GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
משה גפני: איך אתה יכול לעשות את זה?
אראל מרגלית: אתה יכול לעשות את זה.
אראל מרגלית: זה כמו שבשוק מונופוליסטי בשוק מוצרי הצריכה אז הממונה על ההגבלים העסקיים יכול להתערב ולהגיד שהוא רוצה שיהיו עוד שלושה שחקנים בתוך השוק או שהוא רוצה שהשוק יתנהל בצורה מסוימת.
משה גפני: איך הוא יפתור את הבעיה שלו?
אראל מרגלית: כי בסופו של דבר הצעת החוק שאני הגשתי מדברת על תמלוגים.
אראל מרגלית: כלומר, אם אתה יוצר 100 שקל מפרסום מאתר תוכן מסוים, אנחנו הצענו ש-7 שקלים מ-100 השקלים ילכו לייצרן התוכן עצמו, לא יותר.
אראל מרגלית: בצרפת, בגרמניה, באנגליה, זה הכול הסדרים שמדברים עליהם היום.
אראל מרגלית: בסך הכול אנחנו מדברים על איך להסדיר את זה, איך אנחנו רוצים להסדיר את זה, כי אחרת כמו שיש ריכוזיות בענף המלט בישראל יכולה להיות גם ריכוזיות בענף טכנולוגי מסוים.
אראל מרגלית: דודו בקר מוואלה, בבקשה.
<דודו בקר: אחר-צהריים טובים.
משה גפני: אני לא מספיק להגיד משהו והם כבר מפרסמים את זה בכותרת הראשית.
משה גפני: עוד לא תקפתי את ניר ברקת וכבר עשיתם כותרת.
<דודו בקר: אפשר לדבר על זה בנפרד.
<דודו בקר: בכל מקרה, אני משנה למנכ"ל החברה ובאתי הנה היום קודם כל כדי לתמוך בהצעת החוק.
<דודו בקר: אנחנו בעד.
<דודו בקר: נאמר פה גם על-ידי חבריי, אימי, איתן, אופיר, אנשים נוספים שדיברו.
<דודו בקר: בסך הכול כשמסתכלים על הגופים שאנחנו עובדים בהם, מדובר בגופים שהיום כמו שנאמר סובלים ולא מסוגלים להתפרנס מהתוכן שהם מייצרים.
<דודו בקר: וואלה, למי שלא יודע, גוף של למעלה מ-250 עובדים.
<דודו בקר: מרבית עובדי החברה הם עובדי תוכן.
<דודו בקר: דובר פה קודם על אומנים.
<דודו בקר: בסך הכול אני חושב שההסתכלות על התחום כאומנות היא לא נכונה.
<דודו בקר: מדובר על עיתונאות ומדובר בכלל על עשייה תקשורתית.
<דודו בקר: בשנים האחרונות קשה יותר להתפרנס ממנה.
<דודו בקר: אני עובד בחברה שבע שנים ואני יכול להגיד שהמצב הולך ומחמיר.
<דודו בקר: הוא ודאי לא הולך ונעשה יותר טוב.
<דודו בקר: אכן, זורמים יותר ויותר תקציבי פרסום לתוך האינטרנט.
<דודו בקר: הם לא מגיעים אלינו - באחריות.
<דודו בקר: לא לוואלה, לא לגופים האחרים שמיוצגים פה.
<דודו בקר: רובם זורמים לגופים מחוץ לישראל.
<דודו בקר: זה נכון שהמדינה צריכה להסתכל בנפרד על מיסוי.
משה גפני: לגוגל?
<דודו בקר: לגוגל, בשנים האחרונות לפייסבוק.
<דודו בקר: מכל מיני סיבות.
<דודו בקר: התעשייה הזאת בישראל היא בעייתית כי היא קטנה.
<דודו בקר: בניגוד למקומות אחרים בעולם אנחנו מייצרים הרבה מאוד תוכן שיש לו מעט מאוד צרכנים.
<דודו בקר: אין הרבה ישראלים, אין כמעט צריכה של התוכן.
<דודו בקר: התוכן הוא בעברית, אין כמעט צריכה שלו מחוץ לישראל.
<דודו בקר: במצב הזה קשה יותר להתפרנס ממנו.
<דודו בקר: יש המון גופים שמייצרים תוכן, יש מיעוט צרכנים ורוב תקציבי הפרסום הולכים לגופים שהמפרסמים רואים אותם כיותר יעילים.
משה גפני: הם לא משלמים מס.
אראל מרגלית: דיברנו פה בהתחלה.
אראל מרגלית: יש פה שתי סוגיות: יש פה את הסוגיה האחת שזה תמלוגים ליצרני התוכן וחלוקה מסוימת ויש את הסוגיה השנייה שזה המיסוי.
אראל מרגלית: רוברט אילטוב דיבר פה על זה שצריך לתת לחברות רב-לאומיות הטבות בכניסה לישראל ובהגעה לכל מיני מקומות שאנחנו רוצים שהן תשקענה בהם.
אראל מרגלית: אני אמרתי לו: אתה יודע מה?
אראל מרגלית: אני מסכים.
אראל מרגלית: אבל עם כל חברה רב-לאומית שהגיעה לישראל הגיעו להסדר, לא משנה אם חושבים היום שצריך לשנות טיפה את ההסדר הזה.
אראל מרגלית: כש- EMC הגיעה לדרום או כשסיסקו מגיעה לירושלים אז מגיעים איתן להסדר על תשלום מס מופחת.
אראל מרגלית: פה במקום הזה אין שום הסדר.
אראל מרגלית: לא רק זה, כל שירות שנותנות החברות האלה בישראל יש מע"מ.
<גיא אופיר: הן לא משלמות מע"מ.
<גיא אופיר: גוגל לא משלמת מע"מ וגם - - -
אראל מרגלית: אני מבין.
אראל מרגלית: אני אומר באופן כללי בכל ההסדרים של כניסת חברות רב-לאומיות.
אראל מרגלית: אני יודע, אני עשיתי את החוק הזה פה ב-89', זה נקרא חוק הרשות לפיתוח ירושלים.
אראל מרגלית: הבאנו בזמנו יותר מ-70 חברות לירושלים והיינו צריכים לתת להן הטבה כי אחרת הן לא היו מסתכלות בכלל על ישראל.
אראל מרגלית: הגענו להסדר מאוד מאוד ברור לגבי איזה סוג של הטבה.
אראל מרגלית: גם היום כשאנחנו מדברים על הבאת חברות לצפון, לתל-חי, או כשאנחנו מדברים על הבאת חברות לסקטור הערבי או לדרום, אנחנו מדברים על הטבות, בין אם זה הטבת מס ובין אם זה מענק ובין אם זה השתתפות במשכורת העובדים דרך המדען הראשי, בפיתוח.
אראל מרגלית: למדינה יש כלים לתמרץ חברות שאתה רוצה שהן ייקחו אנשים ויביאו מקומות תעסוקה.
אראל מרגלית: מה שאנחנו אומרים פה, בגלל האופי הווירטואלי להגיע להסדר.
משה גפני: אתה יודע מה קורה במדינות אחרות?
אראל מרגלית: בדיוק כמו שאמרנו קודם, שיש תהליכים מאוד דרמטיים בשלוש מדינות באירופה: האחת, בצרפת.
אראל מרגלית: שם הקימו קרן תמלוגים ליוצרי תוכן ולא בצורת חוק כי התערב נשיא צרפת.
אראל מרגלית: הקימו קרן תמלוגים.
אראל מרגלית: אבל צריך לקחת בחשבון, ד"ר רייך, שזו היתה אחת המדינות הראשונות שהגיעה להסדר.
אראל מרגלית: היום כבר הדברים קצת יותר מתקדמים.
אראל מרגלית: בגרמניה עברה בבונדסטאג הצעת חוק בקריאה ראשונה שמדברת גם על מיסוי וגם על תמלוגים.
אראל מרגלית: כרגע הצעת החוק עוברת לקריאה שנייה ושלישית.
אראל מרגלית: זה חוק הרבה יותר נרחב ממה שעשו בצרפת.
אראל מרגלית: באנגליה הלכו יותר רחוק ואנחנו יודעים את זה מחברות היי-טק אחרות.
אראל מרגלית: האנגלים - כל פעם כשאתה עובר ליד אנגליה הם בכלל חושבים שמרכז הרווח צריך להיות בלונדון כי הם עדיין בעולם של הממלכה.
אראל מרגלית: כל חברה ישראלית שפתחה איזה משרד קטן רצו שהיא תהיה - - - .
אראל מרגלית: שם הם הולכים בכלל בצורה עוד יותר אגרסיבית.
אראל מרגלית: הם קצת יירגעו.
אראל מרגלית: אבל גם שם מדברים על תמלוגים ומיסוי ברמות מסוימות.
<צבי מנחם רייך: לשאלתו של חבר הכנסת גפני – בקרב כלכלני המדיה בעולם יש שני מחנות: מחנה אחד סבור כמוך.
משה גפני: אני עוד לא סבור, אני עדיין לומד.
<צבי מנחם רייך: לא, לעמדה שהבהרת.
<צבי מנחם רייך: אנחנו בתקופת מעבר, יש פה הרס יצירתי.
<צבי מנחם רייך: הדברים אחרי זה יסתדרו והמדיה תעמוד על הרגליים כי חדשות היינו צריכים, אנחנו צריכים עכשיו ונצטרך.
<צבי מנחם רייך: יש מחנה אחר הרבה יותר פסימי שאומר: לא.
<צבי מנחם רייך: כללי המשחק הדיגיטליים הם כללים חדשים, הם מרעים עם שחקנים ממוסדים, ולכן, אנחנו רואים פה הדרדרות.
<צבי מנחם רייך: זאת אומרת, רואים פה כיוון פסימי.
אראל מרגלית: אבל בואו נצא רגע מהשחקנים הממוסדים ותיכף ניקח את הדעה של אחד מעורכי-הדין פה.
אראל מרגלית: אנחנו רוצים לפנות דווקא לשני בלוגרים שהם פחות ממוסדים, יותר מהבלוגרים החופשיים.
אראל מרגלית: אנחנו ורצים לשאול אותם איך זה משפיע עליהם.
אראל מרגלית: האחת היא מיטל שוורץ והשני זה מורד שטרן.
אראל מרגלית: תגידו את נקודת המבט שלכם.
אראל מרגלית: אתם מהגורמים הלא ממוסדים.
<מיטל גרייבר שוורץ: יש פה טעות.
<מיטל גרייבר שוורץ: אני לא בלוגרית, אני סמנכ"לית באיגוד האינטרנט הישראלי.
<מיטל גרייבר שוורץ: אנחנו מתנגדים להצעת החוק.
<מיטל גרייבר שוורץ: אנחנו חושבים שאכן יש בעיה גם בכל המדיה העיתונאית שצריך לפתור אותה.
<מיטל גרייבר שוורץ: יש בעיה עם אתרי התוכן שמתמודדים עם הכנסות נמוכות.
<מיטל גרייבר שוורץ: אבל לא זו הדרך לפעול מכיוון שהדרך שאתה מציע לפעול תפגע במשתמשים.
<מיטל גרייבר שוורץ: מטרת אתרי החיפוש היא לסייע למשתמשים להגיע לתוכן שהם רוצים בצורה הרבה יותר נוחה, הרבה יותר מהירה, ולקבל את התוכן הממוקד שהם רוצים.
<מיטל גרייבר שוורץ: ללא אתרי החיפוש אנחנו לא נגיע לא לבלוגים ולא לתוכן - - -
אראל מרגלית: ללא תחנת רדיו אי-אפשר להשמיע שירים.
<אימי עירון: לא יהיה להם מה לחפש.
<אימי עירון: אם אנחנו ניחנק ולא נייצר תוכן טוב - זה גולם שקם על יוצרו.
<מיטל גרייבר שוורץ: אני מסכימה.
<מיטל גרייבר שוורץ: יש אכן בעיה, צריך למצוא דרך לטפל בה.
<מיטל גרייבר שוורץ: אבל לא זו הדרך לטפל בה.
אראל מרגלית: למה לא?
אראל מרגלית: אקו"ם זאת לא דרך טובה לתת ליוצרים תמלוגים?
<מיטל גרייבר שוורץ: אתם רוצים למסות חברות בין-לאומיות - - -
אראל מרגלית: עזבי רגע את עניין המיסוי, תפרידי בין שתי ההצעות.
אראל מרגלית: יש שתי סוגיות: סוגיית אחת היא סוגיית המיסוי שצריך לדון בה בין המדינה לבין החברה והיא סוגיה של מיסוי של מס הכנסה, מס רווחי הון ומע"מ, ששלושת הדברים האלה לא משולמים היום בישראל.
<מיטל גרייבר שוורץ: זו בעיה שלא רלוונטית להצעת החוק, היא לא קשורה להצעה.
אראל מרגלית: מה זאת אומרת לא רלוונטית?
אראל מרגלית: מיטל, את רלוונטית לוועדה?
אראל מרגלית: גם הוועדה רלוונטית.
אראל מרגלית: הוועדה הכריזה בתחילת הדרך שהיא מתעסקת בשתי סוגיות מרכזיות: האחת זה בהסדר בין המדינה לבין החברות הרב-לאומיות, כולל גולל, כולל פייסבוק ואחרות, לגבי המיסוי.
אראל מרגלית: גם אם מדינת ישראל רוצה לתת הטבה משמעותית לגוגל או לפייסבוק או לחברות אחרות היא צריכה לקבוע את ההטבה הזאת במסגרת מסוימת – זה דבר אחד.
אראל מרגלית: הדבר השני זה התמלוגים ליוצרי התוכן.
אראל מרגלית: האם צריכים להיות תמלוגים או לא?
אראל מרגלית: זה נושא שני שקשור להסדר בכל שוק ריכוזי בישראל.
אראל מרגלית: צריך להגיד את זה בצורה ברורה, גוגל זה לא IDB.
אראל מרגלית: אוהבים אותם.
אראל מרגלית: אבל גוגל נהפך לטייקון של טכנולוגיה במנועי החיפוש בישראל למרות שזה שם מאוד יפה וצריך להסדיר את הנושא הזה.
אראל מרגלית: כמו שאנחנו מסדירים בשוק המלט אם יש מונופול ומישהו אחד מוכר מלט אתה מגיע להסדר לגבי המונופול הזה, כך גם במקרה הזה.
אראל מרגלית: אותו דבר במנועי חיפוש אחרים אם מחר יהיה שמוגל.
אראל מרגלית: ברוסיה יש מנוע חיפוש אחר שעקף את גוגל.
אראל מרגלית: יש לו את אותה בעיה.
אראל מרגלית: זו לא בעיה אישית של חברה אחת, זו בעיה כוללת.
<מיטל גרייבר שוורץ: אני לא מייצגת את גוגל, אני מייצגת את איגוד האינטרנט הישראלי.
<מיטל גרייבר שוורץ: אנחנו עמותה ללא מטרות רווח שהמטרה שלה היא לייצג את המשתמשים ואת הציבור הרחב שמשתמש באינטרנט.
<גיא אופיר: אגב, אני חבר איגוד האינטרנט.
<גיא אופיר: לא ידוע לי שהנושא הזה בכלל עלה לדיון.
<גיא אופיר: אם את נמצאת פה מטעם איגוד האינטרנט, אני, החבר, לא ידוע לי שהנושא הזה עלה לדיון.
<מיטל גרייבר שוורץ: נושאים עולים בוועד ולא בחברים.
<מיטל גרייבר שוורץ: זו לא פעם ראשונה שאנחנו מייצגים עמדות שהן של הוועד ולא של החברים.
אראל מרגלית: עו"ד גיא אופיר, בבקשה.
<גיא אופיר: אני חייב לציין שאני יושב-ראש בלשכת עורכי הדין של ועדת מחשוב ואינטרנט.
<גיא אופיר: אני עדיין לא העברתי את הדעה שלי בוועד המרכזי אז אני טוען פה בשם עצמי.
<גיא אופיר: אני לא מוסמך לטעון את עמדת לשכת עורכי הדין.
<גיא אופיר: אני רק חייב להגיד דבר מסוים.
<גיא אופיר: גוגל ופייסבוק לא משלמים מע"מ בישראל.
<גיא אופיר: הם סולקים כרטיסי אשראי מקומיים, הם חותמים הסכמים בעברית, הם מתדיינים בבתי-משפט בישראל.
<גיא אופיר: יש להם אנשים בישראל, אבל הם לא משלמים מע"מ בישראל ואני חושב שהוועדה צריכה להתייחס גם לדבר הזה.
<גיא אופיר: אני רוצה לדבר על נושא זכויות היוצרים.
<גיא אופיר: עיתון ידוע ומוכר, הניו-יורק טיימס, כמעט הגיע למצב של חדלות פירעון וזה עיתון שהוא משרת צורך דמוקרטי חשוב.
<גיא אופיר: אני חושב שאף אחד מאיתנו לא היה רוצה שעיתון כזה בעל תחקירים מעמיקים ייעלם מהשטח.
<גיא אופיר: בלוגים יכולים להרוויח מגוגל, יכולים גם להפסיד מגוגל.
<גיא אופיר: גופים מוסדיים גדולים - כשאני נכנס לאתרי תוכן גדולים אני רואה פרסומות של גוגל.
<גיא אופיר: כלומר, בעצם עיתון גלובס או YNET וכד' שהם מתחרים של גוגל בלית ברירה חייבים להכניס את פרסומות האדסנס של גוגל לתוך האתר שלהם כי גוגל זה כבר לא טייקון טכנולוגיה, זה האלוהים של האינטרנט.
<גיא אופיר: גוגל - היום לא רק שהם גם לא רק מנוע חיפוש, הם כבר מייצר תוכן.
<גיא אופיר: היה פעם אתר של מזג-אוויר, היית מחפש מזג-אוויר בישראל, היית מקיש את זה בגוגל והיית נכנס לאתר הזה.
<גיא אופיר: האתר הזה היה מתפרנס מפרסומות.
<גיא אופיר: גוגל ראו כי טוב, החליטו שהם לוקחים את התוכן מהאתר הזה, מעלים את זה בתוצאות החיפוש.
<גיא אופיר: אנשים הפסיקו להיכנס לאתר הזה ובזה נגמר העניין.
<דודו בקר: - - - זה גם במפות, שערי מטבע ושורה של - - -
<אימי עירון: תראה את דפי זהב.
<גיא אופיר: יפה מאוד.
<גיא אופיר: אני מתמחה בדיני אינטרנט.
<גיא אופיר: גוגל מתחילה לפנות ללקוחות שלי שהם שותפים של גוגל בפרסומות.
<גיא אופיר: כלומר, הם מאפשרים לגוגל למקם שם פרסומות אדסנס וברגע שגוגל מזהה שהאתר הזה מרוויח הרבה מאוד כסף, גוגל מתחילה לפנות ללקוח שלי, דורשת ממנו את הדאטא-בייס ואומרת לו: אם אתה לא תשתף איתי פעולה בתנאים שאני אקבע, אני אוציא אותך משוק הפרסום, אני אזרוק אותך מהאדסנס.
<גיא אופיר: יש לנו חברה בישראל - בבילון - שהיתה חברה ענקית.
<גיא אופיר: גוגל החליטו שהם נותנים לה סטירה, החברה הזאת כמעט נמחקה.
<גיא אופיר: מדברים פה על שוק חופשי.
<גיא אופיר: אין לנו שוק חופשי בתחום האינטרנט בעברית.
<גיא אופיר: הניו-יורק טיימס שכותב באנגלית לא מסוגל להתמודד מול גוגל אז אני לא מדבר על השוק העברי.
<גיא אופיר: אם אני כותב משהו באנגלית יש לי שבעה מיליארד שיכולים לקרוא את זה.
<גיא אופיר: אם אני כותב משהו בעברית יש לי בקושי עשרה מיליון.
<גיא אופיר: המצב הוא מצב מאוד בעייתי.
<גיא אופיר: זו בריכה מאוד קטנה עם כריש מאוד גדול ששוחה בה.
<גיא אופיר: רגולציה באופן כללי היא דבר רע, אבל אם אנחנו ניתן לכריש הזה בתוך הבריכה הקטנה הזו לעשות מה שהוא רוצה אז הכריש הזה יטרוף את כולם בסופו של דבר, ויישארו לנו מעט מאוד גורמים שיוכלו להתנהל.
<גיא אופיר: אני באמת חייב להדגיש את העניין הזה.
<גיא אופיר: אני לא חבר לא של גלובס ולא של YNET ולא של אף אחד מאתרי התוכן הגדולים.
<גיא אופיר: ההיפך, המשרד שלי מייצג בתביעות נגדם.
<גיא אופיר: אבל אני חרד ליום שהאתרים האלה יגיעו למצב שהם לא יוכלו להמשיך להתקיים בגלל שהאתרים האלה בסופו של דבר מבטאים את התחקירים המעמיקים.
<גיא אופיר: אני מעריך את הבלוגרים, גם הם חשובים.
<גיא אופיר: הם גם הרבה פעמים הלוקחות שלי.
<גיא אופיר: אבל אין להם את היכולת והתקציב לבצע תחקיר עיתונאי ולהביא תוכן איכותי.
<גיא אופיר: גוגל לא בודק איכות, הוא בודק כמות.
<גיא אופיר: הוא אומנם בודק כמה זמן הגולש נשאר באתר, אבל הוא לא יכול באמת לדעת האם הגולש נשאר באתר כי הגרפיקה יפה או כי התחקיר הוא באמת תחקיר מעמיק.
אראל מרגלית: אני רק רוצה להגיד כמה דברים for the record.
אראל מרגלית: אנחנו מדברים פה על שני דברים מאוד מאוד חשובים: אחד מהם זה פרנסה והשני זה דמוקרטיה.
אראל מרגלית: במדינה שבה אי-אפשר יהיה להתפרנס לא מחדשות ולא מיצירת תוכן וכו', הדמוקרטיה הישראלית עומדת בסכנה כי אחרת רק מי שמסוגל להביא הרבה מאוד כסף מהבית ולא להעמיד את הביזנס שלו על רגליים איתנות ואמיתיות, יהיה מסוגל לעבוד.
אראל מרגלית: אנחנו רואים את זה בתוך השוק הישראלי כיום.
אראל מרגלית: עיתונים מתמוטטים.
אראל מרגלית: מישהו בא עם סל גדול של מזומנים ממקום אחר והרבה מאוד מהתקשורת הישראלית עומד בסכנה.
אראל מרגלית: מעריב נסגר וכשהוא נסגר זו היתה מאוד קשה לשוק העיתונות ולדמוקרטיה בישראל.
אראל מרגלית: כשערוץ 10 כמעט נסגר לפני שנה או שנתיים היו מאיתנו שיצאו בזעקה גדולה כי במצב שבו יש ערוץ אחד שנשלט על-ידי הממשלה או הממשלה שמה עליו בחצר האחורית הרבה מאוד ידיים ועוד ערוץ אחד אז בסופו של דבר אתם יודעים מה קורה.
אראל מרגלית: תקשורת חופשית של תחקירים, תקשורת חופשית של תוכן, תקשורת חופשית של דעות כאלה ואחרות, הריבוי, המגוון, אותו דבר שיש כל כך חזק בחברה הישראלית ובא לידי ביטוי בתקשורת הישראלית.
אראל מרגלית: המודל הכלכלי - אנחנו לא מדברים לתת לו סובסידיה למרות שלפעמים זה לא תמיד מילה גסה לתת סובסידיה בחקלאות, למשל.
אראל מרגלית: הצרפתים נותנים לרפתנים שלהם כסף על מחקר ופיתוח כי הם קבעו שזה יעד לאומי שתהיה חקלאות ברמה מסוימת בתחומים מסוימים בצרפת, אז זה בסדר.
אראל מרגלית: כלומר, לפעמים מדינה שרוצה שתהיה תקשורת חופשית, שתהיה חקלאות כי חקלאות מגיעה לספר, ושיהיו עוד כמה דברים, מותר לה להתערב.
אראל מרגלית: כאן אנחנו לא מדברים על התערבות של מדינה ברמת הסובסידיות, אנחנו מדברים על התערבות של הכנסת ברמת הרגולציה כי אנחנו אומרים דבר כזה: במקום שיש כשל שוק חמור, התפקיד של הרגולציה כמו שעשינו עכשיו בחוק הריכוזיות בכנסת.
אראל מרגלית: הרי מה עשינו ואמרנו שם?
אראל מרגלית: רוברט אילטוב היה יכול להגיד גם זה כלכלה חופשית.
אראל מרגלית: בתוך הכלכלה החופשית הישראלית נוצר מצב ריכוזי של פירמידות ששלטו, 26 קבוצות ששולטות כמעט בכל הבורסה הישראלית והבורסה הישראלית התייבשה.
אראל מרגלית: מכל חברות הטכנולוגיה המעניינות הלכו לנאסד"ק ועזבו את הסיציליה הזאת שיש פה כי לא רצו להיכנס לתוך המשק המאוד סגור הזה.
אראל מרגלית: הן הלכו לשוק חופשי גם אם הרבה יותר קשה להתקבל לנאסד"ק לעומת קבלה לתל-אביב.
אראל מרגלית: בסופו של דבר, מה שאנחנו אומרים הוא שבמצב של כשל שיש שחקן אחד גדול שהוא מאוד מאוד דומיננטי אז מותר לרגולטור להיכנס ולהציע איזושהי רמה של הידברות וסדר גם בחקיקה או בדרך אחרת.
אראל מרגלית: אני לא אומר שזה צריך להיות דווקא חקיקה.
אראל מרגלית: אקו"ם היום עובד בצורה מאוד יפה ויש קונבנציה שעובדת ונותנת אפשרות ליוצרי תוכן לתת משהו.
אראל מרגלית: בבקשה, עוד מישהו רוצה להתייחס?
<אימי עירון: כן.
<אימי עירון: אני חושבת שזה אינטרס של גוגל באיזשהו מקום כי זה lose lose situation מה שקורה עכשיו.
<אימי עירון: אם גופי התוכן האיכותיים שהם הבמה והם מייצגים את דעת הקהל הישראלית, וזה לא משנה אם זה ניוז או דעות, מתמוטטים אז לא יהיה פה טוב.
<אימי עירון: אם מסתכלים לטווח הארוך אנחנו רואים קריסה של השוק כי אם הם היום 50% הם בעוד שנה יהיו - - -
<גיא אופיר: אז גוגל הקימו אתר בלוגים - בלוגר.
<גיא אופיר: הם הקימו אתר בלוגים, הם הולכים פשוט ותופסים את הנתחים האלה.
<אימי עירון: נכון, אבל גם גוגל יודעים שאיכות התוכן היא מקומית.
<אימי עירון: תוכן זה משהו לוקאלי, לא יעזור כלום.
<אימי עירון: ישראלים לא יקראו תוכן ניו-יורקי.
<אימי עירון: הם צריכים תוכן בעברית, בטח בגלל השפה שלנו.
<אימי עירון: הם בינתיים לא הקימו תכנים בעברית - - -
<גיא אופיר: Blogspot.co.il זה לא אתר בלוגים שגוגל הקימו?
<גיא אופיר: ועוד איך?
<גיא אופיר: הבעלים של בלוגר זה גוגל.
<אימי עירון: לא.
<אימי עירון: בלוגר זה גוגל - בסדר.
<אימי עירון: אבל הם לא הקימו אתר.
<אימי עירון: זה ברזלים, זה פלטפורמה.
<אימי עירון: זה לא אתר תוכן.
<גיא אופיר: אבל הם נותנים לאתר הזה עדיפות בתוצאות החיפוש שלהם.
<אימי עירון: ברור שהם נותנים עדיפות.
<אימי עירון: אבל בסופו של יום זה כן lose lose situation .
<אימי עירון: כי אם כולנו ניחנק בכל סוגי העיתונות אז התוכן לא יהיה טוב, הגולשים לא ייכנסו והשוק הזה פשוט יקרוס לתוך עצמו.
<אימי עירון: לכן, אני חושבת שההצעה הזאת היא לא רק מבורכת.
<אימי עירון: היא נראית לי הכרחית למה שקורה היום בשוק.
<אימי עירון: אנחנו לא מדברים על פייסבוק, אבל גם פייסבוק במקרה הזה משחקת תפקיד מאוד גדול.
<אימי עירון: אין לנו שום יכולת להתחרות במחירים שלהם בפרסום, אין לנו שום יכולת להתחרות בצונאמי הזה שנוגס את שוק הפרסום שהוא גם כך מאוד מאוד קשה והעוגה מתכווצת.
<אימי עירון: כולכם מכירים את המציאות הזאת.
<אימי עירון: אני חושבת שזה ממש הכרח וזה עכשיו.
<אימי עירון: צריך ממש לפעול בשנים הקרובות.
<דודו בקר: אם אפשר להוסיף מילה על העתיד לאן זה מוביל.
אראל מרגלית: רק שנייה.
אראל מרגלית: יש לנו פה נציגי ממשלה ואנחנו רוצים גם לתת להם להיכנס לדיון ואז נמשיך.
אראל מרגלית: נמצא פה ממשרד המשפטים הווארד פולינר, בבקשה.
<הווארד פולינר: אני באתי להקשיב יותר מלתרום.
אראל מרגלית: משרד האוצר, בבקשה.
<שרון אהרוני: משרד האוצר בפן המיסוי יכול להתייחס, פחות לצד המסחרי, לחלוקה.
<שרון אהרוני: שמי שרון אהרוני, מנהל המחלקה למיסוי בין-לאומי ברשות המיסים.
<שרון אהרוני: בפן המיסויי כמו שפתח חבר הכנסת מרגלית בתחילת דבריו, ישראל לא נמצאת בוואקום שהיא יכולה לקבוע פעולות חד-צדדיות כאשר היא מתעסקת בתאגידים רב-לאומיים, ובמיוחד בתאגידים רב-לאומיים שהם תושבות של מדינות אמנה שישראל חתומה איתן על אמנה.
<שרון אהרוני: אני מדבר כרגע על המיסוי הישיר, אחרי זה מיכאל ידבר על המיסוי העקיף.
<שרון אהרוני: ככל שאנחנו נתקן את פקודת מס ההכנסה אז אנחנו יכולים לבוא ולומר שפקודת מס הכנסה קובעת את הדין לגבי פעילות של חברה תושבת חוץ שפועלת פה בישראל.
<שרון אהרוני: נאמרה פה איזושהי אמירה: האם החברות שציינתם פועלות פה בישראל ואם צריך למסות אותם, כן או לא.
<שרון אהרוני: פקודת מס הכנסה יכולה לומר באיזה נסיבות תאגיד רב-לאומי יכול להתמסות פה בישראל, אבל זה לא מספיק.
<שרון אהרוני: כי אם אנחנו עוסקים עם מדינות שיש לנו אמנה איתן ואנחנו כפופים לפרשנות של ארגון ה-OECD אז לפעמים הפרשנות שקיימת היום לא תמיד שחור ולבן מאפשרת למדינת ישראל בכל מקרה - אני לא נכנס כרגע לדוגמאות של תיקים פרטניים, אבל אני אומר היא לא יכולה כברירת מחדל לבוא ולומר שיש מיסוי.
<שרון אהרוני: יש נסיבות שבהן - - -
אראל מרגלית: אגב, אני חולק עליך.
אראל מרגלית: אם למדינת ישראל יש אמנה עם ארצות-הברית ולי יש חברת היי-טק ואני פותח משרד בארצות-הברית, אני חייב מיסוי על הפעילות שלי בארצות-הברית.
אראל מרגלית: יש כמה דרכים לקחת את זה: או קוסט פלוס.
אראל מרגלית: כלומר, אתה לא קובע את מרכז הרווח שלי פתאום מישראל לארצות-הברית, אבל על הפעילות שאני עושה שם אני חייב מס בארצות-הברית.
אראל מרגלית: אותו דבר חברה אמריקאית שמגיעה לארץ.
אראל מרגלית: היא חייבת מיסוי על הפעילות שלה בישראל.
<שרון אהרוני: נכון, על זה דיברתי.
<שרון אהרוני: יש את הפעילות של התאגיד הרב-לאומי שפועל - - -
אראל מרגלית: אני כרגע לא מדבר על לקחת מרווחי התאגיד הרב-לאומי על הפעילות הגלובליות שלו בגלל שיש לו איזשהו משרד בישראל.
אראל מרגלית: אני מדבר על הפעילות הישראלית שאני יכול לאפיין אותה בצורה ברורה של אותו תאגיד.
אראל מרגלית: פה צריכה להיות דעה מה אתה עושה כי אנחנו יודעים למדוד את זה ואנחנו עושים את זה עם כל חברה אחרת.
<שרון אהרוני: לא.
<שרון אהרוני: ככל שהפעילות הזו מבוצעת פה בישראל, פקודת מס הכנסה אומרת את דעתה שההכנסה הזאת לפחות במיסוי הישיר היא לא פטורה ממס.
<גיא אופיר: אבל אתם לא מחייבים לא את גוגל ולא את - - -
<שרון אהרוני: אני דיברתי על המיסוי הישיר.
<גיא אופיר: גם את זה.
<גיא אופיר: גם במיסוי ישיר הם לא משלמים על ההכנסות מישראל.
<שרון אהרוני: לא נתייחס לתיקים פרטניים.
אראל מרגלית: נכון, אנחנו לא רוצים להתייחס לתיקים פרטניים.
אראל מרגלית: אנחנו רק אומרים שהנושא הזה צריך להיות נדון.
<שרון אהרוני: אז אני אעדכן בעוד דבר.
<שרון אהרוני: ברשות יש איזשהו צוות שהוקם על-ידי מנהל הרשות לתת את ההמלצות שלו לעניין הטיפול בתאגידים מהסוג הזה.
<שרון אהרוני: יש טיוטות שכרגע רצות ואנחנו אמורים להעביר - - -
אראל מרגלית: את הדיון הזה הקדשנו רובו ככולו לשמוע דווקא את יצרני התוכן ולא הקדשנו את עיקר הדיון לנושא המיסויי.
אראל מרגלית: בדיון הבא אנחנו נרצה את משה אשר פה ואנחנו נרצה לשמוע את דעתו בנושא המיסויי.
<מיכאל זיו: מיכאל, רשות המיסים.
<מיכאל זיו: אני רוצה לחדד משהו.
<מיכאל זיו: הוועדה הזאת דנה יותר בנושא של לשלם עבור התוכן כמו שאמרת.
<מיכאל זיו: האם לוועדה הזאת יש מנדט והיא רוצה לדון בכלל האם לרשום את החברות שזה לא קשור בכלל לנושא התוכן?
<מיכאל זיו: כי גם אם החברה תירשם בסופו של דבר היא תשלם את המס על הפעילות שלה בישראל או את המע"מ, אבל זה לא קשור בכלל לנושא התוכן.
<מיכאל זיו: בכל מקרה, לתוכן, לנוגעים בדבר לא ישולם דבר.
<מיכאל זיו: על מה אנחנו דנים?
אראל מרגלית: המנדט של הוועדה הזו הוא כפול.
אראל מרגלית: הוא דן בחלוקה בין יצרני התוכן לבין מנועי החיפוש והוא בא לשאול ולהסדיר הסדרי מס של חברות רב-לאומיות במצבים שהם מצבים אפורים, מצבים וירטואליים, כי ברוב הדברים הדברים מוסדרים.
אראל מרגלית: יש חוק עידוד השקעות הון ויש את ההסדרים שלו ואנחנו רוצים לשמוע את ההסדרים על החברות הווירטואליות.
<שרון אהרוני: אני אמרתי משהו בפתיח ואולי אני רוצה לחדד אותו.
<שרון אהרוני: זה נכון אולי בדין הפנימי לקבוע הוראה כזו או אחרת, רק אנחנו צריכים לראות איפה העולם גם משנה כי, בין היתר, ארגון ה-OECD הקים איזשהו צוות שעוסק בנושא.
אראל מרגלית: נכון ואנחנו בתיאום איתם.
אראל מרגלית: אני חייב להגיד לך שאני קיבלתי פניות מגרמניה ומצרפת.
אראל מרגלית: הם יודעים שאני בא מתחום ההיי-טק.
אראל מרגלית: הם ביקשו מאיתנו להוביל חלק גדול מהדיון הזה כי חלק מהם מבולבלים בינם לבין עצמם.
אראל מרגלית: השוק האירופי היום כשאני דיברתי שם בפני הנציבות - עזוב רגע את המיסים הווירטואליים = יש להם כרגע בעיה איפה לקבוע מרכז רווח בתוך אירופה.
אראל מרגלית: אחד מהדברים שהישראלים יודעים לעשות יותר טוב מהאחרים, אנחנו יודעים לפעול בהרבה מדינות בעת ובעונה אחת ואנחנו יודעים להגיע להסדר עם כל מדינה על תשלום מס.
אראל מרגלית: אנחנו תמיד מקימים mini multi nationals, כך אני קורא לזה.
אראל מרגלית: לאמריקאים יש שוק אמריקאי ולצרפתים יש שוק צרפתי.
אראל מרגלית: אנחנו תמיד עובדים בשוק בין-לאומי אז אנחנו למדנו לעבוד בכמה מדינות ולגרום להן לדבר.
אראל מרגלית: ברגע שמדינה היא אגרסיבית מדי היא מוציאה את עצמה מהמשחק.
אראל מרגלית: לכן, אנחנו לא רוצים להיות אגרסיביים מדי, אנחנו רק רוצים להיות חלק מהמשחק, זה הכול.
<שרון אהרוני: אנחנו מסכימים.
<שרון אהרוני: אנחנו נציגים בקבוצות העבודה של ארגון ה-OECD, רק שהמדינות בינן לבין עצמן לא יודעות לאן ללכת כמו שאמרת.
אראל מרגלית: אבל אין אף מדינה אחת בכל אירופה שיש לה כל כך הרבה חברות רב-לאומיות כמו ישראל.
אראל מרגלית: כלומר, הם אומרים: אתם עשיתם כל כך הרבה הסדרים בתחום ההיי-טק ועכשיו יש לכם קצת הייטקיסטים קצת בכנסת, בואו תעשו גם את ההסדרים בעניין הזה ותעזרו לנו.
<שרון אהרוני: אני מפנה שאלה כדי להבין.
<שרון אהרוני: כשאתה אומר הסדרים זה לקבוע שיעורי מס שונים או ייחוס - - -?
אראל מרגלית: עזוב רגע את המצב שיש בישראל.
אראל מרגלית: יש כרגע אבסורד בעולם.
אראל מרגלית: הוא לא שייך רק לגוגל.
אראל מרגלית: יש אבסורד עם החברות הגדולות כי בעצם אתה יכול לרשום את ה-IP שלך בהונגריה ואתה יכול בסופו של דבר להפוך את ארצות-הברית למין מקום שנותן שירותים לחברה בהונגריה, גם אם אתה סיסקו הגדולה ויש לך פעילות מאוד גדולה וכל ההנהלה שלך יושבת בארצות-הברית, ולשלם שם קוסט פלוס.
אראל מרגלית: או אם סיסקו קנתה פה את NDS שמפתחת פה את כל הדברים הגדולים בירושלים לנושא של video on demand ואת כל ההסדרים האלה, אז אתה יכול להגיד זה בעצם סתם, זה sweat shop שיש בישראל.
אראל מרגלית: בקיצור, צריך להגיע להסדר.
<שרון אהרוני: ברשותך אני רוצה לסכם.
<שרון אהרוני: זה לא שאנחנו קופאים על השמרים.
<שרון אהרוני: כשאנחנו זזים ונציע הצעות כאלו או אחרות בתוך המדינה ובדין הפנימי, ככל שנלך לאמנת המס עם מדינה אחרת יכול להיות שהצעד שאנחנו נעשה אותו כל עוד לא תהיה איזושהי תופעה באמנה מולטילטרלית בעולם, זה לא ישפיע כי עדיין האמנה בינינו לבין המדינה האחרת תקבע משהו שונה - זה מה שהתכוונתי לומר.
אראל מרגלית: מה שאני יכול לומר לך זה שבכמה מדינות גם החברות הרב-לאומיות האלה, היום לפני שהן הגיעו להסדר בין-לאומי נרחב וגדול הם דורשים מס על נתח מסוים של הפעילות שלהם.
אראל מרגלית: בטח שמשלמים מע"מ כי VAT זה value added service שנוצר באותה מדינה.
אראל מרגלית: כשאתה יוצר משהו בעברית אתה יוצר אותו פה בדרך כלל.
אראל מרגלית: אולי יש עוד שניים-שלושה מקומות שאפשר, אבל אתה יוצר אותו פה.
אראל מרגלית: דווקא בעניין של שוק הפרסום הישראלי ושוק התוכן הישראלי אתה יודע למדוד עבודה שנוצרת בישראל.
<שרון אהרוני: לא התכוונתי למיסוי העקיף.
אראל מרגלית: כן, בבקשה.
<עירית ליאו: שלום.
<עירית ליאו: קוראים לי עירית ליאו ואני מנהלת מחלקת מחירי העברה ברשות המיסים.
<עירית ליאו: זו מחלקה שדנה ומתייחסת לנושא של באמת חלוקת ההכנסות בין המדינות וגביית המס כתוצאה מכך בתאגידים רב-לאומיים.
<עירית ליאו: אני חברה בוועדה ב-OECD, קבוצת עבודה 6.
<עירית ליאו: בקבוצה הזו עכשיו יושבים ובאמת דנים בנושא ה-IP ומיקום ה-IP והזכות ברווחים.
<עירית ליאו: כל מדינה כמובן רוצה לגבות את המס המקסימאלי.
<עירית ליאו: אני רוצה רק לומר דבר אחד והוא שאנחנו מחויבים למניעת מיסי כפל, בעיית מיסי כפל.