GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<עופר ברקוביץ': יכול להיות שצריך לשנות.
<עופר ברקוביץ': בדיון המקדים שעשיתם על עיתוי התשלום, יכול להיות שצריך לעשות אותו – לא יודע – בעוד תשעה חודשים, אולי צריך לחשוב על מנגנון של עוד תשעה חודשים משנת הארנונה הנוכחית שבה בודקים ובוחנים האם הנכס היה שמיש או לא, ואז רטרואקטיבית מחילים עליו תשלום נוסף לאותה השנה הזאת.
<עופר ברקוביץ': למה לחכות לעוד שנת תקציב?
<עופר ברקוביץ': למה לא להכניס את הכסף לרשויות כבר בשנת התקציב הזאת?
<אריאל יוצר: איך?
<אריאל יוצר: לא הבנתי.
<עופר ברקוביץ': בעוד תשעה חודשים בדיקה.
<עופר ברקוביץ': אתה מפרסם את התקנות היום, אתה הולך לבדוק עוד תשעה חודשים – בשנת התקציב הנוכחית אתה בודק מה קרה.
<עופר ברקוביץ': נכסים שלא היו שמישים בשנת התקציב הזאת, אתה מחיל עליהם את הארנונה הכפולה.
ניסן סלומינסקי: ב-2013?
<עופר ברקוביץ': ב-2014.
ניסן סלומינסקי: מה הדיון?
ניסן סלומינסקי: הדיון הוא נניח על שלושה חודשים?
<עופר ברקוביץ': אבל זה מעבר לשלושה חודשים.
<עופר ברקוביץ': זה שנת תקציב.
ניסן סלומינסקי: אתה צריך לקחת תשעה מתוך שנה.
ניסן סלומינסקי: נו אז מה, היום אנחנו בדצמבר, אז על מה אתה מדבר?
<אייל לב ארי: תשעה מצטברים או רצופים.
ניסן סלומינסקי: אני מדבר מינואר עד ספטמבר.
ניסן סלומינסקי: כן, אז לכן צריך להיות שנה.
<עופר ברקוביץ': ניסן, אני אומר, מינואר עד ספטמבר תבדוק מה קרה.
<עופר ברקוביץ': בספטמבר תבדוק מה קרה, ואם בספטמבר - - -
ניסן סלומינסקי: מה יעזור לך?
ניסן סלומינסקי: אין לך תשעה חודשים.
<קריאה: אבל תהיה גבייה רטרואקטיבית.
<עופר ברקוביץ': במקום לדחות את התקציב הזה ל-2015, נממש אותו כבר ב-2014.
ניסן סלומינסקי: ונניח תמצא, ומישהו יבוא באוקטובר ובנובמבר, מה עשית?
<עופר ברקוביץ': לא מספיק כי הוא צריך להיות תשעה חודשים.
<איתי חוטר: האמת שזה דבר מקובל.
ניסן סלומינסקי: כן, אבל אתה צריך תשעה חודשים מתוך שנה.
ניסן סלומינסקי: לא תשעה חודשים ברצף.
<אריאל יוצר: אם אדם בינואר גר בדירה, ואז מה-1 בפברואר לא גר עד ה-1 באוקטובר.
ניסן סלומינסקי: מה תעשה אם למישהו יש שבעה חודשים עד ספטמבר?
ניסן סלומינסקי: אתה לא יכול לעשות אתו כלום, אבל בפועל, אם תחכה עד סוף שנה, כן ייכנס לעניין.
<עופר ברקוביץ': אפשר אולי להגדיר לפני סוף שנת התקציב את הבדיקה.
<עופר ברקוביץ': פשוט כואב לי שהתהליכים האלה לוקחים זמן, גם ככה המצב הוא קשה ואנחנו לא לוחצים בכל היכולת שלנו.
קארין אלהרר: אבל זה הכי מוקדם שאפשר.
ניסן סלומינסקי: היום אנחנו בדצמבר.
ניסן סלומינסקי: עד שזה יתממש, כבר אין לך מה לעשות.
<אריאל יוצר: אתם לא הייתם בדיונים הקשים, עד שזה הגיע.
<אריאל יוצר: היה קרב רציני.
ניסן סלומינסקי: חבל, זה סתם.
סתיו שפיר: שאלה, שנקבל יותר מידע.
סתיו שפיר: מתוך ה-40,000 דירות האלה שאמרת שהן רובן בתל-אביב, ירושלים, נתניה וחיפה, האם רובן גם נמצאות בידי תושבי חוץ?
<אריאל יוצר: אין לנו את הבדיקה הזאת.
<אריאל יוצר: זה סיפור לא פשוט להצליב בין נתוני החשמל לנתוני הבעלות על הנכס.
סתיו שפיר: כל ההערכה הזאת זה רק לפי נתוני החשמל?
סתיו שפיר: ומה עמדתכם לגבי הגדלה של הארנונה?
<אריאל יוצר: מה זאת אומרת?
סתיו שפיר: במקום כפל, שילוש.
<אריאל יוצר: אני חושב שבאופן עקרוני זה צעד יחסית חריג, וכפיילוט אני מציע – למרות שאני שותף לדעה שיש בעיה וצריך להתמודד אתה – לא ללכת כל כך חזק.
סתיו שפיר: אני אשאל שאלה אחרת.
סתיו שפיר: מתוך 40,000 שכן מדדתם - - -
סתיו שפיר: מתוך 40,000 הדירות שכן בדקתם, מה העלות הממוצעת של דירה?
סתיו שפיר: אני שואלת כדי לדעת אם רף הקריטריונים הוא רף הגיוני או שהוא לא רף שעוזר לנו.
<אריאל יוצר: זו שאלה טובה, אבל לא עשינו את ההצלבות האלה.
סתיו שפיר: בדקתם, יש לכם את ה-40,000.
סתיו שפיר: כמה הן עולות?
<אריאל יוצר: יש לנו מספר שאומר: בתל-אביב X אלפים, בחיפה X אלפים.
סתיו שפיר: מה המחיר הממוצע של דירה כזאת?
<אריאל יוצר: את דורשת הצלבות שבלוגיקה הן נכונות אבל ביישום יש בעיה לעשות את ההצלבה הזאת.
סתיו שפיר: כי אז היינו יכולים לדעת מה הכלים האפקטיביים.
סתיו שפיר: זה מידע שהוא הכרחי.
סתיו שפיר: גם בבעלות מי הדירות, גם העלות שלהן.
סתיו שפיר: ככה נוכל לדעת מה התמריצים שאנחנו צריכים.
<קריאה: היא אומרת שמיסוי הרכישה של ה-15 מיליון הוא לא מספיק רלוונטי.
<קריאה: לא, זה לא מה שהיא אומרת.
ניסן סלומינסקי: רב יעקב, בבקשה.
יעקב ליצמן: האם ראש הממשלה משלם על הדירה שלו בקיסריה ארנונה כפולה?
ניסן סלומינסקי: לפי כמות המים והחשמל, הבדיקה מראה שנמצאים שם מלא, הרבה אנשים אפילו.
<קריאה: אבל זה לא הוא משלם, זה אנחנו משלמים.
יעקב ליצמן: מי שפותח ברז מים בחינם, האם זה פוטר אותו מארנונה?
<עופר ברקוביץ': אם הוא מגיע לצריכה ממוצעת.
יעקב ליצמן: זאת אומרת, מים זה בחינם.
קארין אלהרר: ליצמן, זה בלאו הכי עליך.
<אריאל יוצר: החשמל היה אך ורק אינדיקציה.
<אריאל יוצר: אנחנו לא היינו באים עם הצעד הזה - - -
ניסן סלומינסקי: הוא רק שאל, כדי שייכנס לפרוטוקול ועוד מעט לתקשורת.
יעקב ליצמן: לא, לא, אני לא אעשה מזה עניין.
סתיו שפיר: שאלה נוספת כדי שנבין.
סתיו שפיר: איך נדע שבסוף הפיילוט, שהוא רק אחרי שנה, הוראת השעה הזאת לא תחדל?
סתיו שפיר: כתוב פה שנה.
ניסן סלומינסקי: עכשיו הייעוץ המשפטי.
ניסן סלומינסקי: בבקשה, אייל.
<אייל לב ארי: אני רוצה לדעת בבקשה כמה דירות אתם מעריכים שייכנסו בקריטריון הזה.
<אייל לב ארי: הנתון של ה-40,000 - או 47,000, תלוי איפה מסתכלים – מדבר על סך הדירות.
<אייל לב ארי: כמה דירות נכללות בקריטריון של תשעה חודשים מתוך שנים-עשר שייכנסו?
<אריאל יוצר: אתה שואל שאלה שקשה לי לענות עליה - האם אני יודע לחזות כמה רשויות, אחד, יפעילו את זה בפועל, ושנית, כמה אנשים יתרגשו מהעניין הזה וישכירו את הדירות.
ניסן סלומינסקי: לא עשו בדיקה כזאת.
<אייל לב ארי: לא, זאת לא הייתה השאלה.
<אייל לב ארי: כמה דירות נגזרות?
קארין אלהרר: זה רשות?
<אריאל יוצר: יש רשויות מקומיות מסוימות שלא היית - - -
יעקב ליצמן: זה רשות או חובה?
<אריאל יוצר: לא, זה רשות.
<אריאל יוצר: נניח בערד, לא בטוח שהיינו רוצים לעשות את זה.
ניסן סלומינסקי: זאת לא הייתה השאלה.
<אייל לב ארי: השאלה – יש היום בטוטאל, המאה אחוזים, 47,000 דירות.
<אריאל יוצר: על-פי הערכה.
<אייל לב ארי: זה הנתון בדוח ועדת טרכטנברג.
<אייל לב ארי: זה הנתון של הריקות.
<אריאל יוצר: על-פי נתוני צריכת חשמל, כן.
<אייל לב ארי: נכון.
<אייל לב ארי: מנתוני צריכת החשמל, מתוכן כמה נכנסות לתוך התנאי של תשע מתוך 12?
<אייל לב ארי: כל ה-47,000?
<אייל לב ארי: 40,000?
<אייל לב ארי: 30,000?
<אריאל יוצר: הבדיקה הייתה כמה מהדירות בשנים-עשר החודשים האחרונים מיום המדידה צרכו 10% מממוצע הצריכה הארצי.
<אייל לב ארי: אז עדיין, זה יוריד לדעתי את המספר.
ניסן סלומינסקי: הוא לא יודע לתת לך תשובה.
<אייל לב ארי: זה יוריד את המספר.
בועז טופורובסקי: הוא יפנה לרשויות שעכשיו יבדקו.
בועז טופורובסקי: יש להם תמריץ כלכלי לבדוק.
<אייל לב ארי: בסדר, אבל בכל מקרה המספר יורד כי אם ימדדו את זה לפי 12, אתה משנה את זה לתשע מתוך 12, יכול להיות שהמספר גם יורד.
<אייל לב ארי: והנתון כמה יורד, לא קיבלנו על זה תשובה.
<אריאל יוצר: איך אני אדע?
ניסן סלומינסקי: בדרך כלל הוא עולה, אבל לא חשוב.
בועז טופורובסקי: הוא עולה, בדיוק.
<אייל לב ארי: מאותה סיבה שהחלטת הממשלה בהתחלה דיברה על שש מתוך 12, ועכשיו תשע מתוך 12 בתקנות שאתם מציגים, אז גם שם לא הייתה ידיעה.
<אריאל יוצר: תראה, בסוף אנחנו עושים פיילוט.
ניסן סלומינסקי: עזוב, אריאל.
ניסן סלומינסקי: זו ההערכה שלכם, אין לכם יותר, כרגע גם אי-אפשר לתת יותר.
ניסן סלומינסקי: נדע, בשנה הבאה אני מקווה שנהיה יותר חכמים, אחרי שכבר נקבל אינפורמציה.
<אריאל יוצר: כשיהיה לנו את המידע, נדווח לכם.
<אייל לב ארי: נקודה נוספת.
<אייל לב ארי: מדוע בעצם קבעתם את זה בארנונה ולא במס נפרד במסגרת חקיקה ראשית?
<אייל לב ארי: אתם יכולים להסביר את זה לוועדה.
<אריאל יוצר: כן, אני אסביר.
<אריאל יוצר: בסוף, באמת היו שתי אופציות.
<אריאל יוצר: האופציה הראשונה היא להטיל מס ברמת המדינה, האופציה השנייה הייתה להטיל מס ברמת הרשות המוניציפלית.
<אריאל יוצר: כמו שאמרתי קודם, השארת דירות ריקות פוגעת בשני פרמטרים מרכזיים.
<אריאל יוצר: אחד, היא תופסת מקום נכסים ריקים, שאילו לא היו נשארים ריקים היו מושכרים או היו נמכרים לאדם שמתכוון לגור בהם, פעם אחת.
<אריאל יוצר: פעם שנייה, היא פוגעת במרקם העירוני, ביכולת של הרשות לתפקד, ביכולת של הרשות לנהל עיר שבה גרים תושבים, ולכן יש פה פגיעה ברמת הרשות המקומית.
<אריאל יוצר: יושב פה סגן ראש עיריית ירושלים, אני בטוח שהוא יסכים איתי, שמעבר לרמה של הפגיעה לגבי שוק הדיור בכללותו, יש כאן פגיעה ברמה העירונית.
ניסן סלומינסקי: הטיעון השני, בוא לא נגיד אותו כי מבחינת הרשות המקומית זה רווח נקי.
<אייל לב ארי: בדיוק.
<אייל לב ארי: הם לא צורכים שירותים.
ניסן סלומינסקי: היא מקבלת ארנונה, היא לא צריכה לתת פינוי אשפה, לא תופס חנייה, כל הדברים, אז מבחינה הזאת זה רווח נקי של הרשות.
<אריאל יוצר: זה לא ככה, לא ככה הם מסתכלים על זה.
<אריאל יוצר: זה ממש לא ככה.
<אריאל יוצר: ארנונה – קודם כול, בוא נגיד את הדברים כאן – ארנונה לא בהכרח מכסה את כלל השירותים.
ניסן סלומינסקי: אבל בעיקרה, מה היא בעיקרה?
ניסן סלומינסקי: בעיקרה היא הולכת על פינוי אשפה, היא הולכת על הנושא של מים וכולי.
<אריאל יוצר: רשויות מקומיות, אם כבר יש בתים, ישמחו שיתאכלסו בהם אנשים ולא שיהיו שכונות מלאות של דירות רפאים.
ניסן סלומינסקי: בסדר, אז אמרתי, אבל מספיק הטיעון הראשון.
ניסן סלומינסקי: רבותי, בואו נצביע על זה.
<אייל לב ארי: צריך לקרוא.
סתיו שפיר: על מה אנחנו מצביעים בדיוק?
סתיו שפיר: רק לאשר את זה, בלי שום שינוי?
<קריאה: מה עם הנושא של המים, חשמל?
סתיו שפיר: ניסן, אני רוצה להציע.
ניסן סלומינסקי: אריאל, למה אתם רוצים שנתיים ולא שנה, הוראת שעה?
<אריאל יוצר: לקצר את הוראת השעה לשנתיים?
ניסן סלומינסקי: לשנה.
ניסן סלומינסקי: אני שואל למה זה שנתיים ולא שנה.
<אריאל יוצר: כדי שיהיה פרק זמן אמיתי לבחון את הדבר הזה.
<אריאל יוצר: תחשוב שאדם אומר:
<אריאל יוצר: אני אקבל קנס - - -
ניסן סלומינסקי: אריאל, הבנתי, רק רציתי לדעת את המחשבה שלכם – שאפשר יהיה למדוד על אמת את זה.
<אייל לב ארי: גם אחרי שנה אפשר.
<אריאל יוצר: בן אדם אומר: חד-פעמי אני אקבל קנס, אעבור אותו, ושלום על ישראל.
סתיו שפיר: אני רוצה להציע שני שינויים.
ניסן סלומינסקי: הוא ביקש לדבר.
<איתי חוטר: לפרוטוקול, איתי חוטר, סמנכ"ל כלכלה, מרכז השלטון המקומי.
<איתי חוטר: מרכז השלטון המקומי כעיקרון תומך בהצעה הזו, למעט דבר אחד שאנחנו מתחברים לידידנו מעיריית ירושלים, והיינו כן מבקשים שתהיה איזושהי התייחסות ליכולת של הרשויות המקומיות למדוד בצורה כלשהי את הדבר הזה, אחרת משאירים את הרשויות עם איזשהו כלל שהן לא יודעות להפעיל אותו, וזה מתחיל להיפתח.
<איתי חוטר: אז המינימום של המינימום זה באמת שתהיה יכולת לרשות המקומית - - -
<אייל לב ארי: סמכות.
<אייל לב ארי: זה לא בתקנות.
<איתי חוטר: סמכות לדרוש דוחות מתאגיד המים ומחברת חשמל, ועל סמך הנתונים האלה לפחות לגבש את העמדה של הרשות בעניין הזה.
<אריאל יוצר: היום, רשויות מקומיות יכולות לתת פטור לנכס שהוא לא ראוי לשימוש.
<אריאל יוצר: הן מגיעות לנכס, בודקות האם ראוי או לא ראוי לשימוש, ונותנות פטור.
<איתן אטיה: עיקרון חוקיות המינהל, זה נקרא.
<איתן אטיה: כדי שרשות כלשהי – אגב, לא רק רשות מקומית – תוכל לעשות משהו, היא צריכה לקבל סמכות ברורה בחוק איך להפעיל את הסמכות הזאת, אחרת אין לה סמכות לעשות את זה.
<פיני בוסקילה: וגם כמענה אליו – זה נכון כשהתושב פונה אלי, אז אני יודע, אבל אם אני רוצה לגבי כל הפיזור, זה שבודק מגיע אלי ומבקש הנחת נכס סגור, התעלמתם מזה שכל נכס חדש, פעם אחת, בשנה הראשונה שהוא ריק, מגיע לו חצי שנה פטור.
<פיני בוסקילה: אז אנחנו מדברים פה על פטור ואחרי זה להתחיל לחייב כפול.
ניסן סלומינסקי: אם הוא חדש, אבל רוב הנכסים לא.
<פיני בוסקילה: לא חדש.
<פיני בוסקילה: נכס, פעם אחת לאורך חייו, מגיעה לו הנחת נכס ריק שישה חודשים, חדש או ישן.
<איתן אטיה: אבל הוא מגיש את הבקשה.
<איתן אטיה: חשוב לזכור, אדוני היושב-ראש.
<איתן אטיה: אם רשות מקומית עכשיו תחליט שהיא מפעילה את זה, ותתחיל לחטט – נניח שתהיה רשות שתעשה את זה למרות שאין לה סמכות בחוק – לחטט מהו חשבון החשמל או מהו חשבון המים של אותה דירה, זה מייד תביעה על פגיעה בפרטיות, ובצדק, גם אני הייתי תובע על כך.
<איתן אטיה: צריך להסמיך את הרשויות לעשות דברים כאלה.
<קריאה: אפשר להתייחס לעניין של המים והחשמל?
ניסן סלומינסקי: אני רוצה לשמוע רק מבחינה חוקית.
ניסן סלומינסקי: אם האמצעי לברר את הדבר הזה הוא לקבל את הנתונים של צריכת המים והחשמל אולי, אתם אומרים שצריכים בשביל זה הסמכה בחוק?
<יגאל-עם פז: עורך-דין איגי פז, משרד המשפטים.
<יגאל-עם פז: לגבי המים אין צורך, כבר ביררנו את זה עם הרפרנטית במשרד המשפטים.
<יגאל-עם פז: ביררנו את העניין עם הרפרנטית לענייני רשות המים, וכבר היום אין צורך בהסמכה ספציפית לגבי המים.
<יגאל-עם פז: לגבי החשמל, אנחנו עדיין בוחנים את זה.
<יגאל-עם פז: יכול להיות שיצטרכו תיקון ספציפי לגבי החשמל, אבל זה עדיין בדיונים.
<יגאל-עם פז: לגבי מים, כבר היום אפשר לקבל.
<איתן אטיה: ואם התאגיד יגיד לעירייה שהוא לא רוצה להראות לו את חשבונות המים, מה אנחנו עושים אז?
<עופר ברקוביץ': למה אתה לא רוצה לחזק את הרשות?
<עופר ברקוביץ': אם אתה נותן פה מהלך, תחזק את הרשות.
<איתן אטיה: תנו לנו סמכות לראות את חשבונות המים והחשמל, אחרת אין לנו דרך לעשות את זה.
ניסן סלומינסקי: רבותי, קיבלנו כאן את חוות הדעת של הייעוץ המשפטי של משרד המשפטים לגבי מים, ואנחנו מקבלים את זה, אז לא צריכים לעשות שום דבר.
סתיו שפיר: מה הם אומרים?
ניסן סלומינסקי: שהרשות רשאית לקבל.
<אייל לב ארי: איפה הסמכות קבועה?
<איתן אטיה: שיבואו ויראו את זה.
<איתן אטיה: אנחנו לא מכירים.
<איתן אטיה: אנחנו לא חושבים שלצורך הזה יש לנו סמכות, חבר'ה.
<איתן אטיה: אם יש סמכות היא לצורך מסוים שכתוב בחוק.
<איתן אטיה: לצורך הזה אנחנו לא מכירים סמכות שיש לנו לצורך הכפלת הארנונה.
ניסן סלומינסקי: הבנתי מה אתה אומר.
ניסן סלומינסקי: מה אני יכול לעשות שבדרך כלל מקובל עלינו שאם מגיע הייעוץ של אחד המשרדים, כל שכן אם זה משרד המשפטים, ואומר שהם בדקו את זה – והם בדקו את זה לצורך הנושא הזה – והמסקנה שלהם, שלצורך הנושא של מים רשאים וייתנו להם, ולחשמל עדיין אין להם את הבירור הזה, אז אנחנו סומכים על זה.
<איתן אטיה: אדוני היושב-ראש, אולי אני יכול להציע שתאפשר ליועץ המשפטי של הוועדה – עם איש משרד המשפטים ועם הייעוץ המשפטי שלנו – לשבת ולנתח את זה, כי אנחנו סבורים שאין לנו סמכות כזאת.
ניסן סלומינסקי: בין כך ובין כך, בצו הזה אנחנו לא יכולים.
ניסן סלומינסקי: אם צריכים לעשות את התיקון, צריך להיות אני מבין בחוק ולא פה, אז בינתיים אנחנו מנסים - - -
סתיו שפיר: בגלל זה אני מנסה לשאול איך הם מתכוונים - - -
<איתן אטיה: אבל אדוני, כשהוועדה מאשרת כזה דבר ללא שיש לנו את הסמכות, אנחנו חשופים לתביעות, חשוב להבין את זה.
<איתן אטיה: היום, על כל דבר ועניין יש מבול תביעות על הרשויות המקומיות בכל נושא.
ניסן סלומינסקי: איתן, שמעתי אותך אבל אני מנסה להסביר לך שאם יושב פה יועץ משפטי מטעם משרד המשפטים, שאומר לך שהם בדקו את זה - - -
<אייל לב ארי: שיגיד גם איפה.
ניסן סלומינסקי: אני לא צריך שיגיד לי כרגע איפה - ואומר שכן, אני כוועדה - - -
<אייל לב ארי: צריך להגיד מכוח מה.
ניסן סלומינסקי: זה מה שיש לי, אני לא הולך לשאול יועצים משפטיים אחרים.
ניסן סלומינסקי: אז הוא אומר שכן.
ניסן סלומינסקי: אתם תשבו אחר כך, תבדקו, תשברו את הראש.
ניסן סלומינסקי: אם לא – בין כה וכה זה לא בידיי כרגע לעשות את השינוי כי זה צריך לבוא בחוק.
ניסן סלומינסקי: אז אם יתברר בסוף נניח, ואחרי שתגיעו למסקנות – או לגבי החשמל – אם לא תימצא דרך ויצטרכו, אז יצטרכו למצוא את הדרך לשנות את זה בחוק.
יעקב ליצמן: אבל אני לא רוצה להיות חשוף לתביעות.
יעקב ליצמן: לכן אני אומר – אין בעיה, אבל אני שמח שמשרד המשפטים, הוא יהיה אחראי על זה.
ניסן סלומינסקי: הנה, הוא מודיע.
ניסן סלומינסקי: הוא הודיע את זה כרגע.
יעקב ליצמן: הוא לא הודיע את זה.
יעקב ליצמן: שיודיע שהוא אחראי.
ניסן סלומינסקי: מה זה הוא אחראי?
ניסן סלומינסקי: הוא הודיע שהם בדקו, וזה בסדר.
ניסן סלומינסקי: רבותי, מאחר שמדובר פה על הליך ארוך – זה לא קורה מחר – אז אתם יכולים לשבת גם היום, גם מחר, תעשו את הבדיקות.
ניסן סלומינסקי: אם משרד המשפטים – לא אתם – אם משרד המשפטים או הייעוץ המשפטי שלי ישתכנע ויבוא ויגיד לי: ניסן, זה לא, נצטרך לעשות שינוי גם בחוק עצמו.
ניסן סלומינסקי: כרגע אני מסתמך על מה שהוא אומר, אבל בין כה וכה אתם יכולים לברר את זה.
ניסן סלומינסקי: עובדה שהם עשו את הבדיקה, ולגבי חשמל הם אומרים לך שעדיין אין להם את התשובה, זאת אומרת שהם כן בדקו את זה, ואני ודאי שיכול – לא רק יכול – צריך לסמוך עליהם בנושא.
ניסן סלומינסקי: אבל שוב, זה לא קשור לצו, כי בין כה וכה הצו לא.
ניסן סלומינסקי: רבותי, יש כאן הצעה אחת של סתיו, שרוצה להעלות.
סתיו שפיר: אני רוצה להציע דבר אחר.
סתיו שפיר: מה עם להסמיך את הרשות המקומית לקבוע האם היא מכפילה או משלשת?
ניסן סלומינסקי: אמרתי, בשבוע הבא יעלה כאן חוק שמשרד הפנים מוביל, לאפשר לראשי רשויות לקבוע את הארנונה לפי הבנתם, באישור של שר הפנים ושר האוצר.
סתיו שפיר: לא, אבל זה דבר שונה.
יעקב ליצמן: וועדת כספים.
ניסן סלומינסקי: זה יגיע אלינו, אנחנו נצטרך לדון.
<איתי חוטר: זה בין כה וכה באישור השרים, אז זה לא משנה.
<איתי חוטר: הרשויות יחליטו, והשרים לא יאשרו, אז מה.
ניסן סלומינסקי: אני לא זוכר אם זה שני השרים – שני השרים או שר הפנים.
ניסן סלומינסקי: זה יגיע בשבוע הבא לפה.
ניסן סלומינסקי: סתיו, אפשרי יהיה אז להעלות את זה ולומר שכמו שהוא יכול להעלות נניח לאזור מסוים, יכול להיות ששם יהיה מדובר לתת להם את הסמכות.
ניסן סלומינסקי: כרגע אנחנו קובעים את זה ככלל, לא כסמכות, אחרת נתחיל להסתבך כי אין חוק שנותן להם סמכות, ואנחנו מדברים כאן על תקנה.
סתיו שפיר: כן, אבל אנחנו נותנים להם סמכות פה מכוח התקנה הזאת.
סתיו שפיר: אנחנו נותנים להם סמכות על הכפלת הארנונה.
<איתי חוטר: זה יכולת לבקש מהשרים.
<איתי חוטר: זה מה שהתקנות האלה מאפשרות.
<איתי חוטר: יכולת של הרשות המקומית לבקש את אישור השרים לקבוע ארנונה כפולה או משולשת.
<איתי חוטר: זו הצעתך.
ניסן סלומינסקי: ומאחר שהשר הוא זה שמבקש את החוק הזה, זאת אומרת שהוא רוצה את זה גם.
סתיו שפיר: השאלה השנייה היא למה לא להאריך את זה.
סתיו שפיר: אני לא מבינה מה ייתן לנו לעשות את זה למשך שנתיים.
ניסן סלומינסקי: הנה, יש שנתיים.
סתיו שפיר: למה רק שנתיים?
<אריאל יוצר: אם טעינו?
ניסן סלומינסקי: הוראת שעה.
ניסן סלומינסקי: לעשות חושבים.
קארין אלהרר: זה פיילוט.
סתיו שפיר: אתם מאמינים שתצליחו אחרי שנה לראות?
<אריאל יוצר: טעינו – אם זה לא בכיוון; טעינו – לא הצליחו לגבות; - - -
ניסן סלומינסקי: אריאל, לצורך זה אנחנו מבקשים מכם דיווח.
סתיו שפיר: מה זה טעינו?
סתיו שפיר: זה לא שלא ניסו את זה.
סתיו שפיר: הרי אנחנו לא המדינה הראשונה שעושה את זה.
סתיו שפיר: זה כבר קיים, בדקו את זה, נבדק.
ניסן סלומינסקי: אריאל, אנחנו מבקשים מכם דיווח, כל חצי שנה רק שיהיה לנו דיווח, שנדע מי ומה וכולי.
<אפרת נחלון: אפשר שזה לא יהיה כל חצי שנה?
<אפרת נחלון: אני מתנצלת, אבל דיווח כל חצי שנה זה בעייתי.
<אפרת נחלון: הבקשות הללו מגיעות לאישור השרים, יש מועד מסוים שעד אליו צריך להינתן אישור השרים.
<אפרת נחלון: יהיה יותר הגיוני שזה יהיה דיווח פעם בשנה ולא פעם בחצי שנה.
ניסן סלומינסקי: פעם בשנה, אבל לפחות – למה אמרתי חצי שנה?
ניסן סלומינסקי: כדי שאם יצטרך להיות פעם בשנה, ויתברר לנו שכל כך הרבה רשויות לא ניצלו את זה, שנדע, עם האצבע על הדופק.
ניסן סלומינסקי: מה שרציתי בחצי שנה זה שנדע קצת יותר מוקדם – לא דיווח מוחלט ומסודר, כי הרי צריכים תשעה חודשים – רק שנדע שבודקים, שיש תהליך שעושים.
ניסן סלומינסקי: זה מה שאני רוצה.
<קריאה: אנחנו רק בתחילת 2015 נדע מי הגיש בקשה.
ניסן סלומינסקי: ב-1 באוקטובר 2015 וב-1 באוקטובר 2016?
<אייל לב ארי: תגישו דיווחים.
ניסן סלומינסקי: בסדר, אז יש לכם כמעט שנה.
ניסן סלומינסקי: רק שנרגיש שאכן העסק עובד על אמת, מה שנקרא.
<אייל לב ארי: תציינו בדיווחים האלה כמה אישורים חריגים התבקשו.
<קריאות: 2014.
<אייל לב ארי: 2015.
ניסן סלומינסקי: למה לא ב-2014?
<אייל לב ארי: כיוון שב-2014 מחילים רק את שיעור הארנונה, אבל את חיוב הארנונה אנחנו יכולים להחיל החל מינואר 2015.
ניסן סלומינסקי: אבל שידווחו לנו שהם בודקים.
ניסן סלומינסקי: אני רוצה לדעת שבודקים, הדיווח שלי שהם בודקים.
ניסן סלומינסקי: אני רוצה לדעת שב-2014 בודקים.
<קריאה: הוא לא רוצה לדעת כמה חיובים יצאו.
ניסן סלומינסקי: אני רוצה דיווחים ב-2014 וב-2015.
<אייל לב ארי: גם ב-2016.
ניסן סלומינסקי: בסדר, זה פשיטא.
<איתי חוטר: אדוני היושב-ראש, אני חוזר שוב בקצרה.
<איתי חוטר: אנחנו תומכים, אבל אני בכל זאת רוצה לבקש מאדוני שתצא מפה אמירה ברורה, שמה שדרוש תיקון – אם זה חקיקה – שיאפשר לרשויות המקומיות לבצע את הבדיקות הנדרשות כדי לממש את ההוראות האלה, אחרת התקנות האלה יישארו בגדר כותרת בעיתון.
ניסן סלומינסקי: אז אמרתי, זה בוודאי, אחרת לא עשינו כלום.
ניסן סלומינסקי: אני מסתמך רק על חוות הדעת שניתנה פה, ואני מציע שוב – תשבו ביחד, תבדקו – בין כה וכה על החשמל לא צריכים לקבל תשובה.
<עופר ברקוביץ': ניסן, אפשר לבקש לחזור לוועדה בעניין הזה בעוד זמן קצר?
ניסן סלומינסקי: אם התשובה – לדוגמה, אם לגבי חשמל לא תהיה תשובה, יצטרכו לחזור ויצטרכו לעשות תיקון בחוק.
ניסן סלומינסקי: אם יתברר שגם במים זה לא ברור, נעשה את זה גם על מים, ודאי.
<עופר ברקוביץ': בוא נקבע שידווחו לך שבעוד חודש זה קורה.
<קריאה: שתהיה אמירה ברורה פה.
ניסן סלומינסקי: מבחינתי, יש דיווח על מים כרגע, אלא אם כן יבואו וישאלו.
ניסן סלומינסקי: אני אומר, אני מסתמך – על חשמל עוד אין לי דיווח – אם לא יצליחו לסדר, בין כך ובין כך נצטרך לחזור לזה.
ניסן סלומינסקי: ואז, אם יתברר שבמים נפלה טעות – לא יכולים או משהו – נעשה את זה גם.
סתיו שפיר: שאלה בתוך כמה זמן.
סתיו שפיר: שלא נגלה אחרי שנה שזה לא עובד.
ניסן סלומינסקי: תוך חודש, שבוע, שבועיים – אתם היועצים המשפטיים עובדים מהר.
ניסן סלומינסקי: רבותי, אני מעלה להצבעה את האישור.
<אייל לב ארי: צריך לקרוא כי יש גם שינויים בנוסח לעומת מה שהוגש לוועדה במקור.
ניסן סלומינסקי: אז תקרא.
<אייל לב ארי: "תקנות הסדרים במשק המדינה (ארנונה כללית ברשויות המקומיות) (הוראת שעה) (תיקון), התשע"ג–2013 בתוקף סמכותנו לפי סעיפים 8(ב) ו-9 לחוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב), התשנ"ג–1992 (להלן – החוק) ובאישור ועדת הכספים של הכנסת לפי סעיף 9(ד) לחוק, אנו מתקינים תקנות אלה: תיקון תקנה 1 1.
<אייל לב ארי: בתקנה 1 לתקנות הסדרים במשק המדינה (ארנונה כללית ברשויות המקומיות), התשס"ז–2007 (להלן – התקנות העיקריות) אחרי הגדרת "מבנה מגורים" יבוא: "מבנה מגורים שאינו בשימוש" – מבנה מגורים שלא התגורר בו איש דרך קבע בתשעה מבין שנים עשר החודשים שקדמו" – כאן אנחנו עושים תיקון – "ל-1 בדצמבר שקדם לשנת הכספים שבעדה מוטלת הארנונה, למעט דירה ציבורית כהגדרתה בסעיף 1 לחוק זכויות הדייר בדיור הציבורי, התשנ"ח–1998, תשעת החודשים האמורים ייספרו בין ברציפות ובין במצטבר.
<אייל לב ארי: " תיקון תקנה 6 2.
<אייל לב ארי: בתקנה 6 לתקנות העיקריות, אחרי פסקה (1) יבוא: "(1א) מבנה מגורים שאינו בשימוש 31.62" תיקון תקנה 7 3.
<אייל לב ארי: בתקנה 7 לתקנות העיקריות, אחרי פסקה (1) יבוא: "(1א) מבנה מגורים שאינו בשימוש 219.
<אייל לב ארי: 14" אלה בעצם הסכומים הכפולים של סכום המינימום או המקסימום של הארנונה שרשות תוכל לגבות.
<אייל לב ארי: "תיקון תקנה 10 4.
<אייל לב ארי: בתקנה 10 לתקנות העיקריות- (א) בתקנת משנה (א), בסופה יבוא: "(4) לקבוע לשנת הכספים 2015 או 2016 סוג נכס של מבנה מגורים שאינו בשימוש שלגביו תוטל ארנונה בסכום שלא יפחת מהסכום המזערי ולא יעלה על הסכום המרבי הקבוע לסיווג זה, תוקפו של אישור השרים יהא עד תום שנת הכספים 2016, ולאחריה" – כאן זה תוספת – "על אף האמור בתקנה 5, תשנה המועצה את סיווג הנכס אף אם לא השתנה השימוש בו".
<אייל לב ארי: זה בא לחדד את הנקודה שככל שפוקעת הוראת השעה וחוזרת למצב הקיים היום, תחזור בעצם דירת המגורים להיחשב כדירת מגורים שהיא כן בשימוש.
<אייל לב ארי: "(ב) בתקנת משנה (ב) במקום "בתקנת משנה (א)(1) עד (3)" יבוא "בתקנת משנה (א)".
<אייל לב ארי: תיקון תקנה 12 5.
<אייל לב ארי: בתקנה 12 לתקנות העיקריות אחרי "בכפוף לאמור בסעיף 9ב לחוק" יבוא "ולתקנה 10(א)(4)".
<אייל לב ארי: הוספת תקנה 13א 6.
<אייל לב ארי: לאחר תקנה 13 לתקנות העיקריות יבוא: תקופות שלא יבואו במנין 13א ניתן אישור שרים כאמור בתקנה 10(א)(4), תהא ועדת ההנחות, כמשמעותה בתקנה 6 לתקנות הסדרים במשק המדינה (הנחה מארנונה), תשנ"ג–1993, מוסמכת לאשר, לבקשת מחזיק במבנה מגורים, תקופות אשר לא יבואו במנין תשעת החודשים כאמור בהגדרת "מבנה מגורים שאינו בשימוש", בהתאם לכללים שתקבע המועצה ובלבד שמבנה המגורים אינו בשימוש בשל נסיבות שאינן בשליטת המחזיק.
<אייל לב ארי: " אין סיבות שיכולות לנבוע למשל מסכסוכי ירושה שגורמים לדירה הזאת להיות ריקה, פטירה של בן אדם במהלך שנת כספים, נסיבות כאלה.
סתיו שפיר: ולכמה זמן זה מחזיק?
<אייל לב ארי: "תוקף 6.
<אייל לב ארי: תוקפן של תקנות אלה עד יום י"ט בטבת התשע"ו (31 בדצמבר 2016).
<אייל לב ארי: "
ניסן סלומינסקי: רבותי, מי בעד לאשר את התקנות האלה, ירים את ידו.
ניסן סלומינסקי: התקנות אושרו.
ניסן סלומינסקי: תודה לכל מי שעמל, עמל ויעמול בנושא הזה.
ניסן סלומינסקי: עופר, תודה לך.
ניסן סלומינסקי: רבותיי, חברי הוועדה, יש עוד נושא אחד והוא חברת כביש חוצה ישראל בע"מ.
ניסן סלומינסקי: יש לנו אישור לשבת עד 11:15.
ניסן סלומינסקי: תציגו את הנושא.
<יעקב בליטשטיין: בוקר טוב.
<יעקב בליטשטיין: אני ראש מינהלת תכנית נתיבי ישראל במשרד התחבורה.
<יעקב בליטשטיין: יחד אתי נמצא ראובן לבאון, מנכ"ל חברת כביש חוצה ישראל, טלי ירושלמי, היועצת המשפטית של החברה, וגברת זוכוביצקי מהלשכה המשפטית של משרד התחבורה.
<יעקב בליטשטיין: במסגרת תכנית נתיבי ישראל – נתיבי ישראל זאת החלטת ממשלה מספר 421 – משרד התחבורה מקדם פרויקטים של כבישים ומסילות רכבת.
<יעקב בליטשטיין: במסגרת התכנית הזאת מסילות הרכבת מקודמות הן על ידי חברת נתיבי ישראל, מה שהיה בעבר הלאומית או דרכים או מע"צ, והן על ידי חברת כביש חוצה ישראל וגם רכבת ישראל מקדמת מסילות אבל לא במסגרת ההחלטה הזאת.
<יעקב בליטשטיין: אנחנו כאן לעניין שינוי בהגדרת החברה ואני מציע שאת כל הסוגיה המשפטית – כי אנחנו נמצאי כאן למעשה בסוגיה משפטים – יציגו הגורמים המשפטיים.
ניסן סלומינסקי: כביש חוצה ישראל נקרא גם כביש 6?
<ראובן לבאון: כביש 6 הוא המספר הפורמלי של הכביש.
ניסן סלומינסקי: כל הטענות שיש לי, גם הן ייכנסו עכשיו לעניין?
<ראובן לבאון: אם זה לגבי תשלום האגרה.
ניסן סלומינסקי: לא, לא תשלום.
<ראובן לבאון: מאחר ואנחנו הרשות הממונה, הרגולטור מטעם המדינה, אנחנו בעצם מופקדים היום על ארבעה זיכיונות בתחום התשתית.
<קריאה: אתם בעצם חברה ממשלתית, נכון?
<ראובן לבאון: חברה ממשלתית לכל דבר ועניין, במשרד התחבורה, ברשות החברות, בכל ההקשרים הרגילים.
<ראובן לבאון: קמנו ב-1993 כאשר משה לוי עליו השלום היה היושב ראש הראשון ויהודה כהן, מנכ"ל מע"צ לשעבר, היה המנכ"ל הראשון ולי יש את הכבוד להחליף את יהודה.
<ראובן לבאון: אנחנו מופקדים כמובן על הזיכיון של כביש 6 המקורי כאשר דרך ארץ היא הזכיין, כולל ההמשך שלו מיראון.
<ראובן לבאון: מאז 2010 אנחנו מופקדים על הנתיב המהיר בכניסה לתל אביב ועל מנהרות הכרמל וכיום גם על הזיכיון שבדרך, על המשך כביש 6 צפונה, יקנעם-העמקים.
<ראובן לבאון: זה תחום הפעילות שלנו, חוץ מדברים נוספים שאנחנו עושים כאשר אחד מהם הוא במסגרת אותה החלטה של פברואר 2010 של השקעה בתעשיות של הממשלה דאז שם הופיע גם פרק גדול לגבי המשכו של כביש 6, צפונה ודרומה.
<ראובן לבאון: בדרום יש היום עשייה מאוד מקיפה פיזית של המשך לכיוון בית קמא, להבים, שוקת.
ניסן סלומינסקי: זה יהיה בתשלום?
<ראובן לבאון: לא.
<ראובן לבאון: ללא תשלום, כמו הקטע הדרומי הנוכחי.