GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<נטליה מירוניצ'ב: כלומר, במקום 83%, במקסימום - - -
יעקב ליצמן: ביחד כמה זה?
<נטליה מירוניצ'ב: ביחד, במרבית כלי הרכב, אלה שנכנסים לתוך התחום, בממוצע זה גדל ב7%.
בועז טופורובסקי: אבל עד 97%.
יעקב ליצמן: אני לא חולק, אני רוצה רק להבין.
יעקב ליצמן: רכב שעולה 300,000 שקלים בחוץ-לארץ.
ניסן סלומינסקי: בארץ.
<נטליה מירוניצ'ב: הוא צריך לעלות בארץ.
יעקב ליצמן: אחרי מסים.
ניסן סלומינסקי: היא מדברת אחרי המסים.
<נטליה מירוניצ'ב: זה לא מחיר יבוא, זה מחיר לצרכן, כולל כל המסים, כולל מע"מ.
יעקב ליצמן: כולל המס הראשון.
<נטליה מירוניצ'ב: כולל המס הראשון, כולל מע"מ, וכולל המס השני גם.
יעקב ליצמן: כולל התוספת?
<נטליה מירוניצ'ב: התוספת.
יעקב ליצמן: התוספת חלה על מה?
<טמיר כהן: צריך להסביר את המדרגה.
יעקב ליצמן: על מה חלה התוספת?
יעקב ליצמן: רכב עולה בחוץ-לארץ 5,000$, 10,000$ - תיאורטית.
יעקב ליצמן: באים כאן ומוסיפים מס קנייה על כל הדברים.
יעקב ליצמן: משם את מטילה מס עוד 20%?
<נטליה מירוניצ'ב: לא, אתה צריך להבדיל.
<נטליה מירוניצ'ב: הרכב נכנס לארץ, נניח הוא עולה 10,000$, זה רכב זול.
יעקב ליצמן: זה זול.
יעקב ליצמן: 15,000$.
<נטליה מירוניצ'ב: משום מה, היבואן שלו החליט שהוא רוצה רווחים מאוד גדולים, קבע לו מחיר מעל 300,000, אנחנו אומרים – פה נכנס המיסוי הנוסף.
יעקב ליצמן: 300,000, האם זה כולל כבר את המס הראשון, וכמה מסים זה כבר כולל?
ניסן סלומינסקי: הכול.
<נטליה מירוניצ'ב: כולל את הכול.
יעקב ליצמן: כולל כבר את ה-20%?
יעקב ליצמן: אני לא מבין את זה.
<טמיר כהן: זה כל המסלול.
ניסן סלומינסקי: את אומרת כך – כל רכב, אחרי שהעבירו את הכול, יש מחיר לצרכן.
ניסן סלומינסקי: אם נוסיף לו 20%, הוא יעבור את הסף של ה-300,000?
<נטליה מירוניצ'ב: מי שנמצא פחות מ-300,000, אין עליו מס נוסף, והמחיר לא ישתנה.
ניסן סלומינסקי: יש לך כרגע מחיר לצרכן על רכב, נניח שהוא 290,000.
ניסן סלומינסקי: עליו יוסיפו 20% או לא?
ניסן סלומינסקי: לא יוסיפו.
ניסן סלומינסקי: למרות שאם יוסיפו את ה-20%, הוא יעבור את ה-300,000.
בועז טופורובסקי: לפני התוספת.
ניסן סלומינסקי: לעומת זאת, אם המחיר הצרכן שלו זה 305,000, עליו מוסיפים את ה-20%.
<נטליה מירוניצ'ב: על החריגה.
ניסן סלומינסקי: רק על החריגה?
<נטליה מירוניצ'ב: זה באופן יחסי.
ניסן סלומינסקי: רק על ה-5,000?
<נטליה מירוניצ'ב: 5,000 חלקי המחיר של 305,000, כפול 20%, כלומר התוספת שלו תהיה מאוד קטנה.
ניסן סלומינסקי: כי אתם לוקחים רק על התוספת כמעט.
<נטליה מירוניצ'ב: כן, רק על התוספת.
ניסן סלומינסקי: זה לא 20% על כל ה-300,000, זה רק על מה ששווה מעל.
ניסן סלומינסקי: אם נניח הוא שווה 400,000, בגדול, זה יהיה רק מה-100,000, ה-20%.
<נטליה מירוניצ'ב: נכון.
יעקב ליצמן: עוד פעם, כדי שאני אבין.
יעקב ליצמן: רכב עולה 200,000 שקלים, תיאורטית.
יעקב ליצמן: על זה יש מס קנייה, על זה יש מס - - -
ניסן סלומינסקי: הכול הכול.
ניסן סלומינסקי: בסוף מגיעים לכמה?
יעקב ליצמן: אם כל הדברים ביחד עולים 290,000 שקלים, אין כלום.
יעקב ליצמן: אם זה עולה 305,000 שקלים - -
ניסן סלומינסקי: על ה-5,000 יש 20%.
יעקב ליצמן: - - על ה-5,000 יש 20%,
יעקב ליצמן: שזה - - -
ניסן סלומינסקי: מס יוקרה.
<קריאה: 1,000 שקלים.
יעקב ליצמן: זה אני יודע, אני רוצה להבין כמה מס כתבו באוצר שזה הולך להכניס למדינה.
בועז טופורובסקי: 70 מיליון שקלים.
יעקב ליצמן: זה לא 70 מיליון שקלים – אני לא יודע איך תקרא לי – על מה שהיא מסבירה כרגע לא מקבלים 70 מיליון.
ניסן סלומינסקי: הרב ליצמן, כמה עולה ג'יפ?
יעקב ליצמן: תעשה את כל הרכבים וכל הג'יפים וכל המטוסים - -
ניסן סלומינסקי: כמה הם עולים?
יעקב ליצמן: - - וכל המזל"טים, זה לא עולה 70 מיליון.
<נטליה מירוניצ'ב: כולל יבוא אישי גם.
<נטליה מירוניצ'ב: יבוא אישי, הרבה נכנס פה.
ניסן סלומינסקי: יש לך מושג כמה כלי רכב עוברים את ה-300,000?
<נטליה מירוניצ'ב: אנחנו מדברים על סדר גודל של 3% ממצבת כלי הרכב.
ניסן סלומינסקי: רב יעקב, היא אומרת ש-3% מסך הרכבים עובר את ה-300,000 שקלים.
יעקב ליצמן: יכול להיות שהקורקינט שלי עולה 300,000 – שאין לי.
ניסן סלומינסקי: ואתם עשיתם הערכה שזה יכניס 70 מיליון?
<נטליה מירוניצ'ב: כן, סדר גודל.
יעקב ליצמן: אין 70 מיליון, אין 20 מיליון.
ניסן סלומינסקי: היא אומרת שכן.
ניסן סלומינסקי: זה יכול להיות, 3%.
<נטליה מירוניצ'ב: זה גם לא בנוי להיות מס פיסקלי.
ניסן סלומינסקי: מה עוד יש?
<נטליה מירוניצ'ב: מה שחשוב פה להדגיש, שזה חל רק על רכב שהמס הכללי עליו הוא 83%.
<נטליה מירוניצ'ב: זה לא חל על מוניות, למשל, כשהמס הבסיסי הוא 8%; זה לא חל על רכב היברידי עד קבוצת תיאום 2 או רכב פלגים, כשהמס שם הוא 20% או 30%.
<נטליה מירוניצ'ב: כלומר, רכב יכול להיות יקר בגלל הטכנולוגיה, שם זה לא יחול.
יעקב ליצמן: זה חל על מטוסים גם כן.
<נטליה מירוניצ'ב: מטוסים זה הצו הבא.
יעקב ליצמן: האם זה חל על מטוסי צה"ל?
ניסן סלומינסקי: תיכף נגיע למטוסים, נגמור עם הרכב.
ניסן סלומינסקי: אם לרכב יש אמצעי בטיחות משוכללים, האמצעים האלה לא נחשבים, יורדים מהמחיר, נכון?
ניסן סלומינסקי: אם הבנתי נכון.
<נטליה מירוניצ'ב: אם לרכב יש מערכות בטיחות, וגם נגיד ביצועים טובים מבחינת איכות הסביבה - - -
ניסן סלומינסקי: זה יורד מהמחיר הבסיסי שלו.
<נטליה מירוניצ'ב: אם הוא יקר אנחנו מחשבים את המס הגבוה, אבל מזה מורידים את ההפחתות הרגילות.
ניסן סלומינסקי: יכול להיות שבעיקרון, הוא היה 305,000 אבל בגלל שיש לו את כל זה, ירדו נניח 10,000, אז הוא ירד מהסף הזה.
<נטליה מירוניצ'ב: יכול להיות, כן.
ניסן סלומינסקי: עכשיו נגיע לצו הבא.
יעקב ליצמן: מזל"טים של צה"ל.
ניסן סלומינסקי: בתוך הצו הזה יש עוד דברים?
<נטליה מירוניצ'ב: בצו הזה רק רכב.
ניסן סלומינסקי: הצו השני.
יעקב ליצמן: האם זה חל על רכב של צה"ל?
<נטליה מירוניצ'ב: הצו השני מבקש להטיל - - -
יעקב ליצמן: שאלתי אם זה חל על רכב של צה"ל.
ניסן סלומינסקי: זה חל על רכבים של צה"ל?
<נטליה מירוניצ'ב: רכב של צה"ל - תלוי איזה סוג של רכב.
יעקב ליצמן: אם הוא עומד בקריטריונים שאת אמרת – 300,000 שקלים, כל הדברים האלה.
ניסן סלומינסקי: נניח, הרכבים של האלופים.
ניסן סלומינסקי: זה עובר?
<טמיר כהן: הם לא מגיעים ל-300,000.
<נטליה מירוניצ'ב: אם זה עובר את ה-300,000, כן.
ניסן סלומינסקי: אם זה מגיע, זה חל גם עליהם?
<נטליה מירוניצ'ב: אם זה יעבור, כן.
ניסן סלומינסקי: חל גם עליהם.
ניסן סלומינסקי: לא על טנקים, אבל על רכב נניח של האלופים.
יעקב ליצמן: עוד מעט נשאל למה, כי אם זה על טרקטורונים, למה לא על טרקטור?
ניסן סלומינסקי: למה לא על טנק?
ניסן סלומינסקי: אתה רוצה לעודד את הטרקטורונים?
יעקב ליצמן: אני לא נגד זה, עם כל הכבוד.
יעקב ליצמן: ראיתי את זה בתיירות בכל מיני מקומות.
ניסן סלומינסקי: מה שכאן בישראל עושים, נוסעים על שפת הים, זה סכנת נפשות.
ניסן סלומינסקי: כבר נפגעו אנשים.
ניסן סלומינסקי: הצו השני, רבותי.
<נטליה מירוניצ'ב: בצו השני אנחנו מדברים על שורה של מוצרי צריכה שהגדרנו אותם כמוצרי יוקרה.
<נטליה מירוניצ'ב: זה כולל יאכטות, מטוסים פרטיים, ג'קוזי מעל גודל כזה שניתן להגדיר כרפואי, מקררים גדולים מעל 800 ליטרים – אלה מקררים מאוד גדולים, וטלוויזיות מעל 50 אינטש.
בועז טופורובסקי: גם מקררים תעשייתיים?
בועז טופורובסקי: אם אני קונה מקרר לקיוסק.
<נטליה מירוניצ'ב: מקריים ביתיים.
בועז טופורובסקי: אם אני עסק, מסעדה.
בועז טופורובסקי: זה לא נכלל?
<שלומית ארליך: כל מקרר שהנפח שלו עולה על 800 ליטרים, יוטל עליו מס קנייה של 550 שקלים?
ניסן סלומינסקי: מי משתמש במקררים כאלה?
<קריאה: מקררי יוקרה.
ניסן סלומינסקי: זה יוקרה או שזה מסחרי?
ניסן סלומינסקי: נניח עסק צריך מקרר כזה, מעלים לו את המס?
<נטליה מירוניצ'ב: מקרר תעשייתי זה סיווג אחר, אבל מקרר שיכול לשמש ביתי ונלקח לעסק – והרי במכס לא יודעים את הסיווג - - -
ניסן סלומינסקי: זאת אומרת, יש לכם הבחנה בין משהו תעשייתי לפרטי.
<שלומית ארליך: כן, אבל היא אומרת שאם אתה לוקח פרטי לעסק - - -
<נטליה מירוניצ'ב: אין מה לעשות, זה בסדר.
ניסן סלומינסקי: אין מה לעשות, זה בסדר.
ניסן סלומינסקי: טלוויזיות, מה זה 50 אינטש?
ניסן סלומינסקי: זה גדול, קטן?
<שלומית ארליך: מודדים את זה אלכסונית.
<קריאה: זה בינוני.
ניסן סלומינסקי: רוב הציבור משתמש בזה?
ניסן סלומינסקי: זה עומס על הציבור כולו או שזה רק על היוקרתיים?
ניסן סלומינסקי: רב יעקב, אולי אתה מתמצא.
יעקב ליצמן: מה זה טלוויזיה?
<נטליה מירוניצ'ב: טלוויזיה 50 אינטש זו טלוויזיה גדולה.
<נטליה מירוניצ'ב: אני לא אומרת שרק מי שהוא מיליונר קונה אותה, יש גם טלוויזיות יחסית זולות.
ניסן סלומינסקי: זאת אומרת, לא הציבור הרחב משתמש בזה.
<נטליה מירוניצ'ב: בדרך כלל זה לא הציבור הרחב, זה הציבור היותר מבוסס, וגם אם זה זול, המס הזה יהיה - - -
<שלומית ארליך: לגבי זה, המס היום הוא 15%, ואתם מבקשים להעלות אותו ל-30%.
בועז טופורובסקי: אני עכשיו עובר דירה, הציעו לי טלוויזיה ב-3,500 שקלים – לא אגיד את החברה ואיפה הציעו לי.
ניסן סלומינסקי: מה שאני שואל זה משהו אחר.
ניסן סלומינסקי: האם הציבור הרחב, עמך, משתמש בגודל כזה או לא?
בועז טופורובסקי: הרוב לא.
ניסן סלומינסקי: זאת אומרת, זה כן משהו יוקרתי.
ניסן סלומינסקי: כי אם לא, אני לא רוצה להטיל משהו על הציבור הרחב.
ניסן סלומינסקי: אם זה יוקרתי, בסדר, מי שקונה את זה אולי יכול להרשות לעצמו.
ניסן סלומינסקי: אם ישאלו אותי, אני אגיד שאני סמכתי עליכם שזה לא הציבור הרחב, לגבי טלוויזיות.
ניסן סלומינסקי: אני רואה שכל הטלוויזיות – צגים, מקלטי טלוויזיה – זה 50 אינטש.
<שלומית ארליך: מה קורה לגבי מחשבים?
<שלומית ארליך: צגים של מחשבים?
<נטליה מירוניצ'ב: לא, צגים של מחשבים לא מגיעים לזה.
<נטליה מירוניצ'ב: פרוות.
<שלומית ארליך: אולי נלך לפי הסדר של הצו - טרקטורון ורכב שטח.
<נטליה מירוניצ'ב: טרקטורון ורכב שטח זה בעצם מבצע פיצול לפי הייעוד שלו, השימוש העיקרי שמתבצע בכלי.
<נטליה מירוניצ'ב: יש טרקטורונים כאלה שמשמשים לצורכי פנאי.
יעקב ליצמן: יש כאלה לחקלאות, זה פטור.
<נטליה מירוניצ'ב: לא, לחקלאות זה לא פטור, אבל המס שם לא עולה.
ניסן סלומינסקי: היא אומרת שהמס לא עולה.
יעקב ליצמן: אדוני, תן לי רק לשאול.
יעקב ליצמן: למה מטוס אל על פטור?
יעקב ליצמן: כי הוא לצורך נוסעים, ביזנס, הכנסות – שאני בעד, אגב.
יעקב ליצמן: למה טרקטורון לחקלאות חייב, ולמה טרקטורון לתיירות חייב?
יעקב ליצמן: מה ההבדלים?
יעקב ליצמן: גם אל על – או שתפטרי גם את זה וגם את זה.
ניסן סלומינסקי: לא, אבל היא אמרה שטרקטורון לחקלאות – לא מעלים.
יעקב ליצמן: לא, היא לא אמרה את זה.
יעקב ליצמן: היא אמרה שזה תלוי.
ניסן סלומינסקי: לא, היא אמרה שלא מעלים.
ניסן סלומינסקי: טרקטורון לחקלאות, מעלים?
<נטליה מירוניצ'ב: עשינו פה פיצול.
<נטליה מירוניצ'ב: טרקטורון לחקלאות לא מעלים, נשאר כמו שהוא.
<שלומית ארליך: בעצם, נשאר כמו שהיה, נכון?
<נטליה מירוניצ'ב: נשאר כמו שהיה.
<נטליה מירוניצ'ב: טרקטורון לצורכי פנאי – כן מעלים.
יעקב ליצמן: טרקטורון שמשמש לתיירות, מעלים?
<נטליה מירוניצ'ב: תיירות זה פנאי.
יעקב ליצמן: תיירות זה לא פנאי.
יעקב ליצמן: תיירות זה חקלאות.
<נטליה מירוניצ'ב: מבחינת מי שעושה את הטיולים זה פרנסה.
<נטליה מירוניצ'ב: מבחינת הנופשים זה פנאי.
יעקב ליצמן: בסדר, בחקלאות גם מי שאוכל עגבנייה זה לאכילה.
יעקב ליצמן: מי שנוטע, מי שמעבד את הקרקע - - -
<נטליה מירוניצ'ב: יש בשימוש בכלי הזה עלויות חיצוניות מאוד גדולות, הוא נוסע בשטחים - - -
יעקב ליצמן: תסבירי לי מה ההבדל בין חקלאות לתיירות כאן.
יעקב ליצמן: עוד מעט נגיע לעוד דברים.
<ערן יעקב: ערן יעקב, רשות המסים.
<ערן יעקב: אני אסביר את הרציונל.
<ערן יעקב: הצו הזה, יש לו משמעות גם ברמת הנראות – נכון שפיסקלית לא מדובר פה במשהו – הוא גדול, אבל לא מאוד – וככל שמדובר פה במוצרי יוקרה, כך גם מדובר במסכים מעל 50 אינטש, מטוסים.
<ערן יעקב: דיברת על מטוסים.
<ערן יעקב: אין לנו שום מטרה לפגוע, לא במטוסי מטען ולא במטוסי נוסעים.
יעקב ליצמן: אז למה לתיירות?
<ערן יעקב: אבל יחד עם זאת, אין שום סיבה שמי שיש ברשותו מטוס פרטי, לא יחויב במס.
<ערן יעקב: אני מבין שאתה מסכים, אז בוא נתקדם.
יעקב ליצמן: לא מסכים.
יעקב ליצמן: אני אסביר לך עוד מעט למה, אבל בוא נניח שאני מסכים.
<ערן יעקב: כך גם בנוגע למה ששאלת לגבי טרקטורונים.
<ערן יעקב: היות שזה חלק שכרוך בתרבות פנאי, אנחנו לא מונעים - - -
ניסן סלומינסקי: אתה לא אומר את זה על - - -
<ערן יעקב: רגע.
<ערן יעקב: זה תרבות פנאי.
<ערן יעקב: לגבי חקלאות שעולה פה – הכלים בטרקטורונים, יש range רחב של כלים מן הסוג הזה, ולכן כל מה שמשמש באופן מובהק את החקלאים, לא עשינו בו כלום, לא נגענו בו.
<ערן יעקב: הוא נשאר כמו שהוא היה קודם.
יעקב ליצמן: הבנת את זה?
יעקב ליצמן: שמעת מה הוא אומר?
יעקב ליצמן: הוא אומר שגם בחקלאות יש כמה סוגים.
סתיו שפיר: מה זה אומר?
<ערן יעקב: זה אומר כלים שהם לדחיפה, שהם למשיכה, שהם נושאים מטען כבד.
<ערן יעקב: יש המון סוגי כלים, אני יכול להראות לך איך הם נראים, אבל כלים שגם ברמת הנראות שלהם וגם ברמת המעשה, הם באמת מיועדים לעבודה.
<ערן יעקב: ככל שהם מיועדים לעבודה, אין שינוי.
יעקב ליצמן: אם אני קונה טרקטורון לחקלאות - - -
ניסן סלומינסקי: ואתה משתמש בו לפנאי?
ניסן סלומינסקי: אז ודאי שהוא של פנאי.
יעקב ליצמן: לא, זה חקלאות.
יעקב ליצמן: יש לו טרקטור, הוא מעבד את הקרקע.
ניסן סלומינסקי: הוא לא אומר.
ניסן סלומינסקי: הוא אומר שאפשר להשתמש - - -
יעקב ליצמן: הוא אומר את זה.
יעקב ליצמן: אם הוא יכול להשתמש בזה לדברים אחרים - - -
<ערן יעקב: מקררים, מנפח מאוד גדול שבאמת משמש רק - - -
סתיו שפיר: איך אתם מפרידים בין מוצר יוקרה לבין מוצר שמשתמשים בו במסעדות פשוטות?
<ערן יעקב: מסעדות לא, זה תעשייתי.
סתיו שפיר: אז תעשייתי לא נכנס.
<ערן יעקב: מקררים ביתיים, ומדובר על מקררים שנפח האחסון שלהם הוא מאוד גדול.
<שלומית ארליך: ערן, איך הגעתם ל-550 שקלים?
<ערן יעקב: במסגרת ההתייעלות האנרגטית הייתה ועדה כזאת בתוך רשות המסים שהיו שותפים לה עוד משרדים, שם קבענו את רמת הנזק שיש לכל סוג מקרר.
<ערן יעקב: לכן גם קבענו לפי רמת הדירוג, התאמנו.
<שלומית ארליך: אבל עכשיו בעצם זה לא מחולק לפי התייעלות אנרגטית, נכון?
<שלומית ארליך: אז איזה רף לקחתם?
<ערן יעקב: הרף העליון.
<ערן יעקב: לכאורה, הנזק שאותם מקררים יוצר כי ניסינו למצוא עוגן, והדבר הזה נעשה בצורה מתודולוגית מסודרת – זה נמצא גם באינטרנט, אפשר לבקר את זה, זה קיים – ועל-פי זה נתנו את רמת המחיר לאותו מקרר.
<ערן יעקב: נכון שהמקרר הזה הוא מאוד יקר, כך שהמס הזה הוא - - -
<שלומית ארליך: ואלה באמת מקררים שההתייעלות האנרגטית שלהם היא נמוכה ביותר?
<ערן יעקב: היא גבוהה, נהפוך הוא.
<שלומית ארליך: גבוהה, סליחה.
<שלומית ארליך: זאת אומרת, הם המזהמים ביותר?
<ערן יעקב: כן, יש קורלציה בין גודל, ובתוך כל הגודל הרבה פעמים יש רמות.
יעקב ליצמן: זאת אומרת, מי שיש לו 15 ילדים, הוא לא יכול לקנות מקרר גדול, הוא צריך לקנות שלושה קטנים.
<ערן יעקב: הוא יכול.
<ערן יעקב: מה שאני רוצה להגיד, שגם בתוך המקרר הזה, ככל שהמקרר הזה מאוד גדול, רמת המחיר שלו גם מאוד גבוהה.
<ערן יעקב: תנסה לבדוק ולא תמצא בבתים שאתה מדבר עליהם, עם 15 ילדים, כזה מקרר.
ניסן סלומינסקי: הוא לא ייכנס לשם בכלל, לבית שיש בו 15 ילדים.
<נטליה מירוניצ'ב: הוא גם עולה 20,000 שקלים.
יעקב ליצמן: בואו נחזור לטרקטורונים.
<ערן יעקב: המס פה הוא בהתאם לנפח, כשהנפח הוא סממן של יוקרה מבחינתנו, כי בדקנו את המקרר השכיח.
<ערן יעקב: המקרר השכיח עומד עד 500 ליטר.
<ערן יעקב: לכן, ככל שהנפח או הליטרים גבוהים מאוד, הוא מאפיין בעיקר מקררי יוקרה.
יעקב ליצמן: אני רוצה לחזור עוד מעט למקררים, אבל קודם נדבר על הטרקטורונים.
יעקב ליצמן: כמה טרקטורונים בכלל יש בארץ, שמייבאים כנראה – לא מייצרים את זה בארץ?
<ערן יעקב: לא מייצרים בארץ טרקטורונים.
יעקב ליצמן: אמרתי שכנראה לא מייצרים בארץ.
יעקב ליצמן: כמה יש לחקלאות, כמה יש לדעתך בתיירות, וכמה מדובר על פרטי?
<ערן יעקב: החלוקה - יש כאלה שמשמשים לכאורה לחקלאות, ועושים בהם שימוש לתיירות.
<ערן יעקב: וההיפך.
<ערן יעקב: קו הגבול לפעמים הוא לא מאוד מאוד ברור.
<ערן יעקב: לכן, קבענו את קו הגבול בהתאם לשימוש, לייעוד.
<ערן יעקב: טרקטורון שסוחב משא או מטען לגביו, כך גם לא עשינו לגביו שינוי.
<קריאה: הטרקטורונים האלה משמשים לחקלאות, זה לא נכון.
ניסן סלומינסקי: ערן, סיימת?
יעקב ליצמן: לא, הוא לא סיים את התשובה.
<ערן יעקב: סיימתי.
יעקב ליצמן: אני שאלתי שאלה ולא ענית לי תשובות.
ניסן סלומינסקי: לא קיבלת תשובה, זה בסדר.
ניסן סלומינסקי: זה קורה לפעמים, רב יעקב, שהם חושבים כך ואתה חושב אחרת, זה בסדר.
יעקב ליצמן: אבל בינתיים זה קורה כל פעם, שאני שואל שאלות, לא מקבל תשובות.
ניסן סלומינסקי: לא כל פעם.
ניסן סלומינסקי: רק כשאתם מדברים על מוצרי יוקרה יש קצת בעיה.
יעקב ליצמן: אתה יודע, אני לא הולך לקנות טרקטורון.
ניסן סלומינסקי: כולכם רוצים לדבר על טרקטורון?
ניסן סלומינסקי: אתם מייצגים משהו אחד?
<קריאה: חקלאים.
<קריאה: בנפרד.
<טל דרורי: שלום.
<טל דרורי: שמי טל דרורי, אני יושבת-ראש איגוד יבואני הרכב הדו-גלגלי, אבל אנחנו גם עוסקים בייבוא של טרקטורונים וטרקטור משא, וכרגע רלוונטי לנושא הדיון שלנו עניין הטרקטורונים.
<טל דרורי: חשוב מאוד להבין שמירב הטרקטורונים – אין נתון בדוק על זה ואין מספר מדויק – אבל מירב הטרקטורונים, ובוודאי באחוזים 70%–30%, משמשים לחקלאות ולתיירות.
<טל דרורי: אין יכולת הבחנה מבחינת משרד התחבורה בין טרקטורון חקלאי לטרקטורון שמשמש לתיירות, ביטחון ו/או פנאי, אין שום הבחנה כזאת כיום, ולכן האמירה שאלה של חקלאות לא ייפגעו – חקלאות/ ביטחון/ תיירות – שזו ההבנה שלנו שמשרד האוצר כנראה לא רוצה לפגוע בהם, ואנחנו מברכים על זה, אין יכולת לעשות את ההבחנה הזו כרגע.
<טל דרורי: לכן, חשוב מאוד כשאנחנו מדברים כאן, שנדייק.
<טל דרורי: אם אנחנו היום נקבל איזושהי החלטה, ברור שאי-אפשר ליישם אותה ואי-אפשר לעשות הבחנה כזאת מפני שערן יודע שיש תקנות שנמצאות בקנה כבר שלוש שנים.
<ערן יעקב: אבל תוך חודש תהיה.
<טל דרורי: יש תקנות שנמצאות בקנה במשרד התחבורה שלוש שנים, שעוסקות בנושאים שונים של סיווג והגדרת מוצרים, שמקורם מתקנות התעבורה.
<טל דרורי: יש בהן התייחסות למושגים שונים, לסיווגים שונים, לרבות טרקטורונים, כאשר יש רצון לעשות הבחנה בין טרקטורון חקלאי, תיירות ו/או ביטחון, לבין טרקטורון פנאי, אבל התקנות האלה, שלוש שנים לא מצליחים ליישם אותן.
<טל דרורי: אי-אפשר כרגע להתבסס על דבר שעדיין לא קיים.
<טל דרורי: הרעיון הוא נכון ויפה, אבל לא ניתן לעשות את זה.
ניסן סלומינסקי: הבנו, תודה.
ניסן סלומינסקי: אחרים, אם אתם רוצים לחזור על דבריה, זה מיותר.
ניסן סלומינסקי: רק אם מישהו רוצה להוסיף משהו.
<איציק שניידר: שלום, אדוני היושב-ראש, שמי איציק שניידר, מנכ"ל ארגוני מגדלי הצאן.
<איציק שניידר: אני גם בשם החקלאים מתנגד להעלאת המס על הטרקטורונים מאחר שאנחנו, כמו שנאמר פה, לא יודעים לעשות את ההבחנה.
<איציק שניידר: זה נכון שיש טרקטורונים שהם יותר גדולים, יותר מסיביים, והם מוגדרים פה כרכב עבודה, וזה בסדר, אבל גם בטרקטורונים הקטנים שמשרד האוצר מנסה להגדיר אותם כטרקטורוני פנאי, אנחנו משתמשים לסיור בשדות, אנחנו משתמשים לרעיית הכבשים והבקר, ועל כן, המס הזה מבחינתנו הוא מס נוסף על החקלאות, שממילא מצבנו בענף הזה היום הוא לא כל כך טוב.
ניסן סלומינסקי: מישהו רוצה לחדש?
ניסן סלומינסקי: אתה בטוח שאתה רוצה לחדש על מה שנאמר?
<דורי מנור: שמי דורי מנור, אני יבואן טרקטורונים של פולריס מארצות-הברית לישראל.
<דורי מנור: קודם כול, לענות לשאלתו של חבר הכנסת ליצמן לגבי הייבוא.
<דורי מנור: אנחנו מייבאים סדר גודל של 1,000 כלים כאלה בשנה, יחסית ל-200,000 כלי רכב בשנה, בשביל לסבר את האוזן.
<דורי מנור: סך הכול השוק הוא קצת יותר מ-2,000 כלים בשנה.
יעקב ליצמן: כמה בחלוקה?
<דורי מנור: 55% מהייבוא של הכלים שאנחנו מייבאים הולך לחקלאים.
<דורי מנור: חלק מהקטגוריה נקראת טרקטור משא, שם מדובר בכלים שהם אך ורק לחקלאים, לשימוש חקלאי בלבד, לעבודות.
<דורי מנור: זה מחליף טרקטור גדול, מזהם, כבד.
יעקב ליצמן: על זה הולכים גם להטיל?
<דורי מנור: על זה לא רוצים להטיל, אבל כרגע שיהיה ברור – מה-18 באוגוסט, באופן חד-צדדי, רשות המסים הטילה מס של 83% על הכלים האלה, ולכן עצרה לחלוטין את הייבוא.
יעקב ליצמן: היה אישור ועדת כספים?
<דורי מנור: לא.
ניסן סלומינסקי: מה קרה מה-18 באוגוסט, לא שמעתי.
<דורי מנור: מה-18 באוגוסט נעצר לנו ייבוא הכלים החקלאים לחלוטין.
<דורי מנור: אף כלי כזה לא יכול היה להיכנס במיסוי כמו שהוא צריך, 30%, אלא 83% - להסביר לכם ש-83% על כלי כזה - - -
יעקב ליצמן: ועל זה, 20%.
<דורי מנור: לא, לא 20%, זה לא עובר את ה-300,000 שקלים, תודה לאל, אבל הכלים האלה אלה כלים שיש בהם אפשרות להסיע רק נוסע אחד, נהג פלוס נוסע, אין בהם חלונות.
<קריאה: זה לא הנושא של היום.
<טל דרורי: זה לא בצווים, זה לא עומד לדיון כיום.
<דורי מנור: זה טרקטור משא, זה מופיע פה.
<טל דרורי: אבל עכשיו דיברו על טרקטורונים, ושנינו יודעים שזה סיווג שונה בתקנות התעבורה.
<טל דרורי: יש טרקטורון עם הגדרה אחת, עם כידון, ויש טרקטורונים עם הגה, זה נראה לגמרי אחרת.
<טל דרורי: טרקטור משא ידובר במקום אחר, ואתה צודק.
<דורי מנור: הנושאים האלה, חד הם מפני שהכלים - - -
<טל דרורי: זה לא לדיון כרגע, זה לא בפרוטוקול בכלל.
<טל דרורי: בוא נדבר על טרקטורונים.
ניסן סלומינסקי: רבותי, בואו נתמקד.
<גד רגב: קוראים לי גד רגב, אני סמנכ"ל של רשות התעופה האזרחית, ובאופן מפתיע לא טרקטורונים אלא על מטוסים.
<גד רגב: אנחנו ראינו את הניסוח.
<גד רגב: אין לי הערות כמובן למגמה ולהחלטה, זה החלטת ממשלה, וכמובן היא מקובלת עלינו לחלוטין.
<גד רגב: הבעיה כרגע היא שהניסוח כפי שקראנו אותו, שפורסם בנייר של הוועדה, הוא כוללני, הוא לא נוגע לעיקרי הרעיון שנאמר פה, של יוקרה ושל טיפול ביוקרה, ודברים כאלה.
<גד רגב: יש פה אמירות מאוד כוללניות.
<גד רגב: אם קוראים פה מה שכתוב על המטוסים, כתוב שהפטור הוא לצורך מתן שירות תעופה סדיר.
<גד רגב: אני רוצה לתת לך מספר דוגמאות שתבין לגבי הניסוח שקיים כרגע, ויכול להיות שזו רק סוגיית ניסוח ואז אולי אפשר לסדר את זה.
<גד רגב: למשל, ארקיע-אל על, אל על-ארקיע, ישראייר, אפילו חברת קאל למטענים, אלה חברות שלפחות בחלק מעיסוקן עוסקות בטיסות צ'רטרים.
<גד רגב: טיסות צ'רטר, במהותן הן לא בקווים קבועים, לא שירות תעופה סדיר, ולכן לכאורה הן לא עומדות בהגדרות האלה.
<גד רגב: זה התעופה הכבדה.
<גד רגב: בתעופה הקלה מדובר פה על מתן פטור לחקלאות וכיבוי שריפות.
ניסן סלומינסקי: ערן, אתה שומע את ההערות?
<גד רגב: בתעופה הקלה מדובר פה על פטור לחקלאות ולכיבוי שריפות.
<גד רגב: נתתי כהקדמה פה בשיחה איתם – יש הרבה מאוד דוגמאות של עיסוקים מסחריים, לא פרטיים, אני לא מדבר על יוקרה ולא על פרטי, לא על אירוע ברייטמן שכולנו מכירים שקרה באילת.
<גד רגב: אני מדבר על תעופה מסחרית ענפה לניקוי קווי חשמל, לצילום ותצפיות, אני מדבר על הורדת גשם.
<גד רגב: יש עשרות פעילויות כגון אלו שהן לא תעופה פרטית, לא תעופת יוקרה, אבל בהגדרה של רק חקלאות וכיבוי אש הן לכאורה אמורות להיפגע, זה כמובן ירד כלפי מטה.
<גד רגב: יש פה ענפים נוספים בתעופה, כמו כלי טיס בלתי מאוישים.
<גד רגב: אתמול או בימים האחרונים קיבלו פעם ראשונה בהיסטוריה שלוש חברות של כלי טיס בלתי מאוישים, רישיון מסחרי.
<גד רגב: הרישיון הוא מסחרי, הרישיון הוא לצורך עבודה, לצורך דברים שהממשלה, מישהו החליט שהם מסחריים.
<גד רגב: אין פה אף מילה על התחום הזה.
<גד רגב: נושא מסוקים – יכול להיות שיש באיזשהו מקום החרגה, אני לא מכיר את זה, לפחות פה מדובר על מטוסים, מבחינתי זה חלק מהעניין הזה.
<גד רגב: מה שאני מנסה להגיד, שמעבר לפגיעה שיכולה להיות – ואני מקבל, זה חלק מהדברים – יש לזה אולי סוגיות בטיחות, יש לזה הרבה דברים, פחות שעות טיסה, ממילא סוגרים שני שדות תעופה, שזה יביא לעוד פגיעה, אבל את זה אני שם בצד רגע.
<גד רגב: יש הרבה מאוד ענפים בתחום התעופה, שבניסוח הנוכחי – ויכול להיות שעם שינויי נוסח זה יגיע למיקוד, למטרה שלו – לא באים לידי ביטוי בצורה הנכונה.
ניסן סלומינסקי: ערן, אתה יודע לתת תשובה?
<ערן יעקב: בסוף, אם יש איזשהו שינוי ניסוחי שמצריך, אנחנו נשמח לקבל איזושהי הערה.
<ערן יעקב: אני רוצה להגיד, לעניין חקלאות, לעניין פיזור גשם, לא צריכה להיות בעיה.
<ערן יעקב: לעניין צילום, לא התכוונו שהם יוצאו החוצה.
<ערן יעקב: גם הרכב של גוגל, רכב הצילום שלו חייב במס, מן הסתם – כלי הרכב עצמו.
ניסן סלומינסקי: לא, מדובר על מטוסים.
<ערן יעקב: אני אומר, גם מטוסים שהם מטוסי צילום, אני לא יודע להפריד.
ניסן סלומינסקי: לא, מטוסים שנועדו לתעשייה - - -
<ערן יעקב: חקלאות, אני מסכים.
ניסן סלומינסקי: חקלאות, לכל הדברים.
ניסן סלומינסקי: נניח כלי עבודה, כלומר שאתה עובד אתו בעסקים, מטוס – כמו ניקוי קווי חשמל, נניח הורדת גשם, פיזור – כל אלה כלולים אצלכם בצו או לא כלולים?
ניסן סלומינסקי: מה אתה רוצה, שהם כן יהיו בצו או לא?
<ערן יעקב: שהם יהיו.
<ערן יעקב: בסוף, אלה מטוסים דואליים, שהם עושים גם וגם, כשחלק גדול מהשימוש שלהם הוא שימוש לא לטיסת עבודה.
<נטליה מירוניצ'ב: קודם כול, צ'רטרים חד-משמעית - - -
<ערן יעקב: לגבי צ'רטרים – הם בחוץ, הם לא פה.
ניסן סלומינסקי: הם לא פה, אבל שאר הדברים – מטוסים שתפקידם העיקרי זה לצרכים האלה, לא לטיולים או דברים כאלה.
<גד רגב: גם הם לא פרטיים, אדוני.
<גד רגב: אני מבין שמטוסים פרטיים, כמו ברייטמן ז"ל, זה מטוס פרטי.
<גד רגב: יש כאלה בערך 200–250 מטוסים, אני מבין שזו הכוונה העיקרית.
<ערן יעקב: מה זה פרטי?
<ערן יעקב: אבל אם חברה - - -
<גד רגב: מטוס בבעלות פרטית.
<ערן יעקב: מה זה בעלות?
<ערן יעקב: אתן לך דוגמה, גם כשטייקון מייבא לחברה.
<גד רגב: לא.
<ערן יעקב: למה לא?
<גד רגב: כי אז זה בתמורה.
<גד רגב: ברגע שזה של חברה, וברגע שיש שם בתמורה, זה בתמורה.
<גד רגב: תפרידו.
<גד רגב: אתם מכירים את זה, עשיתם מולנו איזושהי עבודה לפני חצי שנה, לא הבאתם את זה פה לידי ביטוי.
<גד רגב: מטוסים בחוק התעופה, מה שנקרא 12.5, אלה מטוסי מנהלים.
<גד רגב: תגידו שאתם רוצים את זה, אבל זה לא סוג התעופה – הוא מסחרי, שעוסק יום ולילה בפעילות טיסתית מסחרית, בפעילות כזאת שהיא ייעודית, אז אותם אנחנו מבקשים להחריג.
<גד רגב: ישבתם אתנו לפני חצי שנה, נתנו לכם את כל המידע.
<גד רגב: בהגדרה הכוללנית פה זה לא נכנס, ואנחנו מבקשים שתשבו אתנו על הניסוח הזה, ננסה לעשות את ההפרדה הזאת, ונגמור עם זה.
<גד רגב: כטב"מים – כלי טיס בלתי מאוישים, לא נכנסים.
יעקב ליצמן: ערן, שאלה.
יעקב ליצמן: כתוב בעיתונות, קראתי אתמול שרוצים להפוך את המזל"טים להעברת מטענים.
יעקב ליצמן: קראת?
<ערן יעקב: ה"האבים" הגדולים.
<קריאה: לא, גם קטנים.
יעקב ליצמן: לא יודע איזה, אין לי מושג במזל"טים.
יעקב ליצמן: שאלתי האם זה כלול.
יעקב ליצמן: מזל"ט אתה לא מחייב.
יעקב ליצמן: מזל"ט שהולך להעביר מטענים, אתה הולך לכלול אותו.
ניסן סלומינסקי: זה בדרך כלל תוצרת ישראל.
<קריאה: אדוני, יש גם ייבוא לא קטן של העניין הזה.
ניסן סלומינסקי: על איזה נושא אתה רוצה לדבר?
<משה ברזל: בנושא הטרקטורונים, זה משהו מאוד מאוד קריטי, ברשותך, כבוד היושב-ראש.
<משה ברזל: משה ברזל, אני מנהל הפקות ואתר השכרות של טרקטורונים ליד בית שמש.
<משה ברזל: אני מחזיק צי של יותר מ-30 כלים.
<משה ברזל: ההחלטה שלכם להטיל מס על הכלים האלה זו מכת מוות לתחום שהוא בין כה וכה נורא נורא נורא קשה.
<משה ברזל: אצלי העסק זה לא פנאי, אצלי העסק זה תיירות ועסק לכל דבר.
<משה ברזל: אנחנו לא נוסעים בים, אנחנו לא דורסים אצניות אתיופיות ואנחנו לא משתוללים בכבישים.
<משה ברזל: אנחנו נוסעים בשטחים ואנחנו מוציאים, מראש הממשלה שהיה אצלנו, והרבה אנשים נבחרי ציבור שהיו אצלנו.
<משה ברזל: אצלנו זה לא פנאי.
<משה ברזל: ברגע שאתם נותנים את תוספת המס על רכישה של כלים שאני רוכש אותם אחת לשנתיים כי אני צריך לחדש את המלאי, אני לא ארכוש אותם.
<משה ברזל: אני לא ארכוש אותם, אני כבר פיטרתי שבעה עובדים מתוך עשרה בגלל שהמצב כל כך קשה.
<משה ברזל: אני לא ארכוש, וכמוני יש עוד עשרות כאלה.
<משה ברזל: לא נרכוש כלים, אז גם עופר אבניר – שהיא חברה מאוד גדולה בתחום הזה – תפטר הרבה עובדים.
<משה ברזל: כל הרווח שאתם מנסים לנסות לקבל מתוספת המס הזאת, אתם תשלמו את זה למאות או לאלפי מובטלים, שבאופן ישיר או עקיף יספגו את המכה הזאת.
<משה ברזל: אני באופן אישי, יש לי עסק, אנחנו עושים הפקות.