GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלעזר שטרן: התאפקתי מלשאול כי חשבתי שיש כאן איזה לחץ, אבל אם רוברט שואל, אני מצטרף.
אלעזר שטרן: אני שאלתי היכן צפויות להיבנות כיתות הלימוד שלצורך בנייתן מועברים הכספים.
ניסן סלומינסקי: היא יכולה לומר לך.
שירלי באבד: אני אשמח לענות.
שירלי באבד: אלה פשוט אלפי פרויקטים שונים ברחבי הארץ.
אלעזר שטרן: אמרתם לי מאות.
אלעזר שטרן: אצלי כתוב מאות ולא אלפי.
שירלי באבד: מאות, אלפי, באמת מספר גדול.
שירלי באבד: אני יכולה להעביר רשימה.
ניסן סלומינסקי: תני דוגמאות.
שירלי באבד: בכל הערים בארץ.
שירלי באבד: אלה מאות פרויקטים.
שירלי באבד: אני יכולה להעביר את הרשימה.
רוברט אילטוב: אלפי פרויקטים, זה 33 אלף שקלים לפרויקט.
רוברט אילטוב: אפשר לבנות כיתה ב-33 אלף שקלים?
ניסן סלומינסקי: לא, מאות.
שירלי באבד: אני אחדד שוב.
שירלי באבד: ההעברה הזאת לא נועדה לתקצב פרויקטים.
שירלי באבד: הפרויקטים תוקצבו מראש.
שירלי באבד: עת ניתנה הרשאה להתחייב, ניתן האישור לבצע את הפרויקט.
שירלי באבד: עכשיו זאת העברה טכנית של שינוי פנימי בקצב הביצוע של המזומן.
שירלי באבד: אני אשמח להעביר לכם את הרשימה, אבל זאת באמת רשימה של מאות פרויקטים.
רוברט אילטוב: תעבירי.
סתיו שפיר: תני לנו דוגמה לכמה פרויקטים.
שירלי באבד: זה בכל רחבי הארץ.
שירלי באבד: אין לי כאן את הרשימה המלאה.
שירלי באבד: אלה מאות פרויקטים שמתבצעים בכל עיר בארץ.
שירלי באבד: אין לי בעיה להעביר את הרשימה המלאה.
שירלי באבד: מדובר במאות פרויקטים בכל רחבי הארץ של בניית כיתות לימוד.
ניסן סלומינסקי: בהן אתם עושים השלמות היכן שחסר.
ניסן סלומינסקי: יש לך כמה דוגמאות שאת זוכרת?
שירלי באבד: זאת רק השלמה של מזומנים.
שירלי באבד: זה בכל עיר.
שירלי באבד: יש בירושלים, יש בתל אביב, בכל עיר.
שירלי באבד: זה רק עניין של העברת מזומן.
סתיו שפיר: למה הפנייה הזאת הגיעה אלינו רק אתמול?
שירלי באבד: הפנייה הזאת הגיעה אליכם בשבוע שעבר?
שירלי באבד: היא נשלחה לפני שבועיים.
סתיו שפיר: אנחנו קיבלנו אותה אתמול.
שירלי באבד: הפנייה הזאת הייתה אמורה לעלות בשבוע שעבר עת הופסקה הישיבה.
סתיו שפיר: הנוהל החדש שעבר כאן לפני חודשיים אומר שאנחנו מקבלים פניות שבוע מראש.
שירלי באבד: שבועיים מראש.
סתיו שפיר: זאת לא אשמתך אבל אני אשמח לקבל תשובה על זה.
ניסן סלומינסקי: לא הבנתי את האלה.
סתיו שפיר: הנוהל שנקבע לפני חודשיים וחצי-שלושה היה שאנחנו מקבלים את ההעברות שבוע מראש כדי שתינתן לנו ההזדמנות להעביר שאלות לאוצר, לקבל את תשובתו ולהגיע לכאן כשאנחנו יודעים על מה אנחנו מדברים.
ניסן סלומינסקי: מה הבעיה עם ההעברה הזאת?
סתיו שפיר: אתמול קיבלנו עשרות העברות.
ניסן סלומינסקי: הפנייה הזאת הגיעה בזמן ואפילו התקבלו תשובות.
ראובן ריבלין: לפני שבוע.
ניסן סלומינסקי: מה שאת אומרת יתייחס לפנייה שתבוא עוד מעט אבל לא להעברה הזאת.
ניסן סלומינסקי: ההעברה הזאת הגיעה בזמן.
סתיו שפיר: על ההעברות שקיבלנו אתמול לא נדבר היום?
ניסן סלומינסקי: עוד מעט אבל הן לא קשורות לפנייה הזאת.
ניסן סלומינסקי: התקבלו תשובות.
סתיו שפיר: אני לא קיבלתי תשובות.
ניסן סלומינסקי: אני לא יודע מה שאלת.
ניסן סלומינסקי: שאלת ולא קיבלת?
ניסן סלומינסקי: אלעזר, אתה שאלת לגבי הפנייה הזאת וקיבלת תשובות?
סתיו שפיר: אלי לא העבירו תשובות.
סתיו שפיר: אני יודעת שאני צריכה לשבת ליד אלעזר, כי אז אני מקבלת תשובות.
טמיר כהן: לצורך השאלות והתשובות, באמת חלק מהשאלות הגיעו בימי חמישי וכנראה שבעקבות השלג היה שיתוק גם במשרד האוצר.
ניסן סלומינסקי: גם בוועדה.
טמיר כהן: אתמול העברנו את השאלות למשרד האוצר ומשרד האוצר הגיש את התשובות הבוקר.
טמיר כהן: ברגע שקיבלנו אותן, העברנו אותן לשואלים.
שירלי באבד: על הפנייה הזאת ספציפית ענינו לפני שבועיים.
טמיר כהן: אלעזר קיבל את התשובה.
טמיר כהן: התשובות הגיעו היום.
ניסן סלומינסקי: את תהיי מוכנה להעביר לנו את הרשימה?
ראובן ריבלין: תעבירי לנו את הרשימה.
ראובן ריבלין: האם זה נכון שכל אותן פעולות שנעשות על ידי משרד החינוך לשיפוץ בתי ספר וכיוצא באלה הן רשומות באינטרנט של משרד החינוך בכל מקום בו אושרה הבקשה לשיפוץ בתים כאלה או אחרים?
שירלי באבד: הקריטריונים רשומים.
ראובן ריבלין: רק הקריטריונים.
ראובן ריבלין: לא מי שאושר.
שירלי באבד: לא, כי באמת מדובר במאות פרויקטים.
ראובן ריבלין: כולם מצוינים.
שירלי באבד: אני יכולה להעביר חוברת.
ניסן סלומינסקי: את תעבירי לנו.
ניסן סלומינסקי: אנחנו הצבענו על זה ואישרנו.
רוברט אילטוב: יש רביזיה.
שירלי באבד: אני אעביר את רשימת הפרויקטים.
שירלי באבד: זאת חוברת.
רוברט אילטוב: אני מבקש שהרביזיות תוצבענה לפי הסדר שהן מוגשות.
ניסן סלומינסקי: נקבע ב-1:45 או ב-1:40, אם נעשה.
שירלי באבד: אלה לא פרויקטים חדשים וחשוב להדגיש זאת.
שירלי באבד: זה לא משהו חדש.
טמיר כהן: ב-1:45.
ניסן סלומינסקי: יש סיכוי שלא נספיק.
רוברט אילטוב: החלטנו על רביזיה אחת והוצאה הודעה על השעה, אבל לא הצבענו עליה.
רוברט אילטוב: אני מבקש להצביע על הרביזיה של החטיבה להתיישבות.
ניסן סלומינסקי: אני דוחה את זה ל-1:45 יחד עם הרביזיות האחרות.
משה שגיא: אתה יכול להסביר לנו מה קורה בחטיבה להתיישבות?
משה שגיא: אני פשוט הייתי בשלג.
משה שגיא: מה קורה עם העניין הזה?
ראובן ריבלין: העירייה עוד לא פינתה את השלג?
גילה גמליאל: גפני, יש משבר קואליציוני בין הבית היהודי לבין יש עתיד.
עליזה לביא: פרשנית לענייני קואליציה.
גילה גמליאל: לא פרשנות.
גילה גמליאל: אלה הן העובדות.
גילה גמליאל: מכיוון שהם לא מגיעים להבנות, זה נדחה ונדחה.
משה שגיא: אפשר לפתח את הסכסוך הזה?
גילה גמליאל: בואו תצביעו בעד להעביר את זה בניגוד ל-יש עתיד, רק שניסן יעלה את זה אבל הוא לא רוצה.
אלעזר שטרן: דרך אגב, אני לא חושב שיש משבר.
גילה גמליאל: הוא מפחד מהמשבר הקואליציוני.
רוברט אילטוב: ניסן שומר על המשבר.
רוברט אילטוב: הוא מנהל את המשבר.
גילה גמליאל: זאת המציאות.
גילה גמליאל: אין כאן דיון ענייני לגופם של דברים ולגופו של עניין.
ניסן סלומינסקי: קיבלתם חוברת נוספת שחולקה עכשיו והגיעה אל כולכם במייל אתמול.
ניסן סלומינסקי: אני שואל את חברי הוועדה ותחליטו.
ניסן סלומינסקי: כל ההעברות האלה הגיעו רובן ביום רביעי חצי שעה אחרי הזמן אבל המערכות כבר נסגרו.
ניסן סלומינסקי: ביום חמישי, שישי, שבת, ראשון היה הכול שלג והכול היה סגור ואי אפשר היה לעשות שום דבר ואי אפשר היה להעביר.
ניסן סלומינסקי: במצבים כתיקונם היינו אומרים שנחכה עוד שבוע.
סתיו שפיר: לא היה ניתן להעביר מאיפה לאיפה?
סתיו שפיר: זה בתוך מחשבים.
ניסן סלומינסקי: לא היה מי שיקבל כאן בוועדה.
סתיו שפיר: אני נכנסת למייל של הכנסת מה-ג'ימל שלי.
ניסן סלומינסקי: כשהכול נעול והכול סגור, זה לא היה.
סתיו שפיר: המייל הוא כנראה הדבר היחידי שכן עובד בגשם.
ניסן סלומינסקי: נדמה לך.
ניסן סלומינסקי: לא הכול עבד.
אלעזר שטרן: הוא עובד בגשם אבל הפסיק לעבוד בשלג.
ניסן סלומינסקי: אנחנו נמצאים עכשיו באמצע דצמבר ולגבי חלק מההעברות, אם הן לא יעברו היום, הלך הכסף כי לא יוכלו להוציא אותו.
בועז טופורובסקי: למה אי אפשר בשבוע הבא?
ניסן סלומינסקי: כי גם המסכים נסגרים וגם לא תהיה אפשרות להוציא.
ניסן סלומינסקי: אני מדבר על חלק.
אראל מרגלית: כריסמס.
משה שגיא: שיטפלו קודם כל בשלג.
ניסן סלומינסקי: אני שואל את חבריי.
משה שגיא: אני נגד.
יצחק כהן: נגד מה?
משה שגיא: השאלה אם נדון בבקשות והתשובה שלי היא לא.
סתיו שפיר: אני לא מרגישה שאני יכולה לדון בבקשות כי לא היה לי זמן לעבור עליהן.
משה שגיא: מדובר במאות מיליוני שקלים.
סתיו שפיר: אנחנו לא יכולים לדון בבקשות שלא היה לנו זמן לעבור עליהן.
סתיו שפיר: זה לא הגיוני.
ניסן סלומינסקי: נמצאים כאן כל המשרדים, כולל משרד החינוך ומשרדים נוספים.
סתיו שפיר: ניסן, גם שבוע הוא לא מספיק זמן כדי לעבור על כמות כזאת של בקשות.
סתיו שפיר: קיבלנו את זה פחות מ-24 שעות לפני קיום הוועדה.
ניסן סלומינסקי: אני מבין שאת מתנגדת.
סתיו שפיר: לבקש מחברי הכנסת להצביע על דברים שהם לא מבינים בהם, שהם לא חקרו אותם ולא בדקו אותם, אני חושבת שזה דבר שהוא לא הגיוני כלפי הציבור שסומך עלינו.
ניסן סלומינסקי: אני רק אומר שוב שאנחנו נמצאים בסיטואציה שבחלק מהדברים מה שלא יאושר היום, הפסידו את הכסף.
סתיו שפיר: אפשר בשבוע הבא.
קארין אלהרר: למה הפסידו?
ניסן סלומינסקי: זה סוף שנה.
ניסן סלומינסקי: בסוף שנה נסגרים המסכים.
סתיו שפיר: איזה מסכים נסגרים?
ניסן סלומינסקי: נסגרים המסכים.
ניסן סלומינסקי: שנית, לא מספיקים להוציא את זה.
ראובן ריבלין: יש עתיד רוצה לדחות?
ראובן ריבלין: זאת בקשה של האוצר.
קארין אלהרר: אני רק שאלתי.
קארין אלהרר: לא אמרתי שאני רוצה לדחות.
קארין אלהרר: למה אתם מתנפלים?
ראובן ריבלין: להפך, אנחנו מעודדים אותך.
ראובן ריבלין: אדוני היושב ראש, אנחנו קבענו כללים וצודקת סתיו, אבל בכל כלל יש יוצאים מן הכלל על היוצא מן הכלל מחליט הרוב.
ראובן ריבלין: אם למשל יש דבר שהוא הגיוני לחלוטין, למשל ששנת התקציב מסתיימת, שהיה שלג, שאנחנו עשינו כמיטב יכולנו מבחינת המערכת המנגנונית ובאים לפני הוועדה, יכולים לשנות.
סתיו שפיר: גם בקנדה כשיורד שלג לא מעבירים מידע בסיסי לחברי הפרלמנט?
ראובן ריבלין: פעם בירושלים כשהיה שלג אפילו יותר גדול, הכול היה מסודר.
ראובן ריבלין: פעם זה היה כך אבל לא היום.
סתיו שפיר: אנחנו לא מדברים כאן על יונת דואר שהייתה צריכה לרחף באוויר.
גילה גמליאל: הפעם אני מסכימה, אם זה יפגע בפעילות.
ראובן ריבלין: אנחנו לא יכולים לשתק את המדינה.
סתיו שפיר: השאלה אם באופן חריג אפשר להתנות.
גילה גמליאל: באופן עקרוני את צודקת, אבל באופן חריג אנחנו נדון.
סתיו שפיר: אני לא מצליחה להבין אותך.
סתיו שפיר: את רוצה להצביע על משהו שאין לך מושג על מה הוא מדבר?
גילה גמליאל: יש מושג.
גילה גמליאל: מה שלא נבין, לא נצביע.
ניסן סלומינסקי: בזמנו של גפני הביאו את הדברים, דנו בהם והחליטו.
ניסן סלומינסקי: לא שלחו מראש.
משה שגיא: אמנם יש כאן כסף לערכות לאברכים, ואני בעד, וגם כסף לחינוך העצמאי, ואני בעד, אבל אי אפשר להתנהג בצורה כזאת.
משה שגיא: יש כאן דברים שאני בעד.
סתיו שפיר: אני לא יודעת אם אני בעד או לא, כי אני לא מכירה את החומר.
ראובן ריבלין: בכל כלל יש יוצא מן הכלל.
משה שגיא: זה לא יוצא מן הכלל.
ראובן ריבלין: ועוד איך יוצא מן הכלל.
משה שגיא: ממש לא.
ראובן ריבלין: זה יוצא מן הכלל.
משה שגיא: לא יוצא כאן שום דבר מהכלל.
שירלי באבד: אולי נבהיר מה המשמעות של דחייה.
ניסן סלומינסקי: אנחנו נעלה את זה להצבעה, אם נגיע להעברה.
בועז טופורובסקי: אני רוצה לשמוע מה ההשלכות של אי ההעברה של זה.
קארין אלהרר: גילה, מה קרה?
קארין אלהרר: קראת דף מסרים של הליכוד?
גילה גמליאל: אני פשוט יודעת דברים שאתם עדיין לא יודעים.
ניסן סלומינסקי: אני לא יודע לזהות את כל המצטרפים, אבל לפחות אני מכיר את משה שגיא שהוא סמנכ"ל תקציבים של משרד החינוך.
ניסן סלומינסקי: מאחר שיש לכם כמה העברות כאן, אתה יודע להסביר האם אפשר לחכות עוד שבוע או עוד שבועיים או שזה קריטי?
משה שגיא: ההעברות הן קריטיות.
משה שגיא: מה שלא יעבור היום, מבחינת לוח הזמנים זה לא יתבצע.
משה שגיא: יש כאן העברות מאוד קריטיות כמו למשל ליווי הסעות בחינוך מיוחד, הסעות של ביטוח תלמידים שאנחנו צריכים לשלם עשרות מיליוני שקלים, יש ועדת תמיכות, יש ועדת רכישות שתוך שבועיים צריכים לבצע ואם זה יחכה עוד שבוע, המרכבה נסגרת.
סתיו שפיר: למה לא העברתם לנו קודם?
סתיו שפיר: אני לא מדברת על יום רביעי האחרון.
סתיו שפיר: למה לא העברתם לפני חודש?
סתיו שפיר: אתה יודע שהדברים האלה לוחצים על מקומות מאוד רגישים והיו צריכים לעבור לכאן.
יצחק וקנין: זה היה באוצר.
סתיו שפיר: זה לא הגיוני שתבואו עכשיו ותאיימו על דברים שהם חשובים לכולנו.
סתיו שפיר: אתם לא יכולתם להעביר את זה לפני שבועיים?
גילה גמליאל: הם לא ידעו כמה כסף נשאר.
ניסן סלומינסקי: כשנגיע בסוף לאחת ההעברות וכולנו נרגיש שאנחנו לא בנויים על זה, לא נעביר.
סתיו שפיר: לפני כן, משהו קצר.
סתיו שפיר: קודם כל, בואו לא נהיה תמימים.
סתיו שפיר: ההעברות האלה שאנחנו מקבלים בטבלאות לא מובנות בעליל, לא יושבות כך בתוך אגף התקציבים.
סתיו שפיר: היה אפשר לפני כל התהליך להעביר לנו את זה בקבצי אקסל מסודרים, כך שנוכל להשוות את זה לתקציב של התכניות ושל הסעיפים האלה, כדי שנוכל לראות את ההעברות של שנה שעברה.
סתיו שפיר: אז אל תפריעי לי.
סתיו שפיר: היה אפשר שנקבל את כל המידע בצורה מסודרת.
גילה גמליאל: רק האוצר אשם.
סתיו שפיר: היינו צריכים לקבל את כל הדברים האלה בצורה מסוימת.
סתיו שפיר: נעשית כאן עבודה כפולה.
סתיו שפיר: נעשית העבודה להעביר את כל המידע הזה לקבצים הלא הגיוניים והלא מובנים האלה בעליל.
סתיו שפיר: אף אחד לא יכול להבין אותם בלי לפענח אותם.
סתיו שפיר: אנחנו נעזרים בעשרות מתנדבים שעוזרים לנו לחקור כל העברה.
סתיו שפיר: אני לא חושבת שמישהו יכול לעשות זאת אחרת.
סתיו שפיר: זה לא הגיוני שהם עושים עבודה כפולה של להעביר את זה לטבלאות המטומטמות האלה, גם לא מעבירים לנו את זה בזמן וגם עכשיו הוועדה אומרת שבגלל השלג היא לא יכולה לקרוא מייל.
סתיו שפיר: באמת, תעשו לי טובה, אתם עושים מאתנו צחוק.
סתיו שפיר: אתה רוצה שיהיה על המצפון שלי שלא יהיה הסעות לחינוך המיוחד?
סתיו שפיר: למה לא להעביר את זה כמו שצריך בנהלים?
סתיו שפיר: מה הבעיה?
גילה גמליאל: הבעיה היא באוצר.
גילה גמליאל: המשרדים לא צריכים לשלם את אוזלת ידו של משרד האוצר.
גילה גמליאל: משרד האוצר כושל ואנחנו כוועדת הכספים צריכים למחות נגד משרד האוצר, במיוחד נגד השר העומד בראשו.
עליזה לביא: זה ממש מרגיש כאילו נקלענו לריב בין בני זוג במטבח.
גילה גמליאל: מלכתחילה הגירושין היו צפויים.
משה שגיא: בזמן שלי יושב ראש הקואליציה ואיש מהמפלגה של שר האוצר לא רבו ביניהם.
משה שגיא: עכשיו ברוך השם זה כך וזה בסדר.
משה שגיא: אני בעד.
משה שגיא: אני תומך בגילה גמליאל.
עליזה לביא: ימות המשיח.
עליזה לביא: אם אתה תומך בגילה גמליאל, אתה תומך באישה.
עליזה לביא: רק בשביל זה היה שווה לשבת בפקק ארבע שעות.
משה שגיא: את לוקחת בעלות על הנשים.
עליזה לביא: היום רות קוליאן החרדית כותבת אליך שאת הזנחת את הנשים החרדיות.
עליזה לביא: פתאום נזכרת.
משה שגיא: גילה גמליאל היא אישה ואני תומך בה.
עליזה לביא: עשית כותרת.
עליזה לביא: כל הכבוד.
גילה גמליאל: כשגפני היה יושב ראש ועדת הכספים, הסטודנטים קיבלו יותר מאשר בועז טופורובסקי השיג.
ניסן סלומינסקי: מי בעד אנחנו נקיים דיון בחבילה השנייה?
ניסן סלומינסקי: בעד – רוב נגד - 2 ההחלטה לקיים דיון בחבילה השנייה נתקבלה.
ניסן סלומינסקי: אנחנו נקיים דיון בחבילה השנייה.
משה שגיא: עליזה, לא שמת לב שאת הצבעת עם הגברים ואני הצבעתי עם אישה.
עליזה לביא: לאט לאט הדברים מתקדמים.
עליזה לביא: אתמול שינינו את שם הוועדה לקידום מעמד האישה לוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי.
עליזה לביא: הנה ההוכחה.
ניסן סלומינסקי: לקראת סוף החוברת השנייה, פניות מספר 410 ו-411.
משה שגיא: תסבירי מה זה מלגות לאברכים.
שירלי באבד: מדובר בפנייה שמבוצעת בכל סוף שנה במשרד החינוך והיא נועדה לבצע שינויים פנימיים בתקציב המשרד בהתאם לסדרי העדיפויות שלו וכן להתאים את תקציב השכר לביצוע בפועל.
שירלי באבד: בעת בניית התקציב אנחנו מניחים הנחות לגבי קצב ביצוע של השכר, קצב הביצוע של השכר הוא בסופו של דבר תוצאתי.
שירלי באבד: זה תלוי בהרבה גורמים כמו כמה בתי ספר נכנסו לרפורמות, מה היה הפרופיל של המורים, אנחנו מדברים על שכר מורים בעיקר שמבוסס על כל מיני הנחות בעת בניית התקציב ובסוף שנה מתאימים לביצוע בפועל.
שירלי באבד: מיליארד ו-400 מיליון שקלים נועדו להתאים את ביצוע השכר בפועל מתוכם מיליארד ו-200 מיליון מהווים רזרבות פנימיות לשכר שמפרישים באופן רוחבי בכל הממשלה ואנחנו עכשיו מחזירים את זה לסעיפים הרלוונטיים ועוד תוספת של 245 מיליון שקלים לשכר.
סתיו שפיר: למה השכר לא היה צפוי בתחילת השנה?
שירלי באבד: הוא היה צפוי.
שירלי באבד: מיליארד ו-200 מיליון הם רזרבות שמעבירים באופן רוחבי לכל תקנות השכר בכל משרדי הממשלה, השנה אלה היו שלושה אחוזים, לתקנות רזרבות פנימיות ובסוף השנה מרוקנים אותן לפי הביצוע בפועל.
שירלי באבד: זה רוב הכסף כאן, מיליארד ו-200 מיליון.
שירלי באבד: שאר הכסף הוא התאמות שנועדו להתאים את השכר לביצוע כי בזמן בניית התקציב אנחנו לוקחים כל מיני הנחות כמו מה יהיה פרופיל המורה וזה דבר שאנחנו לא יכולים לשלוט בו, כמה גמולים המורים יעשו ודברים מהסוג הזה.
שירלי באבד: אנחנו לא יכולים לשלוט בזה אלא להניח הנחות ובסוף שנה להתאים.
שירלי באבד: מדובר כאן בהתאמה מאוד קטנה יחסית לתקציב של משרד החינוך.
שירלי באבד: בואו נזכור שמדובר בתקציב מאוד מאוד גדול.
שירלי באבד: יש עוד מספר תוספות.
שירלי באבד: 17 מיליון שקלים למענק ירושלים.
סתיו שפיר: מה זה מענק ירושלים?
ניסן סלומינסקי: אני מבקש להתאפק ולא לדבר, בבקשה.
שירלי באבד: 13 מיליון לקרן רווחה של ארגון המורים.
סתיו שפיר: רגע.
שירלי באבד: מענק ירושלים הוא כסף מיוחד שהולך לעיריית ירושלים ומחולק לפי קריטריונים שוויוניים שהעירייה מבצעת.
סתיו שפיר: למי?
שירלי באבד: לפרויקטים שונים בעיר.
ראובן ריבלין: בית ספר יהודי-ערבי.
משה שגיא: בין היתר תכניות פדגוגיות בעיריית ירושלים לכל המגזרים.
סתיו שפיר: אם הוא כל שנה, למה הוא לא בבסיס התקציב?
משה שגיא: יש תוספות עבור פרויקטים ייחודיים.
משה שגיא: למשל, יש תרגום ספרים לערבית במזרח ירושלים ואלה כמה מיליוני שקלים בתוך הסכום הזה.
סתיו שפיר: מה היה גובה המענק בשנה שעברה?
משה שגיא: אנחנו מגיעים לאותו סדר גודל של תקציב השנה.
משה שגיא: יש כאן העברות לפרויקטים אחרים שמייצגים תכניות שמתקבלות בתחילת השנה.
משה שגיא: איזה עוד תוספות יש?
אראל מרגלית: לשכת הדובר, הסכום עולה בשני מיליון שקלים.
משה שגיא: אבל אני שאלתי קודם.
ניסן סלומינסקי: בואו נעשה את זה באופן מסודר.
שירלי באבד: אני אסיים ואז נענה על כל השאלות.
שירלי באבד: 13 וחצי מיליון שקלים לקרן הרווחה של ארגון המורים בהתאם להסכם עוז לתמורה.
שירלי באבד: 11 מיליון שקלים עבור מלגות לימודים ועידוד השתלבות אברכי כוללים בתעסוקה בהתאם להחלטת ממשלה.
שירלי באבד: שמונה מיליון שקלים ליד ושם, פרויקטים ביד ושם.
שירלי באבד: שבעה וחצי מיליון שקלים לפיתוח ואחזקת מערכות מידע במשרד החינוך.
שירלי באבד: ארבעה מיליון שקלים לתלמידים בפנימיות ושלושה מיליון שקלים עבור מורות חיילות.
משה שגיא: מה זה תמיכות למענקים למוסדות הוראה, 6.8 מיליון תוספת.
משה שגיא: בעמוד האחרון.
יצחק כהן: תרבות יהודית.
משה שגיא: תכף נגיע לתרבות יהודית.
משה שגיא: תראה במה אתה תומך כל הזמן.
משה שגיא: נתחיל בתרבות יהודית.
משה שגיא: הייתה תוספת של 15 מיליון ועכשיו יש תוספת של 17 מיליון ו-300 אלף שקלים כשאין שום העברה לתרבות החרדית.
רוברט אילטוב: כי לא תמכתם בראש העיר.
משה שגיא: לא קשור לירושלים.
משה שגיא: המענק שהעבירו לירושלים הוא לפנות את השלג בעוד חודש.
יצחק וקנין: מאיפה אתה יודע?
יצחק וקנין: אולי זה לתרבות חרדית.
משה שגיא: אני שואל.
יצחק וקנין: תרבות יהודית זה כולם.
משה שגיא: בישיבה בה הבאתם תוספת של 15 מיליון שקלים, שאלנו למה אתם לא מביאים לתרבות החרדית.
משה שגיא: אמרתם שתבדקו את זה.
משה שגיא: אחרי הבדיקה הבאתם עוד הפעם 17 מיליון כשהתרבות החרדית מתמוטטת.
משה שגיא: התרבות היהודית היא עם הבית היהודי, אם אתם לא יודעים.
קריאה: מה ההבדל בין התרבות היהודית לתרבות החרדית?
משה שגיא: אתם אפילו לא מבינים מה קורה כאן.
משה שגיא: בסדר.
משה שגיא: תצביעו בעד.
משה שגיא: איציק, אתה יכול להגיד אחרת?
משה שגיא: תגיד אחרת.
ראובן ריבלין: אחרי התשובה מצביעים.
ראובן ריבלין: מי שחושב שאתה צודק, מצביע אתך, כמוני.
ראובן ריבלין: כל השאר מצביעים נגדנו אבל אין מה לעשות.
משולם נהרי: לאן הולכת התוספת הזאת?
שירלי באבד: התוספת הזאת, בעיקר למדרשות.
משולם נהרי: גם בעבר הן קיבלו.
משולם נהרי: על פי הנוהל של משרד האוצר, אסור להוסיף בתקנה יותר מארבעים אחוזים.
משולם נהרי: זאת אומרת, גם על ידי אישור של החשב הכללי.
משולם נהרי: כך זה רק עשרים אחוזים ואם יש אישור של החשב הכללי, זה עוד עשרים אחוזים ואנחנו מגיעים לארבעים אחוזים.
משולם נהרי: את לא חושבת שהם עברו את הארבעים אחוזים?
שירלי באבד: אני לא מכירה.
משולם נהרי: יש נוהל ואני מכיר אותו.
משה שגיא: אתם מבינים מה קורה כאן?
משה שגיא: אתם מביאים שלושים וכמה מיליוני שקלים כשכל מפעלי התרבות החרדיים יתמוטטו.
משה שגיא: אני לא מבין, אנחנו במדינה שוויונית?
משה שגיא: במה אנחנו?
משולם נהרי: אני אומר לך שזה הנוהל.
משולם נהרי: זאת תקנת תמיכה.
משה שגיא: זה להעביר כסף בסיבוב.
משה שגיא: מה אתה עושה את עצמך?
קריאה: אלה יכולים להיות כספים קואליציוניים?
משה שגיא: יכול להיות.
משולם נהרי: זה הוכנס בזמנו לנוהל.
משה שגיא: מה זה הקיצוץ בפנימיות?
ניסן סלומינסקי: אתה מכיר נוהל כזה.
משה שגיא: אני לא יודע שזה קיים היום.
משה שגיא: זה היה קיים לפני מספר שנים.
ניסן סלומינסקי: אם אתה לא מכיר, אנחנו יכולים להמשיך הלאה.
משולם נהרי: יותר מארבעים אחוזים אתה לא יכול.
אלעזר שטרן: מה זה מדרשות?
משה שגיא: יש סעיף שהוא מתקצב פנימיות והסכום הזה מתוקצב לפי קריטריונים לכל בתי הספר.
משה שגיא: לא הבנתי.
משה שגיא: מה זה הכסף הזה?
משה שגיא: מה זה הסעיף הזה?
משה שגיא: יש מכסות של תלמידים בפנימיות וחלק מהכסף משולם על פי דוח ועדת לאור, דמי אחזקה בפנימיה.
משולם נהרי: כפרי נוער.
משה שגיא: כפרי נוער.
משה שגיא: חלק מהתקציב משולם באמצעות תמיכה פר תלמיד וחלק באמצעות קריטריונים של תקנת המודרכות.
משה שגיא: ההעברה של התקציב כאן עברה למודרכות ומשולם באמצעות המודרכות.
משה שגיא: זה מה שברווחה אמרו שמעבירים לחינוך?
משולם נהרי: יש רביזיה.
אלעזר שטרן: מה זה המדרשות כאן?
ראובן ריבלין: רווחה יכול להעביר לחינוך כאשר מדובר בילדים שלא יכולים לשלם.
ניסן סלומינסקי: אלעזר, אלה המדרשות לארץ ישראל.
ניסן סלומינסקי: המדרשות שעושות את הסיורים.
מיכל בירן: לאן המדרשות האלה עושות סיורים?
משה שגיא: אלעזר, כסף קואליציוני.
ראובן ריבלין: ארץ ישראל שייכת לקואליציה?
משה שגיא: היא שייכת רק לחרדים.
מיכל בירן: כשמספרים על ארץ ישראל רק סיפור אחד, אז כן, זה קואליציוני.
מיכל בירן: יש את תנועת העבודה.
משה שגיא: אדוני היושב ראש, אני מבקש שחברי הוועדה ידעו שיש שני סעיפים במשרד החינוך שנוגעים וכך היה היסטורית.
משה שגיא: האחד הוא תרבות חרדית ושם יש את ארגוני התרבות החרדית, והשני, התרבות היהודית שם נמצאים ארגוני התרבות של הציונות הדתית.
משה שגיא: זאת חלוקה ממסדית שבשעתו התנגדתי לה.
ניסן סלומינסקי: יש ערבוב.
משה שגיא: שחברי הוועדה ידעו, אני אומר אמת.
משה שגיא: אפשר למצוא ארגון ציוני דתי בתרבות חרדית ואפשר למצוא ארגון חרדי בסעיף של התרבות היהודית, אבל זאת תמונת המצב.
משה שגיא: כך הייתה החלוקה לפני נדמה לי עשרים שנים או 15 שנים.
משולם נהרי: בתקופתי.
משה שגיא: אני לא אהבתי את זה אז ואני גם לא אוהב את זה היום, אבל זאת תמונת המצב.
משה שגיא: היום התרבות החרדית מתמוטטת.
משה שגיא: ארגוני התרבות החרדית מתמוטטים לחלוטין.
משה שגיא: הם צריכים לשלם שכר מינימום והם צריכים לשלם את המסים.
משה שגיא: עד שהם משלמים את המסים והם צריכים לשלם שכר מינימום, בעצם לא נשאר להם שום דבר וגם את שכר המינימום הם לא יכולים לשלם.
משה שגיא: ביקשנו תוספת לסעיף הזה כי זה סעיף שקוצץ ונדמה לי שעכשיו הוא עומד על 16 מיליון שקלים.
משה שגיא: 17 מיליון שקלים.
משה שגיא: העבירו לתרבות היהודית, המקבילה של התרבות החרדית, 15 מיליון שקלים לפני שתי ישיבות נדמה לי.
משה שגיא: ביקשנו אז שתהיה גם תוספת מקבילה לתרבות החרדית.
משה שגיא: עכשיו מביאים עוד תוספת של 17 וחצי מיליון שקלים לתרבות היהודית ולא מוסיפים שקל לתרבות החרדית.
משה שגיא: אנחנו נמצאים במדינה בה יש ציבור שגם הוא צורך תרבות, שגם היה לו סעיף תקציבי, ופשוט מעבירים את הכול לציונות הדתית ואת התרבות החרדית מחסלים.
משה שגיא: על זה אתם אומרים הלל ביום העצמאות.
משה שגיא: אתם גם אומרים הלל ביום העצמאות כשאני יושב ראש ועדת הכספים ולא הייתי נותן את זה.
משה שגיא: כשאני הייתי יושב ראש ועדת הכספים, לא נתתי דבר כזה.
משה שגיא: היה עובר שקל לפה, היה עובר שקל לשם, ואתם הייתם באופוזיציה.
משה שגיא: איזה חוסר הגינות.
ניסן סלומינסקי: מה שאומר ר' משה, זה נכון.
ניסן סלומינסקי: בתקציבים האלה של תרבות יהודית או חרדית, בשניהם, הדרישות של המדינה הן כאלו שכל שיעור שניתן, טמון בתוכו הפסד.
ניסן סלומינסקי: מאחר והוא צריך לעמוד בקריטריונים, לשלם וכולי.
משולם נהרי: שכר מינימום.
ניסן סלומינסקי: שכר מינימום והכמות היא כזאת שכאשר מחלקים, יכול להיות שהעלות היא 26 שקלים ואתה מקבל 19 שקלים.
משולם נהרי: שישה שקלים.
ניסן סלומינסקי: מאז זה גדל.
ניסן סלומינסקי: דרך אגב, זה היה גם בקדנציות הקודמות ואין שינוי בזה.
ניסן סלומינסקי: הנקודה הייתה רק שבקדנציות הקודמות אנחנו ביחד השתדלנו להוסיף שלושים או יותר לתקנה.
ניסן סלומינסקי: זה סיפור נפרד אבל אני אומר שמבחינת עצם התקנה, מה שהיה גם עכשיו נמצא אבל השאלה אם יש יכולות של גופים אחרים.
משה שגיא: לכם יש אפשרות להוסיף ולנו אין.
ראובן ריבלין: אם הייתה לנו אפשרות להוסיף, מבטיח לך שאני מצביע אתך.
ראובן ריבלין: אין לנו אפשרות.
ראובן ריבלין: יש לנו אפשרות או לאשר את זה או לדחות את זה.
ראובן ריבלין: אני חושב שהמדרשות של ארץ ישראל חשובות וגם המדרשות שלכם חשובות, אבל אני לא אטיל עונש על מדרשות ארץ ישראל כי לא נותנים לכם.
משה שגיא: אלה לא מדרשות ארץ ישראל.
משה שגיא: זאת סיסמה.
סתיו שפיר: יש כאו עוד עניין שאני לא יודעת אם שמתם לב אליו או לא.
ראובן ריבלין: יש כאן חברים שארץ ישראל חשובה להם.
משה שגיא: המדיניות שלנו לא תהיה כפי שהייתה בפעם הקודמת.
ניסן סלומינסקי: משה, לפי בקשות של כל מיני גופים, האם תהיה תוספת בזמן הקרוב לתרבות החרדית?
סתיו שפיר: תהיה גם תוספת לחילונים?
משה שגיא: למשרד אין תביעות נוספות.
ניסן סלומינסקי: אתה יודע שכבר יש דבר כזה?
משה שגיא: אני שומע דיבורים.
ניסן סלומינסקי: זה נמצא אצלך בקנה?
משה שגיא: אני שומע דיבורים על רצון לתקצב תרבות חרדית.
ניסן סלומינסקי: ברגע שתהיה פנייה נוספת, זה יהיה שם?
משה שגיא: אם תהיה פנייה נוספת והאוצר יאשר להגיש פנייה נוספת, זה יהיה שם.
משה שגיא: מישהו צריך להתחייב לתקצב.
ניסן סלומינסקי: יש מישהו שיתחייב להוסיף שם כספים.
ניסן סלומינסקי: אני אומר לך שיש.
משה שגיא: אני אומר לך שלא.
ניסן סלומינסקי: אם תהיה פנייה נוספת, זה יהיה שם.
ראובן ריבלין: צריך להיזהר.
ראובן ריבלין: אני הולך להצביע אתך אבל צריך להיזהר.
ראובן ריבלין: בלי כל ספק זה תלוי באגף התקציבים.
ראובן ריבלין: למשרד החינוך אין כסף.
משה שגיא: זאת מדינה לא שוויונית.
סתיו שפיר: אל תרגישו מותקפים אבל אני רוצה לשאול שאלה אחרת.
סתיו שפיר: אני רואה שהמקור התקציבי של ההעברות האלה, אם אני מבינה נכון יש פה רבע מיליארד שקלים שמגיעים מביטוח לאומי.
סתיו שפיר: מה קורה ביטוח הלאומי שרבע מיליארד שקלים מקוצצים ממנו כדי להעביר אותם?
סתיו שפיר: תסתכלו על הטבלה בה רואים שרבע מיליארד שקלים מהכסף הזה מגיע מביטוח לאומי.
סתיו שפיר: אני מאוד מעוניינת להבין איך גם אתמול הגיע מביטוח לאומי הכסף למשרד הביטחון.
סתיו שפיר: אני מבינה שביטוח לאומי הפך להיות המקור התקציבי הכי גדול של האוצר היום.
קארין אלהרר: לפני שעונים, אני רוצה להוסיף לשאלה.
קארין אלהרר: כל פעם שבאים לביטוח לאומי ומבקשים תוספות, אתם אומרים שנגמר הכסף ואין אפשרות ובתכנון הרב שנתי יש דוח אקטוארי שהכספים עומדים להיגמר.
קארין אלהרר: אני מנסה להבין איך כל הדברים האלה משתלבים ביחד.
מיכל בירן: זאת שאלה ממש מצוינת.
גיא הרמתי: צריך להבחין בין תקציב המוסד לביטוח לאומי להוצאות.
גיא הרמתי: ההוצאות של המוסד הן הגדולות ביותר מכל הוצאה ציבורית אחרת, כולל משל צה"ל, אולי לא כולל משרד הביטחון אבל כולל משל צה"ל.
גיא הרמתי: מדובר ב-63 מיליארד שקלים שמשולמים כולם לפי אותו חוק, לפי חוק הביטוח הלאומי.
גיא הרמתי: מחצית מהמקורות של המוסד הם גבייה ישירה מהציבור ומחציתו מתקציב המדינה שבשנת 2013 עומד על 31 מיליארד שקלים.
גיא הרמתי: הסעיף התקציבי, שוב, כמעט הכי גדול במדינה, יותר מבריאות ויותר מחינוך.
גיא הרמתי: כל ההוצאה של ביטוח לאומי, כאשר דנים בכל מיני שינויי חקיקה שמבקשת הכנסת לבצע בזכאות לקצבאות, אנחנו מדברים על ההוצאה של ביטוח לאומי שהיא תגדל בעקבות השינויים הללו.
גיא הרמתי: התקציב עצמו בא לשרת את אותה הוצאה שנקבעת על ידי החוק.
סתיו שפיר: אתמול אמרו לנו שההוצאה של ביטוח לאומי הולכת לקטון.
גיא הרמתי: ההוצאה של ביטוח לאומי בסעיפים מסוימים הולכת לקטון ובסעיפים מסוימים הולכת לגדול.