GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ראובן ריבלין: לפטור את באר שבע, שהמדינה תיקח את באר שבע על כתפיה.
ראובן ריבלין: אם צריך אשקלון – אשקלון.
ראובן ריבלין: אני לא יודע מה המצב באשדוד, אבל אם נלך ונפריז, אז כמובן יבואו גם אחרות.
ניסן סלומינסקי: יש כאן נציג של משרד המשפטים?
ניסן סלומינסקי: יש לכם עמדה?
<אריאל צבי: הוראת השעה הזו נכנסה בגלל דרישה שלנו, בגלל שחשבנו שהנטל הזה, חקיקה רטרואקטיבית, הוא בלתי אפשרי.
<אריאל צבי: לכן ההסדר שהגיעו אליו שהשיפוי ברמה של 3/4 נראה לנו מאוזן, בהקשר הזה.
ניסן סלומינסקי: מה עוד, אתה אומר, שיש עוד חודשיים קדימה.
<אפרת נחלון: כיוון שנבצר מנציגי אגף התקציבים להגיע, אני מציעה, אם באמת הכיוון שרוצים להגיע אליו הוא להחריג רשויות מקומיות, אולי לאחד את הדיון בהצעת החוק הזו עם הדיון באמות המידה כדי שהאוצר יוכל לבדוק את הטענות לגבי הרשויות המסוימות, לגבי המצב שלהן, אם באמת יש הצדקה להחריג אותן.
<אפרת נחלון: פשוט נראה לי שיהיה בעייתי להחליט על זה עכשיו.
ניסן סלומינסקי: מה שאת אומרת – עד שיהיה הדיון ההוא, כבר הכל יהיה רטרואקטיבי, אז יצטרכו הרי בין כה וכה את כולן להחריג.
<אפרת נחלון: זה לא רטרואקטיבי כי כרגע הרשויות כבר מודעות לאפשרות הזו.
ניסן סלומינסקי: זה שהן מודעות זה עדיין לא אומר.
<איתן אטיה: הן לא מודעות.
<איתן אטיה: עכשיו אנחנו בתחילת נובמבר.
<איתן אטיה: לבוא לבאר שבע, אשקלון ואשדוד ולהגיד להן להוסיף עכשיו, רטרואקטיבית, זה פשוט בלתי סביר.
ניסן סלומינסקי: מה שאני מציע – אל"ף זו הוראת שעה, לקבל את הדברים ולא להחריג, כי ברגע שנרצה להחריג עיר אחת נצטרך לבדוק כל עיר ועיר, למה את זו כן וזו – לא, ואין בכוחנו לעשות את זה.
ניסן סלומינסקי: אני אומר שוב: המדינה, באמת, הלכה לקראת.
ניסן סלומינסקי: 3/4 בהפרש שהיא משלמת – זה מכובד, ועוד יש חודשיים.
ניסן סלומינסקי: אז הייתי מציע להשאיר את זה.
ניסן סלומינסקי: הדבר היחיד שהייתי מציע - - -
ראובן ריבלין: לכן הייתי מציע להחריג רק את באר שבע.
ניסן סלומינסקי: למה את באר שבע ולא אשדוד או אשקלון?
ראובן ריבלין: לבאר שבע בהחלט יש מטלות קשות ביותר, שאין ל - - שם משלמים ארנונה יותר.
ניסן סלומינסקי: לא הייתי הולך לזה – להוציא אחת זה סיפור מההפטרה.
ניסן סלומינסקי: זה לא יעמוד בשום מבחן מהבחינה הזו.
ניסן סלומינסקי: אני מציע לאפשר את זה פרט לדבר אחד – כן להשאיר את הנושא של החיוב להופיע בפני ועדת הכספים, ואתם רואים את החשיבות שיש בנושא הזה.
שמעון סולומון: יש קצת בעיה שאנחנו בתוך הדיון עמוק ואנחנו אפילו - - אני אומר את זה בעיקר לך, יש בעיה שאין את המידע הדרוש.
שמעון סולומון: אנחנו בדיון ולא כולנו באותו קו.
שמעון סולומון: אני מציע שבתחילת הדיון יינתן מידע מאד נכון כדי שהדיון יהיה רלבנטי, כי מה שקורה עכשיו, הולכים וחוזרים, הולכים וחוזרים, המידע אינו מדויק, אפילו במספרים.
שמעון סולומון: דבר נוסף – אני לא הבנתי את התכנון של 60% ושמשלימים להם ל-75%.
ניסן סלומינסקי: קודם כל, מאחר ואנחנו לא צריכים לאשר פה כספים – לא על זה הדיון.
ניסן סלומינסקי: אתה צודק שקיבלנו אינפורמציה כללית, אבל לא על זה הדיון.
שמעון סולומון: אני מדבר אתך ברמה העקרונית.
שמעון סולומון: זה לא רק היום.
שמעון סולומון: לא יכול להיות שכשאנחנו מדברים, אז כל פעם זורקים אינפורמציה שאתה לא יודע - - -
ניסן סלומינסקי: אני רוצה להתמקד.
ניסן סלומינסקי: יש את האלכסון.
ניסן סלומינסקי: ישנן כמה רשויות שב-2012 לפי האלכסון היו צריכות להשתתף ב-75%.
ניסן סלומינסקי: ממשלת ישראל, בגלל הסיטואציה שהיתה ב-2012, שהיה קו עימות והיו טילים וכו', החליטה שבמקום שהן ישתתפו ב-75% הן ישתתפו רק ב-60% והיא לוקחת על עצמה את ה-15%.
ניסן סלומינסקי: עכשיו, כשאין את התנאים האלה, בעיקרון הם היו צריכים לחזור ל -75%.
ניסן סלומינסקי: אם הכל היה כתקנו, אז בינואר, 90 יום מינואר הם היו מגישים בקשה רגילה, וכו'.
ניסן סלומינסקי: מה שקורה, בגלל שהיו הבחירות, ובגלל זה שלא היה תקציב והם לא יכלו להגיש, ורק עכשיו הם מגישים.
ניסן סלומינסקי: הם רוצים לתקן ולהחזיר את הרשויות הגדולות ל-75, כמו שהם צריכים, לפי אמות המידה.
ניסן סלומינסקי: אבל, אם זה יקרה, הרי עד עכשיו הרשויות האלה, אותן 6 רשויות ששילמו רק 60%, הורידו להן, כל חודש, אם תחזיר אותן עכשיו ל-75%, הן תצטרכנה לשלם רטרואקטיבית אחורה 15% על כל חודש.
ניסן סלומינסקי: באה המדינה ואומרת: מאחר ואנחנו לא יכולים לעשות את זה, או בגלל שהחוק לא פשוט וגם לא רוצים להטיל עליהן בבת אחת, המדינה תשתתף.
ניסן סלומינסקי: כלומר, חודשיים מראש קדימה הם יודעים, והמדינה תשתתף רטרואקטיבית.
ניסן סלומינסקי: ב-3/4 מ-15%, המדינה תשתתף.
ניסן סלומינסקי: על החודשים שהיו הם ישלמו את ה-60%, לא ניגע בזה, ורק מכאן ולהבא, בערך.
שמעון סולומון: עוד משפט שמראש אני אומר שהוא לא קשור לדיון: לא סתם שאלתי אם התקציבים האלה שאתם מסבירים – האם זה כולל כוח אדם?
שמעון סולומון: אני רוצה להגיד לכם שכמו שאתם עכשיו מסודרים ובאים באופן מאד מתוכנן ומסבירים, אני רוצה שתדעו בוועדה הזו על האמירה האומללה של הרב דב ליאור, רב שמתוקצב על ידי המדינה, עובד מדינה שכפוף לחוקי המדינה, אומר את הדברים האלה.
שמעון סולומון: אני הייתי מצפה מכם שדבר ראשון תציגו את העמדה הברורה, כמו שאתם עובדים כמכונה משומנת בדברים אחרים.
שמעון סולומון: על אדם שעובד - - אני כבר פועל בצינורות הנכונים כדי שהאדם הזה ייתן בסופו של דבר את הדין, כי אני מבין שכולם רועדים ממנו, לא רוצים לנגוע בו או להתייחס בכלל למה שנאמר.
שמעון סולומון: האמירה היא גזענית, ובדקתי את זה אצל פרופ' סמוכה.
שמעון סולומון: אמירה כמו שלו, ש "אי אפשר להתחתן אתם", לפי ההגדרה הליברלית של הגזענות היא גזענות.
שמעון סולומון: כחובשי כיפה הייתי מצפה מכם להציג לא רק דברים של תקציבים אלא כאנשים שממונים על הדברים – שתגידו משפט.
שמעון סולומון: או שניים.
שמעון סולומון: בכוונה אמרתי שזה לא קשור, אבל בעקיפין זה קשור.
ניסן סלומינסקי: רק כדי להעמיד דברים על דיוקם – אחרי שאלעזר שטרן דיבר ניסיתי לבדוק.
ניסן סלומינסקי: נאמר לי גם מבית הרב וגם מאחרים שהדברים לא רק שלא נאמרו בכלל, ולהפך – אני אשמח, אולי – תנסה כן להוציא, זה היה במסגרת של שיעור או שיחה, שנפיץ את הדברים.
ניסן סלומינסקי: בכנסת נאמרו דברים ואני צלצלתי לבית הרב ואמרו לי שלא מיני ולא מקצתה.
ניסן סלומינסקי: יש קהילה כל כך גדולה, אתיופית ומהודו – הרב כל כך מקרב אותם וזה לא מה שהוא אמר.
ראובן ריבלין: בחברון יש את בני מנשה.
ניסן סלומינסקי: כן, אמרתי – יש קהילה מכובדת וטובה - - -
ראובן ריבלין: עצם זה שאנשי הרב מכחישים בכל תוקף ואומרים שזו הוצאת דיבה - - דרישת חבר הכנסת סולומון היא - - -
שמעון סולומון: רק משפט אחד.
שמעון סולומון: אחד הבחורים שהיה שם ושמע אותו, קצין פצוע, הוא אדם שחושב קצת אחורה.
שמעון סולומון: תראו מה הוא פרסם בפייסבוק.
שמעון סולומון: הוא הלך אליו אחר כך וביקש ממנו שיחזור בו.
שמעון סולומון: הוא לא היה מוכן לחזור בו.
שמעון סולומון: זה לא פעם ראשונה.
שמעון סולומון: בגלל זה אני אומר הרבה פעמים ששנאה היא שנאה, תכונה היא תכונה.
שמעון סולומון: כשהיו דברים כאלה בעבר אמרנו – זה יעבור, אולי זה על קבוצה כזו - - -
ראובן ריבלין: הוא אומר שהוא לא אמר.
ראובן ריבלין: ייתכן שהוא אמר, אני לא יודע.
ראובן ריבלין: אבל זה דבר - - -זה כבר מצביע שהוא מבין שזה רע מאד.
ניסן סלומינסקי: תנסה להביא את זה, נפיץ את זה בכנסת, וכולם יידעו.
<ישראל פת: לצד החוקי - המשרד שלנו לא אמון ע העניין הזה.
ניסן סלומינסקי: אני שואל אתכם, ישראל - - -
אראל מרגלית: לא רק לשמעון זה חשוב, חשוב לכולנו שזה יובהר, בעיקר אם זה לא נכון.
אראל מרגלית: ואם זה נכון צריך לדון בזה במקומות אחרים.
ניסן סלומינסקי: האם אתם מוכנים לקבל את מה שאנחנו אומרים שזה ימשיך להישאר בהחלטה של ועדת הכספים?
<ישראל פת: אני רואה את רוח הדברים בקרב חברי הכנסת.
<ישראל פת: אני יכול להגיד שאני מתנגד, כי לטעמי אין צורך בכך.
ניסן סלומינסקי: אנחנו עומדים על זה.
ניסן סלומינסקי: אז אני מציע לאשר את זה כפי שהוא, פרט לשינוי שזה ימשיך להיות באישורה של ועדת הכספים.
ניסן סלומינסקי: נקרא את החוק.
<אייל לב ארי: "הצעת חוק שירותי הדת היהודיים (תיקון מס' 19), התשע"ד-2013 תיקון סעיף 11ב 1.
<אייל לב ארי: בחוק שירותי הדת היהודיים (נוח משולב), התשל"א-1971 (להלן – "החוק העיקרי") בסעיף 11ב - (1) בסעיף קטן (א) ברישה, במקום "באישור" יבוא "ואושרו בידי".
<אייל לב ארי: ....." לדעתנו אין הבדל בין "באישור" ו "יאושרו בידי" ולכן אנחנו מציעים להשאיר את זה "באישור".
<אייל לב ארי: לא להכניס את התיקון שמוצע.
<ישראל פת: זה לא מהותי מבחינתנו.
<אייל לב ארי: אוקיי.
<אייל לב ארי: "...ואחרי "מיום תחילת של כל שנת כספים" יבוא "או מיום קבלת חוק התקציב השנתי בכנסת, לפי המאוחר;".
<אייל לב ארי: פסקה (2) נמחקת.
<אייל לב ארי: זה נושא אישור הוועדה.
<אייל לב ארי: "הוראת שעה לשנת 2013 2.
<אייל לב ארי: בשנת הכספים 2013 יקראו את סעיף 11ב(א) לחוק ההסדרים כך שברישה במקום "90 ימים" יבוא "120 ימים" ואחרי פסקה (3) יבוא: "(4) גדל סכום ההשתתפות המיוחד של רשות מקומית בהוצאות התקציב של מועצה בשנת הכספים 2013 ביחס לסכום ההשתתפות המיוחד של הרשות המקומית בהוצאות התקציב של המועצה בשנת הכספים הקודמת וזאת בשל הגדלת אחוז ההשתתפות של הרשות המקומית בסכום ההשתתפות הרגיל הכולל לגבי המועצה בשנת הכספים 2013, לעומת אחוז ההשתתפות שלה כאמור בשנת הכספים הקודמת, תעביר הממשלה למועצה במקום הרשות המקומית 3/4 מהסכום הנובע מהגדלת אחוז ההשתתפות של הרשות המקומית כאמור, והרשות המקומית תעביר למועצה את ה-1/4 הנותר.
<אייל לב ארי: לעניין זה, "סכום ההשתתפות המיוחד של רשות מקומית" – כמשמעותו בסעיף קטן (ב)".
<אייל לב ארי: תחילה 3.
<אייל לב ארי: תחילתו של חוק זה ביום י"ט בטבת התשע"ו (1 בינואר, 2013)".
<אייל לב ארי: האם תוכלו לחדד לוועדה מדוע אתם צריכים את התחילה החל מינואר, 2013.
<ישראל פת: כי אנחנו בפועל פועלים - - אנחנו רוצים ששיטת התקצוב תהיה מתחילת ינואר, 2013.
ניסן סלומינסקי: מי בעד לאשר את זה כפי שקראנו?
ניסן סלומינסקי: בעד הצעת החוק – רוב
ניסן סלומינסקי: שיהיה בהצלחה, ונתראה כמה שיותר מהר.
ניסן סלומינסקי: אנחנו עושים הפסקה כי היה סעיף שהורדנו אותו בגלל שאני במשא ומתן מאד מתקדם עם האוצר, כדי להביא לסיומו – חישוב מס מאוחד לבני זוג.
ניסן סלומינסקי: סעיף 5 - הצעת חוק המכר – גם יריב לוין שהוא המציע הוזמנו ל- 13:00 נעשה הפסקה עד 13:00.
ניסן סלומינסקי: הנושא הראשון הוא דיון מהיר בנושא קמפיין ההכפשות נגד יושב ראש רשות ניירות ערך, בקשתם של זהבה גלאון ומיקי רוזנטל.
ניסן סלומינסקי: אני רוצה לתת הקדמה קצרה לסדר הדיון.
ניסן סלומינסקי: הדיון, כפי שאני מקווה שיתנהל כאן, לא יהיה דיון האם הבורסה נפלה בגלל הרגולטור הזה או בגלל סיבה אחרת.
ניסן סלומינסקי: זה לא עניינו של הדיון עכשיו.
ניסן סלומינסקי: על זה קיימנו כבר דיון ואולי ביום אחר נקיים עוד דיונים אם נראה שהמצב לא משתפר.
ניסן סלומינסקי: הדיון שהתבקש, וכך אני רוצה שיהיה מכוון, הוא שלא יכול להיות שאיש ציבור שעושה את תפקידו יהיה מוכפש ברמות כאלה נמוכות, נגיד כך.
ניסן סלומינסקי: אפשר שיהיו חילוקי דעות, אפשר לתת קצת עקיצות, לפעמים יכולים להיות ויכוחים, אבל בשום פנים ואופן לא כך.
ניסן סלומינסקי: אני חושב שהוועדה, לאחר שהמגישים ידברו וחברים אחרים, צריכה לגנות בכל תוקף רמה כזאת של הידרדרות.
ניסן סלומינסקי: אני רק רוצה להראות לכם.
ניסן סלומינסקי: שלחו לי יומן וביומן כתוב מי הביא להתייבשות הבורסה.
ניסן סלומינסקי: זה יומן שרצו לחלק לכל חברי הבורסה ואולי בכל הארץ.
מיקי רוזנטל: חילקו.
מיקי רוזנטל: לא רק רצו אלא חילקו.
ניסן סלומינסקי: השאלה אם לא עצרו את זה.
זהבה גלאון: לא עצרו את זה.
זהבה גלאון: זה כבר נשלח.
ניסן סלומינסקי: אחר כך נאמרים כאן דברים לא נעימים ויש כאן כל מיני רמזים.
עיסאווי פריג': אולי תעביר אותו כדי שנראה אותו.
מיקי רוזנטל: אם היית מבקש, הייתי מביא לך.
מיקי רוזנטל: עזוב, זאת פורנוגרפיה.
מיקי רוזנטל: לא כדאי.
מיקי רוזנטל: תאמין לי, זה ממש כמו פורנוגרפיה.
מיקי רוזנטל: יש שם רמיזות כאלה שעדיף לא לראות.
עיסאווי פריג': השקעה כזאת, חייבת להיות לה כתובת.
ניסן סלומינסקי: ידוע מי עשה את זה.
ניסן סלומינסקי: מי עומד מאחורי זה שעשה את זה, לא ידוע.
עיסאווי פריג': חייב להיות טייקון אחד פה ושם.
עיסאווי פריג': זה מחייב מאחר וזאת הוצאה כספית ראויה לציון.
עיסאווי פריג': אזרח מהשורה לא מוציא דבר כזה.
ניסן סלומינסקי: היה כאן נוסח שרמז לכיוונים לא נעימים.
זהבה גלאון: זה בסרטון.
ניסן סלומינסקי: אני מניח שידוע מי הפרסומאי שעושה את זה, אבל לא ידוע מי עומד מאחוריו.
ניסן סלומינסקי: בכל מקרה, אני חושב שאנחנו, אחרי שנקיים את הדיון, אם חבריי יסכימו, ננסה לגבש איזושהי החלטה לעצם הנושא הזה שלא יכול להיות שאיש ציבור, לא יהיה לו מגן ואפשר יהיה להתקיף אותו באופן כל כך נמוך ולרמוז כל מיני רמזים, רק בגלל שלמישהו יש חשבונות מהסוג הזה.
ניסן סלומינסקי: יש כאן מקומות בהם יש רמזים.
זהבה גלאון: מיניים, חמרים.
ניסן סלומינסקי: לא מכובדים.
ניסן סלומינסקי: זאת הייתה הפתיחה.
ניסן סלומינסקי: אני מקווה שנלך במתווה הזה.
ניסן סלומינסקי: הראשונה, זהבה.
זהבה גלאון: אדוני היושב ראש, אני רוצה לבקש ממך שוועדת הכספים תתכנס סביב ההצעה שאני מבקשת להעלות והיא לפנות למפכ"ל המשטרה בבקשה לחקור מי עומד מאחורי הקמפיין המסית והמכפיש נגד יושב ראש הרשות לניירות ערך.
זהבה גלאון: אני לא מדברת על שליח, במקרה הזה אנחנו יודעים, כמו שציינת בצדק, מי עושה את הקמפיין ומי מבצע את הקמפיין שנועד להלך אימים על יושב ראש הרשות לניירות ערך פרופסור שמואל האוזר.
זהבה גלאון: אדוני היושב ראש, אמרת בצדק - אני לא יודעת אם משרת ציבור, שומר סף - יש כאן ניסיון לסתום פיות, לגמד את הפעילות של הרגולטור, במקרה הזה היום זה הוא ומחר זה מישהו אחר.
זהבה גלאון: תמיד יש את הדילמה האם הדברים שעשה רונן צור, שבמקרה הזה כמו שאני מציינת הוא השליח, האם הדברים האלה חוסים – עם רמיזות, ואמר קודם בהערת אגב חבר הכנסת רוזנטל, מיניות קשות, גם בסרטון שלא הוצג כאן – במסגרת חופש הביטוי שתמיד אנחנו מדברים עליו, בשם הצורך להשאיר לחופש הביטוי שוליים רחבים.
זהבה גלאון: אני חושבת שאנחנו כבר מזמן לא בחופש ביטוי, אבל אני לא חושבת שהבעיה שלנו היא רונן צור.
זהבה גלאון: הבעיה שלנו היא מי עומד מאחורי הקמפיין הזה.
זהבה גלאון: אני חושבת שהדבר החמור כאן הוא שיש כאן ניסיון לשתק את שומר הסף.
זהבה גלאון: יכולות להיות כמה השערות מי עומד מאחורי זה ואמר כאן קודם חברי עיסאווי פריג' שזה צריך להיות גורם עם יכולת כספית גדולה.
זהבה גלאון: אני גם לא רוצה להפריח ספקולציות למרות שיש לי כמה מחשבות לגבי מי שיכול לעמוד מאחורי הקמפיין הזה.
זהבה גלאון: שמחתי לשמוע שאיגוד החברות הציבוריות התנער ואני חושבת שזאת הייתה אמירה מאוד חשובה.
זהבה גלאון: גם שר האוצר תקף את מכפישיו של יושב ראש הרשות האוזר.
זהבה גלאון: אני עדיין חושבת שלנו ככנסת יש חובה לייצג את האינטרסים של האזרחים והאינטרסים של האזרחים בשוק ההון נפגעו.
זהבה גלאון: אני יודעת שיש ויכוח גדול, שאני בכלל לא רוצה להיכנס אליו, האם יש כאן עודף רגולציה או האם צריך לעשות דה-רגולציה.
זהבה גלאון: אני לא רוצה להיכנס לזה כי אמרתי את זה בהקשרים אחרים.
זהבה גלאון: אני לא חושבת שיש עודף רגולציה ואני בכלל לא רוצה להיכנס לזה.
זהבה גלאון: אני חושבת שמשתמשים בדבר הזה כדי לנסות להפעיל טרור.
זהבה גלאון: אין לי דרך אחרת להגדיר את זה, אדוני.
זהבה גלאון: להפעיל טרור על ראש הרשות לניירות ערך .
זהבה גלאון: לכן אני מציעה, אני רוצה לבקש ממך, שנתכנס סביב ההחלטה לפנות – החברים שנמצאים בוועדת הכספים בראשותך – למפכ"ל המשטרה ולבקש ממנו לפתוח בחקירה נגד מי שעומד מאחורי הקמפיין הזה.
זהבה גלאון: אני רוצה לסיים ולומר שהיום זה הוא ומחר זה מישהו אחר.
זהבה גלאון: זה דבר שצריך לגדוע בעודו באיבו.
ניסן סלומינסקי: מיקי רוזנטל.
מיקי רוזנטל: כדי לסבר את חומרת המעשה ולא לחזור על הדברים הנכונים והחכמים שאמרה חברת הכנסת גלאון, ואני כמובן מצטרף לקריאה שלה לפתוח בחקירת משטרה, רוצה להסביר את המצב.
מיקי רוזנטל: פרופסור האוזר אחראי בין היתר על יחידה של חקירות בעבירות בשוק ההון.
מיקי רוזנטל: ניקח עכשיו את המקבילה.
מיקי רוזנטל: אם אדם היה נחקר במשטרה היום או מוגש נגדו כתב אישום היה שוכר יחצ"ן ויוצא במסע ציבורי להכפיש את מפכ"ל המשטרה, הרי כולנו היינו מזדעקים מיד ואומרים שאיבדנו את העשתונות ומה קורה כאן במדינה הזאת.
מיקי רוזנטל: הרי זה לא יעלה על הדעת שעבריין או מישהו שנחקר או מישהו שמואשם ויש לו ממון, הוא תוקף את רשויות החוק.
מיקי רוזנטל: אפשר מחר לעשות את זה לשופטים במדינת ישראל, חס וחלילה, ולכל אדם שמייצג את האינטרס של רשויות החוק ואכיפת החוק.
מיקי רוזנטל: לעניין הזה, אין הבדל בין פרופסור האוזר לבין כל גוף אכיפה אחר במדינת ישראל.
מיקי רוזנטל: מאחורי המסע הזה עומדים אנשים עם הרבה כסף.
מיקי רוזנטל: רונן צור הוא משרתם של אדונים עם הרבה כסף והרבה מאוד אינטרסים לפגוע ולהרתיע את שומרי הסף במדינת ישראל.
מיקי רוזנטל: אם לא תצא מפה לא רק קריאה חד משמעית אלא אנחנו חייבים להסיר אבן, כל אבן אפשרית, למצוא מי עומד מאחורי הקמפיין הפחדני הזה שנועד לפגוע ברשויות החוק ולהעמיד אותו במקומו.
מיקי רוזנטל: אין לאפשר לדבר הזה לעבור, לכאורה כאילו זה עוד משהו בשיח הציבורי הלגיטימי.
מיקי רוזנטל: הטענות, כמו שאמרה זהבה, אני בכלל לא רוצה להיכנס אליהן.
מיקי רוזנטל: יש כאלה שחושבים שיש עודף רגולציה ויש להם דעה, ויש כאלה שחושבים שיש פחות מדי רגולציה וגם זאת דעה.
מיקי רוזנטל: כל הדעות הן דעות לגיטימיות ולאף אחד אין מונופול לא על האמת ולא על החכמה וראוי שנקיים בינינו דיון ציבורי פתוח בכל הדעות, אבל לא בשיטות המפיונריות האלה שגילינו במקרה הזה.
מיקי רוזנטל: את הדבר הזה צריך לגדוע באיבו ואני מבקש מחבריי להצטרף לקריאה לפתוח בחקירת משטרה לאלתר, לפנות למפכ"ל המשטרה עוד היום ולזמן את רונן צור לחקירת משטרה ולהכריח אותו לומר מי עומד מאחורי מסע ההסתה הזה נגד שומרי הסף.
עיסאווי פריג': חברת הכנסת גלאון וחבר הכנסת רוזנטל, ממה שראיתי, בעצם התייחסו לליבו של העניין.
עיסאווי פריג': אני שואל את עצמי כמה שאלות כדי להסביר את הסוגיה.
עיסאווי פריג': חתומים על כל ההכפשות האלה, כתוב לי, פעילי שוק ההון המודאגים.
עיסאווי פריג': אני שואל את עצמי מה זה פעילים.
עיסאווי פריג': הרי לכל פעיל יש בעל בית.
עיסאווי פריג': פעיל לא יבוא באוויר.
עיסאווי פריג': פעיל הוא לא איזה פרחח.
ניסן סלומינסקי: בעיקרון לכל פעיל יש שם.
עיסאווי פריג': המילה פעילי שוק ההון המודאגים, אני אומר שלכל פעיל יש מפעיל.
עיסאווי פריג': מי מפעיליהם של הפעילים האלה?
עיסאווי פריג': עיינתי עתה בפעם הראשונה בתמונות ואני מסתכל עליהן בשאט נפש.
עיסאווי פריג': היום האוזר, מחר זה אתה ומחר זה כל נציג בכיר אחר.
עיסאווי פריג': יכול להיות שהאוזר טועה, יכול להיות שהוא קיבל החלטות לא נכונות, יכול היות שיש לו חלק בכל המצב, הכול אפשרי, הכול יכול להיות, אבל מכאן עד לניהול קמפיין כזה – זאת הסתה.
עיסאווי פריג': אני אומר שזאת הסתה בכל מובן המילה.
עיסאווי פריג': אומר מדוע אני אומר שזאת הסתה.
עיסאווי פריג': מה זה שוק ההון?
עיסאווי פריג': שוק ההון מדבר לכל אזרח ובית במדינת ישראל.
עיסאווי פריג': שוק ההון קובע לנו איך לאכול, כמה יעלו לנו החיים ביום יום ומה משכורתנו החודשית.
עיסאווי פריג': ברגע שאני מנהל קמפיין הסתה מהסוג הזה, אני בעצם פונה לכל משקי הבית ולכל המשקיעים שמסיבות כלכליות לא הצליחו להגיע להישגים ואומר שהנה, הוא האשם.
עיסאווי פריג': מסיתים.
עיסאווי פריג': חברים, אנחנו לא יכולים לעבור לסדר היום על הסתה מסוכנת מהסוג הזה.
עיסאווי פריג': זאת הסתה מסוכנת שהתוצאות שלה, חס וחלילה, מסוגלות להגיע למקומות שלא נרצה לשמוע עליהם.
עיסאווי פריג': אני מצטרף לחבריי וחושב שאנחנו כאן צריכים להיות מאוחדים, ממש מאוחדים, בפתיחת תהליך חקירה מיידי בסוגיה אותה אנחנו רואים לנגד עינינו.
עיסאווי פריג': בן אדם יכול לטעות ואם הוא טועה, הוא צריך לשלם את המחיר, אבל מכאן ועד לנהל קמפיין בצורה של אדום, סטופ, לבן, מושקע בצורה כזאת – זאת סכנה שאנחנו לא יכולים לעבור לסדר היום.
ניסן סלומינסקי: אלעזר ואחר כך גילה.
אלעזר שטרן: גם אני כמובן מצטרף לקריאה למיצוי החקירה בצורה משטרתית.
אלעזר שטרן: אני לא מכיר דבר אחר ראוי.
אלעזר שטרן: אני חושב שהבעיה כאן היא השולח פחות מהשליח.
אלעזר שטרן: דווקא כיוון שמדובר כאן – לפי החשד, לפי מה שאני מבין בגופים גדולים – כנראה שהמשאבים הכלכליים אין להם גבולות ואם לא תהיה פה חקירה מעולם אחר שיודעת להתמודד עם זה, במקרה הזה זה על פני השטח, אולי בגלל שנעשו דברים מתחת ולא הצליחו.
אלעזר שטרן: אנחנו כולנו חשופים לסוגים שונים של מוטיבציות, אני אומר את זה כך.
אלעזר שטרן: אני חושב שלא יכול להיות שמשרת ציבור מצד אחד יכניס למסגרת השיקולים שלו סוג כזה של הכפשה שאנחנו לא יודעים היכן הגבולות.
אלעזר שטרן: גם לו יש משפחה, גם הם צריכים לקרוא על אבא, אח, בן – ואני מכיר את שמוליק ואני יודע איפה הוא למד להיות לוחם וזה היה במקומות טובים – ואני חושב שכאשר עוסקים באמת בענייני ציבור והסיפורים האלה, כמו שכבר נאמר כאן קודם, בעיניי זה כמו שמאיימים על שופט.
אלעזר שטרן: אנחנו רוצים שמצד אחד יבוא וייתן לנו חוות דעת אמיתיות ומצד שני במידה מסוימת הוא שליח שלנו.
אלעזר שטרן: אנחנו קיבלנו ואישרנו כאן חוקים כדי שהוא יוכל לטפל במי שלכאורה עומד מאחורי הגופים האלה, בלי קשר לאיזה חוקים כל אחד מאתנו חוקק ולא על הכול הסכמנו.
אלעזר שטרן: דפוסי ההתנהגות האלה בעיניי הם חמורים מאוד ואני קודם כל מאחל לפרופסור האוזר שכמו שהוא עושה עד עכשיו עם הדברים שאנחנו מסכימים ולא מסכימים, ימשיך לפעול רק לפי שיקול דעתו המקצועית כי לשם כך הוא נבחר.
אלעזר שטרן: אני חושב שלא רק הגיבוי שלנו, כי להגיד שאני מגבה אותו או אני משתתף בצערו, זה סיפור די קל לכל אחד מאתנו אלא אנחנו צריכים להפעיל את היכולות שיש לנו ואת האחריות שיש לנו כדי שבאמת החקירה הזאת – בעיקר עם השולחים – תמוצה עד תום.
אלעזר שטרן: דרך אגב, אני לא מכיר בשליח.
אלעזר שטרן: אני לא הייתי מוכן להיות שליח לכל דבר, גם לא בשביל בצע כסף.
אלעזר שטרן: לכן אני חושב שכולנו מדברים כאן על השולחים וזה נכון שבסדר העדיפויות הם יותר חשובים, אבל אני חושב שבדיוק באותה מידה נכון שגם אם לא יימצאו דברים פליליים, שדפוסי ההתנהגות כלפי גם השליח וגם השולח, העם בישראל ידע גם אותם.
ניסן סלומינסקי: גילה ואחר כך רובי.
גילה גמליאל: אני מצטרפת לקריאה לפתוח בחקירה משטרתית על מנת לעצור מצב שבו עובדי ציבור במדינת ישראל ימצאו את עצמם תחת פחד הגורמים שעלולים להרתיע אנשים מלהיות במערכת האנשים.
גילה גמליאל: אני חושבת שמה שנעשה כאן, זה מסע שלא זכור לי בכלל שבכלל אי פעם קרה דבר כזה.
גילה גמליאל: עושה רושם שגורמים בעלי ממון עושים כאן
גילה גמליאל: ממש רצח אופי לבן אדם.
גילה גמליאל: יש לנו כאן בוועדה הרבה מאוד חילוקי דעות עם האוזר בנושאים מקצועיים, אבל בין זה לבין לבוא וממש לפגוע באדם בצורה כפי שהיא מתבצעת, זה כבר דבר שבהחלט לדעתי גובל בהסתה ואני קוראת לעשות בדיקה מקיפה בעניין הזה.
גילה גמליאל: אתמול בלילה במקרה יצא לי לראות שהמשך הקמפיין עובר עכשיו לחברי הכנסת.
גילה גמליאל: פתאום הקמפיין לא רק להאוזר אלא גם במי שחושבים שצריך לעצור את מסע ההסתה הזה.
גילה גמליאל: במקרה בלילה ראיתי את מיקי רוזנטל נאלץ פתאום להגן על עצמו מאותם תוקפים שהתחילו עכשיו להעליל על חבר הכנסת רוזנטל.
מיקי רוזנטל: החבר רונן צור שלח אתמול מכתב לחברי הוועדה שמילה אחת אמת אין בו.
גילה גמליאל: הכול נגד מיקי רוזנטל.
גילה גמליאל: אמרתי שהבאה בתור תהיה זהבה גלאון כי בעצם שניהם הגישו את ההצעה והבאים לתור, לפי הסדר, עיסאווי, אחרי כן שטרן, אחרי כן אני ועושה רושם שלפי סדר הדוברים ההסתה הפרועה תמשיך.
גילה גמליאל: אני בהחלט קוראת לעצור את זה ועכשיו.
גילה גמליאל: כמה שיותר מהר, יותר טוב.
גילה גמליאל: לדעתי הוועדה צריכה לצאת בקריאה חד משמעית, בדרישה למשטרת ישראל לפתוח בחקירה לאלתר, לבדוק בדיוק מי העומדים מאחורי ההסתה הפרועה הזאת ולעצור אותם.
ניסן סלומינסקי: במסגרת דיבורך, אני מבקש לנצל את כישוריך המיוחדים כעורך דין.
גילה גמליאל: אני משפטנית.
ראובן ריבלין: אני אומר מה שהתכוונתי לומר.
ראובן ריבלין: לא פחות וגם לא יותר.
ניסן סלומינסקי: אני רוצה לדעת איך עושים דבר כזה שוועדה פונה למשטרה.
ניסן סלומינסקי: כלומר, התהליך הזה.
ניסן סלומינסקי: אין לי כאן ייעוץ משפטי ואני לא יודע בדיוק איך לעשות זאת.
ראובן ריבלין: אני אתייחס לזה.
ראובן ריבלין: אחר כך כל משפטן יוכל כמובן להביע דעה.
ראובן ריבלין: קודם כל, אני רוצה לומר ברמה של הבקשה שהוגשה לפנינו שעל חומות הציבור הפקדנו שומרים כל היום וכל הלילה.
ראובן ריבלין: אנחנו יודעים ששומרים על חומות של הציבור, לפעמים יכולים להיפגע מאש מבחוץ, ולשם כך הם נועדו לשמור על הציבור.
ראובן ריבלין: כאשר מתחילים לירות על השומרים מן הבית, יש סכנה גדולה.
ראובן ריבלין: יש סכנה למדינת ישראל והסכנה הזאת הולכת וחודרת.
ראובן ריבלין: אני מכבד מאוד את זהבה ואת מיקי על אומץ ליבם לקום.
ראובן ריבלין: אחד עיתונאי חוקר שמעולם לא היה עוטף את הביקורת שלו באיזושהי התחנחנות כזאת או אחרת, נוקב ביותר ופועל בתום ליבו כדי לגלות ולחשוף בפני הציבור את האמת והוא לא בחל.
ראובן ריבלין: זהבה, אני חשבתי כל הזמן מדוע הממשלה שותקת.
ראובן ריבלין: מדוע הממשלה שותקת?
ראובן ריבלין: האם אולי מישהו בממשלה מפחד?
גילה גמליאל: אולי מישהו מהממשלה עושה את הקמפיין.
גילה גמליאל: אולי שר האוצר עושה את הקמפיין.
זהבה גלאון: שר האוצר מתח ביקורת.
גילה גמליאל: זה היה בהומור.
ראובן ריבלין: אני מכיר את שר האוצר.
ראובן ריבלין: גם הוא עיתונאי וגם הוא לא היה בוחל.
ניסן סלומינסקי: הוא הוציא תגובה חריפה מאוד.
ראובן ריבלין: אני חושב שהממשלה – שר האוצר עשה זאת – אמרה דברים כאלה מפי שרים כאלה ואחרים.
ראובן ריבלין: אני חושב שבהחלט שכאשר אנחנו כמדינה והממשלה כמופקדת על ניהול המדינה מאפשרת לירות על השומרים, יש סכנה גדולה לכל מערכת החברה שלנו.
ראובן ריבלין: עכשיו אני רוצה לומר, לא לשאלתך אלא התכוונתי לומר.
ראובן ריבלין: חוק לשון הרע והאפשרויות של עיתונאים להביא לציבור מה שזכותו לדעת, הוא חוק שנוצר שנים על גבי שנים במשפט מקובל מתוך פסיקת בית המשפט, עד שהפך לחוק חקוק של לשון הרע.
ראובן ריבלין: יש שם מספר בעיות של דילמה ושל התנגשות בין זכות הציבור לדעת, בין זכות העיתונאי לחקור לבין באמת הכפשת אנשים או ניהול נגדם מערכת שהיא כל כולה נועדה להסית את הציבור אפילו מהדברים כהווייתם.
ראובן ריבלין: לא מביאים כאן איזשהו מחקר אלא מאפשרים לבן אדם לבוא ולהוציא דיבתו של אדם רעה מבלי שהוא מביא אפילו איזה שהן אסמכתאות לכך.
ראובן ריבלין: יש בהחלט בעיה בחוק לשון הרע ובזכות הציבור לדעת העומדת מולה וביכולתו של העיתונאי לומר: אני, כאשר אמרתי זאת, עשיתי זאת מתוך ידיעה או מתוך חובה להגן על הציבור עצמו.
ראובן ריבלין: נדמה לי שכאן אנחנו מתחילים להפליג למחוזות שהמחוקק לא חלם עליהם ולא חלם עליהם שופט בזמן חקיקת החוק המקובל אשר התפתח ממשפט "הארץ" המפורסם של השופט אגרנט שעד היום לומדים אותו בבתי הספר למשפטים.
ראובן ריבלין: כל הדברים האלה לא באו ולא עלו כדי אותן תופעות שאנחנו רואים היום.
ראובן ריבלין: אני חושב שבהחלט שהוועדה שמפקחת על הממשלה צריכה לקרוא לממשלה לפעול מיד שכן כל אותן חקירות שצריכות להתנהל על מנת לבדוק האם לא עומדת כאן איזושהי כוונה שאינה חוקית, שאינה חוקית בעליל, האם באמת עומדת כאן איזושהי כוונה או איזושהי מערכת המופעלת והיום ההון גדל וגדל והופך להיות מקביל לשלטון עד כדי כך שהוא פעמים חושב שהוא יכול להשפיע על השלטון.
ראובן ריבלין: כל הדברים האלה בהחלט מחייבים אותנו ככנסת לבוא ולומר לממשלה שחובתה לקיים זאת ואנחנו נפקח על כך שהיא תקיים את חובתה.
ראובן ריבלין: לכן אני מצטרף לבקשה.
ניסן סלומינסקי: הפנייה צריכה להיות לממשלה או למשטרה?
ראובן ריבלין: עד כמה שידוע לי גם המשטרה היא זרוע של הרשות המבצעת שהיא עצמאית ופועלת לפי חוק שאנחנו חוקקנו.
ראובן ריבלין: אנחנו יכולים לקרוא לממשלה וגם לקרוא למשטרה.
מיקי רוזנטל: ליועץ המשפטי לממשלה.
ראובן ריבלין: היועץ המשפטי לממשלה, בכל מה שקשור לתפקידו כתובע כללי, עצמאותו מלאה.
ראובן ריבלין: לכן אנחנו יכולים לפנות אליו ויכולים לפנות גם למפכ"ל ברשות הממשלה כי גם המפכ"ל פועל בסמכות מלאה והפיקוח הממשלתי הוא גם שווה לפיקוח הפרלמנטרי.