GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ניסן סלומינסקי: הדבר שאולי היה יכול כן להיכנס, שאם קורה מכרז, רשיונות, משהו שחוזר על עצמו, זה ממש, וכבר היתה התייעצות על אותו דבר, וזה התאפשר, יכול להיות שפה הרגולטור יכול לקחת על עצמו את הדבר- אם זה במיוחד, אבל לא לקבוע כללים שחלים על כל מיני דברים, וזה היה לפני ארבע שנים, שהכול משתנה כאן בקצב מטורף.
ניסן סלומינסקי: במקום סעיף (ג), אם נכתוב שאם היתה התייעצות, ובתוך שנה - כי ארבע שנים הכול יכול להיות – קורה מקרה זהה במדויק, הרגולטור יכול להסתמך.
ניסן סלומינסקי: את זה אני יכול להבין אולי, אבל לא מעבר לזה.
<דרורה ליפשיץ: כל האיזון הזה יצא מהרגולטור עצמו, ועבר לפורום של התייעצויות, גם בהחלטה ספציפית, כי רגולטור לא יוכל לפסול- - - כי הוא צריך קודם לעשות שיקול דעת.
ניסן סלומינסקי: שיקול דעת עם עצמו.
<דרורה ליפשיץ: שיקול דעת שתקף בערכאות משפטיות.
<דרורה ליפשיץ: יצאנו מתוך נקודת הנחה, שרגולטור שמחליט ללכת על הצד הקיצוני, ולומר: אני לא רוצה- - - יוכל לפעול.
<דרורה ליפשיץ: עכשיו רגולטור לא יוכל לפעול, כי המבחן אומר שהוא קודם צריך להפעיל שיקול דעת- - - לאחר מכן הוא עבר מסוכה אחת, הוא החליט: אני מחליט שאין לי ברירה, אני לא יכול לפסול את הגורם הריכוזי – אני עובר לפורום של התייעצות.
<דרורה ליפשיץ: אמרתם: לא סומכים מספיק על הרגולטורים – עוברים לפורום ש התייעצויות, שאנחנו עוד לא יודעים היום, מי יהיה הממונה על הריכוזיות.
<דרורה ליפשיץ: את אותו פורום - - - בדרך של כללים, לפשט את התהליכים.
<דרורה ליפשיץ: לא סומכים על הרגולטור אלא על הממונה על הריכוזיות וכל פורמט שהוא יעשה, אז ההתייעצות תהיה אתו.
<דרורה ליפשיץ: הוא גם יוכל במהלך ההתייעצות לומר שהוא לא מאשר לחמש שנים או הוא מאשר לשנה, אבל צריכים לאפשר למשק הזה לעבוד.
<דרורה ליפשיץ: אני חושבת שצריך להסיר דאגה מלבכם- לרגולטור לא תהיה אפשרות לקבל החלטה בניגוד להתייעצויות האלה.
ניסן סלומינסקי: אם ייקבעו כללים, לפי החוק, שהם יכולים להיות לחמש שנים, אם, נניח, נקבעו כללים, כעבור ארבע שנים הרגולטור יכול עדיין להשתמש באותם כללים ולא להתייעץ, ולתת אישור.
ניסן סלומינסקי: אנחנו פוחדים מזה.
<דרורה ליפשיץ: במסגרת ההתייעצות הזאת לא ייעץ הממונה על הריכוזיות דבר שנראה לו לא סביר לחמש שנים.
ניסן סלומינסקי: אבל בחוק כתוב לחמש שנים.
ניסן סלומינסקי: יש אפשרות לחמש שנים.
ניסן סלומינסקי: כלומר אנחנו פוחדים מזה, אז שנכתוב בחוק שהכללים יהיו רק לחצי שנה?
<דרורה ליפשיץ: בהצעת חוק חדשה לא יודעים איך זה יעבוד.
<דרורה ליפשיץ: עוד שלייקעס ועוד חגורה.
ניסן סלומינסקי: לא, זה לבו של החוק.
<דרורה ליפשיץ: זה אומר שבכל מקרה פרטני צריך לעבור את כל המנגנון של ההתייעצויות.
<דרורה ליפשיץ: אי-אפשר לייצר כללים מראש, אין מנגנונים ומשטר פעולה שאפשר לדעת אותו מראש.
<דרורה ליפשיץ: גם הרגולטור, גם השוק.
<דרורה ליפשיץ: זה נראה קיצוני מאד.
מיקי רוזנטל: היושב-ראש אמר לך – אם יש מקרה, והוא מוצלח אתם יכולים להסתמך עליו בהתייעצות.
מיקי רוזנטל: לומר: היה לנו לפני חודש מקרה דומה, אין שינוי בתנאים מבחינת הריכוזיות, והמנגנון הופך להיות סמי אוטומטי.
ניסן סלומינסקי: מספיק טלפון לממונה.
מיקי רוזנטל: הכללים מייתרים את החוק.
<דרורה ליפשיץ: זה כללים שהם בתחום מסוים, לפעילות מסוימת, בהתייעצות עם כל הגורמים שצריך להתייעץ אתם.
<דרורה ליפשיץ: כללים שמפורסמים, כולם יודעים.
<דרורה ליפשיץ: גם אם מישהו חושב שהם לא נכונים- - -
ניסן סלומינסקי: את צודקת שבהתייעצות של כולם, חוץ מדבר אחד - התייעצות שלנו, חברי הכנסת.
ניסן סלומינסקי: לנו זה מפריע.
ניסן סלומינסקי: אנחנו לא נהיה בכל ההתייעצות הזאת.
ניסן סלומינסקי: אנחנו הולכים להעביר חוק שיכול להיות שהוא בניגוד לרצונות של רגולטורים וכו', ויכול להיות שלא.
ניסן סלומינסקי: בזה שנותנים אפשרות לקבוע כללים אנחנו מרגישים שאפשר יהיה לעקוף את החוק באמת או בחלק ממנו, שאנחנו פוחדים מזה.
ניסן סלומינסקי: ההתייעצות תהיה שהרגולטור עם הממונה, היא יכולה להיות של חמש דקות.
מיקי רוזנטל: אם זה עניין שחוזר על עצמו, אירוע, מכרז - נקבעים כללים תוך כדי.
ניסן סלומינסקי: יותר פשוט – הרי הרגולטור המקומי והממונה על הריכוזיות, יישבו על דבר מסוים, יחשבו, יגבשו הליך, ויקבעו עקרונות מסוימים.
ניסן סלומינסקי: כשיגיע מקרה דומה, אנחנו לא רוצים שהרגולטור המקומי יחליט, אבל אז הדיון בינו לבין הממונה ייקח שלוש דקות בלבד, אלא אם כן יש שינוי, ואז אנחנו רוצים שהוא יתייעץ אתו.
ניסן סלומינסקי: הכמויות הן לא כמויות דרסטיות.
מיקי רוזנטל: הדוגמה שנתתם, הקצאה של 5 אחוז מבזק, זו הדוגמה שאומרת שאסור לעשות כללים.
מיקי רוזנטל: למה – כי זה נורא תלוי בגוף שלו מקצים.
מיקי רוזנטל: כל חודש אתם מקצים לבזק?
מיקי רוזנטל: זה אירוע שקורה אולי פעם בשנה או שנתיים.
מיקי רוזנטל: אולי.
מיקי רוזנטל: לכן הדוגמה מסברת את החשש שלנו, שאין שום סיבה לתת.
מיקי רוזנטל: לעומת זאת, מציע לכם היושב-ראש הצעה מאוד סבירה: אם משהו חוזר על עצמו, ולא צריך לייצר מנגנון בירוקרטי מטורף ולהתייעץ, נקבע כלל במשהו שחוזר על עצמו כאמור, ואתם מפנים למה שנקבע.
מיקי רוזנטל: זה מייתר דיון ארוך ומקצר בירוקרטיה.
<דנה נויפלד: אני לא מכירה הליך התייעצות שנעשה חמש דקות בחדר.
ניסן סלומינסקי: אם הם קבעו כללים, לא בחוק, קבעו עקרונות, וכשמדברים ביניהם, זה פשוט להם.
ניסן סלומינסקי: אני לא בא לומר לממונה הארצי איך לפעול.
ניסן סלומינסקי: יכול להיות שהוא עם הרגולטור יושבים, אומרים: במקרה הזה קבענו כך, במקרה דומה יש להם הדברים, אבל הם מתייעצים.
ניסן סלומינסקי: אולי ההתייעצות תהיה קצרה, כי הם בנו לעצמם כבר מערכת שהם עובדים ביניהם.
<דרורה ליפשיץ: אתה אומר: הם יתייעצו חמש דקות.
<דרורה ליפשיץ: אלה כללים שמפורסמים ברשומות, אלה כללים שמפורסמים לציבור.
ניסן סלומינסקי: אבל הכללים האלה, אנחנו לא יודעים אותם, ויש לנו מגמה בכל החוק הזה.
ניסן סלומינסקי: אחרת מה אנחנו צריכים את החוק?
ניסן סלומינסקי: כל החוק הזה נועד כי אנחנו רוצים למנוע דברים מסוימים, שקודם לא נמנעו.
ניסן סלומינסקי: יש לנו עניין בנושא.
ניסן סלומינסקי: את רוצה שנכתוב שיהיו כפופים לאישור שלנו?
ניסן סלומינסקי: כך רק נסרבל את העסק.
ניסן סלומינסקי: אני לא חושב שכדאי לעשות את זה, ואין בזה רווח גדול.
ניסן סלומינסקי: ההתייעצות שלו עם הממונה, עם הממונה, אם הדברים דומים, וכבר נקבעה הלכה מסוימת ביניהם, יהיו פשוטים הרבה יותר.
ניסן סלומינסקי: שניהם מבינים, שניהם לא רוצים לעכב וכו'.
ניסן סלומינסקי: אני מבקש שאת סעיף ג נוריד.
ניסן סלומינסקי: אם אתם יכולים לכתוב דבר כזה, שעל מקרים זהים לחלוטין, אחרי שהיתה התייעצות, הוא יכול לפעול לפי ההתייעצות הראשונה.
ניסן סלומינסקי: זה יסוכם ביניהם.
ניסן סלומינסקי: כרגע זו בקשתי.
ניסן סלומינסקי: הגענו עד סעיף 6.
ניסן סלומינסקי: אנחנו צריכים לעצור, כי עברה השעה 14:00.
ניסן סלומינסקי: מחר במקום להצביע, נמשיך להקריא.
ניסן סלומינסקי: יכול להיות שבסוף היום נוכל להצביע.
ניסן סלומינסקי: מחר – המשך הקראה והצבעות, ושאר סדר-היום.
בועז טופורובסקי: אנחנו פותחים את הישיבה.
בועז טופורובסקי: נתחיל במצגת.
בועז טופורובסקי: אמרנו 10-15 דקות ואני מבקש לעמוד בזמנים.
<טל אבן-זהב: בקצרה.
<טל אבן-זהב: נתונים עיקריים, רק כרקע.
<טל אבן-זהב: לגבי מספר הזירות שפועלות בתחום.
<טל אבן-זהב: כמובן הנתונים הם איזושהי הערכה.
<טל אבן-זהב: מאז כתבנו את המצגת, יש שינויים.
<טל אבן-זהב: בארצות הברית, מספר החברות ירד לתשע.
בועז טופורובסקי: יש מצגת מודפסת שהבאתם אתכם?
<טל אבן-זהב: כן.
בועז טופורובסקי: נשמח לקבל אותה.
<טל אבן-זהב: המתחרים המרכזיים ואלה שאנחנו מתייחסים אליהם גם בטענות לגבי התחרות, הן כמובן החברות באירופה.
<טל אבן-זהב: יש שם כ-300 חברות.
<טל אבן-זהב: כמה נתונים לגבי ישראל, כדי להבין איפה יושב כל הנושא של הזירות ושל הפעילות בזירות הסוחר בכלל.
<טל אבן-זהב: הנתונים הם מתוך דוח של בנק ישראל.
<טל אבן-זהב: ביחס לנכסי הציבור במניות מדובר בכ-1.48 אחוז, ביחס לנכסי הציבור הוא 1.9 אחוז וביחס לסך נכסי הציבור בכלל בהשקעות הוא 0.01 אחוז.
<טל אבן-זהב: רואים את הנתונים.
<טל אבן-זהב: מדובר בהיקף נמוך מאוד מסך הציבור בהשקעות.
<טל אבן-זהב: לעומת זאת, יש לא מעט מתחרים מרכזיים.
<טל אבן-זהב: חדרי עסקאות בבנקים ובנקים זרים.
<טל אבן-זהב: זירות סוחר שמפעיל בנק.
<טל אבן-זהב: ראיתם שיש לפחות בנק ישראלי אחד, ויש כמובן בנקים זרים, וזירות סוחר זרות עם אתרים נגישים לישראלים שמהבחינה הזאת המתחרים הם חלק גדול מ-300 החברות שאתם רואים למעלה.
בועז טופורובסקי: איזה בנק מפעיל זירות סוחר?
<טל זהר: פיבי ולאומי.
<טל זהר: הבנק הבינלאומי הראשון ובנק לאומי.
<טל זהר: שלחנו לכם מצגת על המערכות שלהם.
<טל אבן-זהב: הגופים האלה, המתחרים המרכזיים, הם מחזיקים את רוב נתח השוק וחלק מרכזי מהם לא כפוף היום וגם לא יהיה כפוף לרגולציה המוצעת כאן.
<טל אבן-זהב: אנחנו רוצים להציג בקצרה את השלכות הרגולציה המוצעת, כפי שהיא מוצעת כיום ולפני התיקונים האחרונים.
<טל אבן-זהב: מדובר בעלויות מבחינת הזירות הקיימות, עלויות בלתי סבירות של רגולציה שיביאו לטענתנו לפגיעה קשה בכושר התחרות.
<טל אבן-זהב: חוסר כדאיות כלכלית לפעול תחת תנאי הרגולציה.
<טל אבן-זהב: כל אלה יביאו, לטענתנו, לסגירה של זירות מסחר בישראל.
<טל אבן-זהב: הנעה של הלקוחות לפעילות באתרים זרים ובזירות לא מפוקחות.
<טל אבן-זהב: דיברנו כבר הרבה ואני לא רוצה לחזור על הנגישות הקלה מאוד מאוד של פנייה לאתרים זרים.
<טל אבן-זהב: כתוצאה מכך, לטענתנו, פשוט חזרה למצב של טרום רגולציה.
<טל אבן-זהב: זאת אומרת, הזירות הלא מפוקחות שלא יהיו תחת רגולציה, הן יהוו את עיקר הפעילות מבחינת התושבים הישראלים.
<טל אבן-זהב: הנושאים המרכזיים שבמחלוקת - ותכף נפרט אותם – הם מודל ההון העצמי, מגבלות המינוף, הדרישות לפרסום פומבי שאינן נדרשות מגופים מפוקחים מקבילים בשוק ההון ושאינם כמובן חברות ציבוריות, איסור מתן מידע ללקוח או כמעט איסור על קשר עם הלקוח והיעדר מידתיות ואיזון בחקיקה.
<טל אבן-זהב: דרישות רגולטוריות חופפות, הכוונה היא לדרישות שמתייחסות גם לאיתנות פיננסית ובמקביל גם דרישות מאוד מאוד נרחבות לגבי הגילוי הפומבי.
<טל אבן-זהב: ריבוי של דיווחים ותכף גם נציג אותם, אבל הדיווחים הם יומיים, שבועיים, חודשיים, רבעוניים ושנתיים.
<טל אבן-זהב: דרישות שונות לליווי על ידי מומחים.
<טל אבן-זהב: כל אלה כמובן עולים הרבה הרבה כספים.
<טל אבן-זהב: נושא נוסף במחלוקת הוא גובה האגרות של הרשות, לגביו יש לנו במצגת כמה שקפים נפרדים ומיוחדים.
<טל אבן-זהב: יש את הנושא של התאמת הלקוח ובהמשך נרחיב ונסביר למה זה נושא מהותי.
<טל אבן-זהב: מעל הכול, היעדר יכולת בחקיקה לרשות לפעול למניעה גמורה של פעילות זירות מסחר זרות מול תושבים ישראלים.
<טל אבן-זהב: לגבי ההון העצמי.
<טל אבן-זהב: אנחנו רוצים להזכיר שמטרת דרישת העמדת כרית ההון היא להבטיח את ההגנה על כספי הלקוחות ואת יציבות הזירה.
<טל אבן-זהב: החלופות שמוצעות בחוק, אחת מהן, לטענתנו, היא אופציה לא מעשית לחברה פעילה.
<טל אבן-זהב: זאת אומרת, היא למעשה אופציה לא רלוונטית.
<טל אבן-זהב: חברה פעילה, הסכום של ארבעה מיליון הוא פשוט לא רלוונטי מבחינתה.
<טל אבן-זהב: לכן החלופה השנייה היא החלופה היחידה שקיימת אופציונאלית והיא מדברת על שיעור של כשלושים מיליון שקלים.
בועז טופורובסקי: סכום של ארבעה מיליון שקלים, את אומרת שהוא לא רלוונטי ולא אפשרי, אבל נכסים נזילים בסכום של שלושים מיליון שקלים, זה כן?
<טל אבן-זהב: אתה רוצה להיכנס לזה?
בועז טופורובסקי: אנחנו כבר דיברנו על זה, אבל אני רוצה לדעת.
בועז טופורובסקי: שניהם לא רלוונטיים?
<טל אבן-זהב: לא.
<טל אבן-זהב: המודל הראשון לא רלוונטי כיוון שחברה שיש לה איזושהי פעילות, היא חייבת לעבור לאופציה השנייה.
<טל אבן-זהב: זאת הטענה שלנו.
<טל אבן-זהב: לכן למעשה מה שמוצע, זה מודל אחד בלבד.
<טל אבן-זהב: היקף ההון הנדרש על פי מודל הרשות הוא לא מידתי לטענתנו לאור שאר הדרישות שבעצם המטרה שלהן היא הגנה על כספי הלקוח.
<טל אבן-זהב: במעגל הראשון, כל הכספים וכל סכום שהלקוחות זכאים לו שמורים - אמורים להיות לפי הרגולציה וכמובן יהיו שמורים – בחשבון נאמנות נפרד מכספי הזירה.
<טל אבן-זהב: מוגנים מנושי הזירה בכל עת.
<טל אבן-זהב: מעבר לזה, גם לגבי הכספים האלה, יש חובת התאמה יומית של כספי הלקוחות.
<טל אבן-זהב: זאת אומרת, באופן יומי חייבת להיות בדיקה שמאה אחוזים של כספי הלקוחות והרווחים שמגיעים להם במזומן נמצאים בחשבון הנאמנות הזה.
<טל אבן-זהב: במעגל השלישי, על אותם כספים יש דרישה לביצוע של ביקורת פתע אחת לחודש על ידי רואה חשבון, מבקר בלתי תלוי, על תהליך ההתאמה היומית.
<טל אבן-זהב: בהמשך, במעגל הרביעי, על אותם כספים ועל אותן בדיקות יש חובת דיווח מיידי על כל חריגה בהתאמה היומית.
<טל אבן-זהב: במעגל החמישי יש חובת בחינה שוטפת של איתנות פיננסית של התאגיד בו מופקדים הכספים בחשבון הנאמנות.
<טל אבן-זהב: במעגל השישי מוטל על הזירה לפרסם דוחות כספיים רבעוניים ושנתיים סקורים ומבוקרים על ידי רואה חשבון.
<טל אבן-זהב: במעגל השביעי, רק אחרי כל ההבטחות האלה, נמצאת הדרישה להון העצמי.
<טל אבן-זהב: מהי היציבות של הזירה ולמה נדרש מודל ההון העצמי חוץ מהאבטחה על כספי הלקוחות.
<טל אבן-זהב: היכולת שלה לעמוד בהתחייבות כלפי הלקוחות בכל עת.
<טל אבן-זהב: לגבי היקף ההון העצמי הנדרש, אנחנו רוצים לטעון שמהניסיון שנצבר על ידי הזירות – והזירות פועלות בשוק כבר שנים לא מעטות – היקף ההתחייבויות למימוש של זירה במקרה קיצון לא עלו על עשרה אחוזים מהיקף דרישות ההון של הרשות.
<טל אבן-זהב: זאת אומרת, יש כאן רגולציה למעשה על פעילות קיימת שאפשר ללמוד גם ממנה על מקרה קיצון ועל אפשרות שזירה תתמוטט ולא תוכל להחזיר את ההתחייבויות שלה לקוחות.
<טל אבן-זהב: מהניסיון הזה עולה שעשרה אחוזים מהיקף דרישות ההון של הרשות הוא זה שנדרש במקרה קיצון שהחברות התנסו בהם.
בועז טופורובסקי: נניח שהרשות לא מסכימה.
<טל אבן-זהב: אז היא תיקח שלושים אחוזים.
<טל אבן-זהב: מדברים על תוצאות קיצוניות מאוד ואפשר להסביר.
<טל אבן-זהב: קודם כל, הזירות יכולות להסביר מה זה מקרה קיצון.
בועז טופורובסקי: אנחנו נגיע לזה.
בועז טופורובסקי: לצערי אנחנו עדיין בהתחלה.
<טל אבן-זהב: המודל שמוצע על ידי הזירות - ביקשתם לשמוע גם על חלופות – מתבסס על מודלים שנהוגים בארצות הברית ובאוסטרליה.
<טל אבן-זהב: מדובר בשני מודלים, מודל א' ומודל ב' ואנחנו יכולים להיכנס אליהם.
<טל אבן-זהב: אתם רואים כאן את האפשרויות שלהם.
<טל אבן-זהב: המודל הראשון לוקח את החלופה שמוצעת על ידי הרשות וכחלופה שנייה מדבר על עשרה אחוזים מסך שווי כספי הלקוחות על פי ערכי שוק נוכחיים.
<טל אבן-זהב: המודל השני תואם גם את מה שהרשות מציעה אבל הוא מדבר על התאמה של מקדמי הסיכון ברמה כזאת שתהיה גם אפקטיבית מצד אחד אבל גם אפשרית מבחינת הסכום שהזירות יידרשו להחזיק.
<טל אבן-זהב: אנחנו מפרטים כאן יתרונות וחסרונות.
<טל אבן-זהב: אנחנו משווים את שני המודלים המוצעים על ידי הזירות.
<טל אבן-זהב: אנחנו משווים כדי להבהיר.
<טל אבן-זהב: לכל אחד מהם יש כמובן יתרונות וחסרונות אבל כל אחד מהם מיושם ברגולציות אחרות.
<טל אבן-זהב: הראשון בארצות הברית, אוסטרליה וקנדה, והשני באיחוד האירופי ובבריטניה.
<טל אבן-זהב: אנחנו יכולים לפרט בהמשך.
<טל אבן-זהב: אני רוצה להתקדם כדי להספיק לדבר על הנושא הנוסף שהוא נושא קריטי והוא מגבלות המינוף.
<טל אבן-זהב: חשוב לנו להזכיר לכולם שגם אחרי כל אפשרות של מינוף, עדיין סך ההפסד האפשרי ללקוח הוא תמיד בגובה הסכום שהפקיד בלבד.
<טל אבן-זהב: אין לו אפשרות להפסיד למעלה מזה או להביא איזשהו כסף מהבית.
<טל אבן-זהב: הזירה מנועה מלתת אשראי ללקוח, הזירה היא לא בנק ואסור לה לתת אשראי, והלקוח אינו יכול לסכן שום סכום שהוא מעבר לסכום ההפקדה שלו.
<טל אבן-זהב: אני רוצה להזכיר כאן שמדובר בהחמרה קיצונית לעומת כל רגולציות מקבילות במגבלות המינוף.
בועז טופורובסקי: לא כולן, אבל נגיע לזה בהמשך.
בועז טופורובסקי: אני מניח שעד סוף השבוע יהיה לנו את המחקר המשווה.
<טל אבן-זהב: החמרה לטענתנו שאינה מידתית.
<טל אבן-זהב: אני רוצה לומר לגבי הפסד הכסף, שגם תשקיפי נפט שמקבלים אישור מהרשות, היתר לפרסום שלהם, גם עליהם יש אזהרה שהמשקיע יכול לאבד את כל כספו ובכל זאת אין שם דרישות הון מיוחדות או מגבלות אחרות על המשקיע להשקיע כמה שהוא רוצה בחברות הללו.
<טל אבן-זהב: הצורך במינוף.
<טל אבן-זהב: המינוף הוא כלי מרכזי בשירות שהזירה נותנת ללקוחות.
<טל אבן-זהב: שיעור המינוף המקסימלי, אין משמעותו – וגם את זה צריך לזכור – מינוף בזירה לכל לקוח.
<טל אבן-זהב: הלקוח בוחר אם למנף את ההשקעה שלו ובכמה.
<טל אבן-זהב: זה לא איזשהו מספר כללי שחל על כל הזירה ברגע שנכנסים אליה.
<טל אבן-זהב: רוב הסוחרים דורשים מינוף גבוה אבל הם משתמשים רק בחלק ממנו במסחר השוטף והוא בעצם כלי לניהול הסיכונים שלהם.
<טל אבן-זהב: אנחנו מצרפים כאן את טבלת ההשוואה אבל כפי שאמרת, יהיו עוד נתונים ויהיו נתונים גם ממחלקת המחקר.
<טל אבן-זהב: אלה הנתונים שאנחנו מכירים.
<טל אבן-זהב: יש כאן גם את מקור הנתונים לגבי כל עמודה ועמודה.
<טל אבן-זהב: לפחות מהנתונים האלה אפשר לראות באופן ברור היכן נמצאת ישראל לעומת הרגולציות האחרות.
בועז טופורובסקי: שכחתם את יפן.
בועז טופורובסקי: נמשיך.
בועז טופורובסקי: אני מעיר הערות ביניים כי לי מותר.
<טל אבן-זהב: שיעורי המינוף המוצעים.
<טל אבן-זהב: ביקשתם הצעה שלנו וזאת הצעה שהועברה גם לרשות בהתדיינות אתה.
<טל אבן-זהב: אנחנו מציעים לגבי קבוצות נכסים שונות מינוף שונה.
<טל אבן-זהב: אנחנו חושבים ששיעורי המינוף האלה הם עדיין נמוכים מהנהוג בזירות זרות אחרות שהן מתחרות ישירות וימשיכו להיות מתחרות ישירות לזירות בישראל גם אחרי הרגולציה, ועדיין יש בהן פתרון מידתי שיכול לאפשר פעילות בארץ ושימור משקיעים ישראלים.
<טל אבן-זהב: צריך לזכור שחלק גדול מהמשקיעים הם גם משקיעים קיימים.
<טל אבן-זהב: בירור התאמות הפעילות של הלקוח בזירה.
<טל אבן-זהב: בתקנות יש דרישה כשעל הזירה מוטלת החובה לקבוע אם לקוח מתאים או לא מתאים לסחור בזירה.
<טל אבן-זהב: אחת הטענות המרכזיות של הרשות כלפי הזירות היא בעצם בניגוד עניינים לא רק מובהק אלא קיצוני לעומת פעילים אחרים בשוק, כמו למשל משווקים שהם בעצמם מוכרים או משווקים ניירות ערך ומכשירים אחרים שיש להם זיקה אליהם.
<טל אבן-זהב: הרשות טוענת לניגוד עניינים כל כך מובהק שעל הזירה אסור למעשה לשווק, אסור לה בכלל למסור מידע ללקוח וכולי.
<טל אבן-זהב: לעומת זאת עדיין היא משאירה בידי הזירה את הדרישה וגם את האחריות לקבוע האם לקוח מסוים מתאים או לא מתאים לסחור בזירה.
<טל אבן-זהב: יש כאן משהו לא קוהרנטי, שהזירות לא כל כך מבינות את הגישה הזאת.
<טל אבן-זהב: זאת אומרת, איך אפשר להשאיר להן משהו שהוא בעצם איזושהי פעולה שהיא בניגוד עניינים מובהק ונדרש שם שיקול דעת לטובת הלקוח, בעוד שכל הפעולות האחרות שיש בהן איזשהו שיקול דעת או איזשהו קשר עם הלקוח או שקילה של טובת הלקוח, אסורות לחלוטין על הזירה.
<טל אבן-זהב: אנחנו טוענים שיש לבחור באחת הגישות או באיזושהי דרך אמצע כל עוד מוטלת על הזירה גם האפשרות הזאת, שדרך אגב מוטלת גם ברגולציות אחרות אבל שם יש אפשרות לזירה לפעול, לפרסם נתונים מסוימים ללקוח וכולי.
<טל אבן-זהב: אנחנו טוענים שצריכה להיות כאן איזושהי גישה שהיא דרך אמצע שאם היא דורשת מהזירות גם את הפעולה הזאת, הרי שהיא תאפשר להן גם קשר עם הלקוח בהקשרים אחרים.
בועז טופורובסקי: זמנך תם.
<טל אבן-זהב: אני אזדרז מאוד.
<טל אבן-זהב: לגבי דרישת הפרסום, אני לא רוצה להכביר מלים מאחר שהארכנו בנושא הזה בהערות שלנו ולכן אולי מיותר כרגע לחזור על הדברים.
<טל אבן-זהב: אנחנו חושבים שיש כאן דרישה שהיא גם לא ממין העניין וגם לא מקובלת לגבי גופי השקעה מקבילים.
<טל אבן-זהב: עשינו איזשהו חישוב גס של עלויות כוללות לזירה ממוצעת לאור כל הדרישות, אבל זה נמצא לפניכם ותוכלו לעיין בהן.
<טל אבן-זהב: אנחנו יכולים גם להסביר מהיכן בא החישוב.
<טל אבן-זהב: ההצעות שלנו להפחתת עלויות הרגולציה הן כמובן פתרונות אחרים לנושאים שבמחלוקת.
בועז טופורובסקי: יש גם את חלק ב'.
<טל אבן-זהב: בנושא האגרות, בהקשר של התקנה הספציפית, הייתי מציעה שנראה את הנתונים.
בועז טופורובסקי: אני בטוח שהרשות תשמח לתת, אבל נגיע לזה.
<טל אבן-זהב: אם אפשר, טל יגיד כמה מלים על הנושא האחרון של תוצאות הרגולציה, מה שקרה במקומות אחרים.
<טל אבן-זהב: אם אדוני ירצה, אפשר בהקשר הזה להתייחס גם ליפן.
<טל זהר: טל זהר, יושב ראש איגוד זירות מסחר בשוק ההון ומנכ"ל FXCM.
<טל זהר: אני רוצה לתת שתי דוגמאות כאשר האחת מראה מה קורה עכשיו בישראל ולמה זה לא יוכל להשתנות מבחינת התחרות של ברוקרים זרים.
<טל זהר: אתם רואים כאן את דף הבית של דה-מרקר יום-יומיים לפני ששלחנו את המצגת.
<טל זהר: זאת אומרת, זה בחודש האחרון.
<טל זהר: אתם רואים שממש בתוך המודעות הראשיות יש באנר של גוגל.
<טל זהר: זה לא באנר ששם אותו דה-מרקר אלא הוא חלק מרשת השותפים של גוגל, כמו כל שאר האתרים הפיננסיים והלא פיננסיים בארץ.
<טל זהר: גוגל יודע שלמשל אם כתבת מייל בג'ימייל שהתעניין במסחר במט"ח, כל חברת מט"ח בעולם תתעניין לפרסם לך באנר.
<טל זהר: כאן אתם רואים למשל חברה בשם IBFX, חברה אמריקאית עם רישיון אמריקאי, שמציעה.
בועז טופורובסקי: זה נכון גם לחברות הימורים?
<טל זהר: אני לא מבין בזה.
בועז טופורובסקי: אני שואל סתם, לדוגמה.
בועז טופורובסקי: השאלה אם נגיד לגוגל שזה לא חוקי, האם הם ידעו לעשות אחד ועוד אחד.
<טל זהר: אני לא יודע לענות לך.
<טל זהר: אני יכול לענות לך בוודאות שלגבי מט"ח, זה לא יכול להיות כי יש פער.
<טל זהר: שוב, אני לא מומחה להימורים אבל אני יודע שהימורים היא פעילות שהיא לא חוקית באופן גורף.
<טל זהר: ללקוח ישראלי אסור.
בועז טופורובסקי: אני לא קובע תקנות לפי גוגל.
<טל זהר: אני לא מדבר על גוגל אלא על החוק.
<טל זהר: החוק הוא גורף כלפי הימורים בישראל שהם אסורים פרט אם זה לוטו, טוטו או גופים כאלה.
<טל זהר: במסחר במט"ח יש חברות שהן עם רישיון ויש חברות שהן בלי רישיון.
<טל זהר: יש חברות שיש להן רישיון, כמו החברה הזאת – IBFX – שיש לה רישיון, היא אחת ממעט החברות שיש להן רישיון בארצות הברית והיא יכולה לפרסם היכן שהיא רוצה בעולם.
<טל זהר: זה נכון גם לגוגל, גם לפייסבוק ובעצם לכל מי שמשתתף ברשתות שלהם.
בועז טופורובסקי: גם בנק מסין יכול לפרסם בישראל אבל הרגולציה של הבנקים בישראל היא לא לפי הרגולציה של הבנקים בסין.
<טל זהר: זאת דוגמה מעולה כי המפקח על הבנקים נותן לבנקים בישראל את הכלים להתמודד מול בנקים בסין ולכן עדיין יש בנקים בסין שלוקחים חלק מנתח השוק, אבל נתח שוק מאוד שולי יחסית לבנקים בישראל.
<טל זהר: למה?
<טל זהר: כי הרגולטור מאפשר להם את הכלים להיות תחרותיים יותר.
<טל זהר: אם הבנקים בישראל לא יהיו תחרותיים, כמו שראינו במדינות אחרות, או בעמלות או בזמינות או ביציבות, הכסף הישראלי יברח למקומות אחרים, כמו שקרה במדינות אחרות בעולם.
<טל זהר: לכן ממש קלעת לנקודה.
<טל זהר: אנחנו בסך הכול מבקשים שייתנו לנו את האפשרות להתחרות באופן הוגן מול הברוקרים האחרים בעולם כי – אני יכול להוכיח את זה בעוד הרבה דברים אבל ניסיתי לתת כאן רק חצי עמוד - כמעט כל האוכלוסייה בישראל נחשפת לאינטרנט באיזושהי צורה ולא ניתן למנוע פרסום של ברוקרים זרים לאוכלוסייה הישראלית.
<טל זהר: זה פשוט בלתי אפשרי.
<טל זהר: אם תרצה לעשות את זה, אתה תהפוך את כל המדיה בישראל – לא רק הכלכלית – לפושעים וזאת לא כוונת החוק הזה.
<גדי ירום: לפני מספר חודשים פורסם פסק דין של בית המשפט העליון בעניין איגוד האינטרנט בדיוק בנושא עליו אדוני דיבר, על נושא ההימורים.
<גדי ירום: אני אוכל להעביר את זה לכל הנוכחים כאן.
<גדי ירום: בית המשפט אמר שלא ניתן לעשות פרסום באינטרנט גם אם הוא על דבר בלתי חוקי כמו הימורים.
<גדי ירום: מכאן בדיוק הדרישה שלנו.
בועז טופורובסקי: בוא גם נעשה רגולציה על ההימורים ונאפשר אותם כי ממילא לא ניתן לאסור פרסום באינטרנט.
<גדי ירום: אני לא מדבר על רגולציה.
<גדי ירום: אני מדבר על זה שאין יכולת להתמודד עם זה בלי פתרון חקיקתי.
<טל זהר: אנחנו גם לא מבקשים שיסירו את הרגולציה.
<טל זהר: אנחנו רוצים רגולציה.
בועז טופורובסקי: תסיים כי אנחנו חוזרים על הרבה מאוד דברים.
<טל זהר: הדבר האחרון שרציתי להציג זה את מה שקרה בארצות הברית ואני יכול להראות את אות הדבר גם על יפן אבל לא רציתי להאריך בדבריי.
<טל זהר: מה קרה בארצות הברית כתוצאה מההכבדה של המינוף ביחד עם הון עצמי.
<טל זהר: אנחנו יכולים לראות מה קרה ב-2006, אז כבר הייתה רגולציה בארצות הברית אבל היא הייתה פחות מחמירה ממה שהיא היום והיו בערך 400 חברות, 420 ברוקרים, ו-350 אלף סוחרים.
<טל זהר: עברו כמה דברים, כאשר בין 2006 ל-2009 הייתה עלייה בהון העצמי לשני מיליון בהתחלה ואז לעשרים מיליון ותראו, תוך שלוש שנים מספר הברוקרים ירד מ-420 ל-120.
<טל זהר: שימו לב שזה פחות הבריח את המשקיעים.
<טל זהר: מה שהבריח את המשקיעים לחוץ לארץ – כי הקו האדום של הירידה במספר הלקוחות הוא מה שקורה בארצות הברית כאשר מספר הלקוחות שסוחרים בזירות נותר כפי שהוא.
<טל זהר: פשוט לא רואים אותם יותר בסטטיסטיקה כי הם דאגו לסחור במקום שיאפשר להם מינוף.
<טל זהר: כאן אנחנו רואים שבארצות הברית המינוף מוגבל ל-1 לחמישים קבוע ועדיין רוב הלקוחות האמריקאים בחרו לצאת ולסחור במקומות אחרים.
<טל זהר: בחודש פברואר 2013 הקונגרס האמריקאי העביר הצעת החלטה בנושא זירות מסחר במט"ח כי הם הבינו שהפגיעה בתחרות מחמירה מדי והם כרגע פועלים כדי לבחון דברים שיקלו על הרגולציה ויאפשרו לברוקרים האמריקאים במטבעות להיות יותר תחרותיים.
בועז טופורובסקי: זה הכול עניין של נקודת השקפה.
בועז טופורובסקי: אתה יכול גם להגיד שאם בארצות הברית שהיא מעוז השוק החופשי בחרו להחמיר עד כדי כך, אז יכול להיות שיש סיבה ושווה לבדוק אותה, וגם אם באמת עכשיו הם בוחנים כל מיני דרכים להקל על הרגולציה, לבדוק את זה.
בועז טופורובסקי: בסדר, הבנו את הנקודה.
<טל זהר: אגב, בארצות הבית עדיין כל ההחמרה שלהם היא פחות חמורה ממה שמוצע ברגולציה של ישראל.
<טל זהר: בישראל אנחנו מדברים על מינוף אחד ל-25 והם מדברים על מינוף של אחד לחמישים.
בועז טופורובסקי: אני מזמין אותך לבוא ביום שני לדיונים על חוק הריכוזיות ואז תראה מה זה הרגולציה הישראלית ואז אולי תגיד שאתה לא מתלונן יותר.
בועז טופורובסקי: סיימת?
<טל זהר: תודה.
בועז טופורובסקי: מאז נפגשנו בפעם האחרונה קרו כמה דברים כאשר הדבר המשמעותי הוא כניסה לעובי הקורה של הייעוץ המשפטי של הוועדה, דיונים מרתוניים גם עם הייעוץ המשפטי של ועדת הכספים וגם עם רשות ניירות ערך ושינוי בהסכמה – שזה לא פחות חשוב – של הרבה מאוד סעיפים בתקנות המוצעות.
בועז טופורובסקי: אני מאוד לוחץ על הייעוץ המשפטי של הוועדה להזדרז עם רשות ניירות ערך ולהביא כמה שיותר מהר הצעות לתיקונים בתקנות.
בועז טופורובסקי: כרגע יש לנו את עשרים העמודים הראשונים בהצעה המקורית של התקנות שמונחים לפנינו עם הצעות לשינוי.
בועז טופורובסקי: אני יודע שלא שלחתי לכם את זה שבוע לפני אבל היה חשוב לי לקדם את הוועדה ולקיים את הדיון בוועדה.
בועז טופורובסקי: אני מניח שיש לכם פחות תלונות כלפי זירות המסחר כי השינויים הם שינויים שמקלים אתכם באופן משמעותי ואני שמח שבסופו של דבר יש הסכמה על רוב הדברים.
בועז טופורובסקי: על חלק מהדברים עדיין אין הסכמה אבל אני מניח שנגיע מהר מאוד להסכמה גם כאן.
בועז טופורובסקי: שרה, את רוצה להציג?
<שרה קנדלר: קודם כל, תודה ליושב ראש, גם לעורכת הדין ארליך שישבה אתנו וגם לזירות שהעבירו הערות בצורה מאוד מסודרת, דבר שמאוד עזר לנו לגבי פרקים א' ו-ב' ויעזור גם בהמשך.
<שרה קנדלר: היו כאן דברים כואבים מבחינתנו אבל אנחנו הסכמנו להתפשר על חלק מהעניינים שנראים לנו פחות מהותיים כדי שנוכל לקדם את התקנות ולהגיע לעניינים היותר מהותיים.
<שרה קנדלר: אני חייבת להגיד שיש לנו הרבה מה לומר על המצגת בה היו אי דיוקים וטעויות, אבל אנחנו מעדיפים לא להתפלמס אלא להתחיל לעבוד על התקנות עצמן.
<שרה קנדלר: נתחיל עם פרק א'.
<שרה קנדלר: צריך להקריא או רק להסביר?
<שלומית ארליך: לא.
<שלומית ארליך: רק להסביר את התיקונים.
בועז טופורובסקי: כבר הקראנו את פרק א'.
בועז טופורובסקי: רק להסביר את התיקונים.
<שרה קנדלר: אנחנו בתקנה 1, פרק ההגדרות.
<שרה קנדלר: ההגדרה הראשונה: איגוד מקצועי או מסחרי – מחקנו לאור הערת האיגוד.
<שרה קנדלר: בעצם מחקנו גם את ההגדרה וגם את הגילוי שהיה נדרש לגבי אי קבלה לאיגוד מקצועי או מסחרי.
<שרה קנדלר: הגדרה שנייה.
<שרה קנדלר: אתר אינטרנט של החברה.
<שרה קנדלר: תיקנו אותו כך שהוא אומר היום: אתר אינטרנט של החברה שבאמצעותו מציעה החברה את שירותיה לציבור הלקוחות.