GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
סתיו שפיר: פיתויים פוליטיים, פיתויים כספיים, כשמודבר, כאמור, בכספי ציבור.
סתיו שפיר: כבוד יושב-ראש הוועדה, היית שותף למהלך היסטורי מבורך, שבפעם הראשונה חברי הכנסת בוועדה קיבלו את הטבלאות האיומות האלה שבוע לפני הישיבה ושבוע לפני צריך להצביע עליהן.
סתיו שפיר: זה באמת דבר מבורך, ולא ייאמן שזה לא היה ככה קודם, שחברי הכנסת היו מגיעים לפה וצריכים להצביע על זה מיד.
סתיו שפיר: יותר מזה, אני רואה שגם עכשיו היועצים המשפטיים של הוועדה לא נמצאים פה, ואני מבינה שעד לפני כמה שנים היה נהוג שהיועצים המשפטיים בכלל לא היו נוכחים במהלך העברות תקציביות.
סתיו שפיר: זאת אומרת, אף אחד לא ראה בזה איזושהי פרקטיקה שיש בה משהו לקוי.
סתיו שפיר: ניסן, לי ולך יצא לאחרונה להיות בכמה ראיונות משותפים בעניין העברות תקציביות, ובהם אמרת משהו שמאוד הסכמתי אתו - הבעיה הגדולה היא לא בהעברות אלא באופן שבו נקבע התקציב.
סתיו שפיר: הבעיה הגדולה היא בכך שבדרך שבה הוועדה הזו דנה בתקציב אנחנו לא מצליחים לעשות את העבודה שאנחנו מתבקשים לעשות ונדרשים לעשות.
סתיו שפיר: הדיון הוא קצר מדי, הוא לא מקיף, הוא לא יעיל.
סתיו שפיר: אפשר גם ללכת אחורה ולחשוב על הדרך שבה מתוכנן התקציב, בכלל וגם לאור מה שאנחנו רואים שהממשלה הזאת עושה, וראינו אתמול עם הזיגזוג בהחלטות כלכליות.
סתיו שפיר: יכול להיות שהוועדה יכולה לעשות מהלך היסטורי נוסף, לקחת את הדבר הזה קדימה ולערוך דיונים יותר מקיפים על הדרך שבה התקציב נקבע, איך התקציב מועבר בוועדה הזו, איך לשפר את ההליך הזה.
סתיו שפיר: זה עוד לפני שאנחנו נוגעים בהעברות התקציביות.
סתיו שפיר: לעניין ההעברות התקציביות עצמן - שלחתי אליך מכתב כבר לפני חודש וחצי שדורש, באופן שאני חושבת שיהיה מקובל על חלק ניכר מיושבי הוועדה, שנמשיך להעביר העברות תקציביות שהן נדרשות והכרחיות עכשיו, אבל נקפיא את כל אותן העברות שהיו ידועות לפני מועד הגשת התקציב, בגלל שנראה לי שבדבר הזה יש משהו שסותר את חוק יסוד: משק המדינה, שדורש שתקציב המדינה יעבור על כל שינוייו.
סתיו שפיר: ועדיין לא קיבלתי מענה למכתב הזה, לא קיבלתי שום התייחסות.
סתיו שפיר: ברגע שלא תהיה התייחסות גם נצטרך לנקוט בצעדים משפטיים, ואני חושבת שזה חבל שחבר כנסת צריך ללכת לבג"ץ כדי לתקן משהו שאפשר לתקן כאן בכנסת, ואפשר אפילו להתחיל אותו מהוועדה.
סתיו שפיר: אני באמת מציעה שניקח את הרוח הקולקטיבית הנעימה שיש פה קדימה, ונעשה פה פעם אחת שינוי שיוכל ליצור תקציב מדינה יעיל, נקי, שקוף ושהציבור ידע מה עושים בכסף שלו.
ניסן סלומינסקי: אז אני חוזר כי אנחנו רוצים להתחיל בהעברות וכל שבוע אנחנו דנים בנושא הזה, אז אענה עוד פעם תשובה אחת.
ניסן סלומינסקי: לגבי איך מכינים תקציב מדינה וכו' – זה סיפור אחד.
ניסן סלומינסקי: יכול להיות שאם אנחנו רוצים לדון על תקציב המדינה אז הזמן הוא לפני אישור.
ניסן סלומינסקי: ואם ירצו לדון גם על התקציב – בכבוד.
ניסן סלומינסקי: בינתיים אנחנו דנים - - -
סתיו שפיר: לפני אישור כבר אי אפשר לדבר על איך כותבים - - - .
ניסן סלומינסקי: כן אפשר.
ניסן סלומינסקי: זה הזמן, אם רוצים.
ניסן סלומינסקי: בדרך כלל אנחנו דנים על חוק ההסדרים וכמעט לא דנים על התקציב ואף אחד לא מסתכל על זה.
ניסן סלומינסקי: זו התשובה השניה.
ניסן סלומינסקי: התשובה השלישית: הלוואי שכל התקציב לא היה עובר כמו שהוא עובר אלא היה עובר כמו שההעברות האלה עוברות.
ניסן סלומינסקי: כי לכל משרד יש ספר כזה שמן, שאף אחד כמעט לא יודע מה כתוב שם, מה המספרים.
ניסן סלומינסקי: אף אחד לא יודע, אף אחד לא בודק ואף אחד לא שואל, וזו המאסה, זה ה-300 מיליארד.
ניסן סלומינסקי: מצד שני, פה כל דבר שעובר אנחנו יודעים.
סתיו שפיר: - - - משנה אם הוא עובר.
ניסן סלומינסקי: אמרתי לך: אם הדבר הזה היה מופיע בספר התקציב, בחיים לא היינו שזה קיים, לא היינו יודעים מה זה ולא היינו שואלים.
ניסן סלומינסקי: רק בגלל שזה עובר עכשיו בוועדה יש דיון ואנחנו יודעים ומבינים.
ניסן סלומינסקי: לא תמיד מסכימים – יש קואליציה, יש אופוזיציה, יש כל מיני דעות.
ניסן סלומינסקי: אז ההיפך, אם כל תקציב המדינה היה עובר בדרך הזאת, היינו יודעים על התקציב.
ניסן סלומינסקי: אבל זה בלתי אפשרי, כמובן.
ניסן סלומינסקי: אז ההיפך, כל מה שעובר פה נותן לנו להבין דברים, שאם היו מקבלים את עמדתך לא היית יודעת את זה בכלל, כי זה בכל הספרים האלה שאף אחד לא מגיע אליהם, לא רואה את זה ולא - - -
סתיו שפיר: בדיוק, אז אתה מסכים אתי שצריך לקרוא את זה בצורה אחרת.
ניסן סלומינסקי: אז לפחות טוב שזה עובר פה, אז לפחות את זה אנחנו מבינים ויודעים.
ניסן סלומינסקי: יכולים לאשר ויכולים לא לאשר, וקרו דברים שאנחנו לא מאשרים או לא מעלים.
סתיו שפיר: לא מדויק.
סתיו שפיר: ההעברות האלה, אנחנו לא מקבלים אותן כחלק ממכלול.
סתיו שפיר: כשאתה מקבל כזו פנייה להעברה אתה לא יודע מה התקציב הבסיסי של הסעיף הזה ושל המשרד, כמה כבר העבירו להם לפני כן.
סתיו שפיר: כל העבודה הזאת, אנחנו עושים עבודה סיזיפית בעצמנו.
ניסן סלומינסקי: את יכולה לדעת.
ניסן סלומינסקי: את שואלת ומקבלת.
ניסן סלומינסקי: אם תפתחי את ספר התקציב, תוכלי גם חלק גדול לדעת.
סתיו שפיר: ברור שצריך לפתוח את ספר התקציב, אבל למה לעשות את זה ככה?
ניסן סלומינסקי: אז מה רצית שיהיה?
סתיו שפיר: אפשר להשיג את המידע, אבל לא הלכנו.
סתיו שפיר: אני לא - - - אני חברת כנסת.
ניסן סלומינסקי: את רצית שזה יופיע בספר התקציב, שבכלל לא תדעי את זה.
סתיו שפיר: אני רוצה שהמספרים האלה יגיעו אלינו בצורה הגיונית.
ניסן סלומינסקי: נישאר כנראה בחילוקי דעות, וזו סיבה טובה שיהיו לנו עוד כמה הופעות.
סתיו שפיר: אני רק רוצה את תשובתך לגבי המכתב, שעוד לא קיבלתי עליו - - -
ניסן סלומינסקי: בסדר, אני אראה אותי אני - - -
סתיו שפיר: מה זה אראה אותו?
סתיו שפיר: עבר חודש וחצי.
ניסן סלומינסקי: אני מסביר כל הזמן בעל פה.
ניסן סלומינסקי: אם זה לא טוב אז גם אכתוב.
סתיו שפיר: לא הסברת את תשובתך למכתב.
ניסן סלומינסקי: אז יהיה לנו עניין שכל פעם נוכל להופיע בתקשורת.
ניסן סלומינסקי: אנחנו עוברים עכשיו לפניות.
ניסן סלומינסקי: פנייה מס' 189.
סתיו שפיר: לא, אותי לא מעניין להופיע בתקשורת.
סתיו שפיר: אותי מעניין שדברים ישתנו פה, זה בדיוק ההבדל.
סתיו שפיר: אם זה מה שאתה רוצה - - -
ניסן סלומינסקי: לא אני היוזם.
ניסן סלומינסקי: את מביאה אותי.
סתיו שפיר: אפשר פעם אחת גם לענות לטענות עצמן.
ניסן סלומינסקי: כמו שהיה פעם בין שינוי לש"ס.
סתיו שפיר: ניסן, אתה הופך את המקום הזה לבדיחה.
סתיו שפיר: אפשר לענות לעניינם של דברים ולא להתחמק בכל מיני פיתולים פוליטיים.
ניסן סלומינסקי: אני חושבת שעניתי לך לעניינו יותר עמוק ממה שאפשר.
ניסן סלומינסקי: תחשבי על התשובה ותראי שאני צודק.
סתיו שפיר: לא קיבלתי תשובה.
סתיו שפיר: הסכמת אתי על זה שהתקציב עובר פה בצורה שהיא מבזה.
סתיו שפיר: אחלה, בוא נשנה את זה.
ניסן סלומינסקי: לא, לא אמרתי את זה.
סתיו שפיר: > אמרת.
סתיו שפיר: אתם לא יכולים לדון בתקציב, תגידי תודה שלפחות בהעברות התקציביות את יכולה להסתכל - - -
ניסן סלומינסקי: את מדברת התקציב כולו.
ניסן סלומינסקי: עזבי, עכשיו אנחנו מדברים על העברות כספיות.
סתיו שפיר: אתה רק מסכים אתי על הטענה, אבל איפה היכולת לשנות אותה?
ניסן סלומינסקי: אני לא יודע להגיד לך עכשיו איפה אפשר - - -
סתיו שפיר: אתה יושב-ראש ועדת הכספים.
ניסן סלומינסקי: העברה 189.
<עופר מרגלית: הפניה נועדה למימון 88.5 מיליוני שקלים לתקצוב מענק לחברת התקשורת שזכתה במכרז שניהלה המדינה.
<עופר מרגלית: בתקנות אתם רואים 75 מיליון כי חלק מהשינוי הוא פנימי בתוך התוכנית, אבל ציינו בדברי ההסבר את סך הכסף שמועבר לחברה.
יעקב ליצמן: מאיפה הפער בין 75 ל-89 מיליון?
יעקב ליצמן: הוא לא מופיע כאן.
יעקב ליצמן: כרגע אתה נוקב בסכום שלא מופיע בדף.
יעקב ליצמן: איפה הפער של הכסף?
יעקב ליצמן: למה זה לא מופיע בדף הזה?
<עופר מרגלית: כי הפירוט שמופיע פה הוא ברמה של תוכנית.
<עופר מרגלית: יש מתחת עוד רמה, שהיא רמה של תקנות.
<עופר מרגלית: בתוך התוכנית הזאת יש שינוי פנימי.
יעקב ליצמן: עם כל הכבוד, אדוני, אנחנו לא מבינים תוכנית.
יעקב ליצמן: אנחנו צריכים לאשר.
יעקב ליצמן: אתה אומר לי שאתם רוצים 89 מיליון שקלים, ו-75 הבאת לי מאיפה?
יעקב ליצמן: הפער - - -
ניסן סלומינסקי: מה ששואלים: 13 מיליון שקל, לאן הם הולכים?
ניסן סלומינסקי: אם אתה אומר שמימון המענק לחברת התקשורת עולה רק 75 מיליון - - -
<עופר מרגלית: לא, לא.
<עופר מרגלית: אחדד.
ניסן סלומינסקי: תסביר עוד פעם, אולי לא הבנו.
אלעזר שטרן: שאלתי וקיבלתי על זה תשובה.
<עופר מרגלית: זה באמת נשאל מראש על-ידי חבר הכנסת אלעזר שטרן והעברנו תשובה.
<עופר מרגלית: סך הסכום שמועבר לחברה – לכן רשמנו את זה פה, כדי שזה יועבר בצורה ברורה – הוא 88.5 מיליון שקלים.
<עופר מרגלית: מה שמבוצע בפנייה הזאת זה הסטה של 75 מיליוני שקלים אל התוכנית הזאת, כדי להשלים את סך הסכום של 88.5 מיליון.
<עופר מרגלית: בעצם ה-13.5 מיליון היה בתוך התוכנית.
ניסן סלומינסקי: היה בבסיס?
ניסן סלומינסקי: אז תגיד.
ניסן סלומינסקי: מי בעד אישור ההעברה?
ניסן סלומינסקי: תודה, הפנייה אושרה.
אלעזר שטרן: אני מבקש הערה שתירשם לפרוטוקול.
ניסן סלומינסקי: אוקיי, שהתשובה היתה טובה.
אלעזר שטרן: התשובה היתה בסדר.
אלעזר שטרן: אבל כיוון שצוין גם שם החברה כששאלתי, וכיוון שיש בכנסת הוראות צינון של שלוש שנים או לא יודע כמה, רציתי רק להגיד שלפי מה שפורסם ב"כלכליסט", מי שהיה יועץ של שר התקשורת כשכתבו את המכרז הזה עבר כמה חודשים לפני שהמכרז יצא לעבוד בתוך אותה חברה שניהלה את זה.
אלעזר שטרן: אני חושב שהסיפור הזה יכול להיות לא בדיון ההעברות - - -
יעקב ליצמן: למה לא אמרת את זה לפני כן?
יעקב ליצמן: הייתי מצביע נגד.
אורית סטרוק: למה אתה אומר את זה אחרי שההצבעה היתה?
יעקב ליצמן: אני מושך את ההצבעה שלי.
ניסן סלומינסקי: לא, זה כבר אי אפשר.
אלעזר שטרן: אולי טעיתי.
אורית סטרוק: זה דברים שכולם - - -
אלעזר שטרן: אני אומר עוד פעם – לא עשיתי מחקר על זה, אני - - -
ניסן סלומינסקי: מה שנאמר פה זה דבר שאני מציע להגיד באחריות גדולה כי אני לא יודע מה ואיך, אבל מדובר על בן אדם מסוים שאמור היה להיות בצינון ולא היה בצינון, או משהו כזה.
אלעזר שטרן: לא אמרתי שהוא היה אמור להיות בצינון.
אלעזר שטרן: אגיד בדיוק מה שאמרתי וגם אקריא, כי אמרתי גם על סמך מה שאמרתי את זה, ולכן גם לא אמרתי את זה לפני ההצבעה כדי שלא יהיו לזה משמעויות שאולי לא צריכות להיות בזה.
אלעזר שטרן: אני רק אומר, מבחינת הניקיון שלנו, שלאו דווקא קשור לוועדה הזאת, אלא בכלל.
אלעזר שטרן: חברת איי.
אלעזר שטרן: בי.סי.
אלעזר שטרן: שתקיים את מיזם – וצוין בדף שקיבלתי גם שם החברה - - -
ניסן סלומינסקי: איזו חברה?
<עופר מרגלית: שם זמני – איי.
<עופר מרגלית: בי.סי.
אלעזר שטרן: במקביל, קובי שמש, יועצו לשעבר של השר שדחף את המיזם ופרש לפני שהמכרז הסתיים, מונה למנהל ההנדסה.
ניסן סלומינסקי: מי היה השר שדחף את זה?
ניסן סלומינסקי: זה שר בממשלה הזו או ששייך לממשלה הקודמת.
אלעזר שטרן: שר התקשורת.
עפר שלח: אפילו לא בכנסת היום.
ניסן סלומינסקי: של הממשלה הזו?
אלעזר שטרן: אוקיי, הבנתי.
אלעזר שטרן: הוא לא שר היום והוא אפילו לא חבר כנסת, אותו אדם.
אלעזר שטרן: דיברתי על החברה, לא על השר.
אורית סטרוק: מה זה קשור אם הוא שר או לא שר?
אורית סטרוק: זה לא רלוונטי.
אורית סטרוק: אם היה פה איזשהו ניגוד אינטרסים - - -
ניסן סלומינסקי: הוא לא אומר שיש ניגוד.
ניסן סלומינסקי: הוא אומר שהוא לא יודע אם יש ניגוד או לא.
אורית סטרוק: מישהו ביקש רביזיה על הדבר הזה?
יעקב ליצמן: הצבעתי בעד אבל משכתי.
יעקב ליצמן: אני לא עושה רביזיה.
משה גפני: שתדעי, יש בכנסת מצב שיושב בצד הזה נציג ממשלה בכיר ומסביר בלהט למה צריך להפריט חברה מסוימת; אחרי חצי שנה, אחרי שהפריטו את החברה – ואנחנו מתווכחים אתו – את מוצאת אותו בצד השני והוא מנהל החברה שהופרטה.
אורית סטרוק: אז מה יש לך להגיד על זה?
משה גפני: אין לי מה להגיד.
משה גפני: זה מה שאלעזר שטרן אמר, זו הנקיות.
משה גפני: את רוצה שאביא דוגמאות?
ניסן סלומינסקי: אם החוק מתיר את זה אז אנחנו בבעיה וצריכים - - -
אורית סטרוק: אני רוצה שנתייחס לדוגמה הספציפית.
יעקב ליצמן: כולם ככה.
יעקב ליצמן: כל הפקידים האלו הולכים להיות - - -
משה גפני: פקידים בכירים במשרדים שונים מסבירים לוועדה או לוועדות אחרות דברים שנשמעים - -
ניסן סלומינסקי: זה דבר שצריך לשנות את החוק.
משה גפני: - - ואחרי חצי שנה את מוצאת אותם בצד השני.
ניסן סלומינסקי: אם יש תקופת צינון וזה בתוך התקופה – זה חמור; אם זה לאחר מכן, אז מבחינת החוק - - -
משה גפני: צינון זה עבירה על החוק.
משה גפני: מה שהוא העלה זה לא נושא של צינון בכלל.
אורית סטרוק: זה מה שקוראים כשר אבל מסריח.
אורית סטרוק: אז אני עושה רביזיה ואני מבקשת שנבדוק את זה.
ניסן סלומינסקי: אם זו לא עבירה אז מה תבדקי?
ניסן סלומינסקי: פנייה מס' 193 עד 195.
משה גפני: אבל צריך להתחשב בחברת כנסת.
משה גפני: היא אומרת שהיא מגישה רביזיה.
ניסן סלומינסקי: אמרתי - אם היא מגישה אז רשמו רביזיה.
אורית סטרוק: מה זה קשור אם הוא שר או לא שר.
<עופר מרגלית: אני לא רוצה להיכנס לפרטים של המקרה, אבל רק שתכירו את הפרטים הכלליים – אני לא מכיר את הבן אדם.
<עופר מרגלית: בוועדת הבחירה שר התקשורת לא היה חבר.
<עופר מרגלית: מי שהיו חברים זה משרד האוצר וחברת החשמל.
יעקב ליצמן: אני מציע לך, כידיד טוב שלך, לא להגיד את זה עוד פעם.
משה גפני: עזוב, אנחנו מכירים - - - אדוני היושב-ראש, יש בעיות יותר חמורות, תאמין לי.
משה גפני: הרבה יותר חמורות.
אורית סטרוק: אתה מכיר את הפרטים?
אורית סטרוק: לא?
ניסן סלומינסקי: פנייה 193–195.
<אורי שיינין: הפנייה נועדה להעברת תקציב בסך 55 מיליון שקלים.
<אורי שיינין: 50 מיליון מתוכם מיועדים לתוכנית "סופת חול", שהיא היערכות העורף לפיגועים כימיים - ערכות מגן.
<אורי שיינין: זה היה בזמנו ההיערכות למתקפה מסוריה, לפני הסיכום שנערך, וגם לציוד שמשמש לטיהור וניקוי מקומות ממפגעים כימיים.
קארין אלהרר: אבל לא הפסיקו - - -?
<אורי שיינין: כיום ל-65%–70% מהאוכלוסייה כבר יש ערכות מגן.
יעקב ליצמן: לא, לא, לחרדים אין אף ערכת מגן.
משה גפני: וגם לא לבעלי זקנים חילוניים, בגלל שהם נראים כמו חרדים.
<אורי שיינין: כולכם בטח שמעתם בתקשורת דיונים על המפעלים האלה, ואני מעריך שמשם מגיעה השאלה.
<אורי שיינין: בימים אלו הנושא נדון:
<אורי שיינין: איך אנחנו נערכים; האם יש צורך מקצועי בהמשך האספקה; וכמובן, בהקשר התעסוקתי והתעשייתי של המפעל הזה.
קארין אלהרר: אז למה אתם מעבירים כסף?
<אורי שיינין: 50 המיליון האלה הם תקציב שמשרד הביטחון התחייב אל מול ספקים.
<אורי שיינין: חלק הוא כבר שילם, חלק הוא עדיין לא שילם - - -
חמד עמאר: מה שאתה מבקש כבר בוצע?
<אורי שיינין: חלק בוצע.
קארין אלהרר: אם הם לא יחלקו את זה לאזרחים למה צריך?
<אורי שיינין: סליחה?
<אורי שיינין: חילקו את זה לאזרחים?
<אורי שיינין: 50 המיליון האלה - - -
<אורי שיינין: אתן רקע לתוכנית.
משה גפני: לא צריך רקע.
משה גפני: יש 50 מיליון לערכות מגן.
משה גפני: חלק מערכות המגן סופק כבר לאזרחים?
<אורי שיינין: יש התחייבות של משרד הביטחון ואנחנו מעבירים כסף כדי שמשרד הביטחון יוכל לשלם.
יעקב ליצמן: אולי מישהו יסביר לנו למה עוד לא עושים לחרדים ערכות מגן?
ניסן סלומינסקי: עוד מעט יפסיקו לכולם.
קארין אלהרר: האם הן סופקו לאזרחים?
<אורי שיינין: כן, הן סופקו לאזרחים.
אלעזר שטרן: כל ה-50 מיליון - - -
קארין אלהרר: שמשרד הביטחון יחזיר את זה.
<אורי שיינין: התוכנית היא של מיליארד שקל על פני חמש שנים.
<אורי שיינין: 50 המיליון האלה הם תוספתיים.
חמד עמאר: כמה מתוך המיליארד שקלים כבר הושקעו?
<אורי שיינין: זו תוכנית של חמש שנים, מ-2009 עד 2013 – 200 מיליון שקל בשנה.
<אורי שיינין: אני לא יכול לתת לך תשובה עכשיו - - -
יעקב ליצמן: זה מיותר.
יעקב ליצמן: לא רלוונטי.
ניסן סלומינסקי: רבותי, אי אפשר ככה.
ניסן סלומינסקי: אחד אחד, אי אפשר שכולם מדברים יחד.
ניסן סלומינסקי: אנחנו לא שומעים.
<אורי שיינין: אני נותן רקע כדי שתבינו על מה מדובר.
עפר שלח: זו תוכנית שנמצאת בתת ביצוע ושר הביטחון אמר עכשיו לעצור אותה.
עפר שלח: לכן נשאלת השאלה למה אי אפשר לקחת מהתקציבים שלא השתמשו בהם עד עכשיו ולכסות את 50 המיליון שצריך לשלם.
עפר שלח: הספקים האלה סיפקו מסכות, אז הם צריכים לקבל את הכסף.
משה גפני: אין כסף כרגע.
יעקב ליצמן: עפר, אותי מטריד למה צריך להשקיע את הכסף הבא.
עפר שלח: זה ה-50 מיליון - - -
יעקב ליצמן: לא, יש עוד בתוכנית.
יעקב ליצמן: הם הולכים להשקיע עוד ועוד בחינם.
עפר שלח: שר הביטחון אמר שלא.
ראובן ריבלין: אני יכול לענות לך.
ראובן ריבלין: עד שלא תתקבל החלטה - - -
יעקב ליצמן: עפר, כשתהיה יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון נדבר אתך ואתה - - -
ניסן סלומינסקי: עפר, אבל התנאי הוא שלא תעזוב את הוועדה שלנו.
ראובן ריבלין: לא יכול להיות מצב שוועדת החוץ והביטחון תהיה בלי יושב-ראש.
ראובן ריבלין: בקדנציה הקודמת, כשציפי לבני וביבי רבו, אמרתי להם שאם הם לא מודיעים לי מי אני מכנס את הוועדה לבחור.
ראובן ריבלין: אנחנו צריכים להמשיך לקיים את קו הייצור של מסכות.
ראובן ריבלין: בלי לרכוש חומר גלם לא נוכל לעשות זאת.
ראובן ריבלין: כל עוד לא התקבלה החלטה, אנחנו צריכים להמשיך את קו הייצור, כי לחדש אחר כך את קו הייצור אנחנו - - -
אלעזר שטרן: אבל אולי התקבלה החלטה.
עפר שלח: יצאה הודעה מטעם שר הביטחון שצריך להפסיק.
<אורי שיינין: נכון, זה כמו שאתה אומר, אך הנושא נמצא כרגע בדיונים מקצועיים האם להמשיך.
ראובן ריבלין: אנחנו חייבים להמשיך לקיים את קו הייצור, בגלל שגם אם מפסיקים קו הייצור הזה הוא הכרחי.
עפר שלח: זה 50 מיליון תוספתי למיליארד שכבר - - -
ניסן סלומינסקי: אבל המיליארד מתפרש על חמש שנים.
ניסן סלומינסקי: הוא לא יכול מתקציב של 2014.
ניסן סלומינסקי: יכול להיות שאת ה-200 הוא הוציא וזו התוספת ל-2013.
ראובן ריבלין: זו דרישה של הגנת העורף.
אלעזר שטרן: כשהחליטו לסגור טייסת בצבא באו טייסים לטוס טיסות לילה.
אלעזר שטרן: אמרו להם: בשש בערב אין טיסות לילה, כי סגרו טייסת וכסף זה כסף.
אלעזר שטרן: אם 50 המיליון זה על מה שיוצר וזה חוב לספקים – אז ברור לנו למה; אם חלק מה-50 מיליון זה על החזקה או שימור קו ייצור - זה גם ברור.
אלעזר שטרן: רק השאלה הזאת - - -
ראובן ריבלין: זה רק קצה הדבר.
ראובן ריבלין: אני חושב שהוועדה בראשות עפר, כפי שהיתה עד היום, היא זו שצריכה להחליט ולא הוועדה הזאת.
ראובן ריבלין: פה מדברים על העברה.
ראובן ריבלין: אני אומר לכם שהוועדה, שגם אתה חבר בה, דנה בנושאים האלה כבר שלוש ישיבות.
ראובן ריבלין: אני מציע לאשר רגע כדי לא לשים מכשול.
יעקב ליצמן: ביקשתי תשובה - למה לא נותנים לחרדים ערכות מגן.
יעקב ליצמן: מגיע לי, אזרח.
ראובן ריבלין: זאת שאלה חשובה.
ראובן ריבלין: למה לבעלי זקן - - -
ניסן סלומינסקי: אורי, אם יש לך תשובה- תגיד.
ניסן סלומינסקי: אם לא - תביא תשובה לנושא הזה בפעם הבאה.
ניסן סלומינסקי: זה נושא שעולה כבר הרבה מאוד פעמים ואנחנו רוצים תשובה.
ניסן סלומינסקי: האם הקדוש ברוך הוא מספיק כדי להגן עליהם או שצריכים ערכות?
<אורי שיינין: אבדוק את זה.
ניסן סלומינסקי: מי בעד אישור פניה 193–195?
ניסן סלומינסקי: פנייה מס' 193–195 אושרה.
ניסן סלומינסקי: אוקיי, אושר ויש רביזיה.
יעקב ליצמן: בינתיים תביא את התשובות עד הרביזיה.
ניסן סלומינסקי: אנחנו מדלגים על פנייה מס' 202 – שדה דב.
ניסן סלומינסקי: בישיבה הקודמת אמרנו שלא נדון עד שלא נשמע קצת יותר פרטים על העניין.
ניסן סלומינסקי: פנייה 211–214.
יעקב ליצמן: יש לי שאלה מקדמית על הפנייה.
יעקב ליצמן: אני רוצה לדעת למה מנכ"לית המשרד חתמה על זה באופן חריג מכל ההעברות התקציביות?
ניסן סלומינסקי: אני יכול להגיד לך בגדול, לא יודע תשובה.
ניסן סלומינסקי: ראש אגף התקציבים עבד בכל מיני עבודות לפני כן.
ניסן סלומינסקי: יש לו חוזה שבגינו יש תחומים מסוימים שהוא לא יכול לטפל.
ניסן סלומינסקי: כנ"ל גם למנכ"לית.
ניסן סלומינסקי: פעם שאלתי את השאלה הזאת ואמרו לי - - -
יעקב ליצמן: התשובה שלך לא טובה.
<נורדן שלאבנה: אני יכולה להתייחס?
<נורדן שלאבנה: אני הרפרנטית הרלוונטית לבקשה.
יעקב ליצמן: מי הרפרנט של האוצר - - -?
<נורדן שלאבנה: לאנרגיה – אני.
יעקב ליצמן: מי הסגן?
<נורדן שלאבנה: אודי אדירי.
יעקב ליצמן: יפה, מכיר.
יעקב ליצמן: בחור טוב, מצוין.
יעקב ליצמן: אודי אדירי היה צריך לחתום על זה.
ניסן סלומינסקי: לא, לא, זה עולה למעלה.
ניסן סלומינסקי: אם הוא לא חותם - - -
יעקב ליצמן: הוא סגן.
יעקב ליצמן: הנה, כל הסגנים חתמו.
יעקב ליצמן: תראה מי חתם קודם.
ניסן סלומינסקי: בדרך כלל הוא חותם או היא.
ניסן סלומינסקי: את יכולה להסביר?
ניסן סלומינסקי: גם את הפנייה וגם תשובה לשאלה שלו.
<נורדן שלאבנה: התשובה היא: בגלל שהממונה לא יכול לחתום על הבקשה מפאת עיסוקיו הקודמים ולכן המנכ"לית חותמת על זה.
יעקב ליצמן: למה לא אדירי?
<נורדן שלאבנה: זה צריך להיות חתימה ממונה אחרי חתימה של סגן.
<שלמה פשקוס: העברה בין גגות – חותם עליה הממונה; שינוי פנימי – חותם עליה הסגן.
<נורדן שלאבנה: כשיש העברה בין גגות הממונה צריך לחתום עליה.
<נורדן שלאבנה: אחלק את הפנייה לשני חלקים.
<נורדן שלאבנה: החלק הראשון הוא תקצוב של 3.9 במזומן לתקצוב תכנון ופיתוח מערכת הולכת הגז במתקני גז, מתקני PRMS, טיפול בגז.
<נורדן שלאבנה: החלק לרשות הגז זה תקצוב של 7 מש"ח הרשאה להתחייב בגין עבודות ייעוץ כלכליות והנדסיות לרשות הגז.
<נורדן שלאבנה: החלק השני של הפנייה נועד לתקצב מזומן שניתן השנה על חשבון הרשאה להתחייב שניתנה בעבר למשרד האנרגיה בגין החלטת הממשלה לתקצוב אנרגיות מתחדשות.
<נורדן שלאבנה: ההחלטה קבעה יעד הפחתת גזי חממה של 20%.
<נורדן שלאבנה: לשאלתה של חברת הכנסת שפיר שנשלחה אלינו - התקציב ניתן עכשיו בגלל שאנחנו מתאימים את התקציב לביצוע של משרד האנרגיה.
יעקב ליצמן: מה התקציב של משרד האנרגיה?
<נורדן שלאבנה: התקציב שניתן עד היום - - -
יעקב ליצמן: לא, בכלל.
יעקב ליצמן: תקציב המדינה למשרד האנרגיה, כמה זה?
<נורדן שלאבנה: התקציב הוא 290 - - -
יעקב ליצמן: אז תשימי לב – 290 מיליון זה התקציב, ואת מעבירה כאן 101 מיליון שקל.
יעקב ליצמן: לפני חודשיים בתקציב המדינה לא ידעת את זה?
<נורדן שלאבנה: לא נתנו את זה מבסיס - - -
יעקב ליצמן: שליש מהתקציב של המשרד את מעבירה עכשיו עוד פעם?
יעקב ליצמן: זה המון.
סתיו שפיר: שאלה לגבי אחד הדברים שנזרקו פה בתוך הסוגריים, ולא קיבלתי עליו תשובה בטבלה - פעולות חינוך והסברה.
סתיו שפיר: מה הנתח של זה מתוך התקציב שאתם מבקשים ואיזה פעולות - - - ?
<נורדן שלאבנה: כתבנו את זה גם בתשובות.
<נורדן שלאבנה: עבור פעולות חינוך והסברה - 13 מיליון; עבור תקינה ואכיפה – 8 מיליון.
סתיו שפיר: אבל מה פעולות ההסברה האלה?
סתיו שפיר: למי אנחנו מסבירים ומה אנחנו מסבירים?
<נורדן שלאבנה: זה כמו הפרסומות שאנחנו רואים בטלוויזיה על מקררים ומכשירים ששואבים חשמל.
סתיו שפיר: אם זה הפרסומות שנותנים לחברות הגז, אז אני לא חושבת שצריך לממן את זה.
קארין אלהרר: למה צריך פרסומות לחברת החשמל?
ניסן סלומינסקי: זה לא לחברת החשמל.
ניסן סלומינסקי: זה משרד האנרגיה והמים לגבי שימוש - - -
סתיו שפיר: אבל למה אתם צריכים פרסומות למתקני הגז?
סתיו שפיר: למה 13 מיליון - - - ?
סתיו שפיר: יש לי פשוט רעיונות ממש טובים מה לעשות עם 13 מיליון שקל.
<נורדן שלאבנה: לא, זה לא קשור למתקני הגז.
<נורדן שלאבנה: אנחנו מדברים פה אך ורק על פעולות חינוך והסברה שנועדו לתקצוב של אנרגיות מתחדשות, בין אם זה תוכניות לבתי-הספר או פרסומות שאנחנו רואים.
<נורדן שלאבנה: זה לא קשור לגז טבעי.
סתיו שפיר: אז פרסומות על מה?
<נורדן שלאבנה: על מכשירים זוללי חשמל.
סתיו שפיר: מה זה?
סתיו שפיר: פרסומות ליעילות בחשמל?
סתיו שפיר: רק דברים כאלה?
<נורדן שלאבנה: כן.
<נורדן שלאבנה: פרסומות זו אחת הדוגמאות שנתתי.
<נורדן שלאבנה: זה גם פעולות חינוך והסברה.
סתיו שפיר: 13 מיליון רק בשביל הדברים האלה?
סתיו שפיר: אנחנו צריכים לשאול, זה סכום מאוד נאה בשביל זה.
יעקב ליצמן: את מי מחנכים שם?
ניסן סלומינסקי: שמסבירים איזה דבר זולל חשמל יותר ואיזה פחות.
ניסן סלומינסקי: להערכתי, זה דברים חשובים, אנשים לא יודעים.
ניסן סלומינסקי: לדוגמה, פעם חשבו שהמזגן הוא צורך החשמל הוא הכי גדול.
סתיו שפיר: אם הם בלתי תלויים ואין שום אינטרסים אז זה נהדר.
סתיו שפיר: גם אז צריך לשאול אם צריך להשקיע כל כך הרבה כסף, אבל זה נהדר.
סתיו שפיר: השאלה את מי מפרסמים ואיך.
<נורדן שלאבנה: החלק העבה יותר בפנייה שאנחנו מעבירים הוא 100 מיליון עבור המכשירים עצמם.
<נורדן שלאבנה: המכשירים עצמם נועדו לאוכלוסיות מעוטות יכולת, וגם לכלל הציבור שרוכש את המכשירים האלה בחנויות.
ניסן סלומינסקי: רבותי, מי בעד אישור פנייה 211 עד 214?
ניסן סלומינסקי: תודה, ההעברה אושרה.
ניסן סלומינסקי: אנחנו עוברים לפנייה 215.
<צחי דוד: הפנייה נועדה לתקצוב 5 מש"ח לפרויקט משותף עם קרן היסוד להקמה והרחבה של כפרי סטודנטים.
<צחי דוד: הכפר שמוקם כרגע הוא במועצה המקומית עמק המעיינות.
<צחי דוד: הכפרים שמורחבים זה בכל רחבי הארץ.
ניסן סלומינסקי: עמק המעיינות זה בית שאן.
אלעזר שטרן: זה מה שהיה בית שאן.
יעקב ליצמן: יש אחד.
יעקב ליצמן: איפה עוד ארבעה?
<צחי דוד: יש פה גם הקמה של אחד וגם הרחבה של כפרים אחרים.
<צחי דוד: למשל, בקרית שמונה, בכרמיאל, באשלים - - -
יעקב ליצמן: מה הקריטריון לקבל את זה?
יעקב ליצמן: אני רוצה להקים כפר.
יעקב ליצמן: אני יכול להקים כפר?
<צחי דוד: יש תקנת כפרי סטודנטים, יש החלטות ממשלה על הקמת כפרים.
<צחי דוד: הקריטריון הוא matching - מימון תואם בעברית – שאתה מעמיד מול המימון הממשלתי.
אלעזר שטרן: איפה בעמק המעיינות זה ממוקם?
<צחי דוד: אני מצטער, אני לא יודע.
אלעזר שטרן: הסטודנטים בעמק המעיינות, מאיזה קמפוס?
אלעזר שטרן: אני יכול להגיד לך מאיפה אבל זה רחוק.
אלעזר שטרן: יש את עמק יזרעאל או עמק הירדן.
<צחי דוד: אני מודה שלא ירדתי לרזולוציות האלה.
סתיו שפיר: באיזה אתרי מורשת מדובר?
ניסן סלומינסקי: זה בפנייה הבאה.
ניסן סלומינסקי: כפרי סטודנטים, אם זה מצליח, זה נותן פתרון נפלא לסטודנטים.
יעקב ליצמן: לא לכולם.
יעקב ליצמן: מגזר מסוים מקבל את זה.
ניסן סלומינסקי: לא, לא, פתוח לכל המגזרים.
ניסן סלומינסקי: אני אומר לך שמגזרים מסוימים שחשבו אחרת התחילו לנצל את זה.
ניסן סלומינסקי: ליצמן, אני מודיע לך שאם יהיה לך עניין בזה תוכל לנצל את זה.
חמד עמאר: אני רוצה לדעת מה זה כפרי סטודנטים.
<צחי דוד: זה סדרה של כפרים שמוקמים בדרך כלל על שטחים חומים ביישובים, מה שנקרא "שטח בייעוד ציבורי", בבניית קבע ולעתים בקרוונים.
<צחי דוד: מתגוררת בהם אוכלוסיית סטודנטים בתקופת לימודיה, לעתים גם אוכלוסיית בוגרי אוניברסיטה.
<צחי דוד: לפעמים זה מותר, לפעמים זה אסור, יש מקומות שאי אפשר כי סטודנטים זה ייעוד ציבורי ובוגרים זה לא.
ניסן סלומינסקי: הם באים לגור שם ועושים פעילות חברתית, וחלק מהם נשארים לגור שם אחר כך לגור.
ניסן סלומינסקי: אני רואה מה קורה בשדרות ובעוד מקומות – הם נשארים לגור אחר כך ומכניסים רוח צעירה למקומות האלה.
ניסן סלומינסקי: אני חושב שזה דבר חשוב.
<צחי דוד: רוב כפרי הסטודנטים הם בנגב ובגליל.
<צחי דוד: יש גם אחד שהוקם בלוד.
חמד עמאר: זה לא כפר חדש, זה יישוב קיים.
<צחי דוד: אמרתי – זה הרחבה של קיימים ואחד חדש.
ניסן סלומינסקי: מי בעד הפנייה?
ניסן סלומינסקי: אנחנו לא דנים בתגלית בינתיים.
ניסן סלומינסקי: הפנייה הבאה היא 224–229.
<צחי דוד: יש פה העברה של 500,000 שקלים ממשרד החינוך לקיום תחרות היורו לנוער בארץ, בהתאם להחלטת ממשלה 283 שהתקבלה בעניין הזה.
<קריאות: מה זה?
<צחי דוד: כדורגל.
<צחי דוד: זה טורניר שהיה בארץ, התארחו פה מספר נבחרות.
<צחי דוד: הגיעו לפה ספורטאים מכל המדינות והממשלה החליטה שהיא תומכת.
ניסן סלומינסקי: מה זה 2?
<צחי דוד: 1.7 מיליון מהמשרד לאזרחים ותיקים לבית התפוצות, לפרויקט שנקרא "מזקנים אתבונן".
<צחי דוד: העברנו לכם פירוט מלא לגבי הפרויקט במייל הבוקר.
סתיו שפיר: מה?
סתיו שפיר: לא קיבלנו.
<צחי דוד: הועבר למזכירות הוועדה הבוקר.
ניסן סלומינסקי: אז יכול להיות שעבר, אבל אנחנו יושבים פה.
<צחי דוד: בגלל שזה פרויקט נקודתי, נציג המשרד יסביר.
<חביב קטן: פרויקט "מזקנים אתבונן" זה פרויקט שבו בני נוער, בעיקר בתחילת התיכון, הולכים לגמלאים, לזקנים, לאנשים בבתי אבות, הולכים אליהם לבית, עוזרים להם מבחינה טכנולוגית עם כל מיני אמצעים, יושבים אתם, נותנים להם להגיע לקדמה – אם זה להפעיל מחשב, להפעיל טלפון סולולרי בצורה חכמה - - -
קארין אלהרר: זה פרויקט אישי במסגרת בית-הספר?
<חביב קטן: זה במחויבות אישית.
<חביב קטן: זה פרויקט בשיתוף עם משרד החינוך.