GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
משה גפני: איך מגיעים 130 המארגנים האלה?
משה גפני: איך אתם מתקשרים אתם?
משה גפני: איך פתאום מגיעים מארגנים?
<לירן אבישר: זו שאלה מצוינת.
<לירן אבישר: זה שוק שלם.
<לירן אבישר: שוק המארגנים, שוק התיירות החינוכית הוא שוק שלם - - -
משה גפני: האם אני יכול להיות מארגן?
<לירן אבישר: אתה יכול להגיש בקשה, לומר "אני רוצה להיות מארגן".
<לירן אבישר: אתה יכול להגיש למסע בקשה.
<לירן אבישר: ככל שתעמוד - - -
משה גפני: אני יכול להיות מארגן?
<לירן אבישר: אתה צריך להגיש בקשה.
משה גפני: כל נהג מונית?
<לירן אבישר: הקריטריונים הם היכולת שלך במגוון תחומים, היכולת הפיננסית שלך, האיתנות הפיננסית שלך, עם היכולת שלך לדאוג לתנאים הלוגיסטיים שאנחנו דורשים מהמארגן, עם היכולת שלך לייצר תוכנית ליבה עם משמעות ותוכן, עם היכולת שלך לייצר את תכני הדי.
<לירן אבישר: איי החינוכיים שדורש מסע.
ניסן סלומינסקי: משתנים המארגנים האלה?
ניסן סלומינסקי: זאת אומרת, יש שינוי לאור הפניות או הבקשות או שזה כבר קבוע?
<לירן אבישר: זה שוק שהייתי חושבת שהוא יעשה לעצמו קונסולידציה יותר טובה, הוא לא עושה מספיק, זה תלוי גם בכמה רגולציה אנחנו נעשה על השוק הזה.
<לירן אבישר: השוק הזה להבדיל משווקים של תוכניות קצרות הוא שוק יותר קשה, אחוזי הרווח בו יותר קטנים.
ניסן סלומינסקי: תני את התוכנית הכלכלית, כי עוד לא הבנו.
<לירן אבישר: קצת על מבנה המימון שלנו.
<לירן אבישר: הפרויקט הוא פרויקט משותף לממשלה ולסוכנות היהודית.
<לירן אבישר: הוא פרויקט של מצ'ינג, על כל דולר ששמה הסוכנות היהודית הממשלה שמה דולר.
<לירן אבישר: יש לפרויקט דירקטוריון.
ניסן סלומינסקי: מה ההיקף שלו לשנה?
<לירן אבישר: היום הוא באזור 50 מיליון דולר, שככלל, ככל שאנחנו מצליחים - - -
ניסן סלומינסקי: שניהם ביחד?
<מיכל פרנק: בערך 200 מיליון שקל ביחד, 100 מיליון מתוכם של הממשלה.
ניסן סלומינסקי: נניח סטודנט רוצה לעשות את זה, הוא מקבל כסף, הוא גם משלם כסף?
<לירן אבישר: הוא משלם הרבה כסף.
אלעזר שטרן: הוא משלם, אבל תלוי מאיפה הוא.
<לירן אבישר: בממוצע 25% זה כסף של הפרויקט, קרי, הממשלה והסוכנות, 75% מביא המשתתף מהבית.
ניסן סלומינסקי: כמה כסף כל אחד צריך לשלם?
<לירן אבישר: אני אומר מייד.
<לירן אבישר: יש בפרויקט מודל של מלגות דיפרנציאליות, הווה אומר שיש מענק אוטומטי שכולם מקבלים של 1,000 דולר, ומשם זה תלוי באזור שבאת ממנו - - -
ניסן סלומינסקי: מה סדר הגודל לבחור ממוצע?
ניסן סלומינסקי: רק שתהיה לנו הבנה.
<לירן אבישר: ניקח בחור מארצות-הברית שקיבל רק 1,000, הוא קיבל רק את המענק, הוא יכול להגיע לתוכנית שעולה לעשרה חודשים 20,000-15,000 דולר, כל השאר זה כסף - - -
ניסן סלומינסקי: 20,000 הדולר האלה מממנים לו את הכול, את הלימודים, את השינה, את שכר הדירה, והוא צריך לשלם 19,000 דולר?
<לירן אבישר: כן, זו דוגמה לתוכנית של עשרה חודשים.
<לירן אבישר: צריך להבין זה חלק מאתגרי הגיוס של הפרויקט הזה.
ניסן סלומינסקי: עדיין יש לכם 10,000 או יותר בכל שנה?
<לירן אבישר: למרות שאני חושבת שאפשר גם להקטין עלויות וגם להגדיל מספרים, אלה היעדים לשנים הבאות.
משה גפני: הכול במשרד ראש הממשלה, גם תגלית וגם מסע?
<לירן אבישר: היום כן.
משה גפני: למה במשרד ראש הממשלה?
<מיכל פרנק: זה נולד במשרד ראש הממשלה.
ניסן סלומינסקי: היושב-ראש של תגלית, השר הממונה זה נפתלי בנט.
<מיכל פרנק: במסע יושבי הראש משותפים, הם מנכ"ל הסוכנות ומזכיר הממשלה, וחברי ועדת ההיגוי הם חצי-חצי.
משה גפני: הכול במשרד ראש הממשלה.
משה גפני: אתה אומר שהכול במשרד ראש הממשלה, אנחנו מדברים על תקציב של משהו בסביבות - - -
ניסן סלומינסקי: זה 50 מיליון.
ניסן סלומינסקי: 25 מיליון המדינה - - -
משה גפני: אנחנו מדברים על משהו בסביבות 250 מיליון דולר.
ניסן סלומינסקי: על מה אתה מדבר, על מסע או תגלית?
ניסן סלומינסקי: תגלית לבד זה סדר גודל של 500 מיליון שקל.
משה גפני: זה ראש הממשלה שמבטל תלמידי חו"ל, לעודד אותם לבוא, ב-10 מיליון דולר.
משה גפני: את זה הוא מבטל.
ניסן סלומינסקי: דבר בשקלים.
ניסן סלומינסקי: 30 מיליון שקל מול 500 מיליון רק על תגלית.
ניסן סלומינסקי: אני מסכים, אבל מה אתה - - -
<גידי מרק: לא מדובר על 500 מיליון.
<מיכל פרנק: שני הפרויקטים ביחד, המימון הממשלתי שלהם בשנה הוא 242 מיליון שקלים.
<מיכל פרנק: אל תספרו גם את התרומות.
משה גפני: בהעברה עכשיו יש יותר.
<ניר אמסל: בהעברה עכשיו של מסע ותגלית יש 181 מיליון שקלים.
יצחק כהן: הוא מדבר על העלות של כלל הפרויקט, כולל התרומות, כולל הכול.
יצחק כהן: הוא מדבר על העלות הכלכלית, הוא מדבר על הכול.
יצחק כהן: נכון, משה?
משה גפני: אתם יודעים להסביר למה ראש הממשלה נגד תלמידי חו"ל?
<מיכל פרנק: אני לא יודעת להסביר.
<מיכל פרנק: צר לי.
ניסן סלומינסקי: משה, אנחנו יודעים, רק אמרנו שהיום אנחנו לומדים מה זה תגלית ומסע.
משה גפני: עזבתי באמצע ניהול ישיבה.
משה גפני: כבר הגענו לחלל, הציעו לי עכשיו לנסוע שם.
ניסן סלומינסקי: תישאר שם.
משה גפני: יש כמה שרוצים שאני אסע כל הזמן, אמרתי להם שאני חייב לבוא לכמה דקות לוועדת כספים.
משה גפני: אני רוצה לראות למה ראש הממשלה, בנימין נתניהו, מעודד שיבואו אנשים ובני נוער מחו"ל והוא לא מעודד תלמידי ישיבות.
ניסן סלומינסקי: כדי שנהיה הגונים וישרים, לשכת ראש הממשלה נגד הנושא של הקיצוץ בבני הישיבות, כך הם התחייבו לפני ההצבעה.
משה גפני: ניסן, עוד נשארת להגן עליו, על ראש הממשלה?
משה גפני: מתי יעבור לכם העניין הזה?
משה גפני: גם אני הייתי שם פעם.
ניסן סלומינסקי: אני לא מגן.
ניסן סלומינסקי: אני מביא נתונים ואומר מה האמת.
משה גפני: זו גזענות ממש.
ניסן סלומינסקי: הכתובת היא לא נכונה.
ניסן סלומינסקי: ראש הממשלה וגם לשכת ראש הממשלה עובדים נכון להיום כדי לבטל את זה.
משה גפני: ראש הממשלה הוא סגן עיריית ירושלים שיושב שם זחוח ומדבר על השלג.
משה גפני: הוא עובד על הקיצוץ של ה-30 מיליון שקל.
משה גפני: מדינה שצריכה להתמודד עם האיום האירני, יושב ראש ממשלה, הוא עובד, ואתה עוד רוצה בזה להרגיע אותי?
משה גפני: אני מתחיל לפחד, אני יורד כבר עכשיו למקלט.
ניסן סלומינסקי: יש הבדל בין הקדנציות האחרות לקדנציה הזאת.
ניסן סלומינסקי: תמיד שר האוצר היה - - -
משה גפני: סדנא דארעא חד הוא.
משה גפני: אתה תלמיד חכם.
ניסן סלומינסקי: שר האוצר תמיד היה מהמפלגה - - -
משה גפני: אתה יודע - - -
ניסן סלומינסקי: תן, אני אעזור לך.
ניסן סלומינסקי: הוא תמיד היה מהמפלגה של ראש הממשלה.
ניסן סלומינסקי: מה שסיכמת שם, הלך.
יצחק כהן: אתם אחים, ניסן.
משה גפני: אני כמו חושם בן דן, לא מעניין אותי הסברים.
משה גפני: מה שאמרת זה שראש הממשלה עובד לקיים את זה.
יצחק כהן: הוא רוחץ בניקיון כפיו.
משה גפני: אני לא מדבר על כפיות הטובה.
ניסן סלומינסקי: אלעזר, זו עובדה, לשכת ראש הממשלה נגד הקיצוץ, אבל שר האוצר החליט לקצץ.
אלעזר שטרן: ניסן, אני אגיד לך את האמת, מדברים פה - - -
משה גפני: מה לא רלוונטי?
משה גפני: ועוד איך רלוונטי.
ניסן סלומינסקי: יושבים כאן אנשים - - -
אלעזר שטרן: שיקבלו ממסע שישה ימים של ליבה, יהיה להם כל הכסף.
משה גפני: אני כיושב-ראש ועדת הכספים עבדתי להגדיל את התקציב של מסע ושל תגלית.
משה גפני: כי הכול היה שווה.
משה גפני: עכשיו תראה מה שאני אעשה, אני אחפש מתחת לאדמה כל מה שאני אמצא.
ניסן סלומינסקי: לא נלך לפגוע בתקציבים.
משה גפני: מדינה גזענית.
משה גפני: ראש ממשלה גזעני.
ניסן סלומינסקי: חס ושלום, לא נלך לפגוע במסע ותגלית שהם דברים טובים.
יצחק כהן: לא נפגע, אבל גם לא נפגע בבני הישיבות.
יצחק כהן: לא נפגע בתגלית, לא נפגע במסע, אבל גם לא צריך לפגוע בבני הישיבות.
יצחק כהן: מה זה האי-שוויוניות הזאת?
יצחק כהן: אלה לא יהודים שנמצאים בארצות-הברית?
אראל מרגלית: תגלית ומסע זה תוכניות מדהימות.
אראל מרגלית: לגבי בני הישיבות, תציגו לנו את זה - - -
יצחק כהן: 30 מיליון שקל מספיקים לשלוש שנים.
אראל מרגלית: תציג לנו את זה.
ניסן סלומינסקי: האם יש למישהו שאלות ללירן?
אראל מרגלית: חבר'ה, שיהיה לכם בהצלחה.
אראל מרגלית: תמשיכו לעשות את העבודה.
אראל מרגלית: לירן, העבודה שאתם עושים חשובה, יצא לי להכיר אותה מקרוב, תמשיכו גם אתם.
ניסן סלומינסקי: אני רוצה להגיד לגידי וללירן שהפרויקטים שאתם עושים הם פרויקטים מדהימים, חשובים מאוד למדינת ישראל, ואנחנו, כוועדה, נשתדל מאוד - - -
אלעזר שטרן: לירן התחילה רק עכשיו, צריך לברך אותה קודם.
ניסן סלומינסקי: בירכנו אותה וגם נברך אותה בהמשך.
ניסן סלומינסקי: אנחנו נשתדל לחזק אתכם.
ניסן סלומינסקי: אני אומר לכם ולמשרד ראש הממשלה שעוסק בזה, נבין מכם את החלוקה, אבל אנחנו מברכים אתכם.
ניסן סלומינסקי: אני אומר שוב, זה פרויקט שנשתדל לסייע ולעזור לו, הוא כל-כך חשוב.
ניסן סלומינסקי: זה לא קשור לסיטואציה הפרטית שיש לנו שיש עוד גוף - - -
יצחק כהן: לא פרטית.
ניסן סלומינסקי: יש עוד גוף שעוסק בקליטת עלייה בעוצמה וקולט במדינת ישראל 30% מאנשיו, שאותו הולכים לקצץ ולהרוג, ואנחנו בזה משתדלים.
אראל מרגלית: מה התקציב שלו?
יצחק כהן: 30 מיליון.
ניסן סלומינסקי: בשנה 60 מיליון, השנה 30 מיליון, כי היועץ המשפטי לא אפשר לעשות בבת אחת.
אראל מרגלית: תסבירו לנו על הפרויקט הזה בהקדם.
יצחק כהן: עוד משפט אחד לירן רוצה להשלים.
<לירן אבישר: הפרויקטים האלה לא מבדילים בין מי שיש לו כיפה למי שאין לו, ויש הרכב מגוון לכל אורך השדרה בפרויקטים האלה, בוודאי במסע, וצריך להבין שאנחנו פוגעים פגיעה ישירה במארגנים.
<לירן אבישר: בסופו של יום הממשלה חתמה על הסכם ואנחנו לא יכולים להמשיך להזרים כסף למארגנים.
<לירן אבישר: המדינה התחייבה על הכסף הזה, הכסף נמצא, המשתתפים כבר פה, המלגות כבר הובטחו, אנחנו נכנסים לאתגר ברמה התזרימית, וחשוב להבין את זה.
<לירן אבישר: אנחנו לא נוכל יותר להעביר כספים.
ניסן סלומינסקי: אם הוספת מה שהוספת, אני כבר אשאל דבר שלא רציתי לשאול.
ניסן סלומינסקי: האם באמת אתם חייבים כסף או שכבר שילמתם ואין שום חוב?
<מיכל פרנק: אני אענה, כי זה בדיוק מה שרציתי להגיד.
<מיכל פרנק: בגלל שבמודל המימון אנחנו טובים בלשמור על כספנו – כמו שאמרתי לכם בהתחלה, אנחנו משלמים בדיעבד – אנחנו משלמים אחרי שהמשתתפים בארץ באופן מוכח, אנחנו משלמים פר משתתף, אנחנו משלמים אחרי שהוכח לנו שהכסף מהתורמים נכנס.
<מיכל פרנק: מה שאומר בהגדרה, אם תוסיף לזה ביורוקרטיה, ואני לא מדברת על ועדת הכספים, בהנחה שזה נמצא אצלנו במזומן בתקנה – בהגדרה אנחנו בדיליי של בערך חודשיים עד שמדווחים לנו ואנחנו משלמים בדיעבד.
ניסן סלומינסקי: תמיד אתם משלמים במכה אחת בסוף השנה או בתחנות לאורך השנה?
<מיכל פרנק: החשבות הממשלתית גם כך זה מסובך.
<מיכל פרנק: בהנחה שהתקציב עובר בזמן, ממילא עד סוף פברואר בכלל לא מגיע המזומן ולא מתחילים לשלם.
<מיכל פרנק: כל הזמן יש גירעון נבנה.
<מיכל פרנק: אנחנו עושים כל מה שאנחנו יכולים כדי להקל על הגופים ובפועל אנחנו מקשים עליהם מלכתחילה.
<מיכל פרנק: כשתקציב עובר בקיץ ואחר-כך עוד כמעט חודשיים נמצא פה לאישור, אתם צריכים להבין שהמשמעות היא שאני חייבת לתגלית בחוזה התקשרות על אנשים שכבר היו פה בעבר 165 מיליון שקלים.
<מיכל פרנק: מה שזה אומר שאם הכסף לא יעבור - - -
ניסן סלומינסקי: על השנה לא שילמת להם בשום תחנה עד עכשיו?
<מיכל פרנק: שילמתי 116.
ניסן סלומינסקי: שילמת 116 מ-2013?
<מיכל פרנק: כולם הבינו את הרמז.
<מיכל פרנק: נתנו להם להתחייב על כסף שעוד לא היה אצלנו.
<מיכל פרנק: גם האוצר וגם החשבות הלכו פה כברת דרך.
<מיכל פרנק: המשמעות היא, בגלל שהוא בבור תקציבי, שהוא ייאלץ לבטל טיסות, כי אין לו תזרים.
אלעזר שטרן: מחר מאשרים את זה, לא?
יצחק כהן: אחרי שיאשרו את בני הישיבות.
<מיכל פרנק: אני מבינה את הדיון והוא מאוד חשוב, אבל זה כבר חודשיים פה.
ניסן סלומינסקי: אני מבקש לא לכתוב את זה לפרוטוקול.
<טמיר כהן: זה משודר ומוקלט.
סתיו שפיר: למה לא לכתוב את זה לפרוטוקול?
ניסן סלומינסקי: המשמעות היא שאתם שילמתם כספים שעדיין ועדת הכספים לא אישרה.
<מיכל פרנק: אנחנו מקבלים עכשיו את יתרת המזומן, ההתחלה כבר קיבלנו.
<מיכל פרנק: אישרתם או שהיה לנו בבסיס התקציב - - -
<מיכל פרנק: אני אסביר שאני לא אטעה אתכם.
<מיכל פרנק: חלק מאוד זניח יחסית לפרויקט נמצא בבסיס.
<מיכל פרנק: זאת אומרת, הוא היה אצלנו במזומן ושולם.
<מיכל פרנק: נדמה לי שיותר מ-30 מיליון - - -
<ניר אמסל: לשני הפרויקטים זה יותר מ-30 מיליון שקלים שנמצאים בבסיס, וכל השאר - - -
ניסן סלומינסקי: כבר שילמתם 116 מיליון או 160 מיליון?
<מיכל פרנק: לא, הפוך.
<ניר אמסל: זה לא שולם.
<ניר אמסל: שולם מה שהיה.
<מיכל פרנק: מה שהיה לי במזומן שולם.
<מיכל פרנק: כל היתרה חיכתה בגלל שזה תוספתי, זה חיכה לאישור התקציב ולאישור ועדת הכספים.
ניסן סלומינסקי: למה זה מגיע אלינו רק עכשיו?
<מיכל פרנק: לא רק עכשיו.
<מיכל פרנק: זה נמצא אצלכם לדעתי יותר מחודשיים.
ניסן סלומינסקי: מאחר שזאת תחילת השנה - - -
סתיו שפיר: אני לא מבינה מה זה אומר שהיתרה המתינה - - -
ניסן סלומינסקי: מאחר שזה מתחילת השנה - - -
<מיכל פרנק: לא היה תקציב.
ניסן סלומינסקי: מרגע שהתקציב אושר, למחרת כבר הייתם צריכים להגיש, כי אתם הרי בבעיה מתחילת השנה.
ניסן סלומינסקי: הייתם צריכים להגיש את זה מייד, לא לחכות לרגע האחרון.
<ניר אמסל: הפנייה התקציבית הוגשה די מהר יחסית.
<ניר אמסל: הפניות התקציביות התעכבו בכלל.
<ניר אמסל: הפנייה התקציבית הזאת הוכנסה באחת הפניות הראשונות של משרד ראש הממשלה.
<טמיר כהן: לא בראשונות, זו פנייה 200.
<ניר אמסל: הפניות של משרד ראש הממשלה הן פניות די מסובכות.
<ניר אמסל: הפנייה הזאת נכנסה בין הפניות הראשונות של משרד ראש הממשלה.
ניסן סלומינסקי: לטובת העניין, תהיו קצת זהירים בנושא.
סתיו שפיר: אם ידעתם עליה לפני הגשת התקציב, למה זה לא נכנס לתקציב?
<ניר אמסל: התקציב של מסע ושל תגלית שולם, כבר אמרתי את זה בישיבה כשדנו בפנייה עצמה.
סתיו שפיר: אני יודעת, אבל עכשיו אמרתם משהו חדש, בגלל זה לא התערבתי קודם.
סתיו שפיר: עכשיו אמרתם שחיכיתם עם היתרה עד שיאושר התקציב.
<ניר אמסל: התקציב בכל שנה משולם לפי המשתתפים בפועל, ולכן הוא משתנה משנה לשנה.
סתיו שפיר: למה בדיוק חיכיתם?
<ניר אמסל: חיכינו שיעבור התקציב, ואז נוכל להעביר את הכסף בפועל לפי המשתתפים.
סתיו שפיר: מה שהעברתם בפועל זה רק מה שאושר בבסיס, שזה 30 מיליון?
<ניר אמסל: מה שהעברנו בבסיס התקציב זה 30 מיליון, זה נכון.
<ניר אמסל: זה מה שאנחנו מאשרים בכל שנה.
<ניר אמסל: שאר התקציב משולם על-פי מספר המשתתפים שזה משתנה משנה לשנה.
סתיו שפיר: מיולי ועד עכשיו הבנתם מה יהיה מספר המשתתפים על כל השנה?
סתיו שפיר: זאת אומרת, זה לא הרבה מאוד זמן, זה כמה חודשים.
סתיו שפיר: על רובם כן ידעתם לפני יולי.
<ניר אמסל: שוב, בתחילת שנה, כשבונים תקציב לא מכניסים את זה לבסיס התקציב, כי בכל שנה ושנה מספר המשתתפים משתנה, לכן יש איזה סכום ודאי.
סתיו שפיר: כשאתה הולך לפני התקציב, אתה הרי לא מציע לכל המשתתפים לבוא לפני שאתה יודע שיהיה לך בשביל זה כסף.
<ניר אמסל: לכן אנחנו גם מעבירים פה הרשאות להתחייב על סך 284 מיליוני שקלים לתגלית, שאנחנו נוכל להתחייב מולם לשנתיים שלמות.
סתיו שפיר: על זה לא עברה הרשאה להתחייב.
<מיכל פרנק: יש הרשאה להתחייב על כל הפרויקט, כי זה פרויקט ארוך טווח.
<ניר אמסל: הפרויקט הוא פרויקט ארוך טווח, לכן בפנייה הזאת אנחנו מעבירים הרשאות להתחייב, שמשרד ראש הממשלה יוכל להתחייב מול חברת זכות מלידה ומול חברת מסע לטווח ארוך, מול חברת זכות מלידה לשנתיים ומול חברת מסע לשנה אחת, וכך אנחנו מתחייבים מולם בשביל שהם יוכלו להמשיך להתקיים.
<ניר אמסל: כרגע אנחנו צריכים להעביר את הכסף לפי הביצוע בפועל, לפי מספר המשתתפים בפועל שהגיעו לפרויקט והגיעו לארץ.
סתיו שפיר: שוב אני אומרת, ביולי כבר ידעתם על רוב המשתתפים שיגיעו.
<ניר אמסל: על התקצוב של הפרויקט הזה ידענו אולי ביולי השנה, במקרה, בערך כמה משתתפים יהיו, אבל הסכום הזה לא נמצא בתקציב בגלל שהסכום הזה משתנה משנה לשנה, ולכן לא יכולנו לשים בבסיס התקציב של 2013 ולאחר מכן גם ב-2014 סום זהה, כי זה לא דבר נכון.
<ניר אמסל: הסכום הזה לא יהיה זהה, ב-2013 ולא ב-2014.
סתיו שפיר: אפשר גם לשנות את התקציב בבסיס התקציב משנה לשנה, לא חייבים לשים כל פעם סכום זהה.
<ניר אמסל: לאור העובדה שאני לא יכול לדעת כמה משתתפים הולכים להיות בשנת 2014, אם הייתי שם את הבסיס הזה בשנת 2013, הוא היה גם נשאר לשנת 2014.
<גידי מרק: בהתחלת עונת החורף אנחנו הולכים להביא את המספר הגדול ביותר, אני מקווה, שנרשמו ושמו לעצמם ביומן.
<גידי מרק: 17,000 זה המספר הכי גדול של צעירים שהגיעו אי-פעם לישראל בחורף, ואנחנו חייבים את הכסף הזה כמה שיותר מהר, כדי לא להגיד להם שלצערנו הרב אחד השותפים לא עומד בהסכם, שלא לדבר על השותפים שלנו שהם גם משקיעים בארץ ואיך זה נראה שמדינת ישראל לא עומדת בהסכמים חתומים אתם.
ניסן סלומינסקי: זה מובן וזה ברור.
יצחק כהן: אני רוצה להגיד מילה על בני הישיבות.
ניסן סלומינסקי: בהחלט אנחנו רוצים, לא רק שלא לעצור, אלא גם לעודד את זה.
ניסן סלומינסקי: יש לנו בעיה מסוימת שלא תלויה בנו, שאני מקווה שהיא תיפתר.
יצחק כהן: תגיד לשר האוצר שיפתור את הבעיה הזאת.
יצחק כהן: הוא יכול לפתור אותה.
ניסן סלומינסקי: היא כבר פתורה הרבה זמן, רק זה לא מגיע.
סתיו שפיר: איפה היועץ המשפטי של הוועדה היום?
יצחק כהן: הדיון היה דקלרטיבי, אז הוא לא צריך להיות פה.
ניסן סלומינסקי: שגית בחופשת לידה, שלומית חולה ואיל כנראה צריך לטפל בהכנת אחד החוקים שלנו.
סתיו שפיר: לא נראה לכם חשוב שיהיה יועץ משפטי בזמן שאנחנו מדברים על העברות תקציביות?
ניסן סלומינסקי: אין העברות.
סתיו שפיר: דיברנו מתחילת הישיבה.
יצחק כהן: הדיון הוא דקלרטיבי.
ניסן סלומינסקי: שאלתי את השאלה הזאת, מה אני יכול לעשות.
סתיו שפיר: כשתהיה הצבעה, ההצבעה לא תהיה עם דיון.
ניסן סלומינסקי: בהעברות, לפעמים הם מגיעים, לפעמים הם לא מגיעים.
ניסן סלומינסקי: אני לא יודע להסביר מתי כן ומתי לא.
סתיו שפיר: בעיניך נחוץ שיגיעו?
<טמיר כהן: ממש לא.
ניסן סלומינסקי: כנראה אחרי כמה ישיבות של העברות הם ראו שלא נחוץ.
ניסן סלומינסקי: רבותי, אנשי תגלית ואנשי מסע, יישר כוח לכם ולמשרד ראש הממשלה שמרכז את זה.
ניסן סלומינסקי: באמת יישר כוח עצום.
ניסן סלומינסקי: זה פרויקט מאוד חשוב, ונשתדל, כשנעבור את המשברון הקטן שלנו, לעזור כמה שאפשר יותר.
<מיכל פרנק: אל תשפכו את התינוק עם המים.
ניסן סלומינסקי: במקום ללחוץ עלינו, תלחצו על מי שצריך.
<מיכל פרנק: תאמין לי, ניסן, לחצנו על כל מי שאפשר.
ניסן סלומינסקי: אני מוכן בכל רגע וגם רוצה לעזור לכם.
ניסן סלומינסקי: אנחנו עוברים לנושא השלישי.
ניסן סלומינסקי: פנייה 202, זה הנושא של שדה דב.
ניסן סלומינסקי: יש בקשה להעביר 205 מיליון שקל בהרשאה להתחייב למינהל מקרקעי ישראל, לצורך התחלת העבודות או כל מה שצריך להיות להזזת שדה דב ממקומו הקיים לנתב"ג או לאן שיהיה.
ניסן סלומינסקי: כאשר קיבלנו את זה, מאחר שאנחנו יודעים שכבר 20 שנה לפחות שדה דב זז וזז וזז, אמרנו שאנחנו לא רוצים לאשר תקציב כזה לפני שאנחנו מבינים על מה מדובר, לכן זימנו את הדיון.
ניסן סלומינסקי: ההצבעה לא תהיה היום, ההצבעה תהיה מחר בעזרתם השם.
ניסן סלומינסקי: רצינו להבין על מה מדובר וכו' וכו'.
ניסן סלומינסקי: רב יצחק, אני צריך לעשות הפסקה של חצי דקה.
ניסן סלומינסקי: תנהל.
ניסן סלומינסקי: אני כן רוצה לשמוע.
ניסן סלומינסקי: תתחילו להציג, אני כבר חוזר.
<אמיר רשף: אני ממשרד האוצר.
<אמיר רשף: דרך אגב, על פינוי שדה דב מדברים קצת יותר מ-20 שנה, יש סיכומי דיון משנות ה-60 של עיריית תל-אביב ונציגי ממשלה שהולכים לפנות את השדה.
<אמיר רשף: אני אסביר טיפה על הפעילות שיש היום בשדה, על ההסכם ואז אני אגיע לפנייה התקציבית.
<אמיר רשף: היום בשדה יש פעילות אזרחית ויש פעילות צבאית.
<אמיר רשף: הפעילות האזרחית מופעלת תחת המטרייה של רשות שדות התעופה והפעילות הצבאית מן הסתם תחת משרד הביטחון.
<אמיר רשף: ההסכם הזה נוגע לפעילות האזרחית, ולפי ההסכם הפעילות הזאת תועבר לשטח נתב"ג ולעוד שטח בסמוך לנתב"ג.
<אמיר רשף: מה שרשות שדות התעופה הולכת לעשות בהתאם להסכם הזה, בתוך סדר גודל של שנתיים וחצי, שלוש שנים, להעביר את כל הפעילות האזרחית שיש לה היום בשדה דב, שזה בעיקר טיסות לאילת – יש פה גם נציג רשות שדות התעופה שיוכל להרחיב בנושא – להעביר את זה לנתב"ג.
<אמיר רשף: לשם זה הם צריכים כסף להכשרת הקרקע, להסדרה של הטרמינל, חניות למטוסים - - -
סתיו שפיר: בנתב"ג?
<אמיר רשף: כן.
<אמיר רשף: בנתב"ג.
סתיו שפיר: כמה כסף מבקשים בשביל הפינוי עצמו?
<אמיר רשף: זה הפינוי של הפעילות האזרחית.
<אמיר רשף: אם השאלה שלך נוגעת לפעילות הצבאית, אין עדיין אומדן של המספר.
<אמיר רשף: משרד הביטחון מחויב כשנה אחרי פינוי הפעילות האזרחית להעביר את הפעילות הצבאית.
סתיו שפיר: זאת אומרת, יש לנו שנתיים וחצי שלוש עד הפינוי האזרחי ואז עוד שנה עד שיש פינוי מוחלט של שדה דב.
<אמיר רשף: ככל שלא יחולו עיכובים בלתי צפויים.
<אמיר רשף: בעיקרון אלה לוחות הזמנים שאנחנו מתכוונים אליהם.
סתיו שפיר: בתוך ארבע שנים שדה דב מפונה?
<אמיר רשף: זה מה שמתכוונים כל הגורמים הנוגעים בדבר.
סתיו שפיר: מה הולך לקרות בשדה דב?
יצחק כהן: בצבאי מה קורה?
<אמיר רשף: הצבאי צריך לעבור למקום אחר שהצבא יוכל לקיים את הפעילות הצבאית שהוא מבצע כיום בשדה דב.
<אמיר רשף: אני לא יודע בדיוק איזו פעילות זאת, איזה סוג טיסות ומה האופי שלהן.
יצחק כהן: הוא בסיכום של הפינוי?
<אמיר רשף: ההסכם הזה הוא הסכם בין רשות מקרקעי ישראל לרשות שדות התעופה.
<אמיר רשף: יש החלטת ממשלה שגם קבעה שהצבא צריך לפנות את זה, הוא מחויב גם בסיכום אחר, שנה אחרי הפעילות האזרחית, והצבא כרגע לדעתי מחפש את מחנה היעד לפעילות שדה דב.
<אמיר רשף: אני לא יודע מעבר לזה על הפעילות הצבאית, אז אני לא רוצה להרחיב.
יצחק כהן: לא דובר על פיצוי לצבא?
<אמיר רשף: יהיה מימון של עלויות העתקה, כמקובל בפינוי מחנות צה"ל.
<אמיר רשף: זה לא פיצוי.
יצחק כהן: יש לך מושג מה קורה במפרץ בחיפה, בבית הספר הטכני?
<אמיר רשף: לא.
<אמיר רשף: מצלצל לי מוכר.
<אמיר רשף: אני לא יודע לשלוף מהמותן מה קורה.
סתיו שפיר: למה התכוונת שאמרת "פיצוי", איציק?
<אמיר רשף: זה לא פיצוי, זה עלויות הפינוי.
<אמיר רשף: כל בסיס שמתפנה – קודם דיברו על צריפין ותל השומר – יש מימון של עלויות העתקה, לקחת את המחנה, להעביר אותו למקום אחר.
<אמיר רשף: צריפין ותל השומר בעיקר עוברים למתקנים בנגב.
סתיו שפיר: המדינה הולכת לממן במימון נפרד – זה לא מגיע מתוך תקציב הביטחון – את ההעתקה של הבסיסים, אבל הרווחים משיווק הקרקעות הולכים גם למשרד הביטחון?
<אמיר רשף: ממש לא.
<אמיר רשף: מימון פעולות ההעתקה בדרך כלל מתבצע דרך רשות מקרקעי ישראל.
<אמיר רשף: למה?
<אמיר רשף: כי לכשתשווק הקרקע, היא תקבל את ההכנסות.
<אמיר רשף: למעשה המימון של פעילות העתקה זה העמדת קדם מימון.
<אמיר רשף: נותנים קדם מימון – לך תבנה לך את המחנה, במקרה הזה, שדה התעופה האזרחי במקום אחר, כי אנחנו צריכים את הקרקע לפעילות אחרת.
סתיו שפיר: מי מממן את זה?
<אמיר רשף: תקציב רשות מקרקעי ישראל.
סתיו שפיר: אתם רוצים תקציב נוסף לרשות מקרקעי ישראל.
<אמיר רשף: אנחנו רוצים תקציב נוסף לא במזומן, אלא בהרשאה להתחייב.
סתיו שפיר: זה הופך להיות מזומן במוקדם או במאוחר.
<אמיר רשף: זה הופך להיות מזומן, אבל בסוף תקציב רשות מקרקעי ישראל את המזומן הוא יספוג, הם יממנו את המזומן.
<אמיר רשף: הרשאה להתחייב אין להם, יש צורך להגדיל את ההרשאה להתחייב על מנת שחשבות רשות מקרקעי ישראל תוכל להוציא התחייבות לרשות שדות התעופה – צאו לדרך, אנחנו בהתאם להסכם, בהתאם לאבני הדרך, נממן את פעילות ההעתקה.
ניסן סלומינסקי: למה אתם מעתיקים את שדה דב?
<אמיר רשף: במקביל לכל מה שתיארתי עכשיו, שמדבר על הפינוי, יש ועדת היגוי תכנונית של המדינה ועיריית תל-אביב, שמתחילה לקדם תוכנית מפורטת, תוכנית סטטוטורית במוסדות התכנון, שתייעד את הקרקע בשדה דב - - -
ניסן סלומינסקי: אני שואל עוד לפני כן.
ניסן סלומינסקי: למה להעתיק את זה בכלל?
ניסן סלומינסקי: למה שדה דב לא טוב איפה שהוא?
<אמיר רשף: כי אנחנו חושבים שיש ניצול יעיל יותר של הקרקע בתל-אביב, שאין לה כמעט עתודות קרקע למגורים, והתוכנית של הממשלה ועיריית תל-אביב זה להקים שם שכונת מגורים.
סתיו שפיר: מה הולך להיות בתוך השכונה הזאת?
ניסן סלומינסקי: הסיבה היא בגלל שיש ניצול יותר טוב לקרקע?
ניסן סלומינסקי: מחר תסגרו איזה נמל, בגלל שיש ניצול יותר טוב לקרקע?
<אמיר רשף: השאלה אם צריך את הנמל או לא.
<אמיר רשף: אם אין מקום אחר, הוא יישאר איפה שהוא, אבל ככל שיש אפשרות להעביר את הפעילות התעופתית למקום אחד - - -
ניסן סלומינסקי: כלומר, קודם כול, צריך להתחיל מזה שאתם חושבים שאין צורך בפעילות הזאת, ואז נכנס הנושא של הקרקע.
<אמיר רשף: שאפשר לקיים אותה במקום אחר, שמאפשר באותו מקום, בשדה דב, לנצל יותר טוב את הקרקע ולהגדיל את עתודות הקרקע למגורים שכל כך חסרות באזור המרכז, בגלל זה הרבה מעתודות הקרקע - - -
ניסן סלומינסקי: לידיעתי חוסר של קרקע בתל אביב זה כבר 20 שנה.
ניסן סלומינסקי: מה קרה עכשיו שפתאום עושים את זה ש-20 שנה לא עשו את זה?
ניסן סלומינסקי: קרה משהו?
<אמיר רשף: אני לא יודע להגיד לך מה קרה ב-20 השנה.
<אמיר רשף: כשיצאת אמרתי שראיתי סיכומי דיון כבר בשנות ה-60 שמדברים על פינוי שדה דב.
ניסן סלומינסקי: יותר מ-20 שנה.
<אמיר רשף: אני כן יודע להגיד לך שבשנתיים האחרונות הממשלה עשתה תהליך, קיבלה החלטה על הקמת ועדה בין-משרדית.
<אמיר רשף: הוועדה הזאת עבדה, בחנה את החלופות, בדגש על החלופות לפינוי, התגבש ההסכם הזה וכעת זה מגיע לוועדת הכספים כדי להעמיד את התקציב של ההסכם לפינוי.
<אמיר רשף: ברשותכם, אני רוצה טיפה להרחיב למה מיועדת הקרקע ביום שאחרי כל הפינויים.
סתיו שפיר: נשמח.
<אמיר רשף: כרגע אין עוד תוכנית.
<אמיר רשף: יש מה שנקרא "פרוגרמה תכנונית", שזה מין מסמך ראשוני שמעיד מה הקיבולות של הקרקע, מה נכון מבחינה תכנונית אורבנית, כלכלית, תחבורתית, סביבתית וכו' לשים שם.
<אמיר רשף: הפרוגרמה מדברת על זה שהקרקע תיועד בעיקרה למגורים בסדר גודל של בין 14,000 ל-18,000 יחידות דיור ושימושים נוספים.
סתיו שפיר: כמה מתוכם דיור בר השגה?
<אמיר רשף: אני אענה על השאלה הזאת.
<אמיר רשף: שמעתי ששאלת אותה גם קודם.
<אמיר רשף: דיור בר השגה אנחנו לא יודעים מראש כמה יהיה.
<אמיר רשף: הוא יכול להיקבע או בתוכנית או שהתוכנית תגדיר את הקרקע למגורים, לאחר מכן מי שמשווק את הקרקע יכול לשווק אותה למגורים עם בעלות או למגורים לדיור להשכרה נניח.
<אמיר רשף: אנחנו כאוצר מאוד מנסים לעודד את השוק הזה של דיור להשכרה ולקדם מכרזים של דיור להשכרה - - -
סתיו שפיר: דיור להשכרה זה לא בהכרח דיור בר השגה.
סתיו שפיר: האם יהיו קריטריונים ברורים לדיור בר השגה במכרזים האלה?
<אמיר רשף: אני לא יודע להגיד לך היום.
סתיו שפיר: האם זה לא חלק מהפרוגרמה התכנונית?
<אמיר רשף: הפרוגרמה התכנונית מדברת כרגע על מגורים.
סתיו שפיר: אתם יודעים שיש שם 14,000 עד 18,000 דירות.
סתיו שפיר: אתם לא יכולים להחליט מראש שלפחות, בואו נהיה קמצנים, 4,000 דירות יהיו דירות שמיועדות לדיור בר השגה?
<אמיר רשף: ככל שתתקדם הפרוגרמה התכנונית, תיקלט במוסדות התכנון, תידון בוועדה מקומית תל-אביב ובוועדה מחוזית חיפה, הם יקבלו את ההחלטות האלה.
<אמיר רשף: גם אם אני אגיד לך עכשיו כן, אין לזה שום משמעות.
<אמיר רשף: אלה החלטות סטטוטוריות של מוסדות התכנון.
<אמיר רשף: הם יכולים לקבל החלטות שהקרקע תיועד למגורים ורק אחר-כך בשלב השיווק, יחליטו שחלק מהמגורים זה דיור להשכרה - - -
סתיו שפיר: אתה כבר יודע שהיא מיועדת למגורים.
סתיו שפיר: אתה אמרת שהיא מיועדת למגורים.
<אמיר רשף: נכון, אני מסביר שלא חייבים לקבוע בשלב התכנון שזה מגורים להשכרה.
<אמיר רשף: מבחינת המודל הכלכלי שאנחנו, כאוצר, מסתכלים עליו כיום לדיור להשכרה, חלק מהדירות הן דירות להשכרה במחיר מפוקח.
<אמיר רשף: מכרזים מהסוג הזה יצאו כבר בחודש הקרוב ברמת השרון, בהרצליה ובחיפה.
סתיו שפיר: תגדיר לי מחיר מפוקח.
<אמיר רשף: ועדת המכרזים קובעת איזה אחוז ממחיר השוק פר מכרז.
סתיו שפיר: כל דירה תושכר בהנחה מסוימת ממחיר השוק?
<אמיר רשף: בדיוק.
סתיו שפיר: זאת אומרת, לא כמו הקריטריונים המקובלים בעולם לדיור בר השגה שקשורים במשכורת הפנויה של השוכר.
<אמיר רשף: לא, כרגע מדובר על שיעור ממחיר השוק.
סתיו שפיר: האם יש סיבה מיוחדת למה אתם לא מוכנים לקבל את הקריטריון שמקובל בכל מדינות המערב לדיור בר השגה?
<אמיר רשף: אני לא בטוח אם זה מה שמקובל.
סתיו שפיר: זה בטוח מה שמקובל.
סתיו שפיר: יושב פה נציג של הממ"מ, אני חושבת שהוא יכול לאשר לך את זה.
<עמי צדיק: 30% מההכנסה פנויה.
<אמיר רשף: גם לנו יש מחקרים על דיור בר השגה, יש הרבה מודלים.