GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אמיר וקנין: כי אם אני רוצה לראות לאיזה קהלים אני יכול לפנות ולעניין אותם בגיוס, אני צריך לדעת מי מגיע.
<אמיר וקנין: זה א'-ב' של שיווק, ניתוח הקהלים אליהם אתה מגיע וכך תגיע לפלחי שוק אחרים.
ניסן סלומינסקי: למרות שיהיה רב ראשי אחד, שם עדיין יש את הפיצול הזה.
משה גפני: אין פיצול.
משה גפני: הם לא אומרים שיש פיצול.
ניסן סלומינסקי: הוא צודק.
ניסן סלומינסקי: הוא רוצה לדעת אם מגיעים מהליטאים או מהחסידות.
<אמיר וקנין: אני יכול להגיד לך שהמספר די שווה לגודל של האוכלוסיות באוכלוסייה החרדית.
משה גפני: אם החיילים רוצים אוכל מהדרין, הם מקבלים?
<אמיר וקנין: החיילים מקבלים את כל הכשרויות.
<אמיר וקנין: כשאנחנו נמצאים בבסיס נפרד, אנחנו מבשלים ספציפית לאותם חיילים ולכן אנחנו מביאים גם מוצרים ספציפיים, כולל דרישות שעלו מהשטח ובעקבות זה שינינו כשרויות בתוך הצבא.
אלעזר שטרן: אין יהדות אחת?
משה גפני: אתה יכול להוציא אותו מהישיבה?
אלעזר שטרן: שמעתי שהם רצו לפתוח אזורים.
אלעזר שטרן: זאת אותה יהדות ולמה לפתוח אזורים?
ראובן ריבלין: הייתה לי בעיה בכנסת לגבי מה יהיה המטבח, האם תהיה כשרות בית יוסף או כשרות אחרת.
ניסן סלומינסקי: בית יוסף, אסור על פי חוק.
ראובן ריבלין: אני לא יודע על פי איזה חוק.
ניסן סלומינסקי: נדמה לי שאין לבית יוסף היתר מהרבנות.
ראובן ריבלין: אמרו לי מה שאומר הרב הראשי של ירושלים.
ראובן ריבלין: במקרה הרב הראשי של ירושלים היה הרב הראשי לישראל והוא פסק מה שפסק ומאותו יום יש שקט.
ראובן ריבלין: אני יכול לומר לך שיש כאלה שאוכלים ויש כאלה שלא אוכלים.
משה גפני: אני לא אקרא את כל מה שכתוב במכתב שקיבלתי.
אלעזר שטרן: אני אגיד לך למה אני שואל את השאלה.
משה גפני: יש לחבר הכנסת שטרן רשות להפריע לי?
משה גפני: אני באמצע רשות הדיבור.
אלעזר שטרן: זה לא קשור לדיון בל מה שמשת
אלעזר שטרן: מע מהתשובה הזאת זה שאפשר להשיג חמש כשרויות לגדוד אחד ואי אפשר להשיג גלוטן ללוחמים שרוצים להיות כאלה.
אלעזר שטרן: למה אי אפשר להשיג אוכל – ואני אומר את האמת עכשיו – לחיילים שיש להם גלוטן?
אלעזר שטרן: הצבא לא מגייס.
משה גפני: אני נגד גיוס חרדים.
משה גפני: למה הם לוקחים חמש כשרויות כשאין גלוטן לחיילים קרביים?
ניסן סלומינסקי: אלעזר, אתה תראה בשנה הבאה עת תהיה שנת שמיטה ואז תתחיל להבין מה קורה.
ראובן ריבלין: גם בעניין זה פסקנו.
משה גפני: ייאמר לזכותו של יושב ראש הכנסת לשעבר שהוא פתר את הבעיה.
ניסן סלומינסקי: 185 מיליון עודפים שצריכים להעביר משנה לשנה בכנסת, אפשר לפתור את זה.
משה גפני: שרגע.
משה גפני: אלעזר שטרן מפריע לי בכוונה ואתה משתף אתו פעולה.
משה גפני: עוד לא שאלתי את השאלה שרציתי לשאול.
ניסן סלומינסקי: תשאל.
משה גפני: אני קיבלתי מכתב.
משה גפני: אני יודע שאתם עסוקים מעל הראש עם המוניציפאלי אבל במכתב כותבים לי: אולי גפני ימצא את הזמן להגיש לשר הביטחון שאילתה דחופה בנושא.
משה גפני: אני מדלג על הכתוב ומגיע לתמצית הסיפור.
משה גפני: "בבסיס צה"ל בשדה דב בו משרתים חיילים חרדים, חלקם במסגרת שח"ר וחלקם בשירות רגיל, סיים אחד ממשגיחי הכשרות את שירותו הצבאי ולא מונה לו מחליף.
משה גפני: כתוצאה מכך החיילים החרדים לא יכלו לאכול מהאוכל המתבשל במטבח הבסיס.
משה גפני: פניותיהם ופניותינו לגורמים השונים לא הובילו לשינוי מהותי במצב, רק לניסיון לטשטש את הבעיה "ולהתיר" להם לאכול מהמטבח למרות שאין בו משגיח".
ראובן ריבלין: המשגיח מטעמם.
ראובן ריבלין: זה לא שאין לו משגיח.
משה גפני: אני מקבל הרבה פעמים פניות מהסוג הזה.
משה גפני: אני יודע גם מאנשים שמביאים אוכל מהבית.
משה גפני: יש הרבה פעמים בעיות.
משה גפני: אני לא מדבר על חמש כשרויות אלא אני מדבר על משגיח שנמצא בבסיס, שהוא עזב או שהוא סיים את שירותי הצבאי ולא נמצא לו מחליף ולכן לחיילים לא היה מה לאכול.
משה גפני: האם אתם מודעים לעניין הזה?
משה גפני: זה קורה?
משה גפני: אגב, שדה דב שייך לכם?
ראובן ריבלין: להם אין בעיה כזאת כי שם המטבח הוא אחד.
ראובן ריבלין: הם מופרדים מצה"ל לחלוטין.
<אמיר וקנין: חבר הכנסת גפני, אני מוכן לענות.
ראובן ריבלין: הוא לא צריך את התשובה.
משה גפני: אני צריך את התשובה, אבל הוא כל הזמן מפריע לי.
משה גפני: הדיון בכלל לא מעניין אותו אלא הוא רק רוצה להפריע לי.
<אמיר וקנין: ביקורת בצבא מתבצעת – ביקורת רצינית – בין פעם לשנה לפעם בשנתיים.
ניסן סלומינסקי: למה בישיבות עושים את זה אחרת?
ניסן סלומינסקי: זאת אומרת, הביקורת שעושים בישיבות, לעשות בצבא.
<אמיר וקנין: אני מדבר על ביקורת של תפקוד בסיס צה"ל.
<אמיר וקנין: אצלי במדור יש גוף ביקורות שנמצא פעמיים בשנה בכל יחידה של חרדים.
<אמיר וקנין: יש לנו מוקד שנמצא אצלנו.
<אמיר וקנין: את הפנייה שהצגת אני מכיר, זאת פנייה מלפני חודש, והרב היה כבר בשני הבסיסים בהם מדובר ופתר את הבעיה.
<אמיר וקנין: אני לא אומר שהכול מושלם ותמיד אנחנו לומדים.
<אמיר וקנין: שוב, גם ההתפתחות הזאת של הכשרויות ולתת אפשרות לכל חייל לקבל את ההכשר בכשרות המתאימה, זה משהו שלומדים תוך כדי.
<אמיר וקנין: בסופו של דבר אני יכול להגיד שהבעיה הספציפית טופלה וגם שהיום לכל חייל חרדי שרוצה כשרות, יש לו מענה בכשרות המתאימה כאשר גם יש אפשרות, במידה והחייל ממש לא מעוניין לאכול בבסיס מהאוכל שמבושל במטבח, לקבל חמגשית בכשרות בד"ץ עדה חרדית, החייל מקבל אותה אליו ומחמם אותה.
<אמיר וקנין: החייל יכול לקבל את האוכל המתאים לו.
ראובן ריבלין: כמו התרנגולות ברוסיה.
משה גפני: אחרי שבועיים הוא אוכל לחם עם שוקולד.
ראובן ריבלין: בזמן הקומוניסטים באו לקולחוז ברוסיה לבדוק אותו.
ניסן סלומינסקי: אתה רוצה שזה יהיה בשידור?
ראובן ריבלין: לא אכפת לי.
ראובן ריבלין: שאלו מה נותנים שם לתרנגולות לאכול.
ראובן ריבלין: אמרו האנשים שם שאת כל הזבל נותנים להן לאכול.
ראובן ריבלין: שאלו הפקחים האם התרנגולות שלנו שמטילות ביצים שהילדים שלנו אוכלים, אתם נותנים להן לאכול זבל?
ראובן ריבלין: נתנו להם דוח.
ראובן ריבלין: הלכו לקולחוז השני.
ראובן ריבלין: טילפנו מהקולחוז הראשון ואמרו לקולחוז השני שכך וכך היה ושייזהרו.
ראובן ריבלין: באו המפקחים לקולחוז השני ושאלו מה הם נותנים לתרנגולות לאכול.
ראובן ריבלין: אמרו להם שנותנים להן ביצים, חלב, גבינה, לחם.
ראובן ריבלין: שאלו המפקחים האם את הביצים, החלב, הגבינה והלחם שהילדים שלנו צריכים לאכול, אתם נותנים לתרנגולות לאכול?
ראובן ריבלין: קיבלו גם הן קנס.
ראובן ריבלין: טילפנו לקולחוז השלישי ואמרו להם כך וכך היה ושאלוהים יהיה אתכם.
ראובן ריבלין: באו המפקחים לקולחוז השלישי ושאלו מה הם נותנים לתרנגולות לאכול.
ראובן ריבלין: אמרו: מה פירוש?
ראובן ריבלין: אנחנו נותנים להם כסף, שייקנו מה שהן רוצות.
אלעזר שטרן: אני חייב לספר סיפור הרבה יותר קצר.
אלעזר שטרן: יהודי מברוקלין החליט לגדל פרה.
אלעזר שטרן: מה אתה נותן לה לאכול בברוקלין?
אלעזר שטרן: הוא אומר: כל יום עשרה ליטר חלב.
אלעזר שטרן: ומה היא מוציאה?
אלעזר שטרן: הוא אומר: חמישה ליטר.
אלעזר שטרן: אז איך אתה חי?
אלעזר שטרן: הוא אומר שהוא נותן לה חלב מכאן והיא מוציאה חלב ישראלי.
ראובן ריבלין: באמת יש בעיה.
ראובן ריבלין: אני רוצה לומר לך, שטרן וכל האנשים שיושבים כאן, מה קורה אם מחר קמיםה חרדים כולם ואומרים שהם מתגייסים לצה"ל?
משה גפני: זאת שאלה הכי מצחיקה.
ראובן ריבלין: הוא אומר שלפי חוק שירות הביטחון, הם הולכים לצה"ל אבל הוא רוצה שתיתנו לו את אפשרות הפולחן.
משה גפני: רובי, השאלה שלך היא שאלה חזקה מאוד והתשובה שלו סתם.
ניסן סלומינסקי: בגלל השאלה הזאת יש סידור אצל החרדים שמתגייסים טיפין טיפין.
ניסן סלומינסקי: רק בגלל השאלה הזאת.
אלעזר שטרן: למה הם צריכים כל כך הרבה כשרויות?
אלעזר שטרן: למה את זה אתה לא שואל?
ראובן ריבלין: אתה יודע למה?
ראובן ריבלין: כי בשר מלנדאו עולה שלושה שקלים יותר מאשר בשר מבית יוסף.
אלעזר שטרן: תשאל למה.
ניסן סלומינסקי: בית יוסף ולנדאו עולים חמישה שקלים יותר מאחר וכולי וכולי.
אלעזר שטרן: איך תממן את המרצדס בבית יוסף?
ניסן סלומינסקי: אני מתחיל לחשוב שצדקת לגבי קיום הדיון בשידור.
משה גפני: זה פשוט מעצבן.
משה גפני: רובי שאל שאלה מאוד רצינית, מה קורה אם כל החרדים מתגייסים.
משה גפני: אדוני היושב ראש, זה לא בסדר.
משה גפני: שאל חבר הכנסת ריבלין שאלה.
משה גפני: הוא שאל מה קורה אם כל החרדים מתגייסים.
משה גפני: איפה יהיו החיילות?
ניסן סלומינסקי: החיילות החרדיות?
ניסן סלומינסקי: איזה חיילות?
משה גפני: אני מדבר על החיילות.
משה גפני: לא על הכשרות.
ניסן סלומינסקי: לא, אסור שיהיו חיילות.
משה גפני: איפה עליזה לביא כשאני צריך אותה?
ראובן ריבלין: השאלה שלו היא שאלה נכונה.
משה גפני: כל החרדים מתגייסים לצבא.
משה גפני: החיילות יהיו בבסיסים נפרדים?
ניסן סלומינסקי: לחיילות החרדיות יהיו בסיסים נפרדים.
ניסן סלומינסקי: לחיילות הרגילות יגידו לבחור.
משה גפני: זמרת תהיה?
ראובן ריבלין: מדריכה מקצועית בטנקים, איך היא תבוא ותרביץ תורה באותם חיילים?
ניסן סלומינסקי: נמשיך במדריכת הכושר.
ניסן סלומינסקי: עזוב, לא כדאי.
ניסן סלומינסקי: יש עוד שאלות יותר מעניינות.
משה גפני: אתה עונה תשובות סתם.
משה גפני: הוא מדבר סתם, לא לעניין.
ניסן סלומינסקי: רבותיי, בואו נחזור למסגרת הרצינית.
<אמיר וקנין: מסלול נצח הוא מסלול של שנתיים שירות ולאחר מכן שנה של לימודים.
<אמיר וקנין: אנחנו פונים לאוכלוסיית עוזבי ישיבות בגילאי 18 עד 21.
<אמיר וקנין: זאת אומרת, אנחנו לא לוקחים חרדים מתוך הישיבות אלא מי שעוזב את הישיבה ורוצה להצטרף, אנחנו מצרפים אותו למסלול נצח יהודה.
<אמיר וקנין: כמו שאמרתי, אלה חיילים איכותיים מאוד שבסופו של דבר גם מקבלים פרסים ומצטיינים.
<אמיר וקנין: מבחינת יעדי השיבוץ בגדוד.
<אמיר וקנין: בעלי פרופיל 82 ומעלה, אנחנו שולחים לגדוד 97, לגדוד נצח יהודה ולגדוד החדש שיוקם.
<אמיר וקנין: בעלי פרופיל 72 ומטה – גדוד נצח יהודה כבר לא רק הגדוד, מסלול נצח, אלא זה גם הרבה מאוד בסיסים מחוץ לגדוד כאשר יש לנו את כל יחידות הבינוי של חיל האוויר, יש לנו יחש"מים של חיל החימוש.
ניסן סלומינסקי: זה פרופיל 72 ומטה.
ניסן סלומינסקי: מה קורה בפער בין 72 ל-82?
ניסן סלומינסקי: אין משהו בין זה לזה?
<אמיר וקנין: אין.
<אמיר וקנין: יש 72 ומטה ויש 64 ומטה.
<אמיר וקנין: בשני הגיוסים האחרונים פתחנו מסלול חדש בחיל האוויר של לוחמים שמגינים על בסיסים בחיל האוויר, מסלול מגיני נגב.
<אמיר וקנין: סך הכול ביעדים של המסלול ניתן לראות השנה 750 ואנחנו נעמוד מעבר, כמו שאמרתי.
<אמיר וקנין: היעד שלנו ל-2014 הוא 850.
<אמיר וקנין: מבחינת התנאים במסלול.
<אמיר וקנין: כשאנחנו מדברים על שירות מגדרי, הפרדה מלאה מנשים כשהגדוד המהמג"ד ועד אחרון החיילים הוא גדוד מגדרי.
<אמיר וקנין: כשאנחנו מדברים על היחידות בתוך חיל האוויר ובתוך חיל החימוש, אנחנו מדברים על סביבה קרובה מגדרית, זאת אומרת, הוא נמצא בסדנה, יש לו חדר אוכל צמוד, יש לו בית כנסת צמוד.
<אמיר וקנין: הבסיס כולו הוא בסיס מעורב, אבל האזור שהוא אזור המחיה שלו הוא אזור נפרד.
<אמיר וקנין: בשנה השלישית הם זכאים לשנה בה אנחנו עושים להם הכנה לאזרחות.
<אמיר וקנין: מבחינת הגיוס למסלול.
<אמיר וקנין: בסך הכול זה מורכב להגיע לצעירים האלה, זה נושא יותר טעון בתוך החברה החרדית.
משה גפני: מה שאתה אומר זה בפקודה צה"לית מחייבת?
<אמיר וקנין: כל מה שאני אומר זה בפקודה צה"לית מחייבת וכל מה שאני אומר, אני דואג לקיים אותו ואני עומד מאחוריו.
ראובן ריבלין: הם עושים תעסוקה?
ניסן סלומינסקי: תנו לו להתקדם.
ראובן ריבלין: אני לא שואל סתם.
<אמיר וקנין: בוודאי שהם עושים תעסוקה.
ראובן ריבלין: אז הם יוצאים מהבסיס ויש מרפאה של הישוב.
<אמיר וקנין: לא.
<אמיר וקנין: גדוד קרבי חי בתוך גזרה גדודית.
ראובן ריבלין: כל הזמן.
<אמיר וקנין: כל הזמן.
ראובן ריבלין: גם המרפאה.
<אמיר וקנין: גם המרפאה.
ראובן ריבלין: זה חשוב מאוד מה שאתה אומר.
<אמיר וקנין: מהרופא דרך החובשים, מש"קי ת"ש.
<אמיר וקנין: אנחנו מדברים על גדוד מגדרי.
<אמיר וקנין: כמ"פ במצח יהודה, פעם ראשונה שהיה לי פקיד ולא פקידה.
ראובן ריבלין: השאלה מה קורה כשאתה נזקק לשירותים אחרים.
<אמיר וקנין: אנחנו מוצאים את הפתרונות.
ניסן סלומינסקי: גם באזרחות זה כך.
<אמיר וקנין: מבחינת הגעה לצעירים.
<אמיר וקנין: אנחנו נמצאים ברחוב, מסתובבים כדי למצוא את הנוער החרדי שמסתובב במקומות שנוער חרדי בדרך כלל לא מסתובב בהם.
<אמיר וקנין: יש לנו קשר טוב עם בתי ספר שמטפלים בנוער חרדי שכבר לא לומד ויש לנו גורמי טיפול בנוער חרדי, יחידות קידום נוער.
<אמיר וקנין: אני אראה תמונות.
<אמיר וקנין: הסתובבנו כאן בירושלים, אנחנו שמים את הג'יפ, בבן יהודה, בכיכר החתולות ושם אנחנו פוגשים מלש"בים חרדים פוטנציאליים ומביאים אותם לגדוד.
<אמיר וקנין: פתחנו מודל של גיוס אזורי.
<אמיר וקנין: לכל אזור יש לנו מגייס שאחראי על גיוס החרדים באזור שלו.
<אמיר וקנין: הוא יוצר קשר עם גורמי טיפול ונוער, יוצר קשר עם בתי ספר, מסתובב ברחוב כדי בסופו של דבר להביא את הנערים האלה לתוך הגדוד.
<אמיר וקנין: מבחינת גיוס אוגוסט.
<אמיר וקנין: כל הדבר הזה הביא גיוס של שתי פלוגות של לוחמים.
<אמיר וקנין: אמרתי, כבר צוות שני למסלול מגיני נגב וכ-74 תומכי לחימה כשתומכי הלחימה מחולקים גם לתומכי לחימה קדמיים לגדוד, גם בחיל האוויר וגם באגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקה.
<אמיר וקנין: באוגוסט בסך הכול גויסו 329 חיילים למסלול.
<אמיר וקנין: מבחינת היעדים שלנו לעוד שבוע, לנובמבר.
<אמיר וקנין: אנחנו נמצאים בכל הארץ.
<אמיר וקנין: כמו שהצגתי יש לנו מגייס בלשכת גיוס תל השומר, מגייס בירושלים, מגייס בחיפה ובטבריה ומגייס בבאר שבע.
ניסן סלומינסקי: בבני ברק אין?
<אמיר וקנין: בני ברק זה תל השומר.
<אמיר וקנין: זה לפי אזורי לשכת הגיוס.
<אמיר וקנין: האזור שלו הוא לא רק בני ברק אלא הוא יעבוד גם באילת.
<אמיר וקנין: היעדים שלנו לעוד שבוע הם 220 לוחמים, עוד עשרים עד שלושים למסלול מגן נגב ועוד שישים-שבעים תומכי לחימה.
<אמיר וקנין: בסך הכול בין 300 ל-320 ואם אני מסתכל על שנה שעברה בגיוס נובמבר, אני מדבר על הכפלה.
<אמיר וקנין: כלומר, המהלך הזה של לרדת לשטח, למצוא את האנשים בשטח, ליצור קשר עם האנשים הרלוונטיים גרם להכפלת מספר המתגייסים של נצח יהודה.
<אמיר וקנין: אפשר לראות כאן את הפילוח של האוכלוסייה.
<אמיר וקנין: כולל מי שנמצא כרגע בהכשרה, יש לנו כבר כמעט 700 לוחמים, 250 תומכי לחימה קדמיים, יש לנו 44 באט"ל, נהגים, מש"קי ת"ש.
ראובן ריבלין: איפה הם עושים מילואים?
<אמיר וקנין: בגדוד 941, זה גדוד חרדי שהוא כבר בתפוסה של מאתיים אחוזים.
<אמיר וקנין: הוא הוקם לפני כשלוש שנים.
<אמיר וקנין: אנחנו כבר צריכים להקים את הגדוד הבא כי החיילים מאוד רוצים לשרת ומעוניינים לבוא ולהתנדב.
<אמיר וקנין: מבחינת שנת הלימודים.
<אמיר וקנין: השנה הזאת היא השנה השלישית בשירות.
<אמיר וקנין: המטרה שלה היא להעלות את המוכנות והנכונות של החייל במסלול להשתלבות בשוק העבודה האזרחי.
<אמיר וקנין: המשימה היא שילוב שלו בלימודים אקדמיים, קדם אקדמיים, קדם הנדסיים ולימודים מקצועיים.
<אמיר וקנין: מבחינת הישגים של השנה הזאת, יש לנו מכינה אקדמית בה לומדים תלמידים שבתחילת השנה התחילו ללמוד את לוח הכפל ו-A, B, C ובסוף השנה הם יוצאים עם תעודת מכינה מלאה אתה הם יכולים להתקבל למוסדות אקדמיים.
<אמיר וקנין: מה שבחור רגיל עושה בשש שנים בתיכון, שליש מבוגרי מסלול נצח עושים בשנה.
ראובן ריבלין: עושים בחינות בגרות בסוף המכינה?
<אמיר וקנין: זאת תעודת מכינה.
ניסן סלומינסקי: למה שלא נעשה את זה במוסדות החינוך?
זבולון כלפה: אולי נצמצם גם את עלות תקציב החינוך.
<אמיר וקנין: אם תשים מפקדים ותשפוט כל חייל שלא מגיע לשיעורים, יכול להיות שתגיע לאותם הישגים.
ניסן סלומינסקי: נעשה את זה בארבע שנים, אבל ילמדו הרבה יותר.
<אמיר וקנין: לגבי מכינת הנדסאים.
<אמיר וקנין: החבר'ה שסיימו את המסלול הזה משיגים בכל שנה ממוצע גבוה מהממוצע הארצי ויש לנו קורסים מקצועיים שנותן משרד התמ"ת.
<אמיר וקנין: תשעים אחוזים מסיימים בהצלחה את הקורסים המקצועיים.
<אמיר וקנין: בתחילת השנה אנחנו נותנים להם סדנה למיון ואבחון תעסוקתי מלא.
<אמיר וקנין: שתי פגישות עם פסיכולוג ומבחנים.
<אמיר וקנין: לאחר מכן הם מחליטים שתי החלטות: האחת, מה ההחלטה שלי קדימה.
<אמיר וקנין: אם אני רוצה להיות עורך דין, כיוון שאין לי תעודת בגרות ואין לי שום דבר, לכן אני לומד בשנה הזאת במכינה אקדמית.
<אמיר וקנין: אם אני רוצה להיות מקצועי, אני לומד לימודי מקצוע בשנה הזאת, ואם אני רוצה ללמוד במסלול הנדסאים, אני עושה מכינת הנדסאים.
<אמיר וקנין: מבחינת המילואים, אמרנו.
<אמיר וקנין: כולם מגיעים לשנת משימה, משם כולם מופנים לגדוד 941.
<אמיר וקנין: כרגע הקמנו עוד גוף שלישותי שצובר את החיילים הנוספים לקראת הקמת גדוד נוסף.
<אמיר וקנין: יש לנו גם איזשהו מיצוי שהוא לא העיקרי אבל הוא גם ביחידות פיקוד העורף וביחידות סריקה של הרבנות.
עמר בר-לב: אתה יודע להגיד כמה ימים עשה הגדוד הזה, אם הוא אכן עשה?
עמר בר-לב: אחת הטענות הן שלא מזמינים אותם מספיק למילואים.
<אמיר וקנין: הגדוד עושה מילואים כפי כל גדוד מילואים, לפי הסיכומים הרגילים לגדודים לוחמים באיו"ש.
<ששון חדד: ב-2013 הייתה ירידה אצל כולם.
<ששון חדד: מה שכן, לא כל הבוגרים משובצים בגדוד המילואים כי יש הרבה יותר בוגרים מאשר הגדוד יכול לספוג.
אלעזר שטרן: הם לא משובצים בכלל.
אלעזר שטרן: בגלל שיש להם תנאים של חרדים, שנים לא עשו מילואים עד שלא יצרו מסגרת מילואים.
<ששון חדד: יש מסגרות נוספות קטנות, אבל אין מסגרות של גדוד.
<אמיר וקנין: המבנה בכל הצבא הוא גדוד מזין חטיבה.
אלעזר שטרן: אני חושב שחשוב להדגיש כאן שיש שני דברים.
אלעזר שטרן: ראשית, עד שאין מילואים, אין.
אלעזר שטרן: מצד שני, כשהם כבר נשואים, הדרישות פחותות בהיבט של המרחק מנשים.
<ששון חדד: אגב, הבעיה הזאת היא לא רק כאן אלא היא בכל המילואים כאשר יש לנו עודף אדיר של מילואימניקים.
<ששון חדד: אחת הפעולות אנחנו עושים היום זה להקטין את המערך הזה בכלל.
<ששון חדד: כאן הבעיה היא יותר חמורה כי כאן מלכתחילה אין לך חטיבה אלא יש לך רק גדוד.
ראובן ריבלין: זה גם לא גדוד מלא.
ראובן ריבלין: הוא שתי פלוגות.
<ששון חדד: לא.
<ששון חדד: זה הגדוד השני שיקום.
<ששון חדד: עכשיו הבעיה תחריף כי יהיה לך גדוד שני ועדיין רק גדוד אחד מילואים.
עמר בר-לב: עד כמה הגדוד הזה משולב בתכניות האופרטיביות של צה"ל ולא רק באיו"ש?
<ששון חדד: עד כמה שאני זוכר, רגיל, כמו כל חטיבת כפיר.
<ששון חדד: אני לא חושב שהוא שונה בזה אבל אני יכול לבדוק לך.
עפר שלח: האופרטיבי שלו, זה לא מה שאתה חושב.
<ששון חדד: זאת חטיבת כפיר.
עפר שלח: מישהו צריך להיות גם שם.
<אמיר וקנין: לסכם.
<אמיר וקנין: סקר של מוסד שמואל נאמן שבחן אותנו, אנחנו לא היינו חלק מהסקר הזה.
ניסן סלומינסקי: מה זה מוסד שמואל נאמן?
<אמיר וקנין: מוסד שמואל נאמן הוא מוסד של הטכניון שעוסק במחקרי חברה.
<ששון חדד: כלכלת ביטחון.
<אמיר וקנין: מתוך אלה שסיימו את הצבא, אנחנו מדברים על 91 אחוזים שהם עובדים או סטודנטים, שני אחוזים שחזרו ללמוד בכולל ועוד שבעה אחוזים שלא עובדים.
<אמיר וקנין: אני יכול להגיד לך שבדומה למסלולי תעסוקה אחרים שניסו לשלב חרדים בשוק העבודה, זה בכלל לא דומה אלא זה בהיקפים פי כמה וכמה.
<אמיר וקנין: זאת בעצם ההצלחה שלנו בסופו של דבר.
ראובן ריבלין: אותי מעניינים דווקא שני האחוזים שחזרו ללמוד בכולל.
ראובן ריבלין: הם עשו את כל המסלול וחוזרים ללמוד בישיבות.
<אמיר וקנין: כי הם רואים בלימוד התורה ערך.
ראובן ריבלין: זה מיקרו קוסמוס.
ראובן ריבלין: השאלה אם זה דבר שהוא יוצא דופן או דבר שיכול להיות.
ראובן ריבלין: זאת אומרת, האמירה שבו ברגע שאתה מפסיק את לימוד התורה הוא דבר שמנתק אותך, בכל זאת יש שני אחוזים שחוזרים כי רובם שהגיעו בכלל לא היו בתוך המערכת.
ראובן ריבלין: זה דבר מאוד מעניין.
<אמיר וקנין: ההנחה היא ששני האחוזים האלה היו בתוך המערכת, הגיעו לשרת וחזרו אליה.
ראובן ריבלין: אני מכיר אנשים שהלכו לצבא וראה זה פלא, הם הצטיינו באוניברסיטה.
ראובן ריבלין: הם ניתקו את הלימודים שלהם, חזרו לאוניברסיטה והפכו להיות פרופסורים ודוקטורים.
זבולון כלפה: שאלה לגבי הסקר.
זבולון כלפה: זה נבחן אחרי שנת שירות או אחרי שנתיים שירות?
<אמיר וקנין: מהקמת הגדוד, נתנו להם את כל הפוטנציאל, משנת 1999 ועד לפני שנה וחצי.
ניסן סלומינסקי: הם מוצאים מיד עבודה או שהולכים ללימודים?
ניסן סלומינסקי: או שזה לוקח להם זמן?
<אמיר וקנין: מיד כשהם מסיימים הם מוצאים עבודה והם משולבים.
ניסן סלומינסקי: לבד או שהצבא עוזר להם?
<אמיר וקנין: אמרתי שאנחנו עוזרים בהשמה.
<ששון חדד: צריך לזכור שהאנשים האלה בדרך כלל לא חוזרים הביתה.
<ששון חדד: הבית לא באמת קולט אותם.
ראובן ריבלין: אלה שחוזרים לכולל, אני רוצה להבין, הם עושים מילואים?
<אמיר וקנין: היו לנו פניות בודדות שביקשו שעכשיו, כיוון שחזרו לתוך הכולל, להתחשב בהם, אבל אלה היו פניות ממש בודדות.
<אמיר וקנין: אני יכול לספור את הפניות האלה על יד אחת.
<אמיר וקנין: רוב החיילים, אני מקבל הרבה יותר פניות של תעזור לי להיכנס לתוך הגדוד מאשר פניות אחרות.
משה גפני: אם החוק שעכשיו עובדים עליו יגיד שמי שלומד תורה הוא עבריין, העסק הזה גם יתרסק כי אז כולם יצאו נגד.
משה גפני: גם החרדים לייט וגם החרדים היותר קיצוניים, לימוד תורה זה הדבר הכי חשוב.
משה גפני: אני לא מדבר על שני אחוזים שחוזרים לכולל אלא אני מדבר על ה-91 אחוזים, על ה-98 אחוזים.
משה גפני: אם המדינה תחליט שמי שלומד תורה הוא עבריין, העסק הזה יתרסק.
עליזה לביא: חס וחלילה.
עליזה לביא: אף אחד לא אמר שמי שלומד תורה הוא עבריין.
משה גפני: זה מה שרוצים להגיד בחוק.
משה גפני: זה פשוט יפגע בכל מה שאתה רואה.
ניסן סלומינסקי: רבותיי, נמשיך.
<אמיר וקנין: השקף האחרון שלי, לסיכום.
<אמיר וקנין: אני רוצה לומר שהמלש"ב החרדי מגיע – אתם ראיתם מאיפה אנחנו מביאים את הבחור למסלול נצח – ועושה דברים מאוד טובים בתוך הצבא.
<אמיר וקנין: אנחנו משלבים אותו בהצלחה בתוך הצבא ובסופו של דבר גם נותנים לו פרנסה בעתיד.
<אמיר וקנין: המסלול הזה רק הולך וגדל והכפיל את עצמו בשנה האחרונה, דבר שמראה שהמלש"בים – בעיקר הם באים דרך חבר מביא חבר – מביאים אחד את השני לתוך הגדוד והם מאוד מרוצים ומעבירים את המסר לאחרים.
ניסן סלומינסקי: לפי מה שאתה מתאר לנו כאן, הכול נראה כמו גן עדן.
ניסן סלומינסקי: כלומר, אין שום הוצאות נוספות שהגדוד הזה צורך?
ניסן סלומינסקי: אני מבין שיש הרבה מאוד כספים.
<ששון חדד: מה שהוא עשה, הוא תיאר את המסלול.
<ששון חדד: תכף נדבר על הצד הכספי.
ראובן ריבלין: בטח יש הרבה תרומות.
<ששון חדד: תחזור לשקף של השותפים.
ניסן סלומינסקי: רציתי להעביר את זה לבסיס הזה כי זאת למעשה הייתה השאלה בגינה התחלנו עם כל העניין.
<ששון חדד: כן, אבל אי אפשר היה לדבר בלי שתדעו את הדברים.
<ששון חדד: כמו שאתם רואים כאן, השקף הזה למעשה ממקד את כל ההוצאות, כל אחד מה הוא נותן.
<ששון חדד: אפשר לחלק את זה לשלושה חלקים: לפני הגיוס, בתוך השירות שלו, השנתיים שהוא עושה, ומה שקורה בשנה השלישית.
<ששון חדד: אני אתחיל מהסוף.
<ששון חדד: השנה השלישית היא שנה בה הוא לא נותן תפוקה לצה"ל לצורך העניין.
<ששון חדד: הוא מקבל את המשכורת שלו, כולל כל מה שהוא מקבל מסביב, כולל קורסים שהוא מקבל מהתמ"ת כעלות אקסטרה.
<ששון חדד: זאת אומרת, זה לא משהו שחייל סטנדרטי עושה.
<ששון חדד: אם יש לנו מסלול מקוצר, הוא פשוט לא נמצא אתנו.
<ששון חדד: כל העלות שלו בשנה השלישית היא מה שנקרא תוספת עלויות.
<ששון חדד: כמה זה עולה?
<ששון חדד: קחו את המשכורת של החייל עצמו ותוסיפו את התשמ"ש שמגיע לו ותוסיפו את מה שהגופים החיצוניים נותנים כמו קורס שעולה כ-10,000 שקלים לשנה.
<ששון חדד: זה מבחינתנו אקסטרה לגמרי.
ניסן סלומינסקי: זה הצבא נותן?
<ששון חדד: התמ"ת נותן את הקורס, אנחנו משלמים את המשכורת, את התשמ"ש ואת כל העלויות שלו כחייל.
עפר שלח: יש לך את מספרי המקרו של מה שאתה אומר עכשיו?
<ששון חדד: יש לנו את מספרי המקרו.
<ששון חדד: אנחנו מציגים אותם בסיכום שלנו מול האוצר.
<ששון חדד: עוד לא סיכמנו אותם.
<ששון חדד: זאת אומרת, אני יכול לומר מה היה בעבר אבל אני לא יודע לומר מה יהיה בהווה כי אני לא יודע מה גודל הסיפור הזה כי הגודל, ככל שהגודל משתנה, התשתיות משתנות.
עפר שלח: אתה יכול להגיד מה היה ב-2012?
<ששון חדד: סדר גודל ממוצע של עלות, נקרא לזה, כל חודש שירות של חרדי, באופן ממוצע, באופן גס וגורף, מגיע עד כדי 5,000 שקלים מעבר למשכורת הרגילה שלו.
עפר שלח: זה כולל שחר.
<ששון חדד: כולל הכול.
עפר שלח: אני מדבר על נצח.
<ששון חדד: בנצח זה פחות.
עפר שלח: אלה חיילים יותר מבוגרים.
<ששון חדד: בדיוק.
<ששון חדד: זה תלוי בגיל שלהם.
אלעזר שטרן: ניטרלת ת השכר.
<ששון חדד: הורדתי את השכר, הורדתי את הכול, שמתי רק את מה שאני משלם מעבר.
עפר שלח: זה חייל רגיל.
אלעזר שטרן: אבל אז ההבדלים הם לא כאלה.
אלעזר שטרן: הוא טועה.
אלעזר שטרן: ההבדלים בין חייל שחר לחייל נצח יהודה, הוא אמר 5,000 שקלים.
<ששון חדד: לא דיברתי על נצח.
<ששון חדד: דיברתי בין חייל לחייל במסלול חרדי.
עפר שלח: הדלתא של החרדי היא 5,000 שקלים.
עפר שלח: זה מה שהוא אמר.
אלעזר שטרן: מול חייל רגיל.
<ששון חדד: כן.
<ששון חדד: מול חייל רגיל.
ראובן ריבלין: תוספת.
<ששון חדד: תוספת.
<ששון חדד: לגבי נצח יהודה יש לנו כאן כמה דילמות כי ככל שהמספר יגדל – דיברנו על העבר ואני רוצה לדבר על העתיד – כמובן שהיקף הסיפור גדל.
<ששון חדד: למשל, סתם כדי להקים את הפלוגה הנוספת הזאת, הייתי צריך להקים מחנה שלם כי כפיר כבר לא נכנס.
<ששון חדד: הקמנו את הפלס, יחידה עם תשתיות בעשרות מיליוני שקלים רק עכשיו, רק כדי לקלוט את הפלוגה הראשונה ואני לא יודע מה יקרה לנו אחר כך.
עפר שלח: בסדר, אבל בשנייה ובשלישית זה כבר לא יעלה לך.
<ששון חדד: אבל אני צריך לתחזק מחנה שלם.
<ששון חדד: עד היום ספגתי את זה בתוך התשתיות הקיימות פחות או יותר.
<ששון חדד: כמובן שאם זה יגדל ואם באמת נגיע לסוף בו יהיו שלושה גדודים או אפילו יותר, אולי אפילו חטיבה שלמה תקום ואז בכלל המעטפת היא הרבה יותר גבוהה.
<ששון חדד: מי שמכיר את העלויות הצה"
<ששון חדד: ליות יודע שאתה מגיע לרמה גבוהה יותר, אתה מגיע לתקורה ענקית.
<ששון חדד: יש הרבה אלמנטים נוספים.
אלעזר שטרן: הרי אתה מגייס אותם במקום חיילים אחרים.
<ששון חדד: אני לא מכניס אותם במקום חיילים אחרים.
<ששון חדד: אתה שואל אותי בתור צבא?
אלעזר שטרן: כן, בתור צבא אני שואל אותך.
<ששון חדד: אלה נוספים.
<ששון חדד: זה סד"כ נוסף.
אלעזר שטרן: או שיש לך צמצום או שאתה סוגר סד"כ.
<ששון חדד: בחיילי חובה אין לי צמצום.
אלעזר שטרן: לא נוספו יותר משימות, נכון?
<ששון חדד: בחיילי חובה?
עפר שלח: צה"ל לא מגייס לפי המשימות.
<ששון חדד: אם אתה רוצה להגיע למשימות, זה בדיוק הקטע שאני לא רוצה להגיע אליו כי הדיון הוא דיון פתוח.
<ששון חדד: אני לא רוצה להגיע לזה.
ניסן סלומינסקי: רבותיי, עזבו.
ניסן סלומינסקי: דבר פשוט, חייל חרדי יש לו דלתא אולי יותר גבוהה מאשר חייל רגיל, 5,000 שקלים.
ניסן סלומינסקי: ככל שיגדל התקציב הזה, יגדל.
<ששון חדד: התקורה תגדל.
ניסן סלומינסקי: מדינת ישראל לקחה את זה על עצמה וזה בסדר גמור.
אלעזר שטרן: את כל זה אני מבין עד שהוא אומר הקמת בסיסים.
אלעזר שטרן: למה את זה אני לא מבין?
אלעזר שטרן: כי אם יש לך עכשיו עוד גדוד או עוד שניים ועוד חטיבה סדירה, הצבא יודע גם לסגור יחידות.
<ששון חדד: אני לא יודע לשים אותם במקומות שאני סוגר.
<ששון חדד: אם הייתי יודע לעשות את זה, זה היה טוב.
עפר שלח: הוא מדבר על צד ההוצאות.
עפר שלח: אם אתה בגלל זה תוריד ליין של מילואים, הוא לא מחשב אותו.
<ששון חדד: זה ברור שאני לא מסתכל על מה יקרה לתקציב.
<ששון חדד: אם התקציב קוצץ ואני צריך להוריד סד"כ, זה לא קשור.
<ששון חדד: אנחנו נמצאים בדין ודברים עם האוצר.
<ששון חדד: סיכמנו שנסכם ואני מקווה שבימים הקרובים נסכם את זה.
<ששון חדד: המתווה, ברגע שהוא יסוכם, הוא יתורגם לתכנית פעולה מסודרת ואפשר יהיה להציג את זה בצורה מפורטת ולומר מה הולכים לעשות עם מרכז מיון שעולה, עם תשתיות ועם כל מה שיש.
<ששון חדד: החלק השלישי שלא דיברתי עליו, ואני רוצה לדבר עליו, הוא החלק שלפני הגיוס.
<ששון חדד: יש לנו תקציב שלנו שאנחנו משקיעים בגיוס.
<ששון חדד: יש עמותות שנמצאות בתהליך.
<ששון חדד: אגב, חלקן מלוות את התהליך הזה גם אחרי.
<ששון חדד: באחת מהן אנחנו עושים תמיכה במסגרת התמיכות ותומכים בה בהיקף של כמה מאות אלפי שקלים.
<ששון חדד: אלה כל ההוצאות שאנחנו מוציאים היום.
ניסן סלומינסקי: כל מה שהם זקוקים לו, צה"ל מספק.
ניסן סלומינסקי: למה בכל אופן צריכים תרומות של אנשים מבחוץ?