GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<מאיר בינג: יש גם כסף שהאמריקנים העבירו בנובמבר-דצמבר 2012, שחלקו אצלם על תקציב 2013, אצלנו זה עדיין נרשם בתקציב 2012, כי אנחנו עובדים אחרת.
<מאיר בינג: לכן צריך להעביר את השימוש מ-2012 ל-2013.
ניסן סלומינסקי: זה כסף שהגיע - - -
<מאיר בינג: זה כסף שהגיע בשנת 2012.
<מאיר בינג: אני לא יודע להגיד לך אם הוא הגיע בינואר או בדצמבר.
<מאיר בינג: אפשר לעשות על זה עבודה חשבונאית, אבל זה פחות מהותי.
ניסן סלומינסקי: אם הוא הגיע אחרי אוקטובר, הוא נחשב בתקציבים שלנו – תבין, 3.1 מיליארד השקל של האמריקנים, שהם נותנים לנו, מבחינתנו, מבחינת תקציב הביטחון, זה של שנת 2013, מבחינתם זה מתחיל באוקטובר 2012.
ניסן סלומינסקי: כל מה שמגיע מאוקטובר 2012 עד אוקטובר 2013, מבחינת הרישום של משרד הביטחון, זה נקרא "2013" ומופיע בתקציב 2013.
<מאיר בינג: אני מבין.
<מאיר בינג: ברשותך, אדוני היושב-ראש, מה שחשוב לא איך האמריקנים רושמים את זה, אלא איך אנחנו רושמים.
ניסן סלומינסקי: איך אתם רושמים?
<מאיר בינג: כסף שהגיע בשנת 2012, לא משנה אם הוא בגין שנת הכספים 2012 בארצות-הברית או בגין שנת 2013 בארצות-הברית, אצלנו גם אם הוא הגיע בדצמבר 2012 כשבארצות-הברית הוא בגין שנת 2013, מבחינתנו הוא רשום בשנת 2012.
ניסן סלומינסקי: ניר, אתם הרי יודעים שאתם מקבלים 3.1 מיליארד שקל מארצות-הברית לשנה.
ניסן סלומינסקי: האם בתקציב משרד הביטחון מופיע המספר הזה?
ניסן סלומינסקי: תגיד לי באיזה תקציב זה מופיע, של איזה שנה?
ניסן סלומינסקי: אל תסביר הפוך מניר, כי אז לגמרי נצא מבולבלים.
עפר שלח: לא כולו מופיע, חלקו זו הוצאה מותנית - - -
<מאיר בינג: אני אסביר בצורה מסודרת.
<מאיר בינג: 2.4 מיליארד דולר זה הסיוע האמריקני שניתן עד לפני כמה שנים, מתוקצב בבסיס הנטו של משרד הביטחון, 600 או 700 המיליון הנותרים מתוקצבים בהוצאה מותנית בהכנסה.
ניסן סלומינסקי: באיזה שנה?
ניסן סלומינסקי: אני שואל כרגע.
<מאיר בינג: בבסיס כל שנה.
ניסן סלומינסקי: מה זה "כל שנה"?
<מאיר בינג: כל שנה.
<מאיר בינג: בתקציב שאושר ב-2012 מופיע התקציב הזה.
ניסן סלומינסקי: הם מאשרים לך את זה?
<מאיר בינג: דקה אחת, אני אסביר.
<מאיר בינג: אני אענה לכל שאלה.
<מאיר בינג: השימוש בארצות-הברית נעשה בזמנים שונים, וזה כרגע לא משנה למה ומתי האמריקנים נתנו את זה, בגין איזה שנת תקציב אצלם.
<מאיר בינג: הם נתנו בשנת 2012 כסף, זה נמצא בחשבון בנק של מדינת ישראל בארצות-הברית, נשארה בו יתרה.
<מאיר בינג: לא משנה בגין איזה שנה הכסף הגיע.
<מאיר בינג: ברגע שנשארה בו יתרה לא ממומשת בשנת 2012, כדי להשתמש בה – יש כסף בשנת 2013 שהוא בגין הכסף שיש השנה – אנחנו מעבירים את זה.
<מאיר בינג: להגיד לך שישתמשו בזה?
<מאיר בינג: לא ישתמשו כנראה השנה בכולו, בחלקו אולי כן.
<מאיר בינג: עד היום זה לא היווה מגבלה.
ניסן סלומינסקי: מאיר, כל זה הבנו.
ניסן סלומינסקי: אם הכסף הזה נשאר ביתרה של 2012, זאת אומרת, זו היתה יתרה שנשארה עד אוקטובר 2012, נכון?
<מאיר בינג: אין לזה משמעות.
<מאיר בינג: אנחנו עובדים מינואר עד דצמבר, אנחנו לא עובדים מאוקטובר עד אוקטובר.
ניסן סלומינסקי: אני מדבר על התקציב שאתה רושם.
ניסן סלומינסקי: נניח באוקטובר 2013 אנחנו מקבלים מארצות הברית 3.1 מיליארד שקל, נכון?
ניסן סלומינסקי: באיזה תקציב הוא מופיע?
<מאיר בינג: מבחינתנו 2013.
<מאיר בינג: זה לא רלוונטי שזה כסף בגין 2014 בארצות-הברית.
ניסן סלומינסקי: אצלנו זה מופיע ב-2013?
ניסן סלומינסקי: 3.1 מיליארד של 2012, מתי הוא הגיע?
<מאיר בינג: אם אתם רוצים, אפשר להזמין מישהו מהחשבות.
<ניר ממה: עד ה-31 בדצמבר הגיע הכסף.
<ניר ממה: ב-31 בדצמבר כשאנחנו - - -
ניסן סלומינסקי: איזה שנה?
<ניר ממה: כשעשינו את מאזן תקציב הביטחון ב-31 בדצמבר ראינו שיש לנו בבנקים יתרות מימוניות משנה קלנדרית.
ניסן סלומינסקי: מהכסף שלהם שהגיע עד אוקטובר 2012?
<ניר ממה: לא זה מעורבב, גם וגם.
<ניר ממה: כשהסתכלנו ב-31 בדצמבר ראינו יתרונות מימוניות בבנק של 500-400 מיליון דולר.
<ניר ממה: כדי שנוכל להשתמש בכסף הזה בשנת התקציב 2013 אנחנו צריכים - - -
ניסן סלומינסקי: באוקטובר 2012 אתה מתחיל לקבל כסף חדש, נכון?
<ניר ממה: זה יכול להתערבב ביחד.
ניסן סלומינסקי: איפה הוא מופיע בתקציב?
<ניר ממה: בתקציב הישראלי.
<ניר ממה: הוא מופיע פר שנת תקציב ישראלית.
ניסן סלומינסקי: הכסף שאתה מקבל של אוקטובר 2012 מארצות-הברית, האם הוא מופיע בתקציב 2012 שלנו או בתקציב 2013 שלנו?
ניסן סלומינסקי: הסברת קודם בטוב טעם שזה מופיע ב-2013.
ניסן סלומינסקי: זאת אומרת, התקציב של 2012 התחיל באוקטובר 2011 והסתיים באוקטובר 2012, וזה עודף מהתקציב הזה.
<ניר ממה: הוא כולל 3.1 מיליארד דולר, שחלקו הוא זנב - - -
ניסן סלומינסקי: ממנו נשאר לכם עודף.
<ניר ממה: תמיד חלקו זנב, זה משתרשר משנה לשנה.
<ניר ממה: מה-3.1 הזה שהוא בשנה קלנדרית ינואר עד דצמבר, כשבדקנו ב-31 בדצמבר ראינו פשוט יתרה בחשבונות בנק של 500-400 מיליון דולר, וכדי שאנחנו נוכל להשתמש ביתרה הזאת אנחנו צריכים לעשות את התיקון התקציבי בתקציב הישראלי.
סתיו שפיר: השאלה אם גיליתם הוצאה שכבר היתה מתוכננת.
<ניר ממה: היא מתוכננת, אנחנו מתכננים שימושים לכל השנה.
סתיו שפיר: מתוך ה-26% שאתם יכולים להמיר, האם הימרתם הכול בשנה הזאת?
<ניר ממה: כשמאיר הסביר איך אנחנו בונים את התקציב, 2.4 בנטו ובברוטו, בילד אין אנחנו לוקחים הנחה שאנחנו ממירים 26.3% בילד אין.
<ניר ממה: בבניית התקציב שלנו אנחנו ממירים 26.3%, זה בבסיס התקציב.
ניסן סלומינסקי: ההסבר הראשון שלכם היה יותר טוב, שמבחינת הבקשה שלכם מהאוצר זה כבר עבר באפריל 2013.
<ניר ממה: זה ההסבר.
ניסן סלומינסקי: אז שאלנו את האוצר מה קרה מאפריל 2013 ועד היום, למה לא העבירו את זה?
ניסן סלומינסקי: זה עודפים ישנים, למה חיכו לשבוע האחרון של דצמבר?
<ניר ממה: לא שמעתי על זה תשובה.
ניסן סלומינסקי: אני יודע, גם אני לא שמעתי.
ניסן סלומינסקי: מאיר חזר אתנו אחורה.
עפר שלח: זה כסף שמוציאים בארצות-הברית.
עפר שלח: זה לא מה שממירים.
<מאיר בינג: זה כסף שמוציאים בארצות הברית וזה פרט טכני של רישום.
עפר שלח: כל הסיפור פה הוא אחר.
עפר שלח: זה חשבון סגור.
עפר שלח: בסוף, בינינו, זו סובסידיה של הממשל האמריקני לתעשיות האמריקניות שאנחנו נהנים ממנה.
ניסן סלומינסקי: הוא היה צריך לצאת עד אוקטובר 2012.
עפר שלח: אני לא מדבר על ה-26% שממירים.
עפר שלח: ניסן, הרי לא נוותר על הכסף הזה.
ניסן סלומינסקי: אני רק לא מבין אם זה היה צריך לצאת עד אוקטובר 2012 נניח, למה היום, בדצמבר, כשאנחנו כבר עובדים בתקציב של 2014 – למה רק היום זה מגיע להעברה ולא לפני כן?
ניסן סלומינסקי: היו להם שנה וחודשיים לעשות את זה.
עפר שלח: זה מתחבר לשאלה אחרת.
עפר שלח: איפה ואיך מתבצעת הבקרה על הכסף שיוצא בארצות-הברית.
עפר שלח: אני אומר לכם, וניסן יודע את זה טוב, שבמסגרת מה שהוצג לוועדה המשותפת בדיונים של הפרטים, הפירוט של הכסף שמוצא בארצות-הברית לא הגיע אלינו.
עפר שלח: הכסף הזה בסוף, ניסן, מה זה משנה, נעביר אותו, כי זה כסף שאם לא נוציא אותו, הוא ילך לאיבוד בארצות-הברית.
ניסן סלומינסקי: לא נוותר עליו.
עפר שלח: לא נוותר עליו.
ניסן סלומינסקי: אני חושב שהביטחון ויתר, יכול להיות שאנחנו יכולים להשתמש בו לדברים יותר טובים.
עפר שלח: אתה לא יכול להשתמש, אלא אם כן יש לך מה לקנות בארצות-הברית.
<מאיר בינג: אתה לא יכול.
עפר שלח: יש חטיבה להתיישבות גם בנברסקה, זה בסדר.
<מאיר בינג: יכול להיות שאני לא מסביר טוב משהו.
<מאיר בינג: הפנייה היא לא המהות.
<מאיר בינג: אפשר לדבר למה היא הוגשה לפני חודש ולא לפני חודשיים.
<מאיר בינג: על זה אפשר לדבר.
<מאיר בינג: זו השאלה היחידה.
<מאיר בינג: הכסף פה הוא טכני בעיקרו.
<מאיר בינג: אי-אפשר להשתמש בו לשום נושא אחר.
<מאיר בינג: השקלים מתוקצבים, ה-26% מתוקצבים.
ניסן סלומינסקי: מאיר, את זה הבנו.
ניסן סלומינסקי: אבל הטכני זה לא חודש, זה שנה.
<מאיר בינג: זה לא שנה.
<מאיר בינג: התקציב אושר רק באוגוסט, העודפים פה הם יותר מסובכים מעודפים של תקציב רגיל, כי צריך לבדוק - - -
ניסן סלומינסקי: זה תקציב של 2012.
<מאיר בינג: העברנו את כל העודפים של המשרדים באוגוסט-ספטמבר.
<מאיר בינג: פה העודף השקלי של הגופים בסעיף 15 עבר גם כן בטיפת דיליי, כי שם הכול יותר מסובך, אבל עבר.
<מאיר בינג: זה העודף הדולרי, שזה קצת יותר מסובך.
<מאיר בינג: הם פנו אלינו לפני, היינו צריכים לבדוק דברים.
<מאיר בינג: אין פה מהות.
ניסן סלומינסקי: הייתי מסכם שאנחנו לא מבינים, אבל אנחנו מתחשבים.
יעקב ליצמן: לא נבין בין כך.
עפר שלח: אנחנו מבינים שאין לנו שום בקרה על 2.4 מיליארד שיושבים בארצות-הברית ומוצאים בעסקאות בארצות-הברית.
עפר שלח: זאת הבעיה.
ניסן סלומינסקי: יכול להיות שבגלל זה, זה מגיע כל-כך מאוחר.
<ניר ממה: החובה עלינו לבוא ולהציג.
<ניר ממה: זה יבוא בעוד שבוע לדיון בוועדה המשותפת.
ניסן סלומינסקי: לא בטוח, כי עוד אין יושב-ראש.
<מאיר בינג: אדוני היושב-ראש, חייבים לפתור את הבעיה של יושב-ראש זמני, כי צריך לאשר את הפניות האלה.
ניסן סלומינסקי: אם זה תלוי בנו, יש לנו כבר יושב-ראש.
<מאיר בינג: אני לא מתערב בעניינים הפוליטיים, אבל צריך לפתור את זה אד-הוק.
יעקב ליצמן: תסביר משהו אחר.
יעקב ליצמן: אמר נציג הצבא קודם שהוא הגיש את הבקשה כבר במרץ.
יעקב ליצמן: למה לא הגשתם עד עכשיו?
יעקב ליצמן: זה שאין בעיה ואין הבדל וכסף טכני, אני אף פעם לא אבין.
יעקב ליצמן: נניח שהבנתי, הכול בסדר.
יעקב ליצמן: זה שהוא הגיש בזמנו ואתם מגישים רק עכשיו, את זה אני לא מבין.
<מאיר בינג: את כל העודפים השקליים בכל המשרדים העברנו מייד אחרי אישור התקציב, כולל גם של הגופים בסעיף 15.
<מאיר בינג: את העודף הדולרי באמת העברנו באיחור, כי היו שם חישובים קצת יותר מסובכים.
<מאיר בינג: היינו יכולים להעביר את הפנייה הזאת לפני חודשיים, העברנו אותה לפני חודש.
יעקב ליצמן: נניח חודשיים.
<מאיר בינג: אני מזכיר לך שהתקציב אושר בסוף יולי, בתחילת באוגוסט.
יעקב ליצמן: אז הוא הגיש.
<מאיר בינג: אני אומר שוב שהעודפים השקליים העברנו מייד.
יעקב ליצמן: השאלה היא אחרת, האם בעצם אתם אומרים שלא בוער, שיש כסף?
<מאיר בינג: זה לא מנע עד היום את יכולת השימוש בכסף שקיים בארצות-הברית, וצריך להעביר אותו והוא כסף שאי-אפשר להשתמש בו למטרות אחרות.
יעקב ליצמן: את כל השאלות נשאיר לוועדה המשותפת.
ניסן סלומינסקי: זו ההעברה הקלה.
יעקב ליצמן: למדתי שיש כסף טכני ויש כסף כשר ויש כסף שחור.
יעקב ליצמן: יש הרבה סוגים של כסף.
ניסן סלומינסקי: רבותי, הבנו שיש לנו הרבה אי-הבנות בנושא הזה.
סתיו שפיר: ניסן, אני יכולה לעשות סקר קצר?
סתיו שפיר: מבין חברי הוועדה מבין לא ב-100%, ב-80% את מה שדובר עליו כרגע?
ניסן סלומינסקי: אני מבין מה שדובר, פרט לשאלה אחת, סתיו, למה זה התעכב עד עכשיו?
סתיו שפיר: זו בדיוק השאלה.
ניסן סלומינסקי: יש ויכוח בין הביטחון שאומר שהעביר לאוצר לבין האוצר שמשום מה לא ראה את זה.
סתיו שפיר: מה זה "לא ראה את זה"?
ניסן סלומינסקי: את המהות של העניין אנחנו מבינים.
סתיו שפיר: את המהות של העניין כולם מבינים.
ניסן סלומינסקי: למה זה התעכב?
ניסן סלומינסקי: זו שאלה שאני שואל כל הזמן.
סתיו שפיר: למה זה לא היה ידוע לפני כן?
ניסן סלומינסקי: בגלל זה לא נוותר על כסף לאמריקנים.
סתיו שפיר: זו שאלה שצריך לעמוד עליה.
סתיו שפיר: תקציב הביטחון הוא תקציב מאוד-מאוד לא שקוף, מנסיבות שחלקן אפשר להבין ולהסכים אתן, אבל פעמים נראה שחוסר השקיפות הזאת גם מסתיר הרבה מאוד בזבזנות וחוסר התייעלות מובהק.
יעקב ליצמן: גם הוועדה המשותפת לא יודעת.
ניסן סלומינסקי: זו האחריות של עפר.
עפר שלח: תקציב הביטחון, אני אומר את זה לא בשביל להגן עליהם – תקציב הביטחון הוא התקציב הכי שקוף בפני חברי הכנסת מכל תקציבי המדינה.
סתיו שפיר: איך בדיוק?
סתיו שפיר: תסביר לי.
עפר שלח: תבואי לדיונים של הוועדה המשותפת ואת תראי שאת יכולה לדעת כל פצצה בחיל-אוויר, כמה הוציאו עליה, כשאת לא יכולה לדעת על כל אינפוזיה בבתי חולים.
סתיו שפיר: הוא שקוף לחברי הוועדה המשותפת.
עפר שלח: הם אלה שדנים בו.
סתיו שפיר: הוא לא שקוף ציבורית.
סתיו שפיר: מה זה "תקציב שקוף"?
עפר שלח: אנחנו נציגי ציבור לצורך העניין, אנחנו לא שותפי סוד לאיזה - - -
סתיו שפיר: כמו שמקימים פה גם ועדות חסויות לעניינים חסויים ויש שם שני אנשים וחצי.
סתיו שפיר: עפר, אני מאוד מכבדת אותך, אבל זה שאתה נמצא בוועדות האלה, זה נהדר, זה לא תקציב שקוף.
עפר שלח: לא רק אני, זה עשרה חברי כנסת.
סתיו שפיר: הציבור לא יודע מה קורה בפנים.
עפר שלח: סתיו, אני לא בא להגן על אף אחד, אני רק אומר לך עניינית שכל חבר בוועדה המשותפת שרוצה ללמוד את תקציב הביטחון לפרטים, הוא יכול ללמוד אותו לפרטים הרבה יותר מכל תקציב אחר שאישרנו.
סתיו שפיר: זה עדיין לא הופך אותו לתקציב שקוף, מאחר שהוא לא שקוף לציבור.
סתיו שפיר: חלק מהסיבות לזה מובנות, אבל נראה שמאחורי הסיבות האלה - - -
ניסן סלומינסקי: אני יכול להעיד, לא רק שהוא מפורט, אלא שיש שם לפחות את עפר שיושב לפי הדוח ועוקב בדיוק כמה הייתם צריכים לחסוך, למה לא קיצצתם.
ניסן סלומינסקי: הוא יושב על זה והשם ישמור וירחם.
יעקב ליצמן: לא סתם לא רוצים אותו כיושב-ראש הוועדה ...
סתיו שפיר: להגיד שהתקציב הוא שקוף, כי הוא שקוף לעשרה חברי כנסת, זה לא לקרוא לו "שקוף".
סתיו שפיר: תסלחו לי, ההגדרות האלה הן לא הגדרות נכונות.
סתיו שפיר: שקוף זה שקוף ציבורית.
עפר שלח: התקציבים האחרים לא שקופים אפילו לעשרה חברי כנסת.
סתיו שפיר: התקציבים האחרים פתוחים לציבור לפחות.
סתיו שפיר: אפשר לדון איך דנים בהם, ואתה יודע שפה אין בינינו אי-הסכמה, אבל זה לא העניין.
סתיו שפיר: ברגע שתקציב לא שקוף באופן כל-כך ברור, בגלל זה יש לנו כל השאלות האלה, בגלל זה אנחנו מנסים להבין את הפרטים.
ניסן סלומינסקי: מאיר, רצית להעיר הערה לפני שאנחנו עוברים לסעיף השני.
<מאיר בינג: שני דברים.
<מאיר בינג: דבר אחד, בתקציב הביטחון יש המון בעיות של שקיפות, בטח גם לציבור.
<מאיר בינג: אני לא יודע כמה זה יכול להיות מול הציבור יותר טוב.
<מאיר בינג: באופן כללי מול האוצר יש הרבה מה לשפר.
<מאיר בינג: אני מסכים עם עפר שוועדת החוץ והביטחון עושה עבודה, נכנסים לפרטים ומבינים דברים שלא מבינים במשרדים אחרים, עם זאת יש הרבה דברים שאנחנו יודעים מצוין, כל אזרח יודע במשרדים אחרים, וגם חברי הכנסת לא בדיוק יודעים בתקציב הביטחון.
יעקב ליצמן: איך האזרחים יודעים אם השרים לא יודעים?
עפר שלח: אנחנו יודעים הרבה יותר ממה שהשרים יודעים.
ניסן סלומינסקי: יעקב, זה לא קשור.
ניסן סלומינסקי: השר לא חייב לדעת, אבל האזרח צריך לדעת.
עפר שלח: השר רק מצביע על זה, הוא לא צריך לדעת.
ניסן סלומינסקי: רבותי, סיימנו.
ניסן סלומינסקי: את ההצבעה נעשה מחר, בעזרת השם.
<טמיר כהן: רק לסדר.
<טמיר כהן: דנו בהודעה 15005.
ניסן סלומינסקי: ועכשיו אנחנו עוברים - - -
<טמיר כהן: לפנייה 378 ו-9000.
ניסן סלומינסקי: ממשלת ישראל קיימה דיונים ארוכים האם לקבל את הדרישה של משרד הביטחון ולהוסיף להם תקציב או לא.
ניסן סלומינסקי: היו הרבה חילוקי דעות, ובסופו של דבר נפל הפור וממשלת ישראל, אולי בהכרעה של ראש הממשלה כפשרה, החליטה להוסיף לתקציב הביטחון 2.7 מיליארד שקל.
<טמיר כהן: 2.79 מיליארד.
סתיו שפיר: עפר, גם פה בדקת כל שאלה?
עפר שלח: לא הציגו לנו.
עפר שלח: ברגע שתהיה ועדה משותפת, אמורים להציג לנו.
סתיו שפיר: האישור הוא פה.
ניסן סלומינסקי: הסברתי שאנחנו האישור של המסגרת.
עפר שלח: הדיון הפרטני אמור להיות בוועדה המשותפת.
ניסן סלומינסקי: הדיון הפרטני, לאן זה הולך, זה בוועדה המשותפת.
ניסן סלומינסקי: ממשלת ישראל החליטה להעביר למשרד הביטחון, להגדיל את תקציבו ב-2.79 מיליארד שקל מהסיבות שהחליטו.
ניסן סלומינסקי: כששאלתי בזמנו, וכך גם פורסם, מאיפה הכסף הזה יילקח?
ניסן סלומינסקי: אמרו לי: מה פירוש, למדינה בשנת 2013 יש עודף כספי גדול של גבייה – גבייה מלשון לגבות, לא גוויה, שירדו על התושבים והפכו אותם לגוויות.
ניסן סלומינסקי: כנראה שזה עוד מעט הולך לנושא של גוויה מהצד השני – עודף גבייה, רווחים כלואים, אירועים חד-פעמיים שהכניסו הרבה כסף.
ניסן סלומינסקי: כולנו מכירים את זה - -
עפר שלח: אני מזכיר לך שכאן בוועדה הורדנו את הארנונה של בתי הקברות.
עפר שלח: זה לא רחוק אחד מהשני...
ניסן סלומינסקי: - - ומתוך זה יש כסף, ולכן יכול להיות שהממשלה יכולה להיות קצת יותר לארג'ית כדי להגדיל את תקציב הביטחון.
ניסן סלומינסקי: זה היה נשמע סביר שאם יש לך עודפים, ואתה צריך להחליט, חלק אחד אתה נותן לביטחון, בחלק אחד אתה מבטל העלאה במס-הכנסה וכו'.
ניסן סלומינסקי: כשקיבלנו את הבקשה, את ההעברה, חשכו עיני, פתאום הבנתי שאולי עובדים עלי או שאולי לא הבנתי, ופתאום התברר שהמדינה הולכת ומקצצת ממה שחששתי.
ניסן סלומינסקי: אמרו לי אז שלא משם היא הולכת ומקצצת.
ניסן סלומינסקי: זה לא פלט, אבל הולכת ומקצצת ממשרדי ממשלה שונים.
ניסן סלומינסקי: לדוגמה מרווחה, אם אני לא טועה, זה 149 מיליון שקל כדי להוסיף לביטחון.
ניסן סלומינסקי: השאלה הראשונה שלי, האם זה נכון?
ניסן סלומינסקי: כי זה מה שכתוב פה.
ניסן סלומינסקי: ואם כן, האם אנחנו חושבים שהביטחון נמצא במצב קריטי כל-כך, שאפילו נקצץ מרווחה או ממשרדים אחרים חברתיים כדי להעביר לביטחון?
ניסן סלומינסקי: אני לא חושב שזאת היתה - - -
קארין אלהרר: איפה מקצצים ברווחה?
<טמיר כהן: תסתכלו בעמוד 16.
ניסן סלומינסקי: אחר-כך יש גם בבריאות.
יעקב ליצמן: ראיתי בבריאות זה נורא.
יעקב ליצמן: אם הבנתי נכון, וואו.
סתיו שפיר: אין כמעט משרד שלא סופג.
סתיו שפיר: 18 מיליון מתקציב החינוך, 150 מרווחה.
ניסן סלומינסקי: לקחת 149 מיליון, כמעט 150 מיליון מהרווחה, כדי להעביר לתוספת של הביטחון, זה לא מה שנמסר לנו אז, זה לא מה שנאמר, ואני לא בטוח שזה מה שאנחנו רוצים.
ניסן סלומינסקי: אותו דבר מהבריאות.
ניסן סלומינסקי: אני מספר לכם את התהליך שעברתי, אחר-כך חשבתי שאולי יש באמת עודפים.
ניסן סלומינסקי: יכול להיות שמשרד הרווחה לא ניצל ויש עודפים, ואז האוצר לוקח את זה, ואם האוצר לוקח, הוא אומר: לקחתי את העודפים שנשארו, וזה לא עודפים מחויבים, אז לקחתי את זה, ואני נותן את זה עכשיו לביטחון.
ניסן סלומינסקי: הלכתי בתמימותי, צלצלתי לשר הרווחה, אחר-כך גם למנכ"ל, ושאלתי אותם: איך יכול להיות שאתם כל הזמן בוכים שחסר, והנה אתם אפילו לא מנצלים את התקציב שלכם?
ניסן סלומינסקי: אמרו: לא יעלה על הדעת, אין לנו שום אגורה אחת של עודף, כולל הרזרבה.
ניסן סלומינסקי: אין לנו שום אגורה אחת של עודף.
ניסן סלומינסקי: זאת אומרת, שכאן הקיצוץ הוא קיצוץ אמיתי, זה לא שיש עודפים.
ניסן סלומינסקי: לא צלצלתי, לא המשכתי הלאה ליעל, שרת הבריאות, אני מניח שנשמע אותו סיפור משרת הבריאות.
ניסן סלומינסקי: במילים פשוטות, בא עכשיו משרד הביטחון או האוצר - - -
יעקב ליצמן: האם זה עבר את הממשלה?
עפר שלח: עבר את הקבינט.
ניסן סלומינסקי: אני רוצה להגיע לזה.
יעקב ליצמן: אני נגד זה, אבל אני שואל.
ניסן סלומינסקי: כך אני נגד זה.
ניסן סלומינסקי: החלטת הממשלה היתה על 2.7.
ניסן סלומינסקי: לא שמעתי שהממשלה החליטה על המקורות, מאיפה.
ניסן סלומינסקי: מה שנמסר לי כל הזמן שזה מהעודפים שיש.
סתיו שפיר: לא רק שהיא לא החליטה, היא הודיעה שזה לא יגיע מקיצוצים במשרדים.
ניסן סלומינסקי: לכן נדהמתי לקבל את הדבר הזה.
ניסן סלומינסקי: אם זה כך, אני כבר אומר שאני לא בטוח שחברי יסכימו לזה.
ניסן סלומינסקי: הביטחון חשוב לנו מאוד, אבל לא על חשבון רווחה וכו'.
ניסן סלומינסקי: יש רווחים, דיברו על הרבה רווחים, גם אם אנחנו לא מעלים את מס הכנסה וכאילו יורדים 3.3 מיליארד.
ניסן סלומינסקי: עדיין יש עוד הרבה רווחים, אז לא צריך לקצץ.
ניסן סלומינסקי: הייתי שמח מאוד אם תסבירו לנו את הנושא של הבקשה הזאת.
<מאיר בינג: אין בעיה, נסביר.
<מאיר בינג: מה שיש בפנייה הזאת זה אכן יישום של החלטת הקבינט האמורה פלוס כמה תוספות קטנות שעיקרן זו התחשבנות על השלמת הבנייה של המתקן של המסתננים, הבנייה במתקן בחולות, בקציעות.
<מאיר בינג: זה עוד כמה עשרות מיליונים.
עפר שלח: 140 מיליון.
עפר שלח: זה מה שמעלה את זה מ-2.75 ל-2.79.
<מאיר בינג: ההחלטה של הקבינט היא על 2.75 ופה יש כמעט 2.79.
סתיו שפיר: אני שואלת בכוונה, כמעט בכל שבוע אנחנו מקבלים עוד העברה שהולכת לפרויקט של חולות.
ניסן סלומינסקי: עדיין לא קיבלנו, רק אמרו לנו שבהתאמות בין שנה לשנה יהיו 100 מיליון - - -
סתיו שפיר: כבר היו לנו כמה מאות מיליונים להטסת מסתננים מרצון, היו לנו 400 מיליון על הבנייה במחנה הזה.
<מאיר בינג: אני אומר שוב, המחנה הזה נבנה על-ידי משרד הביטחון, וזו התחשבנות על נתח מסוים שהוא הוציא השנה.
<מאיר בינג: זה גם כסף שהוא יוציא בשנה הבאה, יהיו כספים שהוא הוציא בשנים קודמות.
<מאיר בינג: ההפעלה של המתקן היא בשירות בתי הסוהר, יש השלכות על המשטרה, יש השלכות על משרד הפנים.
<מאיר בינג: צריך לאשר בכל משרד בפני עצמו את המשמעויות.
סתיו שפיר: בסופו של דבר התקציב של פרויקט המסתננים כבר עובר את המיליארד שקלים מזמן.
סתיו שפיר: אם מחברים את כל המשרדים שתורמים לו כסף, זה עובר את המיליארד שקלים, שזה פי שניים הוצאה ממה שאמרה הממשלה כשהעבירו את החוק הזה.
<מאיר בינג: מה שהממשלה אמרה היה מדויק.
<מאיר בינג: יש כל מיני הוצאות משלבים שונים.
<מאיר בינג: אין ספק שזה עובר את המיליארד שקלים, תלוי מאיפה את סופרת.
סתיו שפיר: איך הממשלה לא שיקרה אם אתה אומר לי בעצמך שזה עובר את המיליארד שקלים?
<מאיר בינג: המשמעות של ההחלטה שהתקבלה לפני שבועיים היתה 400, פה זה כסף על החלטה שהתקבלה לפני שנה, לא מלפני שבועיים, על הבנייה שמשרד הביטחון בנה.
ניסן סלומינסקי: זה לא קשור לפנייה הזאת.
סתיו שפיר: כל רגע אנחנו מגלים עוד כסף שעובר.
ניסן סלומינסקי: קודם ננסה להבין את הפנייה עצמה.
ניסן סלומינסקי: יש לנו בעיה עם הפנייה.
ניסן סלומינסקי: תסביר לנו את הפנייה עצמה.
<מאיר בינג: אני אענה פה על כל שאלה שתהיה.
<מאיר בינג: הפנייה עצמה היא יישום של החלטת הקבינט.
<מאיר בינג: ולאן הכסף הולך - - -
יעקב ליצמן: למה זה הגיע לקבינט ולא לממשלה?
יעקב ליצמן: בדרך כלל העברה למשרד הביטחון, הממשלה מאשרת, לא הקבינט.
<מאיר בינג: לפעמים זה מגיע בכלל דרך השרים וראש הממשלה.
עפר שלח: הקבינט הוא זה שאישר את תקציב הביטחון מלכתחילה.
יעקב ליצמן: גם הממשלה.
יעקב ליצמן: אין מצב כזה שתקציב הביטחון הוא רק בקבינט.
<מאיר בינג: יש.
<מאיר בינג: זה נכון שב-2012 הממשלה החליטה.
<מאיר בינג: היו שנים שהממשלה לא החליטה ועל רוב השנים.
יעקב ליצמן: הרושם שלי שבקבינט יותר נוח להעביר קיצוץ, כי שרים לא יודעים מה מורידים מהם.
ניסן סלומינסקי: אני לא בטוח שבקבינט.
ניסן סלומינסקי: רב יעקב, אני לא בטוח שבקבינט הם יודעים מאיפה לקחו את זה.
יעקב ליצמן: אפילו בישיבות ממשלה אומרים מאיפה.
ניסן סלומינסקי: בואו נשמע מאיפה.
<מאיר בינג: הקבינט קיבל החלטה להוסיף 2.75 מיליארד שקל.
<מאיר בינג: אני חוזר רגע למה שהתחלת את הדיון.
<מאיר בינג: בתקציב המדינה, אנחנו מכירים את זה, יש חוק ההוצאה ויש חוק הגירעון.
<מאיר בינג: כאשר יש עודף הכנסות – אני מזכיר מה זה עודף הכנסות.
<מאיר בינג: עודף הכנסות זה הכנסות יותר גבוהות ממה שהיתה התחזית – המשמעות היא לא שאנחנו היום מאוזנים, אנחנו רחוקים מלהיות מאוזנים, אנחנו בגירעון מאוד גבוה, הוא גירעון יותר נמוך ממה שחזינו וממה שאושר על-פי חוק.
<מאיר בינג: אנחנו לא קרובים לאיזון, אבל יש הכנסות יותר גבוהות ממה שחזינו, רובן הכנסות חד-פעמיות.
<מאיר בינג: כרגע לא ניכנס לדיון הזה.
<מאיר בינג: חוק התקציב לא מאפשר לנו להשתמש בכסף הזה.
<מאיר בינג: כאשר מדברים על גירעון יותר נמוך הוא מורכב משני חלקים: חלק אחד הוא מעודף הכנסות.
<מאיר בינג: עודף הכנסות לא מאפשר יכולת להשתמש בכסף הזה.
<מאיר בינג: החלק השני זה תת-ביצוע שיש בתקציב המדינה.
<מאיר בינג: בתת-ביצוע אפשר לקבל החלטות על הסטות, לקחת ממקום אחר ולהסיט למקום אחר.
יעקב ליצמן: אתה לא יכול להשתמש בכסף כשיש הוצאה.
יעקב ליצמן: החוק אומר כמה ההוצאה, ולכן אתה לא יכול להגדיל את ההוצאה.
ניסן סלומינסקי: תן, רק נשמע.
<מאיר בינג: נכון.
<מאיר בינג: אם אתה רוצה לעשות דבר כזה, צריך שלוש קריאות, חקיקה ראשית.
<מאיר בינג: הכול אפשר לשנות בחקיקה.
<מאיר בינג: בכל משרד יש רזרבה שנקראת "רזרבה לעמידה ביעד ההוצאה".
<מאיר בינג: הרזרבה הזאת היא רזרבה שמאפשרת לממשלה לקבוע סדרי עדיפויות לאירועים לא צפויים כאלה או אחרים, אירוע או דבר אחר, ולהסיט משאבים ממקום אחד למקום אחר.
<מאיר בינג: מה שנעשה פה זה לקחת את הכספים מהרזרבה לעמידה ביעד ההוצאה.
<מאיר בינג: כשמשרד מסוים תכנן את הפעילות שלו בשנת 2013 הוא לא בנה על הרזרבה הזאת מראש, במובן הפשוט שהיא לא היתה לרשותו בשום שלב בתהליך.
יעקב ליצמן: למה אתה שם במשרד שלו ולא בכללי, באוצר?
ניסן סלומינסקי: לא כך אומרים השרים, אבל תמשיך.
יעקב ליצמן: יש לך סימן שהוא לא שם את הרזרבה במקום אחד, הוא מחלק את זה לכל משרד.