GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<קרן אוהב ציון: מי שאמור לאשר באופן עקרוני על פי הנחיית ממשלה זה מנכ"ל משרד הביטחון, כך הבנתי, ומי שקיבל את ההכשרה לכך אצלנו בתוך משרד הביטחון זה מנהלת הקרן של היחידה להכוונת חיילים משוחררים שנותנת את האישור בתחום ההשכלה פתחנו בשנת 2012 תכנית שנקראת "תכנית שחף", שהיא תכנית להשלמת בגרויות עבור בני העדה הדרוזית.
<קרן אוהב ציון: 90 אנשים השתתפו בתכנית הזו וסיימו השלמת בגרויות בהצלחה באוניברסיטת חיפה.
<קרן אוהב ציון: הם קיבלו מימון מלא במסגרת התכנית, ודמי קיום מוגדלים של למעלה מאלף שקל לחודש עבור הלימודים.
<קרן אוהב ציון: אנחנו עוזרים בתעסוקה לחיילים משוחררים.
<קרן אוהב ציון: חשוב לציין שהלשכה באזור חיפה חולשת על כל האזור, כמובן, ולכן הם עוזרים בהפניית חיילים משוחררים לתעסוקה, גם למגזר הציבורי וגם למגזר הפרטי.
<קרן אוהב ציון: כשאני נוגעת במגזר הציבורי אני מדברת בעיקר על כוחות הביטחון.
<קרן אוהב ציון: הדבר הנוסף – מאד חשובה לנו הנגשת המידע לאוכלוסייה שלא יכולה תמיד להגיע למרכז קרוב בחיפה או במקומות כאלה, ואנחנו פועלים להנגשת המידע בנושא זכויות חיילים משוחררים ופתחנו מרכזים ייעודיים לאוכלוסייה הזו ב-4 מקומות: דלית אל כרמל, בית ג'אן, ג'וליס וחורפיש.
חמד עמאר: נמצא נציג ממע"צ?
<רקפת לוי: היום קוראים לחברה "נתיבי ישראל".
חמד עמאר: אני עבדתי במע"צ, לא עבדתי ב "נתיבי ישראל".
<רקפת לוי: אני מנכ"לית משאבים ומנהל.
<רקפת לוי: אלינו באפריל 2012 דרך רשות החברות הגיע החוק להחרבת הייצוג ההולם של העדה הדרוזית בשירות הציבורי.
חמד עמאר: זה החוק שאני חוקקתי.
<רקפת לוי: יפה.
<רקפת לוי: אז החוק שלך, עם החוזר של רשות החברות, דיבר בעצם על קרב העובדים בחברות הממשלתיות בכלל המשרות והדירוגים יינתן ביטוי הולם בנסיבות העניין לייצוגם של בני העדה הדרויתץ אז מה שאני יכולה לספר שבחברה שמונה היום 340 איש, עובדים 3 עובדים מהמגזר הדרוזי.
<רקפת לוי: כמובן שכאשר דיברנו על ייצוג הולם דיברו גם בכלל – על המגזר הערבי, על יוצאי הדעה האתיופית.
<רקפת לוי: דרוזים יש בחברה 3 עובדים.
<רקפת לוי: יש לי כאן ואני אעביר עוד מעט, דוח שמפרט מה הם עושים בחברה.
<ג'בר חמוד: מאבטחים?
<רקפת לוי: מה פתאום?
<רקפת לוי: יש לנו עורכי דין, יש לנו מנהל מדור, יש מישהו משפרעם, יש מנהל מחלקה.
<רקפת לוי: גברים ונשים.
חמד עמאר: עכשיו לביצוע הכספי ביישובים הדרוזים.
<רקפת לוי: לעניין התשתיות והתקציב – ציפיתי שמשרד התחבורה יפרט כי לזה לא הגענו ערוכים.
חמד עמאר: אבל יש תקציבים יעודים למגזרים, במע"צ.
<רקפת לוי: בתחום ההעסקה או לתשתיות?
חמד עמאר: לתשתיות.
<רקפת לוי: נתיבי ישראל זה רק בינעירוני.
חמד עמאר: בנתיבים בינעירוניים יש לי חוצה יישובים – דליה-עוספיה, פקיעין, חורפיש.
חמד עמאר: קיוויתי לקבל נתונים מכם בנושאים האלה.
חמד עמאר: אז בישיבה הבאה - - -
<כיוף וג'יה: הם שלחו לנו שהם מוותרים.
<כיוף וג'יה: אני רוצה להגיד לך שהם לקחו את קטע הכביש בין עוספיה ודליה, ותראו – תאונות קטלניות, דיווח של המשטרה עלה ב-100 אחוז.
<כיוף וג'יה: אתם חושבים שזה מזיז למע"צ?
<כיוף וג'יה: זה מזיז למישהו?
<כיוף וג'יה: מישהו חושב על זה שיש לנו ילדים בכבישים?
<כיוף וג'יה: רמת הבטיחות היא אפס, אפס.
<כיוף וג'יה: מזיז למישהו כל העסק הזה?
<כיוף וג'יה: אנחנו באים עכשיו – 200 ק"מ כל אחד נוסע לפה על מנת שבישיבה הבאה – מה זה "בישיבה הבאה"?
<רקפת לוי: רציתי לשאול אותך- אמרת שיש בכביש הזה הרוגים, הוא מוגדר כמוקד סיכון?
<כיוף וג'יה: המשטרה מגדירה אותו כמוקד סיכון.
<כיוף וג'יה: אתם שלחתם לי מכתב שהפסקתם לטפל, כי "אתם אזרחים גדולים, אתם כבר מבינים, יש לכם הרבה תקציבים".
<כיוף וג'יה: אתם יודעים מה העלות?
<כיוף וג'יה: העלות של מע"ת בכביש הזה, שתכננה אותו ואישרה אותו - 112 מיליון שקל.
<כיוף וג'יה: ואז נתנו לי את זה, לעשות את הכביש.
חמד עמאר: מה שאני רוצה ממע"צ – הגעת לפה עם דיווח על כוח אדם.
חמד עמאר: בישיבה הזו אנחנו לא דנים בנושא של כוח אדם, למרות שאתם עדיין לא עומדי בחוק, כי אם יש לכם 340, לפי החוק צריכים להיות לכם לפחות שישה עובדים, אז אתם לא עומדים ביעד החוק.
<רקפת לוי: אמרו לנו 10% מעובדים חדשים שנקלטים.
<רקפת לוי: החוק הוא מ-2012.
חמד עמאר: נכון, אז אני מקווה שאנחנו נעמוד בחוק ונגיע לעוד שלושה עובדים, כמה שיותר מהר, אבל בישיבה הבאה צריך להגיע מישהו מהתחום של התשתיות.
חמד עמאר: אני יודע שמי שמטפל בנושא זה גונן סער, אצלכם.
חמד עמאר: אז צריך להגיע גונן סער עם פירוט על כל כביש שנמצא ביישובים הדרוזים.
חמד עמאר: ועדת התקצוב והתכנון במועצה להשכלה גבוהה.
<ארן זינר: אני מרכז את התחום של הרחבת הנגישות לחברה הערבית-דרוזית וצ'רקסית.
<ארן זינר: אנחנו לא בתוך ההחלטה הזו של 2861 אבל יש לנו תכנית ייעודית של 300 מיליון שקל ל-6 השנים - - התחילה בתשע"א, עד תשע"ו.
חמד עמאר: יש לך תקצוב כאן כמה מתוך זה למגזר הדרוזי ספציפית?
<ארן זינר: זה לא מחולק.
<ארן זינר: ההתייחסות היא לכלל בני המיעוטים.
<ארן זינר: אין אצלנו הפרדה.
חמד עמאר: כמה בערך מגיע לכל סטודנט, מהתקציב הזה?
<ארן זינר: זה בנוי בצורה יותר מורכבת.
<ארן זינר: יש כל מיני תכניות.
<ארן זינר: חלק מהן בתוך המוסדות, חלק מחוץ למוסדות.
<ארן זינר: לדוגמה – לסטודנט שלומד במכינה, הוא מקבל 700 שקל לחודש, פחות או יותר.
<ארן זינר: זה לא הוא מקבל, זה המכינה מקבלת, על מנת לתת לו תמיכה אקדמית – תגבור שפתי, וכדומה.
<ארן זינר: התקצוב בתוך המוסדות, לתואר ראשון – יש לזה מודל טיפה יותר מורכב, אבל הבסיס הוא בערך 4,000 שקל לסטודנט כשזה משתנה לפי הגב הסוציואקונומי, תחומי הלימוד – של מכלול כל הסטודנטים במוסד, לפי זה המוסד מקבל את הדירוג הזה.
<ארן זינר: היום, מתוך המוסדות המתוקצבים, 25 מוסדות משתתפים בתוך התכנית הזאת, כאשר אלה שלא משתתפים הם באמת מוסדות עם אחוז מזערי עד אפסי של סטודנטים.
<ארן זינר: התכנית כבר התחילה לפעול בתשע"ג, והשנה זו כבר השנה השניה, זו תהיה השנה הראשונה שבה זה פועל באופן מלא.
<ארן זינר: אנחנו מרחיבים את זה כל הזמן.
<ארן זינר: אנחנו מתחילים ממש בקרוב לחלק מלגות לתואר ראשון – 650 מלגות.
חמד עמאר: ואין לכם את הפילוח של המגזר הדרוזי, באופן ספציפי.
<ארן זינר: אנחנו לא נכנסים לזה.
<ארן זינר: זה יהיה לפי מדד סוציואקונומי .
<ארן זינר: מי שיגיע לו – יקבל.
<ארן זינר: מדד סוציואקונומי ותחומי לימוד מועדפים.
<סאהר איסמעיל: אני רוצה להתייחס, ברשותך, למשרד החינוך, כי אנחנו מדברים על תכנית שהוכנה ובוצעה בתקופת שהייתנו במשרד החינוך כיועץ שר החינוך.
<סאהר איסמעיל: הודות לעניין הבינוי, הניצול של אותה תכנית היה מקסימלי, היה מעל ל-100%, הגענו ל-250%.
<סאהר איסמעיל: זה בשני סעיפים – גם בנושא טרכטנברג, בעניין גני ילדים, כל התוספת התקציבית, גם בעניין השולחן העגול, ששר החינוך דאז, גדעון סער, השיג תוספת תקציבית ולכן הגענו ל-258% תקצוב, עניין של הכרה בצורך לכיתות לימוד עד התקופה שאנחנו היינו במשרד, חוץ מהחסמים שהיו בפני ראשי רשויות – קרקע זמינה או רישוי מול ועדות תכנון ובניה, שזה גרם לעיכוב, ומעבר לזה כמעט כל בקשות התקצוב לכיתות לימוד תוספתיים במגזר הדרוזי קיבלו מענה, מעבר למה שאמרתי.
<סאהר איסמעיל: אז זו סוגיה שהיה חשוב מאד להוסיף אותה, כי כל התכנית הזו הוכנה עם גורמי המקצוע, אני הייתי שותף עם מוהנא פארס, ולכן – זה הביצוע.
<סאהר איסמעיל: נושא הכרה בצורך היה על בסיס מפתח סכמה שדיברה על 40 ילדים לכיתת לימוד, והורדנו את זה בתקופת גדעון סער ל-35, ולכן נוצרה עוד פעם הדלתא של תוספת כיתות לימוד למגזר הדרוזי.
<ג'בר חמוד: אני אתחיל דווקא מהנושא האחרון שדיבר עליו הבחור פה, מההשכלה הגבוהה והמענקים.
<ג'בר חמוד: מה שהוא אמר פה, בעצם, שחייל דרוזי שמשתחרר, ובחור ערבי מוסלמי או נוצרי שלא עשה שירות צבאי – מקבל אותו מענק, אותו יחס, אותו הדבר.
<ג'בר חמוד: זה בסדר מבחינתי, תן לי לסיים – לקחתי על עצמי 3 דקות ואני רוצה לעמוד בלוחות הזמנים.
<ג'בר חמוד: זה בעצם מסביר הכל.
<ג'בר חמוד: בחור שסיים יב' והולך עכשיו לאוניברסיטה, או אם הוא היה לוחם ב "גולני" שלוש שנים והוא מגיע עכשיו – הוא, מבחינתו זה אותו הדבר.
<ג'בר חמוד: תודה רבה, זה מה שאני מבין.
<ג'בר חמוד: אבל זה לא הנושא.
<ג'בר חמוד: הבעיות בהחלטת הממשלה התחילו מעצם המיפוי של הצרכים.
<ג'בר חמוד: מי קבע מה צריך, ומי עשה את המיפוי של הצרכים האמיתים פר יישוב ויישוב?
<ג'בר חמוד: יכול להיות שלא צריך כלום ממשרד הרווחה, יכול להיות שיש מספיק מוסדות רווחה.
<ג'בר חמוד: הבעיה שלי היא דווקא בתחום גנים, או בתחומים אחרים.
<ג'בר חמוד: מישהו פה קבע, בשביל לרצות, בשביל להיראות נחמד, החלטה יפה ונחמדה, אבל אני אומר לכם שכל עוד לא עושים את המיפוי האמיתי של הצרכים האמיתיים פר יישוב – כל יישוב והצרכים שלו, אנחנו לעולם לא נתקדם.
<ג'בר חמוד: החלטת הממשלה הקודמת שהיתה, ב-2006, אני אמנם ראש מועצה רק מ-2009 - - -
חמד עמאר: מה שאתה מעלה הוא מאד חשוב.
חמד עמאר: האשם, ראשי רשויות לא היו מעורבים בתכנית?
<האשם חסין: הם היו מעורבים, והם באו והשאירו לנו ניירת, וישבנו - - -
<ג'בר חמוד: הם ביקשו ניירת.
<ג'בר חמוד: יש ניירת.
<ג'בר חמוד: את הניירת הזאת שאני מחזיק – אני העברתי אותה.
<ג'בר חמוד: יש שם גם חינוך, יש שם הכל.
<ג'בר חמוד: אבל – ניירת לחוד, והחלטות לחוד.
<ג'בר חמוד: פה זה עיקר הבעיה.
<ג'בר חמוד: עיקר הבעיה הוא לעשות את המיפוי האמיתי, הנקודתי, כי אם לא תדעו מה כואב לי – זו בעיה.
<ג'בר חמוד: אדוני, חבר הכנסת, שדיברת על פרק מדעים.
<ג'בר חמוד: האם ידעת שכפר סג'ור, 4,000 תושבים ב-2011 אחוז המתגייסים היה בו הגבוה במדינה?
<ג'בר חמוד: עד 2010 אנחנו לא היינו מחוברים למערכת הביוב.
<ג'בר חמוד: אתה יודע את זה?
<ג'בר חמוד: ב-74 החשמל נכנס לסג'ור.
<ג'בר חמוד: הלולים במושב ליד היו עם חשמל ואנחנו עם הלוקסים.
<ג'בר חמוד: אני סיימתי כיתה ז' עם הלוקסים.
<ג'בר חמוד: אז בוא, הכוונה של החלטות הממשלה היא להדביק את הפער.
<ג'בר חמוד: לנסות ליישר קו פעם אחת, ולהגיע, באמת, למצב שווה, על מנת שנתחיל מאותה נקודה.
<ג'בר חמוד: אני רק נוגע במספר דברים.
<ג'בר חמוד: משרד תיירות – המועצה בסג'ור קיימת 20 שנה – מעולם לא השקיע שקל בסג'ור.
<כיוף וג'יה: - - -
<ג'בר חמוד: יש לי שלוש דקות, תן לי לסיים.
<ג'בר חמוד: ציניות – אחרי זה.
<ג'בר חמוד: יש לי תכנית אב לתיירות.
<ג'בר חמוד: קבעתי פגישה עם המנכ"ל, ישבתי אתו שלוש פעמים.
<ג'בר חמוד: יש לי מתכננים, יש לי הכל.
<ג'בר חמוד: יש החלטת ממשלה.
<ג'בר חמוד: שלחתי מכתבים, שלחתי הכל.
<ג'בר חמוד: משרד החינוך – יש החלטת ממשלה לחיזוק מוסדות חינוך.
<ג'בר חמוד: שיהיה לך בהצלחה, באמת, אני לא מכיר אותך, זה לא משהו אישי.
<ג'בר חמוד: בכרמיאל מחזקים את כל מוסדות החינוך, אפילו את תחנת המשטרה.
<ג'בר חמוד: סג'ור יושבת על שני שברים פעילים, לפי משרד השיכון, ואנחנו מדורגים אחרונים לחיזוק בית הספר.
<ג'בר חמוד: שני גנים שנפתחו לי - גנים שפתיים שהצלחתי לפתוח בשנה שעברה, בשכירות, עכשיו, בסג'ור.
<ג'בר חמוד: בית הספר אצלי משנת 70.
<ג'בר חמוד: עד 2010 הוא לא היה מחובר למערכת הביוב, בכלל.
<ג'בר חמוד: אז יש לי דרישות ממשרד החינוך.
<ג'בר חמוד: אני כבר חודשיים מנסה לפגוש את המחליף של יגאל צרפתי.
<ג'בר חמוד: חודשיים.
<ג'בר חמוד: מכתבים, תזכורות, דרישות.
<ג'בר חמוד: רק אתמול חזרה אלי הפקידה – אוקיי, נראה מתי תוכל להיפגש.
<ג'בר חמוד: ראיתי פה באחת ההחלטות סעיף לחללים, הנצחת חללים.
<ג'בר חמוד: יש לנו, לצערי, 12 חללים, אולי זה יתנו לי.
<ג'בר חמוד: אני כמעט בטוח שאת זה יתנו לי.
<ג'בר חמוד: אפילו אנדרטה אין לנו.
<ג'בר חמוד: את הזרים לחללים אנחנו קונים בכספי הארנונה.
<ג'בר חמוד: אנדרטה אין, ואנחנו עושים את זה ברחוב – סוגרים איזה כביש, ועושים טקס זיכרון בכביש.
<ג'בר חמוד: רבותיי, יש פה החלטה יפה.
<ג'בר חמוד: יש לנו צרכים ידועים.
<ג'בר חמוד: עוד מעט משרד השיכון יגיד שלא מנצלים את התקציב.
<ג'בר חמוד: אלא מה?
<ג'בר חמוד: הם שוכחים להגיד, סתם, לדוגמה – יש סעיף שנקרא "תקציב שיפוץ בתי קשישים".
<ג'בר חמוד: מי שאמור לעשות את זה זה קבלנים שלהם.
<ג'בר חמוד: תעשו את הכל, רק תעשו.
<ג'בר חמוד: הקבלן הפר חוזה וכבר שנתיים אני מחכה לנצל את התקציב של שיפוץ בתי קשישים נזקקים, וזה לא עובד.
<ג'בר חמוד: עוד משפט אחד: מישהו פה – סליחה שאני אומר את זה, יושב ראש הוועדה – פה, כל מה שאתה שומע פה, מלבד שני משרדים שאני חייב להגיד, ואני לא מחמיא סתם, אני מחמיא כי יש עובדות – זה משרד הפנים ומשרד התחבורה.
<ג'בר חמוד: כל יתר משרדי הממשלה – הכל נמרח בהכל.
<ג'בר חמוד: שום דבר לא נעשה ומתוקצב על ידי מיפוי.
<ג'בר חמוד: נכון להיום מבחינתי, אם החלטת המשלה מלבד תקציב של מיליון שקל שאתה טיפלת בזה באופן אישי, האשם, והועבר אלי, של המתאר, כי אני לא חיכיתי לאף אחד – אני הצלחתי להרחיב תכנית מתאר 400 דונם, לא חיכיתי לאף החלטת ממשלה.
<ג'בר חמוד: ועכשיו יש לי שכונה.
<ג'בר חמוד: התכנית אושרה, עברה הפקדה, עברה הכל, ואני רק ממתין למשרד השיכון כי אומרים לי שאין תקציב תכנון.
<ג'בר חמוד: התקציב למתכננים עדיין - - נגמר.
<ג'בר חמוד: ויש פה מיליונים שמתגלגלים.
<גאזי פארס: אני ראש מועצת פקיעין.
<גאזי פארס: אני אגיד בשלוש שניות, לא שלוש דקות.
<גאזי פארס: מה שאמר ג'בר חמוד – אצלנו זסה הרבה יותר גרוע, כל התחומים.
<סלמאן עאמר: אני ראש מועצת ג'וליס.
<סלמאן עאמר: שלום לכולם.
<סלמאן עאמר: אני מציע, שכאשר מזמנים לישיבה כזו, מה מטרת הזימון?
<סלמאן עאמר: לבוא עם נתונים.
<סלמאן עאמר: אנחנו מגיעים לכאן, ועובדה – מציגים את עצמם המשרדים, כל אחד זרק משהו אחר.
<סלמאן עאמר: אחד מציג במספרים, אחד בתכנים.
<סלמאן עאמר: על מנת שיהיה יותר יעיל- שגם כל אחד מאתנו יבוא עם הנתונים שבתוך המועצה.
<סלמאן עאמר: המצב הוא הרבה יותר חמור, לדעתי, בגלל סיבות תקשורת כאלה.
<סלמאן עאמר: להבדיל מכולם, אני אומר – 50% מחובת ההוכחה היא גם על המועצות.
<סלמאן עאמר: מהקצת בשבועיים שראיתי, אנחנו גם לא טמנו את ידינו בצלחת, גם אצלנו עשו גם עבודה גרועה מאד, לא רק הממשלה.
<קריאה: בג'וליס, אתה מתכוון.
<ביאן קבלן: אני חושב שהישיבה הזאת – פספסה את המטרה ואת הייעוד.
<ביאן קבלן: הישיבה צריכה להיות מקצועית, עניינית, ולא של עסקנים.
<ביאן קבלן: אנחנו כאן מלווים את התכנית זו השנה השלישית ועוד מעט ניכנס לשנה הרביעית.
<ביאן קבלן: יש הרבה כסף שצריך לנצל וזה מה שחשוב.
<ביאן קבלן: כל התקציבים שמציגים אותם כתקציבים תוספתיים ולא לוקחים אותנו בחשבון – כמו משרד הפנים, משרד השיכון ומשרדים נוספים, אנחנו לא נחלק ציונים עכשיו למשרדים – זה חמור מאד, זה צריך להדליק נורה אדומה אצל כל חברי הכנסת ושל ממשלת ישראל, ובעיקר ועדת הכספים.
<ביאן קבלן: כל תכנית שיוצאת, ועדת הכספים צריכה גם לעקוב אחריה.
<ביאן קבלן: אני אתן דוגמה – כביש חורפיש-בית ג'אן תוקצב ב-3 מיליון שקל.
<ביאן קבלן: 1.5 מיליון דרך שמורות הטבע, 1.5 מיליון דרך משרד ראש הממשלה.
<ביאן קבלן: שמורות הטבע עכשיו עושים שרירים ואנחנו אנחנו כבר 7 חודשים בריב, הם לא נכנסים אלינו ליישוב.
<ביאן קבלן: כנראה שייקח הרבה שנים עד שייכנסו אלינו.
<ביאן קבלן: אנחנו לא נהיה פראיירים.
<ביאן קבלן: ועדת הכספים גם צריכה לעקוב אחרי החלטות שלה ולחייב את שמורות הטבע להעביר את הכספים לביצוע.
<ביאן קבלן: מבחינת משרד ראש הממשלה ערכנו ישיבה גם עם האשם ועם כל הגורמים שצריך, ומחכים רק לשמורות הטבע.
<ביאן קבלן: השר לאיכות הסביבה – דיברנו אתו.
<ביאן קבלן: הוא הבטיח שייתן תשובה ועד עכשיו לא נתן.
<ביאן קבלן: גם צריך להכניס אותם בתכנית שלכם, כל משרדי הממשלה – אם זה משרד-משרד או כל המשרדים יחד.
<ביאן קבלן: עבודה מקצועית אם לא תהיה אז כנראה שיקרה לנו מה שקרה ב-94.
<ביאן קבלן: ממיליארד ו-70 מיליון שקל נוצר כמעט 55% מהתקציב, מהתכנית, ומאות מיליונים הלכו לטמיון, כלומר נשארו באוצר, אבל אנחנו לא יכולנו להתקדם ולא יכולנו להתפתח.
<ביאן קבלן: משרדי ממשלה, כמו משרד הפנים ומשרד השיכון שנותנים 700 אלף שקל, לדוגמא, ליישוב בית ג'אן – 700 אלף שקל לפעמים לא מספיקים לך לקיר תומך, אז איך אתה יכול להחזיק שכונות ותיקות עם כל הצרכים ועם כל הנזקים שקורים, במיוחד עכשיו, בחורף?
<ביאן קבלן: לכן צריכים להפסיק את הצחוק שעושים מהדרוזים ובכלל מהיישובים ואנחנו צריכים לראות ביחד איך אנחנו מקדמים את היישובים שלנו בכל התחומים.
<ביאן קבלן: ניתנה כאן דוגמה לגבי משרד התחבורה.
<ביאן קבלן: הוא לא אחראי על פיתוח ותחזוקה של שכונות ותיקות.
<ביאן קבלן: המדינה צריכה לתקצב את כל היישובים כפי שהיא מתקצבת – תבדקו את זה טיב - יישובים באיו"ש ובכל מקום בארץ.
<ביאן קבלן: יש תקציבים שעומדים לטובת פיתוח ותשתיות.
<ביאן קבלן: אצלנו מנצלים את התכנית התוספתית ובמקום שהיא תסגור פערים בינינו לבין היישובים השכנים אנחנו מתוקצבים במאות אלפי שקלים לשנה שבקושי מספיקים למה שהזכרתי קודם.
<ביאן קבלן: אני מבקש שהוועדה הזו תהיה מעורבת טוב טוב בעניין תקציב המדינה בכל הנושאים, כי אם לא – המצב יישאר כך ותשמעו הרבה ציוצים, ועם הזמן זה יכול להיות רק חבית נפץ שתתפוצץ לכולם בפנים, במצב יחמיר ואנחנו נאבד שליטה, והמדינה תצטרך אחר כך לתת הסברים מדוע היא מתנהלת בצורה הזו.
<כיוף וג'יה: קודם כל אני רוצה לומר שאין לי בעיה עם אנשים שיושבים פה סביב לשולחן.
<כיוף וג'יה: יש לי בעיה עם מדיניות והם לא קובעי המדיניות.
<כיוף וג'יה: חשבתי לתומי שהפעם אני בא לשבת עם אנשים שהם קובעי המדיניות.
<כיוף וג'יה: אבל עוד פעם, עוד אכזבה.
חמד עמאר: כל הכבוד שיש לנו אנשים בכירים ממשרדי ממשלה.
חמד עמאר: אני גאה שיש לי את רשרש שהוא אחראי במשרד התחבורה, וכמאל – אלה אנשים בתפקידים בכירים.
<כיוף וג'יה: אין לי טענות, אמרתי שאין לי טענו לאף אחד פה.
<כיוף וג'יה: אבל האם אתה חושב שהדברים האלה והתכניות האלה נקבעו ככה?
<כיוף וג'יה: יש לוגיקה ותבינו מה הלוגיקה בנושא הזה.
<כיוף וג'יה: תראו.
<כיוף וג'יה: כשאני בא לרשרש ורוצה כביש הוא אומר לי – תביא תכנון.
<כיוף וג'יה: אני רוצה בית ספר ואומרים לי – איפה התכנון?
<כיוף וג'יה: תביא אדמה, מנהל, תכנון.
<כיוף וג'יה: רוצה בית קברות – צריך תכנון.
<כיוף וג'יה: לכל יש כסף, לתכנון אין כסף.
<כיוף וג'יה: הבנתם?
<כיוף וג'יה: לתכנון אין כסף.
<כיוף וג'יה: יש לוגיקה.
<כיוף וג'יה: חוץ מזה, אני אזרח במדינה הזו.
<כיוף וג'יה: למה הכסף הזה הוא לא בא כמו ביקנעם?
<כיוף וג'יה: למה אני שונה?
<כיוף וג'יה: קודם כל יכניסו לי את כל הכספים, לאוצר – יש תקציב מדינה.
<כיוף וג'יה: גם אני חלק מהמדינה.
<כיוף וג'יה: רק אני והבדואים?
<כיוף וג'יה: רק אני והבדואים מתנהלים בדרך של תכניות במשרד ראש הממשלה?
<כיוף וג'יה: ואם אין תכנון אז הכסף חוזר.
<כיוף וג'יה: הנה, עכשיו אנחנו רצים אחרי הכסף, נכון?
<כיוף וג'יה: אנחנו רצים אחרי הכסף כי אין תכנון.
<כיוף וג'יה: הרי מי שהניח את התכנית הזו ידע שבסוף הרבה כסף יחזור ממנה.
<כיוף וג'יה: אני לא מדבר – תסכלו, תיירות.
<כיוף וג'יה: עוספיה זה מקום מקסים.
<כיוף וג'יה: אבל באריאל יש עדיפות א' ובעוספיה אין.
<כיוף וג'יה: אז תגידו לי מה שיש באריאל, גם אני רוצה לעשות אותו הדבר.
<כיוף וג'יה: הם בעדיפות א' שם ואני – לא.
<כיוף וג'יה: מה יש?
<כיוף וג'יה: כל פעם אנחנו חוזרים מכאן כל פעם חולים יותר ומתוסכלים יותר.
<כיוף וג'יה: אנחנו באים על מנת לראות פתרונות.
<כיוף וג'יה: אנחנו חוזרים מתוסכלים יותר, חולים יותר, כי בעצם, צריך להניח מדיניות אמיתית, אותנטית.
<כיוף וג'יה: מה קרה, מה יש?
<כיוף וג'יה: כמה, כל הדרוזים, כמה התכנית – 500 מיליון?
<כיוף וג'יה: 600? 700?
<כיוף וג'יה: אני רוצה להגיד לכם שאני ראיתי 256 מיליון לחינוך.
<כיוף וג'יה: אני רוצה להגיד לכם שהבינוי של משרד החינוך הוא היחיד שעמד במקצה הנכון.
<ג'בר חמוד: אצלך – אולי.
<כיוף וג'יה: מה שקורה, חברה', תיקחו למשל – מישהו בדק כמה שווה טרכטנברג בדרוזים?
<כיוף וג'יה: אתם רוצים לדעת?
<כיוף וג'יה: – 840 מיליון.
<כיוף וג'יה: אם אני לוקח את התכנית של טרכטנברג, ואני בא סעיף סעיף ואני אומר שאני רוצה מה שמגיע לי מהתכנית הזו - 840 מיליון שקל.
<כיוף וג'יה: כל התכנית היא לא שווה לתוספת של טרכטנברג.
<כיוף וג'יה: על מה אנחנו מדברים פה?
<כיוף וג'יה: ולכן, חמד, אני מאד מבקש.
<כיוף וג'יה: כל הכבוד לחברי הכנסת –מרגלית, בר-לב, שאני מכיר אותם.
<כיוף וג'יה: תראו, המצב הזה לא יכול להימשך בצורה כזו.
<כיוף וג'יה: זה מצב חמור מאד.
<כיוף וג'יה: אנחנו נציגי ציבור, אנחנו רוצים לעשות משהו.
<כיוף וג'יה: ואני אומר לך: כל השולחן הזה, שיושב כאן – מהחינוך, ממשרד ראש הממשלה, מהתחבורה, מהשיכון – כולם רוצים את טובתנו.
<כיוף וג'יה: אבל הם לא קובעי המדיניות במשרדים האלה.
<כיוף וג'יה: אני הייתי רוצה לראות תכניות אחרי שמשרדי הממשלה יקבעו את תקציבי הדרוזים במשרדיהם, אני הייתי רוצה לראות תכנית כזו כתוספת למה שנקבע בתוך תקציב המדינה.
חמד עמאר: תודה רבה, זו המטרה של הוועדה הזו, לכך הקמנו אותה.
חמד עמאר: שיהיה משהו ייחודי למגזר הדרוזי.
עמר בר-לב: לפני חודש היה בכרמל מרוץ "בשביל הבנים" שארגן תא"ל במילואים עמאל אסאד.
עמר בר-לב: אני הייתי במרוץ, השתתפתי, אפילו רצתי 10 ק"מ.
עמר בר-לב: היה באמת אירוע מדהים, מאורגן – אני משתתף בלא מעט מרוצים.
עמר בר-לב: זה היה מרוץ ראשון ומאורגן מעולה.
עמר בר-לב: שאלתי אותו – איך כל הסיפור הזה התארגן.
עמר בר-לב: הוא אמר לי – שמע, קיבלנו תמיכה מהמשרד הזה, וממשרד ראש הממשלה, מפה ומשם – 500 אלף שקל וארגנו מרוץ.
עמר בר-לב: נגמר המרוץ ועברתי דרך עוספיה חזרה הביתה, לכוכב יאיר.
עמר בר-לב: אני לא יכול לשקר לעצמי ולראות את התשתיות בכוכב יאיר והתשתיות בעוספיה, ולהגיד שזה מתקרב לאותו הדבר.
עמר בר-לב: וכל הסיפורים זה סיפורים.
עמר בר-לב: אני אומר לכם שהתרומה למרוץ הזה היתה חלק מרגשות האשם של השלטון שאין ספק שהבנים שלכם והבנים שלנו נושאים בנטל וגם משלמים את המחיר, ולפעמים את כל המחיר, ומתוך רגשות אשם של השלטון אמרו – ניתן כסף למרוץ.
עמר בר-לב: אז זה מאד חשוב אבל מה שיותר חשוב זה להפסיק עם האפליה הזו, ואני שם את זה כאן על השולחן, שיש אפליה כנגד הדרוזים.
עמר בר-לב: לא רק כנגד הדרוזים, אבל אנחנו מדברים עכשיו על דרוזים וצ'רקסים.
עמר בר-לב: יש אפליה במדינה.
עמר בר-לב: אתם יודעים את זה יותר טוב ממני, אבל אתם גם צריכים להגיד את זה ולשים את זה על השולחן.
עמר בר-לב: ולדרוש.
עמר בר-לב: לדרוש לא רק את ההשתתפות בנטל, שאתם משתתפים ונושאים ולפעמים משלמים את המחיר הכי כבד שמשפחה יכולה לשלם.
עמר בר-לב: אבל אחרי הקטע של הנטל נפסק השוויון.
עמר בר-לב: באירוע שהיה בקמ"ג לפני שבועיים שמשום מה רק ל-3 חיילים לא נתנו אישור כניסה, ובמקרה, ממש במקרה זה קצין דרוזי ושני חיילים – שמעתי שראש הממשלה התנצל, אמרו שזה חברה פרטית שלא ידעה – זה סיפורים.
עמר בר-לב: יש אפליה, האפליה היא מתמשכת.
עמר בר-לב: אתם צריכים לשים את הדברים על השולחן כאן.
עמר בר-לב: ועדת הכספים, אני בטוח שתעשה את המקסימום בשביל ללוות, לבקר ולראות שבאמת הממשלה עומדת בהתחייבויות כלפיכם כמו כלפי כל אזרח במדינת ישראל.
עמר בר-לב: היום זו צריכה להיות אפליה מתקנת, צריכות להיות התחייבויות יותר גדולות מאשר לאזרח רגיל במרכז הארץ.
<רמזי חלבי: קודם כל אני כמובן מודה לכולם על הדיון הזה.
<רמזי חלבי: הייתי פעם ראש מועצה והייתי יכול לתת נאומים חוצבי להבות.
<רמזי חלבי: היום אני אדבר בשם השלטון המקומי.
<רמזי חלבי: אני אומר שבהמשך לכנס שהיה עם ראשי הרשויות, ואתה השתתפת בו, אדוני היושב ראש, יחד עם נציגי השלטון המקומי.
<רמזי חלבי: מה שחשוב, לפי דעתנו, בשלטון המקומי, הוא לממש את התקציבים שנמצאים בתכנית.
<רמזי חלבי: כלומר, יש בתכנית תקציבים לכל המשרדים ויש השלמה ממשרד ראש הממשלה, שמענו את הסקירה של האשם חסין – גם בדרך וגם היום קיבלנו את הנתונים.
<רמזי חלבי: לפי דעתי, מניסיון של תכניות קודמות לפיתוח וחיזוק המגזר הדרוזי, הבעיה היא מימוש הכספים.
<רמזי חלבי: כלומר, לעתים, כמו שנאמר פה – אם יש תכנון לא מאושר, אז התקציב נשאר ומוחזר לאוצר.
<רמזי חלבי: מה שחשוב כאן, בישיבות הבאות – נבוא עם נתונים קונקרטיים, אם יש פרויקטים תקועים - אם זה בתחבורה, אם זה בתיירות או בתשתיות, כדי לקדם אותו כי מה שחשוב – הכסף בתכנית הזו הוא צבוע, הוא ידוע, ואפשר.
<רמזי חלבי: אם נגיע לניצול של 100% עשינו הרבה.
<רמזי חלבי: זאת העמדה של השלטון המקומי.
סאלח סעד: הצעה לסדר, ברשות היושב ראש.
סאלח סעד: קודם כל תודה על הישיבה.
סאלח סעד: זה באמת חשוב.
סאלח סעד: ההצעה שלי זה לישיבות הבאות שיבואו בעתיד, ואני מניח שיבואו כי אני מכיר אותך, יחד עם חברי הכנסת אראל מרגלית ועמר בר-לב, שלושה תותחים שיודעים לעקוב אחרי הדברים – שנזמן את ראשי המועצות בנפרד, יחד עם נציגי המשרדים השונים.
סאלח סעד: עם כל ראשי המועצות החדשים והוותיקים יותר, כי הקדנציה רק התחילה.
סאלח סעד: אני מניח שבטווח של שנתיים הכל יסתדר, כי לשבת עם ראשי המועצות בנפרד, עם כל התכניות של כל המשרדים השונים בתת ועדת הכספים זה הדבר היחיד שיכול לעזור לנו לפתור את כל הבעיות של המגזר בטווח זמן קצר ביותר.
אראל מרגלית: אני רוצה להגיד – אני מציע, רק מבחינת חשיבה – אני מקבל את מה שאמר סאלח סעד, שכדאי לשבת עם אנשים באופן קונקרטי.
אראל מרגלית: אבל חוץ מהעניין של הבעיות אני גם רוצה לראות בחלק מהכפרים את ההזדמנויות, לא רק את הבעיות, כי בסוף נכון שלא סללו פה כביש, ולא עשו פה משהו אחר – אבל בסופו של דבר, אם אנחנו רוצים למשוך – משרד כזה או אחר, אז אנחנו צריכים להבין גם איפה יש הזדמנויות שלא מנצלים.
אראל מרגלית: אז אם זה 300 דונם ליד פקיעין או השטח שלך שהגיע הזמן שיגיעו עליו להסכמה עם כרמיאל ויפתחו אותו באופן משותף, או אם זה משהו אחר – צריכים להביא את הדברים באופן קונקרטי.
אראל מרגלית: לפעמים דחיפה יכולה לדחוף את זה, שייצא מזה משהו.
אראל מרגלית: אז כל אחד, כמו שהוא מדבר על הבעיות שלו, ועל העיקרון - שיביא לנו גם משהו קונקרטי שניתן יהיה לדחוף.
אראל מרגלית: כשאנחנו יודעים שיש תכנית ממשלתית לאזור מסוים ואתה אומר שביישוב שלך זה רלבנטי, יש לנו את זה בראש ואפשר לנסות לדחוף את זה.
חמד עמאר: קודם כל – אני רוצה להודות לכולם, שהגיעו – נציגי הממשלה, נציגי היישובים, ראשי רשויות, חברי הכנסת.
חמד עמאר: וגי'ה אמר משפט על טרכטנברג, על 840 מיליון שקל.
חמד עמאר: כדי להעלות את היישוב הדרוזי שיהיה שוויון – ינוח לכפר ורדים, אני צריך לפחות 8 מיליארד שקל, לא 800 מיליון.
חמד עמאר: אנחנו יודעים את הפער שיש בין היישוב היהודי ליישוב הדרוזי.
חמד עמאר: הישיבה הראשונה שקיימנו היום זו התנעה של תת ועדה בוועדת הכספים.
חמד עמאר: ישבנו קודם כל באופן כללי לשמוע על כל תכנית החומש, ואמרתי שנשב משרד משרד, ונדון עם שר של כל משרד, לא רק בתכנית חומש, גם בתקציבים של המגזר הדרוזי באופן ספציפי, של כל משרד ומשרד.
חמד עמאר: לכן הישיבה הזו היא ישיבה ראשונה, בים.
חמד עמאר: המטרה שלה היא קודם כל לשמוע, להכיר את כל המשרדים ולהתחיל להניע דברים קדימה.
חמד עמאר: אנחנו כוועדה, ותת ועדה עם חברי הכנסת – רוצים להיות מעורבים בתכנית החדשה שמשרד ראש הממשלה מכין למגזר הדרוזי 2015- והלאה.
חמד עמאר: אנחנו רוצים לקבל דיווח כל הזמן.
חמד עמאר: אני מבקש שראשי רשויות יהיו מעורבים בהכנת התכנית החדשה.
<האשם חסין: אין תכנית חדשה כרגע.
חמד עמאר: ברגע שנתחיל לבנות את התכנית החדשה, הוועדה תהיה מעורבת, גם ראשי רשויות יהיו מעורבים, על מנת לצאת ביותר תקציב - -
<האשם חסין: יכול להיות שלא צריך – הם כל כך לא מרוצים - - -
חמד עמאר: וניגע בדברים שנוגעים בכל יישוב.
חמד עמאר: לכן, זו אחת המטרות של הוועדה.
חמד עמאר: אני רוצה בסופו של דבר – שמעתי כמעט את כל המשרדים כאן.
חמד עמאר: אני יודע שזו ברכה שיש לנו נציגים בכירים במשרדי ממשלה, שיכולים לבוא לוועדת הכספים ולתת דיווח, ואני אשב גם בוועדת הכספים, כשבאים ונותנים דיווח גם על המגזר, כל המגזר, וגם המגזר שלה.
חמד עמאר: זו ברכה שהם נמצאים ואני רוצה להודות להם ולאחל להם בהצלחה, ושיגיעו גם לתפקידים יותר בכירים.
<טמיר כהן: בהתאם לסדר היום, אנחנו מתחילים בהצבעות על הרביזיות.
<טמיר כהן: פניות מספר 256 ו-257 – רשויות מקומיות.
<טמיר כהן: מדובר על מיליון ו-400 אלף שקלים ממשרד הרווחה למשרד הפנים עבור הדרכת עובדי לשכות הרווחה ברשויות המקומיות.
ניסן סלומינסקי: מי בעד אישור הרביזיה?
ניסן סלומינסקי: הרביזיה על פניות 256 ו-257 נדחתה.
<טמיר כהן: פנייה מספר 311 – חקלאות.
<טמיר כהן: היה ביצוע שינויים פנימיים בתקציב התמיכות של משרד החקלאות.
ניסן סלומינסקי: הרביזיה על פנייה מספר 311 נדחתה.
<טמיר כהן: פניות מספר 324 ו-325 – משרד הפנים.