GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<מאיר בינג: לא הייתי בפנים, ולכן אני לא יכול לענות לך על הקבינט.
<מאיר בינג: לדוגמה בשנת 2014, הדוגמה שהפנו אליכם, החלטת הממשלה היתה חד-משמעית, והיא מופיעה בכל סעיף ובכל משרד.
<מאיר בינג: השימוש באותה רזרבה לעמידה ביעד ההוצאה לנושא אחר, הרזרבה הזאת בדרך כלל כל משרד מפריש, בדרך כלל זה 3% מהתקציב שסוכם עליו, ליכולת של הממשל בסוף לקבוע סדרי עדיפויות.
<מאיר בינג: אם יש איזה פרויקט שרוצים להעביר אליו כסף, מעבירים לשם את הכסף, ואם לא, אפשר לשחרר את זה למשרדים.
<מאיר בינג: זה הכלי והוא קיים מאז ומעולם.
<מאיר בינג: כלומר, אין פה כלי חדש.
ניסן סלומינסקי: האם בישיבת הקבינט הודיעו להם?
ניסן סלומינסקי: אני מניח שהיו צריכים להגיד להם מאיפה מקבלים את זה.
ניסן סלומינסקי: מה אמרו להם?
ניסן סלומינסקי: אמרו להם נניח שיורידו 133 מיליון מסל שירותי הבריאות - - -
יעקב ליצמן: לא לסל התרופות?
ניסן סלומינסקי: "סל הבריאות", זה מה שאני קורא פה.
<טמיר כהן: זה סל התרופות.
ניסן סלומינסקי: האם הודיעו להם או שדיברו בכלל על משהו אחר לגמרי?
עפר שלח: ניסן, הרי לא יכלו להגיד לשרים, כי היה דיון בקבינט שרק בסופו הגיעו למספר.
עפר שלח: שרת הבריאות ושר הרווחה לא ידעו מזה.
ניסן סלומינסקי: זה מה שאני אומר, הם לא ידעו.
ניסן סלומינסקי: אני יודע שהם לא ידעו.
עפר שלח: ודאי שהם לא ידעו.
יעקב ליצמן: עפר, מודיעים קודם כול שמביאים לממשלה – הקבינט כרגע הוא כמו ממשלה – נניח שמביאים לממשלה קיצוץ פלט, לכל משרד מודיעים שיש לוX כסף פלט, המשרד צריך לשבור את הראש מאיפה.
יעקב ליצמן: כאן בא משרד האוצר ואמר:X ו-Y.
יעקב ליצמן: הוא אמר בדיוק מאיזה סעיף להוריד.
יעקב ליצמן: הוא לא אמר פלט, הוא לא אמר שום דבר, הוא אמר בדיוק מאיפה.
יעקב ליצמן: האם זה שהוא נתן להוריד את הכסף הזה מקופת החולים הכללית, 16 מיליון שקל – הכסף הזה הוא אחרי חתימה, כי כתוב "על-פי הסכם הבראה" שהיה לו כבר – האם זה על דעתו או לא על דעתו?
יעקב ליצמן: נניח שבמשרד הבריאות אתה יכול לקצץ, אבל בהסכם הבראה שהוא חתם אתה לא יכול לקצץ.
סתיו שפיר: יוגב, אני עדיין מחכה לתשובה.
סתיו שפיר: כמה כסף מהביטוח הלאומי הולך להגיע לכל ההשלמות האלה?
<יוגב גרדוס: זה יגיע בשבוע הבא.
סתיו שפיר: על הכול, לא רק למשרד הרווחה, בכלל לכל המקומות שאתם משלימים תקציבים.
<יוגב גרדוס: יגיע לפה רכז רווחה בשבוע הבא.
סתיו שפיר: תגיד לנו פחות או יותר, שתף אותנו.
סתיו שפיר: אתם רוצים שנאשר את ההעברה הזאת, תשתף אותנו בפרטים שאתה יודע.
סתיו שפיר: האם אנחנו מדברים על חצי מיליארד?
סתיו שפיר: האם אנחנו מדברים על יותר מחצי מיליארד?
אראל מרגלית: מה חצי מיליארד?
סתיו שפיר: הוא אמר קודם "400 מיליון".
אראל מרגלית: זה הרבה יותר.
סתיו שפיר: אני רוצה להבין מה המספרים.
ניסן סלומינסקי: אני מבקש שתהיו אמיצים במובן הזה שתיקחו את התקנה הזאת ותחזירו לנו אותה כשאתם כותבים כאן את המקורות האמיתיים, כפי שזה צריך להיות, כדי שנוכל לדון.
ניסן סלומינסקי: אם אתם מתכוונים לקחת מהרווחה ולהחזיר לה, לקחת מהבריאות ולהחזיר לה, אתם רוצים שנהיה שותפים למעשה חלם, זה קצת קשה.
ניסן סלומינסקי: לא יודע למה, קשה לי.
ניסן סלומינסקי: אז תכתבו ישר, תעשו את החשבון.
ניסן סלומינסקי: הרי בין כה וכה לא נאשר את זה, ובין כה וכה אין יושב-ראש ועדה משותפת.
ניסן סלומינסקי: תעשו את החשבון, קחו יומיים, תכתבו:
ניסן סלומינסקי: המקורות – ביטוח לאומי – 400 מיליון, סתם אני אומר; הנושא של הריבית – כך וכך, שלפחות אנחנו נדע מאיפה, כדי שנוכל לדון.
ניסן סלומינסקי: איך שזה נראה עכשיו, אני לא יודע אם מישהו מאתנו יצביע בשביל זה.
ניסן סלומינסקי: אני גם לא בטוח שאני אעלה את זה כך להצבעה.
אראל מרגלית: יש פה מערכת מטריציונית של העברת כספים ממקום למקום.
אראל מרגלית: זה כמו מין צומת של רכבות, אז תתארו לנו אותו.
אראל מרגלית: תבדילו גם בין מזומנים לבין התקציב, כדי שיהיה לנו ברור מה במסגרת התקציבית שתקצבנו מלכתחילה, מה לוקחים מעבר לזה, אם אנחנו לוקחים משהו מעבר לזה, ואם לא אישרנו משהו, תגידו מאיפה.
אראל מרגלית: אני מבין שיש פה רזרבה גדולה מאוד בביטוח הלאומי, דבר אחד.
אראל מרגלית: דבר שני, יש פה רזרבה יחסית גדולה ברמת הריבית, שאני לא מבין למה זה לא תוקצב מלכתחילה, כי ריבית זה דבר ידוע מראש, אבל ניחא, אז כמו שניסן אומר.
אראל מרגלית: אם במשרדים השונים הוציאו או לקחו את המקדמה כנגד הצפי שהולך להגיע בצורה כזאת או אחרת, תתארו לנו איך זה עובד.
<יוגב גרדוס: נבוא ונסביר הכול.
ניסן סלומינסקי: אני מבקש את ההעברה הזאת שתכתבו אחרת לגמרי.
ניסן סלומינסקי: אל תאלצו אותנו להחליט שאנחנו מקצצים מהבריאות 133 מיליון ומהרווחה 149 מיליון.
ניסן סלומינסקי: לא נעשה את זה.
ניסן סלומינסקי: אתם אומרים בין כה וכה שתחזירו את הכסף לשם, אז א', ודאי שלא היינו עושים את זה בלי שנראה את ההעברה הנגדית, אבל, ב', במקום כל החלם הזה, אם אתם יודעים שאתם הולכים להחזיר להם מתקציב X, תכתבו ישר שלוקחים משם.
<יוגב גרדוס: אני חייב להגיב, אני מתחיל להיעלב באופן אישי.
<יוגב גרדוס: אני לא חושב שהעבודה של עשרות אנשים שעובדים עד 02:00 בלילה - - -
ניסן סלומינסקי: יוגב, אין כאן מטרה לפגוע, חס ושלום.
ניסן סלומינסקי: אנחנו מעריכים את העבודה שלכם על אמת, רק אולי הראש שלנו קטן ואנחנו לא כל כך מפולפלים, אז אם אתם רוצים להביא מהביטוח הלאומי, תכתבו במקום רווחה ובריאות, ביטוח לאומי נניח ונגמר.
ניסן סלומינסקי: מה שאנחנו מבקשים, תעשו את העבודה בשבילנו שלא נצטרך לעשות את החישוב שפה לוקחים, הנה יש העברה, מחזירים, מאיפה אתם מחזירים מהביטוח הלאומי.
ניסן סלומינסקי: כל הדבר הזה, תחסכו לנו.
ניסן סלומינסקי: אתם מומחים, יותר חכמים - - -
ניסן סלומינסקי: אני אומר על אמת.
ניסן סלומינסקי: אתה יודע שאני מאוד מעריך את החבר'ה מאגף התקציבים, באמת אנשים שיודעים ומבינים.
ניסן סלומינסקי: תעזרו לנו על אמת לעשות את זה יותר פשוט, יותר מכובד, ואל תיאלצו אותנו לקצץ תקציבים של משרדים ואחר-כך עוד להחזיר להם את זה.
ניסן סלומינסקי: אני לא מרגיש כל-כך נוח עם זה.
ניסן סלומינסקי: תעשו את העבודה מסודר, אתם יודעים לעשות את זה, ויהיה פשוט וטוב.
בועז טופורובסקי: ניסן, אני רוצה להדגיש עוד פעם את האבסורד בזה שמבקשים מאתנו להעביר כספים לקצץ למען הביטחון, כשהוועדה שמאשרת איך זה יחולק בביטחון, אין לה יושב-ראש, לוועדה המשותפת, ואין יושב-ראש לוועדת החוץ והביטחון - -
ניסן סלומינסקי: את זה כבר אמרנו כמה פעמים.
יעקב ליצמן: זה אתה יכול לטעון מחר כשתצביע.
בועז טופורובסקי: - - נדגיש את זה.
בועז טופורובסקי: מבחינתי אפילו לא נעביר כספים.
בועז טופורובסקי: אפילו ניתן סנקציה כדי לקדם את זה, אדוני היושב-ראש, ולא נעביר כספים לביטחון עד שימונה יושב-ראש לוועדת החוץ והביטחון, לא משנה מיהו – עפר שלח.
עפר שלח: יצא לך.
ניסן סלומינסקי: זה היה במקרה, כך פתאום.
ניסן סלומינסקי: זה השם הראשון שחשבת עליו.
בועז טופורובסקי: אסוציאציה כזאת.
בועז טופורובסקי: ..
ניסן סלומינסקי: טוב שלא אמרת "אלעזר".
ניסן סלומינסקי: אלעזר לא חבר בוועדה, אחרת היה אפשר גם אותו.
ניסן סלומינסקי: הסיכום הוא שכרגע שמענו.
ניסן סלומינסקי: אני מצפה שלקראת ישיבה אחרת שתהיה יביאו לנו הצעה קצת יותר ברורה בנושא, ובטח שלא נדון בזה.
ניסן סלומינסקי: מבחינתי, אני לא אעלה את זה לאישור כל זמן שלא נראה איך המשרדים האלה מקבלים חזרה את הכסף, אלא אם כן הם מחליטים שרוצים לקצץ, ואז נקיים דיון אמיתי אם אנחנו רוצים לקצץ במשרדים האלה בשביל הביטחון.
ניסן סלומינסקי: אני לא חושב שאני בעד זה ולפי מה שהם אומרים, הם לא מתכוונים, הם יחזירו.
ניסן סלומינסקי: כל המערכת הזאת, נעשה אותה פשוטה יותר.
אראל מרגלית: היא לא פשוטה.
ניסן סלומינסקי: יוגב, אם היתה אפילו הווה אמינא של פגיעה, ממש לא לזה התכוונו, ממש לא.
סתיו שפיר: גם אנחנו נפגעים באופן אישי מזה שהולכים לקצץ תקציבים כאלה וגם לא נותנים לנו תשובות.
ניסן סלומינסקי: לכן אני אומר שתעשו את זה.
יעקב ליצמן: אנחנו ניתן לכם כדורי שינה.
ניסן סלומינסקי: רבותי, יש לנו גם הפניות של 407 ו-408, רק תסבירו לנו.
<מאיר בינג: רק תגיד מה כתוב בבקשה.
ניסן סלומינסקי: מדובר כאן על 90 מיליון שקל.
<מאיר בינג: יש עוד שתי פניות, ברשותכם - - -
ניסן סלומינסקי: לנו יש רק פנייה אחת.
<מאיר בינג: אני אעשה סדר בתחום הביטחון.
ניסן סלומינסקי: בגלל שהם נמצאים פה, כבר ננצל את זה, שלא תבואו מחר עוד פעם.
<מאיר בינג: אני אעשה סדר שכולם גם יראו את התמונה המלאה.
<מאיר בינג: יש עוד שתי פניות לגופים שונים, אחת על 90 מיליון ואחת על 50 מיליון.
<מאיר בינג: אלה גופים שונים במערכת הביטחון, את ההסברים ניתן בוועדה המשותפת, בוועדה הרלוונטית.
ניסן סלומינסקי: מה שאני מבקש, שתגידו לי אחר-כך, שאני אוכל לומר פה: שמעתי, זה חסוי.
ניסן סלומינסקי: זה בסדר, אבל תגידו לי.
<מאיר בינג: יש פנייה אחת על 90 ופנייה על 50.
ניסן סלומינסקי: לא תצטרכו מחר לבוא עוד פעם.
<מאיר בינג: יש עוד פנייה בדרך, קצת התעכבנו בימים האחרונים בשל השלג.
<מאיר בינג: בהתאם להחלטה על תע"ש – אתה מכיר את הסוגיה הזאת – אנחנו בשאיפה לסגור את הסכום היום ומחר אנחנו מקווים לשלוח לוועדה.
<מאיר בינג: היתה חריגה של 300 מיליון שקל.
<מאיר בינג: בהמשך לישיבה שהיתה אצלך לפני חודש על הריב שהיה על 700 מיליון שקל עם משרד הביטחון, הגענו להבנות.
<מאיר בינג: להפוך את ההבנות האלה לניסוח לוקח הרבה זמן, אבל אנחנו הולכים לסיים את זה.
<מאיר בינג: נציג לך את זה בצורה מסודרת.
אראל מרגלית: מה ההבנות, בגדול?
<מאיר בינג: בגדול, זה סיכום על פינוי כמה בסיסים.
<מאיר בינג: בגדול זה קרן הקריה, זה כמה עשרות דונמים במתחם הקריה, כדי לאפשר שם שיווק של שלושה מגדלים, אם אני לא טועה, בשנים הקרובות, ופינוי של צריפין, של כל מיני מתחמים, שחלקם עוברים לעיר הבה"דים, חלקם אחרים באמצע - - -
משה גפני: מה זה קשור לתע"ש?
ניסן סלומינסקי: השטח של תע"ש.
אראל מרגלית: זה קשור למשרד הביטחון ולהתחשבנות מול המינהל.
<מאיר בינג: בדיוק.
<מאיר בינג: זה התחשבנות.
<מאיר בינג: ההפרטה של תע"ש עלתה עוד כסף של ההסכם עם משרד הביטחון שהתחייב לרכש מול תע"ש.
<מאיר בינג: היה ריב על כסף בינינו לבין משרד הביטחון.
<מאיר בינג: פתרנו את הסיפור הזה של הכסף כשיצרנו מקורות אחרים, תמריצים, פינוי בסיסים.
סתיו שפיר: איזה חלק מהקריה מתפנה?
סתיו שפיר: בתוך כמה זמן?
<מאיר בינג: אם אני לא טועה, ואני מדבר מהזיכרון, זה 9 דונם בשנת 2014, עוד 3 דונם בשנת 2015 - -
סתיו שפיר: מתוך כמה דונמים?
ניסן סלומינסקי: יש לכם שטח ברמת השרון.
סתיו שפיר: זה לא בפינוי הזה.
<מאיר בינג: - - והשלמה של יותר מ-20 דונם בשנת 2016.
סתיו שפיר: זאת אומרת, בשלוש השנים הקרובות 9 ועוד 3 - - -
<דניאלה פרתם: 38 דונם.
סתיו שפיר: 38 דונם בשנים הקרובות, ועל הפינוי כמה כסף אתם רוצים?
<קריאה: 700 מיליון.
<מאיר בינג: כרגע זה הסכם הרבה יותר גדול.
<מאיר בינג: 300 מיליון מתוכו יגיע בשאיפה בשבוע הקרוב, בימים הקרובים לוועדה.
סתיו שפיר: בגדול, אתם רוצים 700 מיליון שקלים לפינוי לכל שלוש השנים הקרובות או שזה רק ההתחלה?
בועז טופורובסקי: הם ישיגו יותר על הקרקע.
סתיו שפיר: ברור לי שתשיגו יותר על הקרקע.
בועז טופורובסקי: אז יהיה שם דיור בר השגה.
סתיו שפיר: השאלה שאני מנסה להבין, האם בקרקע המשווקת אתם מתכוונים לשווק גם דיור בר השגה אם אנחנו מוציאים כל-כך הרבה כסף מכספי מדינה על הדבר הזה?
<מאיר בינג: ההחלטות היום - - -
ניסן סלומינסקי: מאיר, רק שנייה.
סתיו שפיר: אני אשמח לקבל תשובה, מאיר.
סתיו שפיר: אני מצטערת שהשאלה לא נראית לחברי הוועדה רצינית, אבל היא רצינית.
ניסן סלומינסקי: קודם כול, דיווחתי בגדול ושיבחתי מאוד את ועדת הכספים שעמדה כחומה בצורה והביאה לזה שאחרי שבע שנים שהסתובבו סביב, קבענו תאריך, ועד התאריך הזה אכן נגמר הנושא של תע"ש והוחלט על ההפרטה וכו'.
ניסן סלומינסקי: הרי בגין זה גם העברנו את ה-170 מיליון כאן בוועדה וסיכמנו שבתוך חודש-חודשיים אחרי שתשבו ותלבנו כבר תהיה תוכנית יותר מפורטת, למרות שאת עיקרה אני יודע, תבואו לפה, יבואו אנשי משרד הביטחון, אולי דן עצמו יבוא, יבואו אנשי תע"ש, האוצר כמובן, ותוצג בפנינו התוכנית המפורטת, כולל העברת תע"ש - - -
סתיו שפיר: איך תע"ש אמונה על עניין הקרקעות?
ניסן סלומינסקי: - - - כולל תע"ש שתעבור לדרום, ישוחררו גם השטחים הגדולים ברמת השרון, סדר גודל של 24 מיליארד שקל, עם תוכנית ל-45,000 יחידות דיור שם.
ניסן סלומינסקי: את שומעת, סתיו?
ניסן סלומינסקי: 45,000 יחידות דיור.
ניסן סלומינסקי: תוצג בפנינו תמונה כוללת.
אראל מרגלית: אף אחד מהם לא לדיור בר השגה.
סתיו שפיר: בדיוק.
סתיו שפיר: זה לא 45,000 בקריה, זה 45,000 על הכול.
ניסן סלומינסקי: ברמת השרון אמרתי, איפה שתע"ש היום.
ניסן סלומינסקי: יש שם קרקע רעילה.
סתיו שפיר: מה הקשר בין תע"ש לפינוי הספציפי הזה?
משה גפני: שאלתי את זה שלוש פעמים, לא קיבלתי תשובה.
ניסן סלומינסקי: עזוב, למה נכנסת לכל זה?
ניסן סלומינסקי: זו תוכנית אחת כוללת שתוצג.
<מאיר בינג: רציתי שתהיה תמונה מלאה בפני חברי הוועדה, שכאשר נבוא בשבוע הבא לא תגידו למה אתם לא מציגים, זה הכול.
סתיו שפיר: רק כדי להבין את הרעיון הכללי.
סתיו שפיר: שאלתי אותך כמה שאלות, אני אשמח לתשובות עליהן.
סתיו שפיר: השאלה הראשונה, מה הקשר לתע"ש?
סתיו שפיר: שאלה שנייה, האם מתוך הפרויקט שאתם משווקים, שעולה לנו הרבה מאוד כסף, ועוד מדובר בקרקעות מדינה, הולכת להיבנות דירה אחת לדיור בר השגה?
<מאיר בינג: לדעתי, ביחידות הדיור בצריפין ובמקומות אחרים יש גם יחידות דיור שמיועדות לדיור בר השגה.
סתיו שפיר: ההערכה הזאת לא נכונה.
סתיו שפיר: היא לא מופיעה בתוכניות.
<מאיר בינג: נחזור עם תשובות מלאות בנושא הזה.
סתיו שפיר: אני שואלת על הקריה באופן ספציפי.
<מאיר בינג: בקריה באופן ספציפי, הרוב זה שטחי מסחר.
סתיו שפיר: שטחי מסחר?
סתיו שפיר: בונים שם שלושה מגדלים.
<מאיר בינג: יש שם, אם אני לא טועה, 504 יחידות דיור - - -
סתיו שפיר: 504 משרדים.
<מאיר בינג: יחידות דיור והשאר זה שטחי מסחר.
<מאיר בינג: הרוב שם זה שטחי מסחר.
סתיו שפיר: מתוך יחידות הדיור האם יהיו שם כחלק מהתנאי במכרז, דרישה להקמה של דיור בר השגה?
<מאיר בינג: אני אומר שוב, בצריפין יש - - -
סתיו שפיר: שאלתי על הקריה.
<מאיר בינג: אני לא יודע להגיד לך אם בקריה יש משהו.
<מאיר בינג: אני יודע שבמקומות אחרים - - -
סתיו שפיר: תגיד שהתשובה היא לא.
ניסן סלומינסקי: תגיד שאתה לא יודע - -
<מאיר בינג: אמרתי שאני לא יודע.
ניסן סלומינסקי: - - עד שיבוא מישהו שייתן לנו תוכנית מדויקת.
ניסן סלומינסקי: אם אתה לא בקיא בזה מספיק, זה בסדר.
משה גפני: סתיו, אין קשר בין המכירה בקריה לבין תע"ש.
משה גפני: זה כסף שמשרד הביטחון רוצה לקבל.
משה גפני: הוא מציג פה את ה-300 מיליון וזה יעבור.
משה גפני: הוא אומר את המילה "תע"ש", תע"ש לא קשורה לזה, אני אומר לך.
ניסן סלומינסקי: כשזה יגיע, נדבר על זה.
משה גפני: תע"ש לא קשורה לקריה, הקרקעות שלה זה ברמת השרון.
ניסן סלומינסקי: חבר'ה, כשנגיע לנושא הזה נדבר ונשמע מה שהם יגידו.
סתיו שפיר: למה מטעים אותנו?
משה גפני: את שואלת על דיור בר השגה, התשובה היא לא.
סתיו שפיר: ברור לי שהתשובה היא לא.
סתיו שפיר: מאוד מעניין אותי לשמוע את זה מהם.
משה גפני: זה יהיה כמו מגדלי אקירוב, זה מרכז תל-אביב.
סתיו שפיר: השאלה, למה מטעים אותנו בצורה כל-כך ברורה בוועדה הזאת?
<מאיר בינג: מה שאמרתי מדויק.
סתיו שפיר: מה שגפני אמר גם מדויק?
<מאיר בינג: אני אסביר שוב.
<מאיר בינג: אין לי בעיה, יש לי תשובה.
משה גפני: תענה עכשיו מה זה קשור לתע"ש.
<מאיר בינג: אני אסביר בדיוק.
<מאיר בינג: בינינו לבין משרד הביטחון במהלך ההפרטה של תע"ש היה ויכוח על כסף.
<מאיר בינג: בוויכוח על הכסף בחלק הגענו להבנות על תוספת של משרד הביטחון מול פינוי מקרקעין.
<מאיר בינג: המקרקעין האלה הם מקרקעין של משרד הביטחון, לא של תע"ש, אבל הסיכום הזה היה הכרחי כדי להגיע ליכולת לקבל החלטה על ההפרטה של תע"ש, כשההפרטה כללה התחייבות רכש של משרד הביטחון כדי לייצר איתנות פיננסית לתע"ש, לחברה.
<מאיר בינג: זה הקשר.
משה גפני: היית יכול גם לפנות את שדה דב.
<מאיר בינג: מה הקשר?
<מאיר בינג: התשובה מאוד ברורה.
עפר שלח: 700 מיליון שקל במסגרת ההפרטה של תע"ש, מכיוון שהם מנסים לממן את זה עכשיו - - -
ניסן סלומינסקי: האוצר טען שבגלל שזה נמשך הרבה זמן, הם הוציאו את זה כבר על משכורות לעובדים עוד הרבה יותר, אבל היתה כבר פשרה מסוימת.
ניסן סלומינסקי: יציגו לנו את זה במפורט.
ניסן סלומינסקי: למה שנגיד קרעים-קרעים?
סתיו שפיר: הכול קשור אחד לשני, מה לעשות.
סתיו שפיר: העברה אחת קשורה לתוצאות.
ניסן סלומינסקי: כשהוא יביא את זה לפה.
אראל מרגלית: הרעיון המרכזי במקום לקחת את זה מהתקציב השוטף לקחת את זה מהנכסים.
סתיו שפיר: אי-אפשר לטפל בזה קרעים-קרעים.
ניסן סלומינסקי: אני אומר שלא יביאו קרעים-קרעים, יביאו את כל התוכנית, ואז נשאל את השאלות.
סתיו שפיר: בואו נחליט שעל התוספת בתקציב הביטחון נחליט ונצביע רק אחרי שנקבל את כל המידע.
ניסן סלומינסקי: כשהוא יביא לנו בקשה נוספת שקשורה, אז נשמע.
ניסן סלומינסקי: כרגע זה לא קשור לזה.
ניסן סלומינסקי: אם הם יביאו בקשה נוספת שקשורה לנושא של שעבוד קרקעות או משהו, השאלות האלה יישאלו.
סתיו שפיר: יש פה תחושה, ואני חושבת שלתחושה הזאת שותפים הרבה מחברי הוועדה, שמנסים פה לבלבל אותנו ולהציג לנו מצג מאוד כאוטי של מציאות.
ניסן סלומינסקי: לא ניתן לזה.
משה גפני: לא ניתן לזה, בלי נדר.
<מאיר בינג: לא מנסים לבלבל אתכם.
ניסן סלומינסקי: את רואה שאנחנו לא נותנים לזה לעבור.
<מאיר בינג: את רוצה, אני אשב אתך באופן אישי.
<מאיר בינג: אין כוונה לבלבל.
ניסן סלומינסקי: את רואה שקיימנו דיון כרגע, לא העברה כספית.
משה גפני: האם "מסע" ו"תגלית" עולים גם עכשיו?
ניסן סלומינסקי: כנושא, לא כהעברה כספית.
משה גפני: יש לי מה לומר, אבל יש לי ועדת המדע עכשיו.
ניסן סלומינסקי: החלטנו על זה שיהיה.
ניסן סלומינסקי: רבותי, אנשי משרד הביטחון, אנשי האוצר, שמעתם את עמדתנו, בקשתנו שתחליפו את זה או שנעשה את זה יותר מסודר.
ניסן סלומינסקי: כרגע תודה לכם.
ניסן סלומינסקי: אנחנו מחליפים את האנשים, אז נעשה הפסקה של חצי דקה.
ניסן סלומינסקי: כל מי שצריך הפסקה, זו הפסקה של דקה.
ניסן סלומינסקי: רבותי, ההפסקה הסתיימה.
ניסן סלומינסקי: אנחנו עוברים עכשיו במעבר חד לסעיף 2.
משה גפני: האם אתה מתחיל את הסעיף הזה?
משה גפני: אני צריך לנהל ישיבה.
ניסן סלומינסקי: רבותי, סעיף 2.
ניסן סלומינסקי: בזמנו, כשדיברנו על הנושא של מסע ותגלית, חברי הוועדה ביקשו שנקיים על זה דיון.
ניסן סלומינסקי: אני חוזר במה שפתחתי את הישיבה: על שלושה נושאים שבאו כהעברה כספית ביקשו חברי שנקיים דיון לעצם העניין.
ניסן סלומינסקי: לפני שאנחנו מדברים על העברה כספית, על עצם העניין, כי יש לנו שאלות.
ניסן סלומינסקי: בניגוד למה שאולי נחשדתי, אנחנו עומדים בזה, ובזמן ממש מהיר אנחנו כן מקיימים את הדיונים האלה.
ניסן סלומינסקי: היום אנחנו מקיימים דיונים על שלושה מהנושאים שדובר עליהם: האחד היה נושא של ביטחון, השני זה הנושא של מסע ותגלית, והנושא השלישי שיהיה זה הנושא של שדה דב.
ניסן סלומינסקי: אמרנו שלפני שאנחנו מדברים על העברה למינהל וכו', אנחנו רוצים קודם כול לדעת מה, איך ולמה.
משה גפני: בישיבה היה סגן השר לשעבר, איציק כהן, ששאל האם זו חברה, האם היא פטורה ממכרז.
ניסן סלומינסקי: על שדה דב?
משה גפני: על מסע ותגלית.
ניסן סלומינסקי: רגע, נתחיל קודם כול לשמוע.
ניסן סלומינסקי: יש לנו הרבה שאלות על זה.
משה גפני: האם יש שם גם חרדים?
ניסן סלומינסקי: לא יודע, בוא נשמע.
ניסן סלומינסקי: נמצא אתנו מנכ"ל - - -
משה גפני: אני צריך ללכת לטפל במדע.
משה גפני: איך אני אשמע?
ניסן סלומינסקי: אין לשם מסע או תגלית...
ניסן סלומינסקי: נמצא אתנו המנכ"ל גידי.
ניסן סלומינסקי: גידי זה של תגלית.
ניסן סלומינסקי: יש לנו מישהו ממסע?
<טמיר כהן: יש ממשרד ראש הממשלה.
ניסן סלומינסקי: נתחיל עם גידי או אתכם?
<מיכל פרנק: זה היינו הך בדרך כלל.
ניסן סלומינסקי: תחליטו.
ניסן סלומינסקי: עם מי מתחילים?
<מיכל פרנק: גידי, תתחיל אתה.
ניסן סלומינסקי: גידי, תן לנו הסבר מלומד, לחברי הוועדה.
<גידי מרק: תגלית הוא פרויקט שהתחיל לפני 14 שנים כשותפות ראשונה מסוגה של ממשלת ישראל עם פילנתרופים יהודים מרחבי העולם וקהילות יהודיות בתפוצות.
<גידי מרק: בכל שנה לפני שתגלית התחילה הגיעו לארץ, מתוך 100,000 שנולדים בכל שנה מחוץ לישראל, 100,000 יהודים – הגיעו 2,000 יהודים בגיל 18 עד 26.
<גידי מרק: את השנה הזאת אנחנו נסיים קרוב ל-43,000.
<גידי מרק: אנחנו הפרויקט היהודי שגדל הכי הרבה בדור האחרון, הפרויקט שנחשב הכי מצליח במאה ה-21 עד היום.
<גידי מרק: עד היום הבאנו 350,000 משתתפים מ-60 מדינות.
<גידי מרק: הצטרפו אליהם יותר מ-60,000 משתתפים ישראלים, רובם המכריע קצינים וחיילים מצה"ל.
<גידי מרק: אנחנו נמצאים תחת מעקב ומחקר של אוניברסיטת ברנדייס מהיום הראשון.
<גידי מרק: יש לנו היום הדטה-בייס הגדול והמטופל ביותר בעולם היהודי מחוץ לישראל של צעירים יהודים.
<גידי מרק: לפי הממצאים של אוניברסיטת ברנדייס שיעור ההתבוללות בקרב בוגרי תגלית בהשוואה למי שנרשם ולא הגיע לסיור בארץ בגלל חוסר תקציב הוא 46%, שזה הישג עצום.
<גידי מרק: בוגרי תגלית לעומת מי שנרשם ולא הגיע, מגדלים את הילדים שלהם כיהודים ב-30% יותר מאשר אלה שנרשמו ולא הגיעו.
<גידי מרק: עלו לארץ כ-25,000 בוגרי תגלית.
<גידי מרק: החלק המשמעותי ביותר בקרב החיילים הבודדים הם בוגרי תגלית.
<גידי מרק: רוב המשתתפים של פרויקט מסע בצד הבוגר שלו הם בוגרי תגלית.
<גידי מרק: עד היום, לפי עבודה שנפרסם בקרוב, שעשתה בשבילנו חברת ארנסט אנד יאנג, הפרויקט הכניס למשק יותר מ-3 מיליארד שקל.
<גידי מרק: ממשלת ישראל נתנה לתגלית עד היום בין רבע לשליש מהתקציב שלה, כך שעל כל שקל שממשלת ישראל נותנת לנו, אנחנו מביאים בין שניים לשלושה שקלים נוספים מחוץ-לארץ.
ניסן סלומינסקי: כמה התקציב?
<גידי מרק: התקציב שלנו בשנה הקרובה יהיה יותר מ-130 מיליון דולר.
<גידי מרק: אנחנו עובדים בתקציב דולרי, כי רוב ההכנסות שלנו הן דולריות.
ניסן סלומינסקי: כמה זה בעברית?
יצחק כהן: חצי מיליארד בערך.
<גידי מרק: משהו בסביבות חצי מיליארד.
<גידי מרק: יש מחקר שמראה שלראשונה מאז קום המדינה הדור של 20 עד 30, שאלה בוגרי תגלית, יותר קרוב למדינת ישראל מאשר הדור של ההורים שלהם.
<גידי מרק: פחות קרוב מהדור של הסבא והסבתא, אבל יותר קרוב מהדור של ההורים, ולראשונה זה דור רואים דווקא חיזוק בקרב הדור הצעיר ביחס לישראל בהשוואה לדור שמעליו.
<גידי מרק: בוגרי תגלית יותר מחוברים לישראל ב-40% מאשר מי שנרשם ולא נסע, ובקרב המשתתפים הישראלים, 60,000 חיילי צה"ל, עשינו מחקר באמצעות ממד"ה בצבא ו-68% גידול ברצון של בוגרי תגלית החיילים לגור בישראל בעקבות ההשתתפות בפרויקט.
<גידי מרק: אנחנו נחשבים היום ליצואן התיירות הגדול ביותר בישראל.
<גידי מרק: ההשפעה העיקרית שלנו היא בפריפריה, בעיקר בעוטף עזה, רמת הנגב ורמת הגולן, שם אנחנו מהווים מרכיב ממש מרכזי, והחלק העיקרי ביותר הוא בתקופה של ינואר-פברואר, כאשר כמעט אין תיירות בארץ.
<גידי מרק: יש לנו היום כ-3,000 קבוצות של פייסבוק שבהן שותפים חיילים ישראלים עם משתתפים שהם הכירו מחוץ-לארץ.
ניסן סלומינסקי: לפני כל זה תזכיר מה בדיוק עושים.
<גידי מרק: המשתתפים מגיעים לארץ לעשרה ימי סיור חינוכי.
<גידי מרק: הם עוברים באתרים בנושאים שונים, שהם אתרים שקשורים למורשת ולציונות.
<גידי מרק: הדבר היחיד שכולם חייבים לעבור זה הכותל המערבי, אבל כולם מבקרים גם במקומות כמו מצדה, כמו ברמת-הגולן, בנגב, כמו שאמרתי, עוטף עזה – כי חשוב לנו מבחינה לאומית להסביר להם מה המצב היום – בירושלים, בתל-אביב.
<גידי מרק: הנושא של השואה הוא נושא חובה.
<גידי מרק: אנחנו קבוצת המבקרים הגדולה ביותר ביד ושם.
ניסן סלומינסקי: איך זה מתבצע בפועל?
<גידי מרק: אנחנו מינהלת מאוד קטנה.
<גידי מרק: כל מי שבדק אותנו, כולל מבקר המדינה וכדומה, אנחנו בעלי התקורה הנמוכה ביותר שמוכרת לי, גם לעומת מלכ"רים ואולי אפילו גופים עסקיים.
<גידי מרק: יש לנו בערך 6% תקורה.
<גידי מרק: אנחנו עובדים עם 15 מארגני משנה שמבצעים את התוכנית לפי הנחיות שלנו.
<גידי מרק: חלק מהמארגנים ומקבלני המשנה הם ישראלים, חלק אמריקנים, הם מגייסים את האנשים, מביאים אותם לארץ.
ניסן סלומינסקי: מגייסים אותם בחוץ-לארץ?
<גידי מרק: מגייסים אותם בחוץ-לארץ.
<גידי מרק: בערך 75% מהמשתתפים שלנו באים מארצות-הברית, ששם גרים 75% מהיהודים בתפוצות.
<גידי מרק: כדי לסבר את האוזן, כשהתחלנו רק 12% מהצעירים היהודים בתפוצות הגיעו לישראל.
<גידי מרק: היום אחרי יותר מ-13 שנים אנחנו כבר מדברים על כמעט מחצית מהצעירים היהודים שהגיעו לישראל.
<גידי מרק: מבחינת התוצאות של המחקר, אין היום - - -
אראל מרגלית: מחצית מסך כול הצעירים היהודים בארצות-הברית?
<גידי מרק: כן.
ניסן סלומינסקי: הם משלמים כסף?
<גידי מרק: הם משלמים דמי רצינות של 250 דולר.
<מיכל פרנק: הם לא משלמים, הם מפקידים ומקבלים את זה חזרה.
<גידי מרק: הם מפקידים ונכון להיום התחלנו לעודד אותם להשאיר.
<גידי מרק: 43% מהם כבר משאירים - - -
ניסן סלומינסקי: בעיקרון זה - - -
<גידי מרק: בעיקרון זה סיור שהוא מתנה של העם היהודי של המאה ה-20 לדור של המאה ה-21.
ניסן סלומינסקי: האם אתם תחת פיקוח של מבקר המדינה?
<גידי מרק: אנחנו אמורים להיות.
<גידי מרק: בהסכם כתוב.
<גידי מרק: אנחנו נמצאים תחת ביקורת קבועה.
יצחק כהן: הוא שאל על מבקר המדינה.
<גידי מרק: אנחנו חתומים על הסכם עם ממשלת ישראל, שלפיו אנחנו כפופים למבקר המדינה.
ניסן סלומינסקי: הם נמצאים פה עשרה ימים.
ניסן סלומינסקי: מי מוביל אותם כאן בארץ?
<גידי מרק: אותם קבלני המשנה שוכרים את חברות האוטובוסים, את המלונות, את מורי הדרך, לפי הנחיה שלנו.
<גידי מרק: פתחנו את בית הספר הראשון בהיסטוריה, אני חושב, למה שנקרא "מחנכים בסיור" ביחד עם יד יצחק בן-צבי, שמיועד להכין מלכתחילה אנשים שהם גם יודעים להדריך יהודים ולא רק על האתרים.
<גידי מרק: לצערנו לא כל מורי הדרך שמסיימים היום את הקורסים הרגילים יודעים להעביר קבלת שבת, הבדלה או דברים כאלה.
<גידי מרק: אנחנו מעבירים את כל מורי הדרך שלנו השתלמות בתחום הזה.
<גידי מרק: תחומים שקשורים להכרת הצרכן שמגיע לכאן.
<גידי מרק: הרבה פעמים יש להם ידיעה יותר טובה מאשר הצעיר הישראלי הרגיל שהוא בוגר קורס של מורי דרך.
<גידי מרק: זה נושא המדריכים.
<גידי מרק: שוב, אותם מדריכים עובדים אצל אותם מארגנים שהם קבלני משנה.
ניסן סלומינסקי: רב יצחק, רצית להתחיל?
יצחק כהן: לא הבנתי?
יצחק כהן: זו חברה בע"מ?
יצחק כהן: זו זכות מלידה?
<גידי מרק: זה חל"צ, חברה לתועלת הציבור.
יצחק כהן: זה לא בע"מ?
<גידי מרק: לא.
יצחק כהן: איך זה מתנהל?
יצחק כהן: מה זו החברה הזאת?
<גידי מרק: זו חברה שיש לה בורד, שהיא כפופה לוועדת היגוי, שבראשה עומד שר שממונה על-ידי ראש הממשלה, בדרך כלל זה שר התפוצות, היום זה נפתלי בנט.
<מיכל פרנק: אם אתם רוצים, אני אסביר את החלק הזה.
יצחק כהן: הוא הסתבך, אז את עוזרת לו?
<גידי מרק: אין מה להסתבך.
<מיכל פרנק: זה פשוט החלק שלי.
<מיכל פרנק: איציק, ברשותך אני אשלים.
<מיכל פרנק: אני סמנכ"לית פנים תכנון ופיתוח ותפוצות במשרד ראש הממשלה.
ניסן סלומינסקי: אמרת, משרד התפוצות, לא הבנתי.
<מיכל פרנק: לא.
<מיכל פרנק: אני אחראית על נושאי תפוצות.
<מיכל פרנק: זה מסובך.
ניסן סלומינסקי: הבנו שזה יצא ממשרד ראש הממשלה.
<מיכל פרנק: נכון.
<מיכל פרנק: קודם כול תגלית ומסע מנוהלים תקציבית ומקצועית במשרד ראש הממשלה.
<מיכל פרנק: אכן יש משרד לשעבר הסברה ותפוצות והיום תפוצות וירושלים.
<מיכל פרנק: תיכף אני אסביר.
ניסן סלומינסקי: מה תפקידו בכוח?
<מיכל פרנק: קודם כול, השר בנט ירש את מקומו של השר אדלשטיין בתור יושב-ראש ועדת ההיגוי של תגלית.
<מיכל פרנק: הוא אחד מארבעת חברי הממשלה בוועדת ההיגוי.
<מיכל פרנק: אני חוזרת לשכבות, כי שאלתם ממש שאלות תאגידיות על איך זה בנוי.
<מיכל פרנק: תגלית היא חברה לתועלת הציבור שמאוגדת כחברה והיא מיזם משותף בין הממשלה לפילנתרופיה ברחבי העולם מכוח החלטת ממשלה.
<מיכל פרנק: לדעתי האישור היה בשנת 1999.
<מיכל פרנק: אנחנו מנהלים את הפרויקט כבר בערך 13 שנה.
<מיכל פרנק: משרד ראש הממשלה מתקשר בהסכם עם חברת תגלית בהליך מכרזי של פטור ממכרז אחרי פרסום לציבור.
<מיכל פרנק: החברה הזאת הוקמה למטרת הפרויקט הזה והיא צמחה אתו.
<מיכל פרנק: המודל של ועדת ההיגוי, שהיא הגוף הרלוונטי וקובע המדיניות, נוצר על-ידי היועצת המשפטית של משרד ראש הממשלה, על מנת שלא לחסות תחת חוק החברות הממשלתיות.
<מיכל פרנק: זו לא חברה שמניותיה הן בבעלות המדינה.
<מיכל פרנק: זו חברה לתועלת הציבור שיש לה דירקטוריון, אבל ועדת ההיגוי היא מנהלת הפרויקט.