזי.
<מוהנא פארס: אני בוחן את זה בעליה לזכאות לבגרות.
<מוהנא פארס: היום המגזר הדרוזי עומד על 55% בגרות - - -
<קריאה: האם יש את אותה עליה גם ברישום לאוניברסיטאות?
<מוהנא פארס: תכף נגיע, לאט לאט.
<מוהנא פארס: אז קודם כל, במבחני המיצ"ב יש עליה יפה מאד.
<מוהנא פארס: היום, המגזר הדרוזי בנושא של מדע וטכנולוגיה הוא מעל למגזר היהודי, במבחנים האלה, שהם מבחנים ארציים.
<מוהנא פארס: במבחני הבגרות, כמו שאמרתי, יש עליה יפה מאד של 55%.
<מוהנא פארס: אם אנחנו משווים את עצמנו – תמיד אפשר להגיד משהו, תמיד אפשר להגיד שזה לא מספיק.
<מוהנא פארס: אני לא בטוח שאם נקיים את אותו דיון עוד 10 שנים נמצא את עצמנו עם אותן שאלות.
<מוהנא פארס: לכן החכמה היא להשוות את עצמי מול עצמי, ולהשוות את עצמי מול אחרים.
<מוהנא פארס: מול עצמי יש התקדמות יפה מאד, אי אפשר להגיד שלא.
<מוהנא פארס: אני יכול להביא פה נתונים של 2001, של משהו כמו 30% בגרות, זו עובדה.
<מוהנא פארס: היום זה 55%.
<מוהנא פארס: עליה יפה מאד.
<מוהנא פארס: נתון מדהים של ביקור בתוך בתי הספר.
<מוהנא פארס: בעקבות התכניות שאנחנו עושים, של מניעת נשירה ועידוד תלמידים חלשים לבוא לבית הספר, לעשות להם תכניות מיוחדות – היום לומדים 87% תלמידים בי"ב, האחוז הגבוה ביותר במדינה.
<מוהנא פארס: מעל למגזר היהודי.
<מוהנא פארס: כלומר, יש תלמידים שמבקרים, יש אחוז גבוה בבגרות.
<מוהנא פארס: לגבי האקדמיה.
<מוהנא פארס: אקדמיה זה גם עניין של יחסיות.
<מוהנא פארס: אנחנו צריכים לזכור שב-2005 למדו משהו כמו 1,500 סטודנטים.
<מוהנא פארס: זה מתחיל לעלות לאט לאט.
<מוהנא פארס: היום, אין לי נתונים מדויקים, אבל אני בטוח שזה משהו כמו 2,800 סטודנטים, עליה של כמעט פי 2.
<מוהנא פארס: אבל עוד פעם, כדי להיות ריאלי – כדי שאני אהיה מרוצה, אנחנו צריכים להיות 4,500 סטודנטים.
<מוהנא פארס: איך אני מגיע לזה?
<מוהנא פארס: אני לוקח את אחוז הדרוזים באוכלוסייה, מכפיל ב-300 אלף.
<מוהנא פארס: לכן, אני צריך להוסיף עוד כמעט עוד כמעט 1,500 סטודנטים כדי שאני אהיה מרוצה, יחסית לאחוז הדרוזים באוכלוסייה.
<מוהנא פארס: כמובן שיש עליה יפה בתואר שני, פי 2 בתואר שלישי, אבל יש בסוגיות אחרות שאנחנו צריכים לטפל בהם.
<מוהנא פארס: יש היום פערים גדולים בין בנים ובנות, בהישגים, גם ביסודי וגם בתיכון.
<מוהנא פארס: אמנם זו תופעה עולמית אבל אצלנו היא בעצמה שהיא מדאיגה.
<מוהנא פארס: אנחנו מתחילים לעשות כל מיני פרויקטים לצמצום הפערים האלה, בין בנים לבנות.
<מוהנא פארס: כל הסיפור של מצוינות – אם אני סופר את התלמידים בטכניון, אמנם יש עליה יפה מאד, אנחנו עומדים היום על משהו כמו 180 סטודנטים בטכניון.
<מוהנא פארס: זה לא מבוטל.
<מוהנא פארס: צריך לזכור שהסטודנט הדרוזי הראשון נחת בטכניון ב-1968.
<מוהנא פארס: אי אפשר שנשווה את עצמנו עכשיו לרעננה ולסביון.
<מוהנא פארס: לכן, הכל זה תהליכים.
<קריאה: אני מציע שנדבר על כסף.
חמד עמאר: מה שאני מציע – אנחנו נקיים דיון ספציפי לחינוך.
חמד עמאר: אני רוצה להבין: חלקו של משרד החינוך בתכנית ה-4 שנתית, מה הוא היה?
<מוהנא פארס: יש לתכנית שני חלקים.
<מוהנא פארס: יש את החלק הפדגוגי, שאני הצגתי, ויש את חלק הבינוי, שתכף רימון ידבר עליו, אבל לגבי החלק הפדגוגי יש לנו במשרד החינוך שלושה מעגלים של תקציב.
<מוהנא פארס: מה שנקרא התקציב האוטומטי- שכל"מ, שעות תגבור, וכן הלאה- זה תקציב אוטומטי.
<מוהנא פארס: כולם מקבלים.
<מוהנא פארס: אף אחד לא עושה טובה לאף אחד, ויש תקציב תוספתי של תכניות ויזמות של המשרד, ששם המגזר הדרוזי אכן מקבל יותר.
<מוהנא פארס: כלומר, יותר מהאחוז שלו באוכלוסייה.
<מוהנא פארס: דוגמה אחת- כל בתי הספר הדרוזים בתוך יוח"א.
<מוהנא פארס: התלמיד מקבל 47 שעות שבועיות כאשר אתה יכול ללכת לבית ספר אחר, או ליישוב אחר, והתלמיד מקבל פחות מ-47, כאשר הממוצע הארי הוא 43.
<מוהנא פארס: אנחנו -47.
<מוהנא פארס: לכן, בתקציב התוספתי אנחנו אכן מקבלים.
חמד עמאר: כמה מקבלים?
<מוהנא פארס: אני מוכן להציג את זה בפירוט.
חמד עמאר: אני מבקש לקבל בדיון הבא שיהיה עם משרד החינוך פירוט עם מצגת על כל מה שנעשה במגזר הדרוזי בשלוש השנים מאז שהתכנית רצה, ומה התכניות שלנו ל-2015, 2016, 2017 – איך אתה רואה את החינוך הדרוזי ואיפה הוא יהיה, וכמה תקציב אני צריך שם, כדי להשקיע בנושא זה.
<ג'בר חמוד: אגב, מה נוצל מהחלטת הממשלה, כי צריך לזכור: חלק מהדברים בוצעו ב-2011, והם זוקפים אותם להחלטת ממשלה, כאשר בפועל, ההרשאות היו מ-2010 ומ-2009.
<ג'בר חמוד: כלומר, כשאתה אמרת פה מה שאמרת הכוונה היא - מה מהחלטת ממשלה.
חמד עמאר: כן, זו הכוונה שלי.
חמד עמאר: הכוונה שלי היא לא מה יקרה אם יישאר לי כסף עכשיו בהחלטה הזו אז ב-2017 יגידו לי שזה מהחלטה חדשה.
<ג'בר חמוד: חלק מהמספרים שנזרקו פה זה תקציבים מ-2010-2009 שלא קשורים להחלטת ממשלה, ומציגים אותם כביכול כניצול או הקצאה של החלטת ממשלה.
<מוהנא פארס: לא, לא.
<מוהנא פארס: אני רוצה שייכתב כאן, בפרוטוקול: כל מספר שאמרתי הוא בהחלטה החדשה, 2012-2011, אני מוכן להביא אפילו תעודת זהות של תלמיד וכמה הוא קיבל.
<חנה איפרגן: גם אצלנו, בתיירות, זה אותו הדבר.
חמד עמאר: בבינוי – אני יכול לקבל נתונים?
<רימון סאבא: אני מנהל תחום התקציב במנהל הפיתוח.
<רימון סאבא: אנחנו מדברים על החלטת ממשלה 2861.
<רימון סאבא: ההחלטה קובעת שצריך לתת 50 מיליון שקל במשך 4 שנים, בחלוקה של 15 מיליון בשנתיים הראשונות ו-10 מיליון שקל בשנתיים שאחרי.
<רימון סאבא: הביצועים שהיו בפועל, מה שחילקנו בפועל במשרד החינוך במנהל הפיתוח הם כאלה: בסך הכל התקציב שניתן משנת 2011 עד שנת 2013, הכללי, של מנהל הפיתוח, זה 130 מיליון שקל, כאשר מתוך סכום זה, 115 מיליון שקל בערך זה בינוי, לבניה, שמתחלקים ככה:
<רימון סאבא: בשנת 2011 זה 33 מיליון שקל, בשנת 2012 – 78.5 מיליון שקל, בשנת 2013 – 2.3 מיליון שקל, אבל השנה עוד לא הסתיימה, אני יודע שיש עוד, בדרך.
<רימון סאבא: סך הכל – 114 מיליון שקל, לעומת התכנית שקובעת 40 מיליון שקל.
<רימון סאבא: זה 286% יותר מהתכנית.
חמד עמאר: אז מאיפה הבאתם את הכסף הנוסף?
<רימון סאבא: קודם כל יש את תקציב הבסיס.
חמד עמאר: אז אצלכם יש תקציב בסיס, וזה – בנוסף.
<רימון סאבא: יש תקציב בסיס של בערך 10 מיליון שקל.
<רימון סאבא: זה לא קבוע מדי שנה, השנה היה לנו קיצוץ, קיצוץ כללי בכל התקציב של הבינוי.
<רימון סאבא: זה כמעט כ-10 עד 12 מיליון שקל בשנה.
<רימון סאבא: החישוב הוא כזה: מעבר לתכנית אנחנו תקצבנו 74 מיליון שקל כשהבסיס ומעבר לבסיס, שהוא 42 מיליון שקל, בערך זה עוד איזה 30 מיליון שקל מעבר לתכנית ומעבר לבסיס.
חמד עמאר: מה התכניות שלנו ל-2014?
<רימון סאבא: אנחנו נשלים את התכנית.
<רימון סאבא: נכון לעכשיו אצלנו אין עשרות או מאות פרויקטים שממתינים לתקצוב.
<רימון סאבא: אין לנו כאלה.
<רימון סאבא: אני מדבר על בינוי.
<רימון סאבא: , לא שיפוצים.
<רימון סאבא: אין לנו כאלה, מסה גדולה של פרויקטים שממתינים.
חמד עמאר: כמה בתי ספר ממתינים לבינוי עכשיו?
חמד עמאר: נניח – ג'וליס, לדוגמה, אם חסר בית ספר.
<רימון סאבא: אנחנו יכולים להגיד בכיתות, ואפשר לתרגם את זה לכסף.
<פרג' פראג': אני מרכז בכיר תכנון ומיפוי מוסדות חינוך, ואחראי על מחוז צפון בתחום הזה.
<פרג' פראג': אני רוצה להתייחס.
<פרג' פראג': ב-2013 קיבלנו בקשות מ-16 רשויות.
<פרג' פראג': רק 10 רשויות הגישו בקשות לתקציב 2014.
<פרג' פראג': 6 רשויות לא הגישו.
<ג'בר חמוד: 6 רשויות דרוזיות?
<פרג' פראג': כן.
<ג'בר חמוד: סג'ור הגישה או לא הגישה?
<פרג' פראג': סג'ור לא הגישה.
<ג'בר חמוד: אז אתם לא מחוברים לעצמכם, אדוני.
<ג'בר חמוד: אתם לא מחוברים לעצמכם.
<ג'בר חמוד: יגאל צרפתי הוא עדיין שם, בתפן, זה שהתחלף ראש אצלכם ולא מעבירים נתונים כמו שצריך – אז נא להתחבר למציאות.
<ג'בר חמוד: אני לא יכול לשמוע דברים - - -
חמד עמאר: הוא לא הזכיר יישובים.
<פרג' פראג': כבוד היושב ראש, העניין פה זה לא עניין שלי.
<פרג' פראג': להגיש – כן, אבל אנחנו גם השבנו, ענינו להם לפי הצרכים.
<פרג' פראג': 10 יישובים שהגישו – אנחנו נתנו להם אישור, הכרה בצורך של בינוי מוסדות חינוך, אבל מה שמעכב זה עכשיו אצל הרשויות- שהם צריכים עכשיו להמציא לנו את האדמה, את טפסי הקרקע, את המסמכים הרלבנטיים כדי להמשיך בתכנית התקצוב.
<ג'בר חמוד: אתה תגיד איזה רשות.
<ג'בר חמוד: אל תגיד "לצערי".
<ג'בר חמוד: באמת, מה, אתה בא להטיף לנו מוסר עכשיו?
<פרג' פראג': אני רוצה לסגור את הנושא הזה של תקציב 2014.
<פרג' פראג': עכשיו הכדור בידי הרשויות.
<פרג' פראג': אנחנו נתנו להם את התשובה שלנו לגבי - - -
<קריאה: אתה יודע שיש רשויות חלשות.
<קריאה: תשלחו להם תזכורת, אולי - -
חמד עמאר: אז זה מה שאני מבקש.
<פרג' פראג': אנחנו, ב-3 לספטמבר שלחנו לכל ראשי הרשויות מכתב מפורט.
חמד עמאר: אני מבקש ממך ליזום פגישה עם כל ראשי הרשויות החדשים שנכנסו לתפקיד.
<פרג' פראג': עם זה התחלתי.
<ג'בר חמוד: אני לא מכיר אותך, סלח לי.
<פרג' פראג': אני עצמי חדש בתפקיד.
<ג'בר חמוד: אז שיהיה לך בהצלחה.
<ג'בר חמוד: כנראה שאתה לא יודע מה שאני הגשתי.
חמד עמאר: אני מבקש לקבל בישיבה הבאה עם משרד החינוך פרוט על הכיתות החסרות במגזר הדרוזי ובאיזה שנה נגיע ליעד, שלא יהיה לנו מחסור בכיתות במגזר הדרוזי, ופירוט של כמה כיתות נבנו בתכנית החומש הזו, והתכנית שלכם לשנת 2015 פלוס.
<פרג' פראג': עכשיו יש נתון אחרון - אנחנו הכרנו בצורך של 45 כיתות לשנת 2014.
חמד עמאר: משרד הביטחון.
חמד עמאר: יש נציג?
<קרן אוהב ציון: שלום, אני נציגת הקרן להכוונת חיילים משוחררים במשרד הביטחון.
<קרן אוהב ציון: במסגרת התכנית – אמנם לא קיבלנו תקציב ייחודי וייעודי, אבל אנחנו לחיילים משוחררים במגוון תחומים וכאן אני רוצה לגעת בנושאים שבהם אנחנו עוזרים לחיילים דרוזים ובכלל בני המיעוטים באזור הצפון והדרום במדינת ישראל.
<קרן אוהב ציון: בראש ובראשונה אנחנו עוזרים בדיור, לבני העדה הדרוזית.
<קרן אוהב ציון: חיילים משוחררים מקבלים מאתנו את המלצת משרד הביטחון לקבלת פטור ממכרז לרכישת קרקע לבניה עצמית.
<קרן אוהב ציון: במהלך השנים 2012-2013 קיבלו כ-600 חיילים משוחררים את האישור הזה מאתנו.
<קרן אוהב ציון: אנחנו עוסקים בנושא תעסוקה והשכלה.
<קרן אוהב ציון: בתחום ההשכלה פתחנו תכנית ייחודית עם אוניברסיטת חיפה.
חמד עמאר: לא הבנתי איזה אישורים.
<קרן אוהב ציון: חייל משוחרר שרוצה לרכוש קרקע לבניה עצמית צריך לעמוד באיזשהו מכרז.
<קרן אוהב ציון: נגע פה בזה כאן אחד הנציגים.
חמד עמאר: משרד השיכון.
<קריאה: אז הגרלה, איזה מכרז?
<כמאל בדר: מדובר באישור שהצבא נותן לחייל ששירת לפחות שנתיים על מנת שיוכל ליהנות מהסבסוד.
חמד עמאר: מי מסבסד את זה, אתם או משרד הביטחון?
<כמאל בדר: זה המדינה מסבסדת.
<כמאל בדר: זה לא הצבא.
<כמאל בדר: הצבא נותן את האישור ששירתו שנתיים.
<ג'בר חמוד: אגב, אחרי הסבסוד, בחור ערבי שלא שירת שנתיים – המחיר שלו עדיין נמוך מהסבסוד, תבינו.
<כמאל בדר: אני לא יכול לתת תשובה כי אין לי נתונים איפה ומה.
<כמאל בדר: אני רוצה להעלות את הבעיה, וטוב שהיא נמצאת פה.
<כמאל בדר: יש חיילים שנפצעו בצבא, שהשתחררו כי הם לא יכולים להמשיך את השירות, אין להם כושר.
<כמאל בדר: יש כאלה ששירתו שנה, 11 חודש ו-20 יום, ולא קיבלו את האישור.
<כמאל בדר: חייל שנפצע במלחמת לבנון השניה, זו בושה למדינה שהיא לא נותנת אישור לכזה חייל.
<כמאל בדר: שחרורו אותו בגלל שהוא נפצע.
<כמאל בדר: הוא מקבל מגרש כמו כל חייל ששירת עוד 10 ימים.
<כמאל בדר: אז האישור שהם נותנים הוא לא למכרז, זה נכון, אלא להרשמה להגרלה.
חמד עמאר: מי צריך להחליט בנושא?
חמד עמאר: שר השיכון אמר לי שהוא יבדוק את זה וייתן הנחיה, אם זה קשור בו – כל נכה צה"ל יקבל, לא קשור במספר החודשים שהוא שירת.
<כמאל בדר: אני אומר את זה בכאב כי אני חוויתי את זה עם חייל שנפצע במלחמה לבנון השניה.
<כמאל בדר: נשארו לו 10 ימים והצבא שחרר אותו.
<כמאל בדר: אמרו לו שאין לו זכאות לקבל מגרש, שהוא יקבל מגרש במחיר של אזרח.
<קרן אוהב ציון: יש עניין של זכאויות שמותנות במשך שירות ויש עניין של החלטה ממשלתית.
<קרן אוהב ציון: ייתכן ש - - -
חמד עמאר: אז אני רוצה לבדוק את הנושא הזה לעומק.
חמד עמאר: ניכנס לעובי הקורה ונראה, כי את הנושא הזה כבר העליתי עם שר השיכון והוא אמר לי שהוא יבדוק את הנושא, ואם זה קשור למשרד שלו הוא ייתן הנחיה ברורה.