GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יצחק כהן: זאת הפרת אמונים.
יצחק כהן: אראל, תציע שינסחו את הסעיף שיאמר אלא אם כן הוכח ההיפך.
ניסן סלומינסקי: אבי, הסבר קצר ממך או ממישהו אחר.
<אבי ליכט: אני מבקש לתת לאורי שוורץ, היועץ המשפטי של הרשות להגבלים עסקיים שיסביר למה הם צריכים את זה.
<אורי שוורץ: החשיבות של איסוף מידע לחוק הזה, אני חושב שהיא ברורה מאליה.
<אורי שוורץ: החשיבות של כלי האכיפה בהקשר הזה היא על מנת, ראשית, ליצור הרתעה ולעודד שיתוף פעולה, ושנית, חשוב לשים לב שיש שיקול דעת.
<אורי שוורץ: זאת אומרת, יש באמת את המקרים הקלים יחסית בהם אדם, כמו שהציע חבר הכנסת מרגלית, אולי בטעות לא מסר איזה מסמך ואף אחד לא מעלה על הדעת במקרה כזה להעמיד אותו לדין.
אראל מרגלית: היו דברים מעולם.
<אורי שוורץ: הסעיפים האלה מועתקים מחוק ההגבלים העסקיים.
<אורי שוורץ: מעולם לא הועמד אדם לדין על הפרה של הסעיף הזה.
<אורי שוורץ: על פי מדיניות האכיפה שלנו, כאשר זאת טעות טכנית, מרימים טלפון ומטפלים.
<אורי שוורץ: כאשר יש באמת מקרה שהוא קצת יותר חמור, מטפלים בעיצומים כספיים.
<אורי שוורץ: הסנקציה הפלילית נשמרת למקרים החמורים ביותר בהם הייתה כוונה למשל להכשיל את הרגולטור.
<אורי שוורץ: יש לך מידע, אתה יודע מה המשמעות של המידע, אבל אתה לא רוצה שהוא יעבור ואתה מעונין להכשיל אותו.
יצחק כהן: תכתוב את זה.
<אורי שוורץ: זאת מדיניות האכיפה שלנו.
<אורי שוורץ: זה נמצא במסמכי מדיניות האכיפה הפומבית שלנו.
ראובן ריבלין: זה כתוב.
<שלומית ארליך: האם יש אפשרות לעשות כך שסעיף קטן (ב) יחול רק מקום שסעיף קטן (א) לא חל?
<שלומית ארליך: אני מסתכלת בחוק ההגבלים העסקיים ואני רואה שבאמת יש כאן הוראות אחרות וחל באמת גם קנס וגם עיצום כספי, אבל זה מנוסח אחרת.
<שלומית ארליך: זה לא מנוסח באותו סעיף וכאן לכאורה עולה כאילו שניהם יכולים לחול יחד.
<שלומית ארליך: האם יש אפשרות לומר שלא התקיים סעיף קטן (א) או לא חל לגבי העניין סעיף קטן (א), יחול סעיף קטן (ב)?
ניסן סלומינסקי: לא חל סעיף (ב).
<אורי שוורץ: המעשה הוא אותו מעשה.
<אורי שוורץ: אין הפרדה בין המעשה.
ניסן סלומינסקי: יש מדיניות אכיפה פומבית.
<שלומית ארליך: שניהם יכולים לחול יחד?
<אורי שוורץ: לא.
<אורי שוורץ: תסתכלי אחר כך, יש הפניה להוראות חוק ההגבלים העסקיים בהקשר של עיצום כספי.
ניסן סלומינסקי: ההנחיות שלכם הן פומביות.
<אורי שוורץ: בוודאי.
<אורי שוורץ: מי בעד ההסתייגות?
<אורי שוורץ: ההסתייגות לא התקבלה
ניסן סלומינסקי: אנחנו מצביעים על סעף 43.
ניסן סלומינסקי: מי בעד אישור סעיף 43?
ניסן סלומינסקי: סעיף 43 – אושר פה אחד
ניסן סלומינסקי: סעיף 43 אושר פה אחד סעיף 44.
ניסן סלומינסקי: כאן בסעיף (ג) הוספנו את אישור ועדת הכספים.
ניסן סלומינסקי: מי בעד אישור סעיף 44?
ניסן סלומינסקי: סעיף 44 – אושר
ניסן סלומינסקי: סעיף 44 אושר.
<שלומית ארליך: סעיף 45 נמחק ואנחנו עוברים לסעיף 46.
ניסן סלומינסקי: סעיף 46.
ניסן סלומינסקי: מי בעד אישור סעיף 46?
ניסן סלומינסקי: סעיף 46 – אושר
ניסן סלומינסקי: סעיף 46 אושר.
ניסן סלומינסקי: אנחנו יכולים להצביע על כל פרק ה'.
ניסן סלומינסקי: מי בעד אישור פרק ה'?
ניסן סלומינסקי: פרק ה' – אושר פה אחד
ניסן סלומינסקי: פרק ה' אושר פה אחד.
ניסן סלומינסקי: התוספת.
ניסן סלומינסקי: יש הסתייגויות לגבי התוספת?
אראל מרגלית: ממפלגת העבודה מרב תצביע.
ניסן סלומינסקי: אין הסתייגויות לתוספת.
ניסן סלומינסקי: נצביע על האישור.
ניסן סלומינסקי: מי בעד אישור התוספת?
ניסן סלומינסקי: התוספת אושרה פה אחד
ניסן סלומינסקי: התוספת אושרה פה אחד.
ניסן סלומינסקי: למעשה סיימנו את ההצבעה פרט לפרק לגביו הוגשה הרביזיה
ראובן ריבלין: אני מציע שנשמע מה רוברט רוצה לומר ואחר כך הוא יאמר מה שאמרתי קודם.
ראובן ריבלין: הוא לא ידבר על ההסתייגות אלא הוא ידבר על מה הוא רוצה לומר.
ניסן סלומינסקי: נצביע על הרביזיה בעוד עשר דקות.
ראובן ריבלין: אין סעיף בתקנות הכנסת שאומר שאם אין התנגדות, יכולים להתגבר על תקנון.
ראובן ריבלין: התקנון הוא לא קוגנטי.
ראובן ריבלין: הוא קוגנטי אם יש אחד שמתנגד אבל לא אם כולם מסכימים.
<קריאה: השאלה אם כולם הוזמנו.
ראובן ריבלין: ודאי שהוזמנו.
ראובן ריבלין: כולם נמצאים כאן.
ראובן ריבלין: חברי הוועדה נמצאים כאן וכולם פה אחד מסכימים לוותר על עשר הדקות.
יצחק כהן: יש פרוטוקול.
ניסן סלומינסקי: היא אומרת שמוכרחים לחכות.
ניסן סלומינסקי: הדרך היחידה היא אם תוותר ותעלה את זה למליאה.
ראובן ריבלין: הוא יכול להכניס את ההסתייגות שלו?
ניסן סלומינסקי: הוא יכול להציע הסתייגות.
ניסן סלומינסקי: אם הוא יוותר על הרביזיה, הוא יכול להגיד הסתייגות.
ניסן סלומינסקי: טוב, אנחנו חוזרים.
ניסן סלומינסקי: רבותי, מה שאנחנו צריכים לעשות עכשיו עד 10:00 – אולי נמשוך את זה קצת כדי לסיים את זה.
ניסן סלומינסקי: נשארו לנו נדמה לי ארבעה או חמישה נושאים שדנו בהם, דיברנו בהם, ולפי מה שהשתמע ניסינו לנסח את זה בהתאם לדיון.
ניסן סלומינסקי: אז עכשיו נקריא ונסביר את אותם נושאים.
ניסן סלומינסקי: יש לנו דבר נוסף שעוד לא הקראנו.
<שלומית ארליך: פרק ה'.
ניסן סלומינסקי: פרק ה'.
ניסן סלומינסקי: זה הנושא של – מה זה, מעבר, נכון?
<שלומית ארליך: זה לא מעבר.
ניסן סלומינסקי: אוקיי, גם את זה נקריא, כדי שבשעה 14:00 נוכל להצביע.
<אבי ליכט: לא, זה לא פרק ה', זה משהו אחר, זה לא בפרק ה'.
זבולון כלפה: זה 4 ו-6 על הפירמידות.
<שלומית ארליך: לא פירמידות.
<שלומית ארליך: פרק ה' נשאר, סעיף 40.
<אבי ליכט: אני רק אומר שחוץ מזה צריך להקריא גם את הוראת המעבר.
ניסן סלומינסקי: אז מי זה, עדנה?
אלעזר שטרן: עדנה, הודינו לה אתמול כל כך יפה.
אלעזר שטרן: סיום תפקיד.
<עדנה הראל: אני לא רוצה לקלקל.
<קריאה: זה בשיא עכשיו.
ניסן סלומינסקי: טוב, אז תתחיל.
ניסן סלומינסקי: לפי איך שאתה מתחיל אני אגיד, אז אני לא אגיד את הנושאים.
<שלומית ארליך: בוא נעבור לפי הסדר, בסדר?
<שלומית ארליך: אנחנו מתחילים מהעמוד הראשון בעצם.
ניסן סלומינסקי: כן, בנושא של ההגדרה של הממונה.
ניסן סלומינסקי: אולי רק הקדמה קטנה.
ניסן סלומינסקי: אנחנו בסך הכול מנסים כאן להביא חוק בהסכמה כמה שיותר רחבה, כשכל הדיון לא בא לידי ביטוי בכלל נושא של קואליציה ואופוזיציה אלא כולנו היינו כאחד.
ניסן סלומינסקי: ועדות נחלקו לא בהקשר הזה, ואני שמח מאוד וזו המטרה.
ניסן סלומינסקי: ולהזכיר שוב, שהחלק הראשון עבר פה אחד והחלק השני עבר ברוב גדול מאוד, גם כן לא בהכרח בהקשר של - - - עכשיו, צריכים לדעת שיש עוד גורמים, יש ממשלה ויש דברים, ואנחנו הרי לא רוצים שאף אחד ימשוך.
ניסן סלומינסקי: כלומר אנחנו מנסים כאן להגיע להסכמה הכי רחבה בדברים, ולכן לפעמים יש טיפה שינויים או דברים מהסוג הזה.
<אבי ליכט: בהגדרה של הממונה על צמצום הריכוזיות - - -
אראל מרגלית: רק איפה אנחנו קוראים עכשיו?
<שלומית ארליך: בעמוד הראשון, בהגדרה של הממונה על צמצום הריכוזיות.
<אבי ליכט: זה לא סוד ששלחנו לכם כתוב: ועדה בת שלושה חברים, אשר הממונה על הגבלים עסקיים הוא היושב-ראש שלה, וחברים בה המנהל הכללי של משרד האוצר, וכן ראש המועצה הלאומית לכלכלה הפועלת לפי החלטת ממשלה, או אחד מסגניו אם מינה אותו ראש הממשלה.
<אבי ליכט: המטרה פה היא שהממונה על הריכוזיות - - -
ניסן סלומינסקי: סליחה, אני עוצר.
ניסן סלומינסקי: כל זה נשלח לכולכם אתמול במייל.
ניסן סלומינסקי: אז אומרים שזה יותר טוב.
ניסן סלומינסקי: בסדר, בכל אופן, לכולם יש את זה במייל.
<אבי ליכט: אני רק רוצה להסביר את הרציונל ואחר כך להציע עוד שינוי, שניים, שהוא לא מהותי בעיני, אבל שמשרד האוצר ביקש ואני חושב שכדאי להיענות לו.
<אבי ליכט: הרעיון הוא שהממונה על צמצום הריכוזיות לא יהיה אדם בודד כמו בהצעת החוק הממשלתית - - -
ראובן ריבלין: אני לא הבנתי רק דבר אחד.
ראובן ריבלין: אמרת: מנכ"ל במעמדו, הוא לא יכול למנות מישהו מהאוצר.
ניסן סלומינסקי: דקה, יהיה הסבר.
<אבי ליכט: תנו לי בבקשה.
<אבי ליכט: אני אסביר את הכול.
ראובן ריבלין: אם אתה חוזר לזה, אז זה בסדר.
<אבי ליכט: אני אחזור לזה.
ניסן סלומינסקי: ודאי שהוא חוזר.
ראובן ריבלין: אין לי בעיה כך או כך.
ראובן ריבלין: אבל משונה.
<אבי ליכט: הרעיון הוא שהממונה על צמצום הריכוזיות לא יהיה אדם אחד.
<אבי ליכט: לא כמו בהצעת החוק הממשלתית שזה היה מינוי שר האוצר, ולא כמו שדיברנו פה – הממונה על הגבלים עסקיים, אלא ועדה שהיושב-ראש שלה הוא הממונה על הגבלים עסקיים, ויהיו חברים בה מנכ"ל משרד האוצר, ופה אני מוסיף: או ראש אגף במשרד האוצר שממלא תפקיד של ראש אגף כלכלה, אם מינה אותו שר האוצר; וראש המועצה הלאומית לכלכלה או סגנו - -
ראובן ריבלין: לא, יש שמה עוד תוספת.
<אבי ליכט: - - אם מינה אותו ראש הממשלה כחבר הוועדה.
ראובן ריבלין: כלומר, הסגן רק יכול להיות.
<אבי ליכט: לא, או ראש המועצה הלאומית או הסגן.
<אבי ליכט: מה שראש הממשלה מינה.
ראובן ריבלין: זאת אומרת, הוא לא יכול למנות מישהו - - -
<אבי ליכט: הרעיון הוא ככה, קודם כול - - -
ראובן ריבלין: זה לא קורה במדינתנו, אבל לפעמים ראש הממשלה יכול להחליט את מי הוא רוצה.
<אבי ליכט: אז הכנסת אומרת את מי היא רוצה.
<אבי ליכט: זה גם חוסך הליכי מינוי מורכבים, זה גם מראה שאנחנו מתייחסים לנושא הזה ברצינות, כי יש פה מינוי של אנשים מאוד בכירים, וזה גם יוצר את האיזון, שבשיח בין חברי הוועדה עלה שצריך לעשות את האיזון.
<אבי ליכט: זאת ההצעה שלנו נכון להיום.
זבולון כלפה: אבי, שאלה: אם אתה לא רוצה אדם בודד, למה להיעצר בשלושה ולא להיעצר בחמישה או בשבעה?
ניסן סלומינסקי: זבולון, ד-קה.
<אבי ליכט: מה?
זבולון כלפה: אתה לא רוצה אדם בודד כממונה על ההגבלים.
מיקי רוזנטל: אתה נגד בירוקרטיה.
מיקי רוזנטל: אתה רוצה עוד אנשים?
זבולון כלפה: כי אני רוצה להבין.
זבולון כלפה: למה נעצרו בשלושה?
<קריאה: זה מסבך.
זבולון כלפה: מצדי, אחד, דרך אגב, הייתי מסתדר אתו גם כן.
זבולון כלפה: סומך עליו.
<אבי ליכט: חבר הכנסת קלפה, אני רק רוצה להזכיר, שאתה כל הזמן דחקת בנו להיצמד לוועדת שני.
זבולון כלפה: הבנתי שהרמתי לך להנחתה.
<אבי ליכט: זה היה בוועדת שני.
עפר שלח: ועדת שני אמרה ארבעה, כולל נציג היועץ המשפטי לממשלה.
עפר שלח: אני חושב שמוסכם על כולנו שזה דווקא סיבוך.
ניסן סלומינסקי: ד-קה, רבותי, אני רוצה להגיד איזה משפט.
<דרורה ליפשיץ: - - - שהרגולטור יהיה חלק מהוועדה.
<דרורה ליפשיץ: אם אפשר, בבקשה - - -
ניסן סלומינסקי: סליחה, הגברת ליפשיץ, בבקשה, בקושי לחברי כנסת אני נותן, אז שמהציבור הזה יתפרצו?
ניסן סלומינסקי: אני רוצה רגע להוסיף לדברים שנאמרו.
ניסן סלומינסקי: הרי ידוע שגם בהמשך אנחנו שואלים, כי יש כאן איזה מין פינג-פונג בין הרגולטור לבין הממונה, שבכל המהלכים בסופו של דבר ההכרעה היא תמיד אצל הרגולטור.
ניסן סלומינסקי: ואז תמיד שאלנו את השאלה: אז אם ככה, למה צריכים את הממונה?
ניסן סלומינסקי: כי הוא הרי יכול לתת עצה, והרגולטור לא חייב לשמוע בקולו.
ניסן סלומינסקי: ותמיד הוסבר שברגע שהממונה יביע עמדה, קשה יהיה לרגולטור ככה סתם לא להתייחס.
ניסן סלומינסקי: אבל עדיין נשארנו.
ניסן סלומינסקי: פה עיצבו ועדה, וועדה עוצמתית במובן הזה, שנכון שהיא רק מייעצת לרגולטור, אבל אני אומר שוב: הרגולטור, ועדה כזאת ייקח הרבה יותר ברצינות.
ראובן ריבלין: היא יועצת, אבל זה ייעוץ שהוא צריך לקחת בחשבון.
ראובן ריבלין: זאת אומרת, יש עליו פיקוח.
ניסן סלומינסקי: ולכן זה מחזק את הנושא הזה.
ניסן סלומינסקי: כן, אראל.
אראל מרגלית: אני אשאל שאלה אחת.
אראל מרגלית: קודם כול, אני בעד הוועדה, אני חושב שזו פשרה מצוינת, אני אוהב את זה שיושב-ראש הוועדה הוא הממונה.
אראל מרגלית: אני רק שואל מבחינת הדיסציפלינה של העבודה, שצריך לבנות ונניח צריך עוד כלכלנים, צריך לעשות עבודה כדי להכין אותה לוועדה.
אראל מרגלית: איפה הדבר הזה הולך להיות, אצל הממונה?
<אבי ליכט: באופן עקרוני, זאת הכוונה.
<אבי ליכט: אבל אני רק רוצה לומר, שעשינו סעיף, נגיע אליו, לסעיף 40, שבסעיף 40 הוועדה יכולה לקבוע לעצמה את נהלי הדיון.
ניסן סלומינסקי: נגיע לזה ב-40 – תדבר.
<אבי ליכט: אני רק אומר שלא תפרנו עד הסוף איך הוועדה בדיוק תעבוד.
<אבי ליכט: גם תראו, מי שבונה את הרשימה בסוף זה הממונה על ההגבלים העסקיים, וההנחה שלנו ששם תהיה התשתית המקצועית.
<אבי ליכט: אבל עדיין ההחלטה תתקבל כקולקטיב.
<אבי ליכט: עדיין הם יכולים לקבוע לעצמם סדרי דיון אחרים.
<אבי ליכט: אנחנו נגיע לזה בסעיף 40, לא תפרנו עד הסוף איך בדיוק יתנהלו.
אראל מרגלית: אני רק בעד לראות איך אפשר לבנות לו את התשתית המקצועית, וכמובן הוועדה מחליטה.
ניסן סלומינסקי: זה אצלו, לכן הוא יושב-ראש.
ניסן סלומינסקי: כן, הלאה.
<דרורה ליפשיץ: אפשר בבקשה?
<דרורה ליפשיץ: אנחנו מבקשים שבוועדה יהיה חבר גם נציג הרגולטור.
<דרורה ליפשיץ: בעצם מקימים פה ועדה שאמורה לטפל ולהכריע.
<דרורה ליפשיץ: ונאמר כאן: הרגולטור אומנם מתייעץ איתה, אבל זה התייעצות שהוא לא יוכל לפעול אחרת.
<דרורה ליפשיץ: יותר הגיוני שלצורך יצירת כל האיזונים הנדרשים הרגולטור יהיה חבר הוועדה.
<דרורה ליפשיץ: הוא מביא את המומחיות שלו מהתחום שלו, הוא מכיר את התחום.
<דרורה ליפשיץ: אפשר לאזן בין השיקולים של הריכוזיות לבין השיקולים של טובת אותו משק.
<דרורה ליפשיץ: הוא יהיה רק אחד מתוך ארבעה, אין חשש שהוא ישפיע באופן של זכות וטו, ולפחות עמדתו תישמע כחלק מחברי הוועדה.
<דרורה ליפשיץ: נראה לא הגיוני שהוועדה תדון בנושאים כאלה בלי לתת לרגולטור להיות חבר בוועדה.
ניסן סלומינסקי: אוקיי, הבנו.
ניסן סלומינסקי: אני לא יודע, יכול להיות שאני לא מבין, אבל הרי הרגולטור הוא היוזם, הוא רוצה להתייעץ.
ניסן סלומינסקי: כי אם הוא לא רוצה להתייעץ, והוא הולך בנוהל הרגיל, אז הוא לא צריך.
<קריאה: לא רוצה, צריך.
<דרורה ליפשיץ: הוא מוכרח להתייעץ.
ניסן סלומינסקי: לא, הוא צריך להתייעץ עם עצמו.
ניסן סלומינסקי: הוא מתייעץ עם עצמו, ואם הוא חושב שהכול בסדר, הוא לא צריך לעשות כלום, הוא ממשיך.
ניסן סלומינסקי: אם הוא רוצה לחרוג וכן לאפשר, אז הוא הולך להתייעץ ואז נכנס הממונה.
ניסן סלומינסקי: עכשיו, לאור בקשה שלו מתכנס הפורום ומופיע הרגולטור ומסביר ומשכנע.
ניסן סלומינסקי: ואחרי הכול, הוא גם בסוף, הוא לא חייב בכלל לקבל את דעתם והוא יכול להחליט.
ניסן סלומינסקי: כלומר הרגולטור נמצא שם.
<קריאה: צריך חוות דעת כתובה.
ניסן סלומינסקי: שמענו, בסדר.
מיקי רוזנטל: זה יותר גרוע מזה.
מיקי רוזנטל: הרגולטור יש לו אינטרס לקדם את הענף שלו – בצדק, וזה בסדר גמור.
מיקי רוזנטל: ושיקולי הריכוזיות זה משהו שקצת "מפריע" לו במירכאות.
מיקי רוזנטל: ולכן עצם הימצאותו בוועדה היא כאילו - - -
ניסן סלומינסקי: לא, אבל הוא לא יכול, הוא הרי מכנס והוא נמצא.
מיקי רוזנטל: אז לכן ההצעה הזאת - - -
עפר שלח: אתה לא יכול להיות גם המחליט וגם המייעץ למחליט.
ניסן סלומינסקי: טוב, הלאה, אבי.
<אבי ליכט: נושא נוסף שעלה זה הנושא של הכללים.
ראובן ריבלין: לא גמרתם את זה בתוך הממשלה?
<שלומית ארליך: רגע, רק בואו נעבור דבר דבר, בסדר?
<דרורה ליפשיץ: זאת לא הצעת החוק הממשלתית.
ניסן סלומינסקי: רגע, רבותי, סליחה.
ניסן סלומינסקי: נקבל כלל, שאם את רוצה להצביע, בבקשה.
ניסן סלומינסקי: אחרת אנחנו נסגור את זה לגמרי, כי הדיון הוא של חברי הוועדה.
ניסן סלומינסקי: והרגולטורים במובן הזה, אני לא רוצה להגיד את זה, אבל הם כאילו אינטרסנטים פתאום.
ניסן סלומינסקי: אתם כאילו מייצגים אותי כאינטרסנט חיובי אולי – כן, חיובי.
ניסן סלומינסקי: אז בואו, חבר'ה, איך אומרים, בגבול.
<שלומית ארליך: אז בעצם התיקון הבא הוא בעמ' 5 למעלה בסעיף 4(א) – ירדו המילים "בעל זכות", כפי שסוכם.
<שלומית ארליך: אחר כך בעמוד 4 עדיין למטה בפסקה (3) – יש לנו את הסעיף של ה - - -
ניסן סלומינסקי: כן, זה פה?
<שלומית ארליך: עמוד 5 למטה.
ניסן סלומינסקי: כן, אבי.
<אבי ליכט: מה ששינינו, בעמוד 5 למעלה בסעיף 4(א)(1) מחקנו את "בעל זכות".
ניסן סלומינסקי: כן, זה כבר עשינו קודם.
ראובן ריבלין: לא, אפשר להתחיל לדבר על זה שוב פעם, אין בעיה.
ניסן סלומינסקי: כן, הורדנו.
<אבי ליכט: בסדר, אוקיי.
<אבי ליכט: שינינו בנוסח, הוספנו בסעיף קטן (3) את מה שאנחנו קוראים עשר בארבע או ארבע בעשר.
ניסן סלומינסקי: זה כבר בעמוד 6.
<אבי ליכט: כן, בעמוד 6 כתוב: הוא או קבוצת מחזיקים, שאליה הוא משתייך, בעל זכות בארבעה תחומי תשתיות חיוניות לפחות, באמצעות עשרה רישיונות או חוזים, לפחות.
<אבי ליכט: זה ניסוח קצת – אני רוצה בהזדמנות זו לבקש מכם הבהרה ולחדד משהו שבעקבות השינוי הזה צף ואני רוצה שתבינו, כי אני רוצה לשים את הדברים על השולחן.
<אבי ליכט: מה שקרה בעקבות השינויים, שהורדנו את "בעל זכות" ושינינו קצת את הנוסח של הגדרת גורם ריכוזי, והוספנו אל תוך הגדרת גורם ריכוזי, חוץ מבעל עיתון גם תחומים אחרים של התקשורת שתיכף נתייחס אליהם.
<אבי ליכט: אז התפתח פה דיון בוועדה לגבי מה המהות של מה שאתם רוצים להשיג בעקבות כל השינויים האלה.
<אבי ליכט: וכפי שאני הבנתי את השינויים האלה, אתם אומרים את הדבר הבא: אם אתה גורם ריכוזי או ריאלי או פיננסי, או בעל השפעה בתחום העיתונות, או 51 או ארבע בעשר, הקצאת זכות נוספת מחייבת התייעצות עם הממונה על הריכוזיות.
<אבי ליכט: זה מה שאתם הבנתם.
<אבי ליכט: רגע, שנייה, אני רוצה להסביר.
<אבי ליכט: עכשיו, בעקבות כל השינויים האלה יכול להיות שיש בעיה בנוסח.
<אבי ליכט: ולכן אני רוצה שחברי הוועדה יהיו ערים לזה כי אני רוצה שהדברים יהיו על השולחן.
<אבי ליכט: בהגדרת "הקצאת זכות" בסעיף 3.
ניסן סלומינסקי: איזה עמוד זה?
ניסן סלומינסקי: רק שנייה אחת.
<אבי ליכט: עמוד 4 , ב"הקצאת זכות".
עפר שלח: התחלת סימן ב'.
<אבי ליכט: בהגדרת "הקצאת זכות" כתוב היום בסעיף קטן (1), שבעבר כלל רק את גורם פיננסי משמעותי וריאלי משמעותי פלוס זכות, והיום הוא בעצם כולל כמעט את הכול, חוץ מ-51% שתיכף נדבר על זה.
<אבי ליכט: והתוצאה של הדבר הזה היא שלכאורה מהנוסח, אם לא נתקן אותו, עולה שאם אתה גורם ריכוזי ויש לך זכויות אחרות, אם אתה בתוך אותו נושא ואתה רוצה לגדול באותו נושא, לא תיבחן מבחינה ריכוזית.
<אבי ליכט: כלומר לדוגמה אם אתה ארבע בעשר, כמו שאתם רציתם לומר, ועכשיו אתה מקבל זכות באותו תחום, אחד מאותם ארבעה תחומים, ועכשיו אתה בעצם ארבע ב-11, אז אתה לא תיבחן ריכוזית, רק אם אתה הולך לחמש.
ניסן סלומינסקי: זו לא הייתה הכוונה.
<אבי ליכט: זו לא הייתה הכוונה שלכם, בסדר.
<קריאה: אז צריך תיקון.
<אבי ליכט: עכשיו, אני רוצה לומר עוד יותר מזה: גם גוף ריאלי משמעותי וגוף פיננסי משמעותי, אם אתה בעל זכות באותו תחום, לכאורה מהנוסח בגלל כל השינויים, אם אנחנו גדלים באותו תחום לא בודקים אותך.
ניסן סלומינסקי: לא, בודקים.
<אבי ליכט: אז בסדר.
<אבי ליכט: ולכן צריך לשנות את הסעיף, וצריך להגיד בסעיף קטן (1): לעניין גורם ריכוזי כאמור בסעיף קטן 4(א)(1) – הקצאת זכות, נקודה.
<אבי ליכט: כל השאר צריך להימחק, אם זה מה שהתכוונתם אליו.
ניסן סלומינסקי: זה מה שהתכוונו.
<אבי ליכט: בסדר, אוקיי, מאה אחוז.
<אבי ליכט: עכשיו אני רוצה להפנות לסעיף קטן (2), ששם יש חריג ואותו אני חושב שצריך להשאיר, אבל תגידו אם לזה התכוונתם, כי עכשיו זה ה-money time.
<אבי ליכט: יש סיטואציה שבה אתה 51% בתחום מסוים, וזה הופך אותך לבעל תשתית חיונית.
<אבי ליכט: לפי איך שכתוב הנוסח היום, כתוב:
<אבי ליכט: הקצאת זכות בתחום תשתית חיונית נוסף על התחום שבו היקף הפעילות המצטבר עולה על מחצית מכלל הפעילות באותו תחום, ובלבד שהתחום הנוסף כלול בנושא תשתית חיונית השונה מנושא התשתית החיונית שבה כלול התחום שבו היקף הפעילות המצטבר עולה על השיעור האמור.
<אבי ליכט: מה זה אומר?
<אבי ליכט: נגיד שיש לך 51% בתחום מסוים, ובגלל זה, רק בגלל זה – ופה אני רוצה גם להוסיף – רק בגלל זה אתה הופך לגורם ריכוזי.
<אבי ליכט: למשל חברת "תש"ן" שעוסקת בנפט, ועכשיו רוצה להיכנס לתחום נוסף, אז זה רק יהיה בתחום נושא אחר.
<אבי ליכט: כלומר אם "תש"ן" פתאום תתחיל לעבוד בתקשורת, כי ההנחה היא שאם אתה 51% ואתה גדל באותו תחום - -
ניסן סלומינסקי: אתה ריכוזי.
<אבי ליכט: - - בזה הממונה על ההגבלים יטפל.
<אבי ליכט: ולכן את זה אני כן חושב שצריך להישאר.
ניסן סלומינסקי: זה דובר והסביר את זה.
ניסן סלומינסקי: יש שני טיפולים.
ניסן סלומינסקי: יש טיפול אחד במסגרת הממונה על ההגבלים וזה בענף עצמו.
ניסן סלומינסקי: ואותו אחד של 51% תהיה לו התמודדות עם הנושא של חוק ההגבלים.
ניסן סלומינסקי: מצד שני, אם הוא רוצה לעבור לענף אחר, שזה לא הנושא של ההגבלים של התחרות, שם פועל הריכוזיות.
מיקי רוזנטל: הוא נכנס לריכוזיות.
<אבי ליכט: ולכן אני רק רוצה לחדד, ולחדד את זה בנוסח, שלא מתקיים בו תנאי אחר שהופך אותו לגורם ריכוזי.
<אבי ליכט: כלומר אם אתה 51% ורק בגלל זה אתה שם, אנחנו בודקים אותך.
<אבי ליכט: זאת לדעתי הייתה הכוונה שלכם.
<אבי ליכט: ואני רציתי רק שהנוסח ישקף, שלא תצא תקלה.
<אבי ליכט: הלאה, נושא הבא.
<שלומית ארליך: עכשיו אנחנו עוברים לעמוד 6 בסעיף קטן (ב)(1), יש שם - - -
ראובן ריבלין: כמובן תלוי כל דבר בנסיבות.
ראובן ריבלין: זה לא מדויק אבל זה בסדר.
<אבי ליכט: עכשיו, לגבי גורם בעל השפעה בתחום השידורים או העיתונות הכתובה – עמוד 7.
זבולון כלפה: שנייה, קודם לגבי סעיף 3, מה שאמרת קודם.
זבולון כלפה: אפשר לראות את הכתוב בסוף, מה המשמעות?
זבולון כלפה: כי אני כבר דוגרי יצאתי מבולבל.
זבולון כלפה: הלכת קדימה, אחורה, מחקת, שינית.
<אבי ליכט: לא, לא מחקתי.
זבולון כלפה: אפשר לראות נוסח כתוב?
<שלומית ארליך: הדבר היחיד, התיקון היחיד זה בסעיף 3 - - -
ניסן סלומינסקי: תמחק את ה - - -
זבולון כלפה: אוחזים בעמדה שלי בקצב הזה, למחוק את כל הפרק לאט-לאט.
זבולון כלפה: לא מתרחקים, לאט-לאט.
זבולון כלפה: מוריס, אני רואה שישנת טוב הלילה.
עפר שלח: ב-(1) אחרי "הקצאת זכות" תהיה נקודה, וכל השאר מחוק.
עפר שלח: זה השינוי.
<אבי ליכט: אנחנו נתקן את זה.
זבולון כלפה: זאת אומרת, בכל מצב, להבדיל מקודם, אתם אמרתם ארבע בעשר, על זה עוד יהיה דיון תיכף, אבל נעזוב רגע את הארבע בעשר.
זבולון כלפה: זאת אומרת, אתה אומר שלצורך העניין גם אם הוא נשאר בארבע והוא לא משנה את הארבע אלא משנה את הצד השני של המשוואה, גם שם זה ייבדק.
<אבי ליכט: כלומר אם אתה עשר בארבע ואתה הופך ל-11 בארבע – בודקים אותך.
זבולון כלפה: אבל החשש שלי הוא בעיקר בצד של הארבע, פחות מהצד של העשר, לכאורה, לא?
זבולון כלפה: בצד של העשר ממילא זה בצד של דיויד גילה כל הזמן.
ניסן סלומינסקי: אפילו אם הוא קטן.
<אבי ליכט: זה לדעתי בגדול שואף למה שאתה רצית להשיג.
<אבי ליכט: כלומר אם לא נשנה את הנוסח זה אומר שרק אם אתה תהפוך לחמש ב-11, רק אז יבדקו אותך ריכוזיות, ולא לזה התכוונתם, ואני רציתי רק לתקן את זה.
זבולון כלפה: אני מצדי אמרתי לך: תרד למטה עם זה.
<אבי ליכט: אז זהו, אז קל וחומר.
עפר שלח: אז על אחת כמה וכמה.
<אבי ליכט: עכשיו, לגבי הגדרה של גורם בעל השפעה בתחום השידורים, בהתאם לבקשה שלכם – עמוד 7.
ניסן סלומינסקי: אצלנו זה 6.
<אבי ליכט: 6, לא משנה.
<אבי ליכט: בהגדרה של גורם בעל השפעה בתחום - - -
ניסן סלומינסקי: וואו, כמה, רגע, כבר מצביעים?
ניסן סלומינסקי: תנו לאיש לדבר.
<צחי בר ציון: זה לגבי הסעיף הקודם.
ניסן סלומינסקי: אה, רגע, לסעיף הקודם?
<צחי בר ציון: לגבי הקצאת זכות.
<טמיר כהן: שם ותפקיד.
<צחי בר ציון: שמי צחי בר ציון, מהלשכה המשפטית של משרד התשתיות הלאומית, האנרגיה והמים.
<צחי בר ציון: אני מבין שהמטרה היא לקשור את הקצאת הזכות לנושא של הארבע בעשר וזה בסדר.
<צחי בר ציון: אבל אני חושב שההצעה שעלתה עכשיו, איך שאני מבין אותה, המשמעות שלה היא הרחבה הרבה יותר מזה, משום שהמטרה של 4(א)(1) הייתה שרק אם עדיין אתה לא עובר מעל 50% בתחום מסוים ואתה מקצה את זה לריכוזי, אתה לא צריך לפנות אל הממונה על הריכוזיות.
<צחי בר ציון: ועכשיו, איך שאני מבין את זה, אם ההצעה תתקבל, כל הקצאת זכות באשר היא לגורם ריכוזי, גם אם היא לא עוברת את ה-50% תצטרך את הפנייה.
<צחי בר ציון: וזה ירחיב מאוד את קשת הפניות, בטח ובטח כשאנחנו מדברים על ועדה - - -
ניסן סלומינסקי: אתה ערבבת כאן בין שני קריטריונים, אני מניח שאתה מבין, אבל אין הכי נמי.
ניסן סלומינסקי: אם ה-50% הופך אותך לצורך הנושא הזה להסתכלות מבחינה ריכוזית.
ניסן סלומינסקי: בלי קשר לזה, מי שהוא גורם משמעותי או ריאלי או פיננסי הוא גורם ריכוזי בפני עצמו, בלי קשר ל-50%.
ניסן סלומינסקי: אין קשר בין אחד לשני.
ניסן סלומינסקי: ואכן כל אחד מהם, אם הוא רוצה להרחיב את עצמו, אנחנו מסתכלים עליו בנושא הריכוזי.
<צחי בר ציון: לא, זה לא קשור לריאלי.
<צחי בר ציון: ההבדל בין (א)(1) ל-(א)(2) זה אם אתה עובר את ה-50% או לא.
<צחי בר ציון: ברגע שמורידים את זה בעצם המשמעות היא שכל הקצאת זכות באשר היא, גם היא קטנה ביותר ולא משנה את אותו תחום, תעבור אל הממונה על הריכוזיות.
<צחי בר ציון: התוצאה תהיה שיהיו אין-ספור פניות לממונה על הריכוזיות, שעכשיו הוא בעצם ועדה שיושבים בה האנשים הכי בכירים.
<צחי בר ציון: זה ישתק את כל המערכת, אי-אפשר יהיה לפעול.
<צחי בר ציון: זו המשמעות.
ניסן סלומינסקי: אבי, אתה שומע?
<אבי ליכט: תראו, הוא צודק, צחי צודק.
<אבי ליכט: אבל אני הבנתי שזה מה שהתכוונתם ואני רוצה פשוט לשקף, שלא תהיה תקלה.
<אבי ליכט: אני הבנתי מהוועדה – גם ארבע בעשר, גם תקשורת וגם גוף ריאלי משמעותי או פיננסי משמעותי, אם מקצים לך זכות בתור תשתית חיונית, בודקים אותך.
<אבי ליכט: זה מה שהתכוונתם, וזה צריך להישקל בנוסח, שלא תהיה תקלה.
ניסן סלומינסקי: אמת, לזה אני מתכוון.
<קריאה: זה הרבה יותר מזה.
<הילה שמיר: אבל אז זה מאיין סעיפים אחרים.
<הילה שמיר: זה לא עולה בקנה אחד עם סעיפים אחרים שיש בהמשך.
ניסן סלומינסקי: אם זה לא עולה, אז יהיה תיקון.
ניסן סלומינסקי: אבל אני מניח שרק בסעיף הזה זה לא עלה, ואם לא, יצטרכו לתקן.
ניסן סלומינסקי: נגה.
<נגה רובינשטיין: נגה רובינשטיין, מטעם "שיכון ובינוי".
<נגה רובינשטיין: מטעם "שיכון ובינוי".
ניסן סלומינסקי: לא, לא כרגע.
ניסן סלומינסקי: הם רגולטורים, את מטעם חברה.
<נגה רובינשטיין: נכון.
ניסן סלומינסקי: לא, אז אני לא.
ניסן סלומינסקי: אנחנו לא נותנים עכשיו לדבר.
<נגה רובינשטיין: יש אפשרות להתייחס לזה?
<נגה רובינשטיין: זה שינוי שהוא משמעותי, אנחנו רוצים - - -
ניסן סלומינסקי: נגה, ביקשתי.
ניסן סלומינסקי: אני יודע, היה זמן, איך אומרים, עכשיו אנחנו בכלל לא במסגרת הזאת.
גילה גמליאל: אנחנו רגילים כשאת רגולטורית.
ניסן סלומינסקי: זהו, לכן אני התפלאתי.
ניסן סלומינסקי: זכרתי את השם והתפלאתי.
<נגה רובינשטיין: אני רק רוצה - - -
ניסן סלומינסקי: נגה, אני מבין, תאמיני לי שאני מבין.
ניסן סלומינסקי: כל אחד מבין, כל אחד יודע.
ראובן ריבלין: זבולון, רק עכשיו אני מבין למה צריך את הסעיף הזה.
ראובן ריבלין: אתה יודע, אני הייתי מאוד סקפטי, צריך את הסעיף הזה עכשיו.
מיקי רוזנטל: תפסנו אותם.
ראובן ריבלין: לא, לא תפסנו, הם מייצגים חברה רצינית ביותר.
ניסן סלומינסקי: אבי, תמשיך בבקשה.
גילה גמליאל: לא יודעת, אני רואה את כל מי שעבדו ב"בינוי ושיכון", פתאום הפכו להיות רגולטורים, ואלה שהיו רגולטורים עברו ל"בינוי ושיכון".
ניסן סלומינסקי: לא, עזבו, חבר'ה.
<קריאה: לא, זה לא אישי.
ניסן סלומינסקי: אבי, תמשיך, בבקשה.
<אבי ליכט: לא, רק חשוב להגן על נגה.
<אבי ליכט: נגה הייתה יועצת משפטית מצוינת.
ראובן ריבלין: היא גם היום יועצת משפטית מצוינת.
גילה גמליאל: מצוינת.
ניסן סלומינסקי: לא צריכים להגן עליה.
ניסן סלומינסקי: אף אחד לא מתקיף אותה.
ניסן סלומינסקי: עזוב, אף אחד לא מתקיף אותה.
גילה גמליאל: אנחנו בעדה, רצינו שתישאר - - -
ניסן סלומינסקי: אף אחד לא מתקיף אותה, חס ושלום.
מיקי רוזנטל: הבעיה רק היא במעבר.
<אבי ליכט: לגבי גורם השפעה בתחום השידורים או העיתונות הכתובה.
ניסן סלומינסקי: זה עמוד 6.
<אבי ליכט: מה שהשתנה כאן זה על-פי בקשה שלכם נוספו ככה: נוספו תחנות הרדיו האזוריות, וזה בסעיף קטן (2): בעל זיכיון לשידורים או בעל רישיון לשידורים לפי חוק הרשות השנייה.
<אבי ליכט: זה כולל את כל הרישיונות והזיכיונות שמעניקה מועצת הרשות השנייה, גם לטלוויזיה וגם לרדיו.
<אבי ליכט: והדבר הנוסף שנוסף זה סעיפים קטנים (6) ו-(7) – בעל רישיון כללי לשידורי כבלים, לפי פרק ב'1, שזה בעצם "הוט".
<אבי ליכט: ובעל רישיון לשידורי טלוויזיה באמצעות לוויין לפי פרק ב'2, שזה "יס".
<אבי ליכט: זה השינוי.
<אבי ליכט: בסעיף 5 - - -
<שלומית ארליך: רגע, רק לפני כן, עוד נגיד גם שבעמוד 7, בסעיף קטן (ג) לבקשת דיויד גילה הכנסנו פה איזשהו תיקון בנוסח.
<שלומית ארליך: הורדנו את הסיפא של פסקה (1), הורדנו אותה לפסקה (3), יצרנו פסקה נוספת כדי שזה יכלול גם את פסקה (2), כפי שהוא ביקש.
ניסן סלומינסקי: אוקיי, בסדר.