GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אראל מרגלית: אנחנו רוצים לגבות אותך שאתה ניגש לטפל בעלויות ובריכוזיות במשק ולהוריד את המחירים.
אראל מרגלית: אפשר לעשות את זה.
מיקי רוזנטל: עלתה פה השאלה מי אמור להיות היועץ.
מיקי רוזנטל: אני לא רוצה להכריע.
מיקי רוזנטל: יתכן שאריאל צודק בעניין הזה שזה צריך לבוא לגוף הקיים ולא להקים משהו חדש.
מיקי רוזנטל: אני רוצה להעיר שתי הערות.
מיקי רוזנטל: הערה ראשונה היא בקשר לתקשורת.
מיקי רוזנטל: בתשובה לשאלתי למה לא תקשורת אלקטרונית, אמרת שיש גופים שמפקחים על התקשורת האלקטרונית כמו הרשות השנייה.
מיקי רוזנטל: מניסיוננו אנחנו יודעים שהרשות השנייה איננה מפקחת באופן ראוי על הדבר הזה, במיוחד לא כשזה מגיע לאינטרסים העסקיים של בעלי השליטה בכלי התקשורת.
מיקי רוזנטל: הראייה היא, הדרישה לחשוף את מה שקרה סביב שלדון אדלסון, הדיונים ברשות השנייה וערוץ 10.
מיקי רוזנטל: הדיונים שנערכו שם היו חסרי משמעות, זה מה שנחשף.
מיקי רוזנטל: אני חושב שהחוק חייב לחול גם על כלי תקשורת אלקטרוניים מהטעם הפשוט: רוב כלי התקשורת במדינת ישראל מפסידים.
מיקי רוזנטל: למרות זאת אין כמעט גוף גדול במשק הישראלי שאיננו מושקע בכלי תקשורת אלקטרונית.
מיקי רוזנטל: אם תרצה, הממונה יגיד לך את זה, אבל מן המפורסמות היא, שגופים גדולים נכנסים להשקעות בגופים מפסידים כי הם רוצים השפעה במקום אחר.
מיקי רוזנטל: ההשפעה הזאת בכלי התקשורת היא איננה מדידה אבל היא משמעותית מאוד וידועה לכולם.
ראובן ריבלין: אתה רומז שבעלי הון יכולים להשפיע על התוכן בתקשורת?
מיקי רוזנטל: אנחנו כבר אחרי הדיון הזה.
עפר שלח: לא רק, מיקי.
עפר שלח: ההשפעה דרך התקשורת האלקטרונית היא הרבה יותר גדולה מאשר בתקשורת הכתובה.
מיקי רוזנטל: תודה רבה שסייעת לי.
מיקי רוזנטל: לכן ההגבלה על התקשורת הכתובה, היא מאבדת את כוחה ומשמעותה במשחק החדש.
מיקי רוזנטל: אי הכללה של התקשורת האלקטרונית לטעמי היא טעות ואתם צריכים לשקול את הדבר הזה מחדש.
מיקי רוזנטל: אני רוצה לברך על החוק.
מיקי רוזנטל: אני חושב שהוא חוק טוב בסופו של דבר.
מיקי רוזנטל: נתינת שיקול הדעת היא חשובה.
מיקי רוזנטל: אני חושב שחייבים לקבוע כמה קריטריונים שמדליקים אור אדום, זאת בהנחה שהדברים נעשים בשקיפות מלאה, אז החוק הוא מבורך.
מיקי רוזנטל: אני חושב שזה מחייב אותנו לבחון מחדש את כל החוק של הדלת המסתובבת או הנושא של מעבר של רגולאטורים מהכובע הציבורי שלהם לגופים הפרטיים.
מיקי רוזנטל: מאחר ואנחנו נותנים לרגולאטורים האלה הרבה מאוד שיקול דעת, חוק הצינון הקיים לא נותן תשובה ראויה.
מיקי רוזנטל: הוא נותן לרגולאטורים הרבה מאוד כוח וסמכות להחליט הכרעות שהמשמעות שלהם היא מיליארדים.
מיקי רוזנטל: חוק הצינון לא נותן מענה לעניין הזה.
מיקי רוזנטל: בידי חוק צינון שאני מתכוון להביא אותו לוועדה ושיתקבל כהחלטה של ועדה, שייתן מענה לעניין הזה.
מיקי רוזנטל: אנחנו נותנים בידי הרגולאטורים שיקול דעת נרחב וגם צריך לתת תשובה הולמת למעבר שלהם מכובעם הציבורי לגופים הפרטיים.
מיקי רוזנטל: אני אסתפק בזה בגלל הזמן המועט שיש לי.
מיקי רוזנטל: יש שינויים שצריך לעשות אבל בגדול אני כן חושב ששיקול הדעת שניתן לרגולאטורים במנגנון, בשקיפות שקיימת, כן נותן מענה נכון לבעיות של הריכוזיות במשק הישראלי.
זבולון כלפה: תוך כדי השיח פה, אחד מנציגי הממלכה הגדיר את התפקידים של המדינה.
זבולון כלפה: הוא אמר שתפקיד ראשון הוא לא לגרום נזק, תפקיד שני אולי לסייע.
זבולון כלפה: בעיניי זה נשמע חשוב מאוד וטוב שזה נאמר.
זבולון כלפה: בעיניי התהליך מתחיל הפוך.
זבולון כלפה: במקום להכניס את כל המשק לתוך תבניות, היה יותר נכון ללכת – נאמר על-ידי מישהו מכם שישנם גורמים חשודים, לצורך העניין.
זבולון כלפה: בואו נשתמש גם להם סיכול ממוקד.
זבולון כלפה: במקום להחיל משהו רוחבי על הכול, בואו נלך ספציפית לאיפה שיש בעיה.
זבולון כלפה: אני מצטרף לדברים שאמרו איציק ואראל ולחלק מהדברים של מיקי.
זבולון כלפה: בעוד שנתיים שלוש נשאל את עצמנו מי יושיענו מהחוק הזה ואיך אנחנו מלחצים את עצמנו לאחור.
זבולון כלפה: יש אמרה שהאויב של הטוב זה היותר טוב והיא מוכיחה את עצמה לאורך כל הדרך.
זבולון כלפה: לא סתם שאלתי לגבי ההבדל בין התוצאות של הדיונים הסופיים של הוועדה לבין הצעת החוק שבפנינו.
זבולון כלפה: לא ראיתי את זה ואני אומר את מה שאני מנתח וחושב.
זבולון כלפה: נראה לי שבמסגרת הדיונים עלו כל מיני דברים ובכל זאת היתה הכרעה בכיוונים מסוימים ובסופו של דבר, כשמגיעים לחוק, רוצים להמליץ על דבר מסוים.
זבולון כלפה: הבנתי שהוועדה ממליצה.
זבולון כלפה: אבל, האם לא יותר נכון מבחינת התהליך, שאחרי שנגמרה ועדה ממליצה ואחרי הדיונים הפנימיים במשרדיים והגיעו למסקנות, להגיד: בואו נתכנס שוב מחדש להמלצה סופית וזה מה שנראה לנו.
זבולון כלפה: זה כדי לעשות את הזיקוק הסופי של הדבר הזה.
זהבה גלאון: זה בידיים שלך עכשיו.
זבולון כלפה: אני מבין שזה בידיים שלי.
זבולון כלפה: אם זה כך, בואו נוותר על הוועדות הממליצות.
זבולון כלפה: שבו אתם לבד, תבואו לפה ונעשה את הדיון פה.
זבולון כלפה: ממה נפשך, אם זה לא מתקיים.
זבולון כלפה: התוצאה של הישיבה שלהם זאת הצעת החוק.
זבולון כלפה: יש הפרש במה שמירב אמרה ובחידוש של הרישיון.
עפר שלח: גם בריכוזיות רוחב יש הבדל בין הוועדה לבין הצעת החוק, אני יודע.
זבולון כלפה: לכן אני אומר שבמקום שתהיה ועדה ממליצה, שבו אתם לבד, תגבשו הצעת חוק, תבואו לפה ונגמור את הסיפור.
עפר שלח: הצעת החוק היא תוצאה של מה שהם ישבו.
זבולון כלפה: תוותר על הוועדה הממליצה.
עפר שלח: זה אותם אנשים.
זבולון כלפה: אם כך, לא הבנתי.
זבולון כלפה: אבי, הוועדה המליצה בסוף על דיון סופי.
זבולון כלפה: כשהגיעה הצעת החוק המוצר היה שונה.
זבולון כלפה: לא הבנתי איך פתאום זה השתנה.
זבולון כלפה: מאיפה הפער?
זבולון כלפה: ממה?
זבולון כלפה: מה קרה באמצע?
זבולון כלפה: אם זה אותם אנשים אז בכלל אני לא מבין.
זהבה גלאון: זבולון, לא רק זה השתנה.
זהבה גלאון: המון דברים שהוועדה המליצה ואח"כ באה הממשלה ואבי ליכט.
זהבה גלאון: אתה מוצא פערים.
זהבה גלאון: אבי ליכט הוא הממשלה, הוא משרד המשפטים והוא מגבש את החוק עם הצוות שלו.
זהבה גלאון: יש פער בין מה שהמליצה ועדת הריכוזיות לבין הצעת החוק.
זהבה גלאון: המליצו כמה קומות ואנחנו שינינו.
מיקי רוזנטל: אפשר לשנות פה.
גילה גמליאל: כפי שהתחלתי בתחילת המפגש בשאלה למה באמת לא יעבור התפקיד לממונה על ההגבלים ולשם לתעל את כל הכוח שכרגע הוא לא ממש קיים שם וצריך רק לתעל אותו.
גילה גמליאל: בחוק שכבר העברנו פה בוועדה יש מספר סעיפים מאוד מינוריים, נטולי משקל בהגדרת התפקיד החדש.
גילה גמליאל: כלומר, גם בסעיפים הקודמים אין תפקיד מוגדר שמצריך באמת בירוקרטיה, לצרף עוד רגולאציה נפרדת, שלא יכולים לעגן אותה כבר היום בתוך המנגנון הקיים.
גילה גמליאל: שלא נמצא את עצמנו כמו מועצת הכבלים והלוויין ומועצת הרשות השנייה, שבסופו של דבר צריך לבחון את זכות הקיום שלהם בנפרד.
גילה גמליאל: גם בין הרגולאטורים, אנחנו רואים את זה גם היום, נמצאים פה הממונה על שוק ההון והממונה על הבנקים, שזה לא תמיד בא בהלימה לאותה מטרה בסופו של יום.
גילה גמליאל: ברגע שאנחנו מגדירים מה בעצם הדרישות ואיך לבחון את נושא הריכוזיות ולתת לך גם את הכלים שאתה צריך, אני לא רואה פונקציה אחרת שתעשה את זה יותר טוב וגם יותר מהר.
גילה גמליאל: עד שייכנס מנגנון חדש ועד שנקבל את כל האינפורמציה ועד שהוא יבין מה הוא צריך כדי שזה ייצא לפועל, אנחנו מאבדים פה זמן שהוא מאוד יקר.
גילה גמליאל: על כן אני חושבת שכאן צריך לצמצם את ההגדרה לפונקציה הקיימת ולתעל רק את הצרכים שבה.
גילה גמליאל: אני חושבת שאנחנו כוועדה, וכדאי שנדרוש יותר אינפורמציה, לעגן ולעבות יותר את הנושאים של התשתית החיונית שמדברים עליה כאן.
גילה גמליאל: נושאים חשובים שבאמת הצרכנים נפגעים מהם ביום יום.
גילה גמליאל: שם גם צריך לבחון את הכול מחדש.
גילה גמליאל: אני מתכוונת לבנקאות, לביטוח, הפנסיה, הנמלים, הרפואה, התעופה.
גילה גמליאל: כל הדברים האלה שלא ממש מקבלים פה את הביטוי בראייה המקיפה הזאת של פתיחת השווקים האלה לתחרות.
גילה גמליאל: אני חושבת שדווקא אחת הסוגיות שהן היום בוערות, כמו סוגיית הנמלים.
גילה גמליאל: זה משהו שמשום מה הממשלה לא שמה ממש את הדגשים.
גילה גמליאל: למה זה לא הופיע ברשימה?
<אבי ליכט: נמלים זה חברה ממשלתית מופרטת וצריך לשכול ריכוזיות ותחרות.
גילה גמליאל: בסדר, גם כאן צריך לבחון את ההיבט.
גילה גמליאל: אולי אנחנו צריכים כבר להתבונן פנימה סביב הריכוזיות והחברות הממשלתיות שלנו.
גילה גמליאל: אני חושבת שזאת סוגיה בפני עצמה שמצריכה בדיקה.
גילה גמליאל: דבר לא פחות חשוב שהייתי רוצה לשמוע ממך.
גילה גמליאל: אני שמחה שהסכמנו לגבי העניין של העברות ההמשך, מכיוון שזה לא מעוגן ממש בסעיף חקיקתי, אז אתה תוסיף אותו לחוק עצמו וזה לא יהיה רק בדברי ההסבר ויהיה נתון לפרשנות.
גילה גמליאל: דבר נוסף זה הארכת רישיונות.
ראובן ריבלין: יכולים לראות את זה כהסדר שלילי, זה יותר חמור.
ראובן ריבלין: לכן צריך לכתוב את זה.
גילה גמליאל: בדברי ההסבר כן כתוב.
גילה גמליאל: למה להגיע לזה שנצטרך להגיע לדברי ההסבר?
גילה גמליאל: צריך שזה יהיה בחוק הראשי.
גילה גמליאל: דבר אחר לא פחות חשוב.
גילה גמליאל: החוק מדבר על רישיונות חדשים בעיקר.
גילה גמליאל: מה קורה עם הארכת רישיונות.
ניסן סלומינסקי: דיברו על זה, אמרנו שנבדוק את זה.
גילה גמליאל: זה לא עניין לבחינה, זה עניין מהותי.
גילה גמליאל: היום מרבית התשתיות החיוניות ברובן הגדול לא נמצאות - - -
ראובן ריבלין: התשתיות החיוניות פועלות בניגוד לחוק המוצע.
גילה גמליאל: לכן לא ניתן לברוח מעצם הסוגיה של הארכה וחידוש שצריכים גם כן לקבל ביטוי.
אלעזר שטרן: אמרתי בהתחלה ואני גם עכשיו שנקודת הגישה צריכה להיות מהמחירים.
אלעזר שטרן: כל הדוגמאות שנאמרו פה והדוגמאות שאראל נתן מראות מה זה בסוף עושה לעלות שמשלם האזרח הרגיל.
אלעזר שטרן: אני חושב שההסתכלות הזאת בעיניי צריכה להיות הרבה יותר מרכזית, גם על הנושא של עודף רגולאציה.
אלעזר שטרן: לא הייתי פה כל הדיון כי הייתי בוועדה אחרת.
אלעזר שטרן: ככלל, אני חושב שהממונה על ההגבלים היה צריך לקבל את הכוח ולא להקים עוד גוף שיעזור.
אלעזר שטרן: זאת ההסתכלות שצריכה להיות בעיניי.
אלעזר שטרן: בכל דיון עולה פה הנושא של רגולאציה ובסוף אנחנו מתעסקים בתוספות של רגולאציה.
אלעזר שטרן: אולי הגיע הזמן, שלפחות מי שמביא חוק גם יביא איזה חוק לבטל בהקשר הזה.
זהבה גלאון: למה אתה קונה את זה?
זהבה גלאון: כל החברות הגדולות במשק וכל הטייקונים הם אומרים שיש עודף רגולאציה.
זהבה גלאון: אין עודף רגולאציה, הבעיה היא לא בעודף רגולאציה, אל תקנה את זה.
ניסן סלומינסקי: נשים רגולאטור שיהיה על אחראי על מיעוט עודף הרגולאציה.
זהבה גלאון: זה משהו אחר.
זהבה גלאון: לא צריך עכשיו להגיד שיש עודף רגולאציה צריך לבטל.
זהבה גלאון: אין עודף רגולאציה.
ראובן ריבלין: קודם כל עקרונות יסוד.
אלעזר שטרן: הקווים צריכים להיות עקרונות.
אלעזר שטרן: אני לא רוצה לומר שלא כולם ייהנו מזה.
אלעזר שטרן: במקומות אחרים גם אמרתי שיש שני סקטורים שדואגים לעצמם הכי טוב, זה משפטנים ורבנים.
אלעזר שטרן: אלה ממציאים חוקים שלא נצטרך אותם יותר, אלה ממציאים הלכות שלא נצטרך אותן יותר.
אלעזר שטרן: בסוף אנחנו לא מצליחים.
משה גפני: מה דעתך על הקצינים בצבא?
אלעזר שטרן: יש רבנים שהם קצינים.
אלעזר שטרן: לא שמעת?
אלעזר שטרן: עכשיו בחרו רב ראשי בגלל שהוא אמר שהוא קצין בצבא.
אלעזר שטרן: הנושא זה מה שמיקי העלה.
אלעזר שטרן: אני חושב שהמדינה או הכנסת טיפלה באדיקות יתר בנושא הצינון דווקא לקצינים ובחולשה קטסטרופלית לאורך שנים בנושא של משמעות אי הצינון ביחס למה שקורה במשק.
אלעזר שטרן: יש לי הצעת חוק בדיוק על זה.
מיקי רוזנטל: בוא נגיש הצעת חוק.
אלעזר שטרן: אני אשמח מאוד.
זהבה גלאון: תסביר עוד פעם למה חשבתם שצריך ממונה ולא לתת את זה לרשות להגבלים עסקיים.
ראובן ריבלין: הוא לא רוצה.
<מוריס דורפמן: אתם העלתם אפשרות שכל רגולאטור ישקול שיקולי ריכוזיות.
<מוריס דורפמן: חשבנו על זה.
<מוריס דורפמן: הרגולאטורים אמרו: אני רגולאטור לתחום איקס.
<מוריס דורפמן: מה לי ולתמונת המשק כולו ולקבלת החלטות איך ההחלטה שלי משפיעה על המשק כולו?
<מוריס דורפמן: הם לא יודעים לעשות את זה.
<מוריס דורפמן: זה כמו לשאול: למה אתם לא מתקנים את כל הצנרת בבית בעצמכם וקוראים לאינסטלאטור?
<מוריס דורפמן: זאת התמחות, יש לזה ערך.
<מוריס דורפמן: פעם שנייה.
<מוריס דורפמן: תאר מצב שבא איזה תאגיד ריכוזי משני תחומים שונים ומבקש הקצאה מהממשלה.
<מוריס דורפמן: רגולאטור בתחום אחד חושב שהוא לא ריכוזי ונותן לו.
<מוריס דורפמן: רגולאטור בתחום אחר חושב שהוא כן ריכוזי ולא נותן לו.
<מוריס דורפמן: לא תהיה עקביות.
<מוריס דורפמן: כל נושא הריכוזיות - - -
זהבה גלאון: שכנעת אותי.
זהבה גלאון: עכשיו השאלה על-ידי מי זה עובר?
<מוריס דורפמן: חשוב יותר להתעסק במה זה יעשה מאשר איפה יושבים בעלי התפקידים.
<דיויד גילה: כמו שאמרתי קודם, אני מודה שבתחילה, כאשר שאלו אותי אם אנחנו רוצים לעשות את זה, בגלל שלא היתה מתודולוגיה, חששתי והעדפתי ועדה משותפת של גופים כמוני שכוללים אותי.
<דיויד גילה: אני לא יכול שלא להסכים שיש לנו את המומחיות והניסיון ואני לא יכול שלא להסכים שיש סינרגיה וחיסכון בעלויות.
ראובן ריבלין: אתה חושב שצריך לחזור מהסכמתך שלא להיות?
זהבה גלאון: בקיצור, אתה אוהב את הרעיון הזה.
<דיויד גילה: מצד שני, אני חלק מהממשלה והצעת החוק הממשלתית אומרת - - -
מיקי רוזנטל: השאלה האם לא כדאי שהממשלה תשקול את זה מחדש?
זהבה גלאון: אני מעדיפה שזה יהיה אצלו ולא במשרד האוצר.
מיקי רוזנטל: לא עניתם לשאלה שלנו, למה לא בכל זאת?
מיקי רוזנטל: תן את היתרונות והחסרונות.
<דיויד גילה: אני רוצה להתייחס לשאלות האחרות שהועלו.
<דיויד גילה: חברת הכנסת מרב מיכאלי שאלה למה לא לשקול שיקולי ריכוזיות כלל משקית גם במיזוגים בין גופים פרטיים.
<דיויד גילה: בעצם הסיבה היא בדיוק העניין הזה, שהמתודולוגיה היא חדשה ואנחנו חלוצים בעניין הזה.
<דיויד גילה: כלומר, מדובר בעניין שאין לו אח ורע בעולם מבחינת התערבות בחופש עיסוק וקניין.
<דיויד גילה: לכן המחשבה של הצעת החוק היתה שקודם כל נלמד את הנושא דרך הסוגיה של הקצאת נכסי מדינה, שבה השאלה עולה בצורה הכי חדה ויש את הפריבילגיה הכי גדולה בכל זאת להתערב על בסיס השיקולים המוצדקים האלה.
<דיויד גילה: אז תיבנה איזו מאסה של החלטות בהמשך הדרך בחוות דעת, שממנה אפשר יהיה ללמוד על הליכי חקיקה נוספים שיכולים כן לקחת בחשבון את הדבר הזה גם במיזוגים בין גופים פרטיים.
מרב מיכאלי: סליחה שאני מרגישה צורך לענות לך.
מרב מיכאלי: זה מדהים אותי.
מרב מיכאלי: הרי העיקרון שאתה מתערב הוא אותו עיקרון שאתה עושה באופן רגיל בשווקים קיימים.
מיקי רוזנטל: זה מה שעשיתם בהנסון ונשר.
מרב מיכאלי: אתם עושים את זה באופן קבוע.
<דיויד גילה: זאת ריכוזיות ענפית.
מיקי רוזנטל: אבל אתם עושים את זה גם בחברות פרטיות בריכוזיות ענפית.
מרב מיכאלי: העיקרון הוא אותו עיקרון ואתה מפעיל כבר את אותן הגבלות.
מרב מיכאלי: יותר מזה, במידה מסוימת יש יותר היגיון להפעיל את הכלים האלה בריכוזיות הכלל משקית מאשר בריכוזיות הענפית, או לפחות לא פחות היגיון.
מרב מיכאלי: אני מתפעלת איך פתאום אתם נעצרים פה.
מרב מיכאלי: פתאום זה נראה לכם לא סביר להתערב.
מרב מיכאלי: אני מסכימה איתך שזה לא בדיוק אותו דבר.
<דיויד גילה: זה לא אותו דבר בכלל.
מרב מיכאלי: זה אותו עיקרון.
מרב מיכאלי: אלה אותם עקרונות מבחינת ההתערבות שאתם תפעילו.
מרב מיכאלי: שניים, ריכוז גדול מידי של כוח שווה פגיעה בסופו של דבר בצרכנים.
מרב מיכאלי: זה אותו דבר כמו בענפי או ברב ענפי או משקי.
מרב מיכאלי: העיקרון הוא אותו עיקרון, ההיגיון אותו היגיון.
מרב מיכאלי: העקרונות שמנחים אתכם להיות מסוגלים להגביל מישהו בתוך ענף מסוים, זה בדיוק אותו דבר כמו בכלל מישקי.
מרב מיכאלי: כוח רב מידי פוגע בסוף בצרכנים.
מרב מיכאלי: אני לא מבינה איך אתם לא - - -
<מוריס דורפמן: לשיטתך, נניח שקבוצת פז מחליטה למכור בנק.
<מוריס דורפמן: היא מקבלת כסף.
<מוריס דורפמן: התאגיד הוא ריאלי משמעותי ואנחנו הגדרנו אותו כחשוד.
<מוריס דורפמן: הווה אומר, אתה לא יכול לקנות שום דבר במשק המקומי כי אתה רק תגדיל את הכוח של המשק המקומי.
<מוריס דורפמן: זה מה שאת אומרת.
<מוריס דורפמן: אולי היא תקנה 5% משוק הטלפון.
מרב מיכאלי: כל מה שמדובר פה זה לשקול.
ניסן סלומינסקי: יהיה לנו את הזמן להתווכח.
מרב מיכאלי: יש לפעמים שאתה תרשה.
מרב מיכאלי: יש דברים שאתה תרשה, גדלים מסוימים שאתה תרשה, נסיבות מסוימות שאתה תרשה – הכול בסדר.
מרב מיכאלי: אבל, את אותה בחינה שצריכה להיעשות, כשאתה אומר שיש פה סכנה לריכוזיות יתר, אותה סכנה קיימת כש"פז" תמכור את זה למוזי ורטהיים או להיפך או אם המדינה תמכור.
מרב מיכאלי: זאת אותה סכנה.
<מוריס דורפמן: נדמה לי שעניתי.
מרב מיכאלי: יש חילוקי דעות.
<דיויד גילה: אני מסכים כל ההערות של חבר הכנסת מרגלית לגבי השווקים הבעייתיים האלה.
<דיויד גילה: אנחנו באמת מטפלים בזה.
<דיויד גילה: בכרטיסי אשראי אנחנו מטפלים בצורה מאוד מעמיקה גם בפרשה של שבא וגם בהמשך כל מיני מגבלות כניסה לסולקים חדשים ומנפיקים חדשים ושירותים שלא קיימים, אולי בגלל כשלים בשוק.
<דיויד גילה: אנחנו מטפלים בזה ובאמת מודעים לבעיה.
<דיויד גילה: כנ"ל בקניונים, למשל, אנחנו מודעים לריכוזיות בחלק משווקי הקניונים ובאמת עצרנו בשנים האחרונות כמה מיזוגים של גופים גדולים בשוק הקניונים, בדיוק בגלל החששות שחבר הכנסת מרגלית העלה.
<דיויד גילה: לגבי עסקים קטנים, אנחנו מודעים לצורך לעודד עסקים קטנים לחולל תחרות בשווקים.
<דיויד גילה: גם חוק המזון שעומד לפתחכם מטפל בבעיה הזאת על-ידי מניעה מספקים גדולים לדחוק ספקים קטנים מהמדף ברשתות השיווק.
<דיויד גילה: אנחנו גם עובדים עם משרד הכלכלה על מענקים לעסקים קטנים ובינוניים שיכולים לחולל תחרות בשווקים ריכוזיים.
ניסן סלומינסקי: אנחנו נמשיך את הדיון ביום שני.
ניסן סלומינסקי: נודיע את סדר-היום.
ניסן סלומינסקי: נשתדל להמשיך ברצף עד שנסיים.
ניסן סלומינסקי: תודה רבה לרגולאטורים.
ניסן סלומינסקי: רבותי, אנחנו פותחים את הישיבה בנושא שינויים בתקציב לשנת 2013.
ניסן סלומינסקי: הצעה לסדר, כן, סתיו.
סתיו שפיר: העברתי לכם הבוקר מייל בעניין ההעברות התקציביות ואני מאוד אשמח לקבל את התייחסותך אליו, יושב-ראש הוועדה.
ניסן סלומינסקי: לא ראיתי מייל ואני חלש במיילים, אני מודה.
סתיו שפיר: אני אשמח גם לספר על זה קצת בכמה דקות.
סתיו שפיר: תראו, בנוהל שאנחנו מקיימים כבר שלושה שבועות בעניין העברות תקציביות מתעוררת בעייתיות מסוימת, מעבר לענייני השקיפות שאנחנו דנים בהם כל הזמן, שזה כמובן הדבר הבולט ביותר, אבל גם עניין נוסף, וזה עולה מדבריהם של הרפרנטים שמספרים לנו שבחלק ניכר מההעברות האלה מדובר בעניינים שסוכמו מראש.
סתיו שפיר: סוכמו מראש בין המשרדים, סוכמו מראש עם האוצר לפני מועד הגשת התקציב.
סתיו שפיר: לפי חוק יסוד: משק המדינה, הפרשנות הברורה לחוק הזה היא שהתקציב, בעת ההגשה שלו, צריך להכיל את כל השינויים וכל הידע שעומד לרשותנו בזמן כתיבת התקציב.
סתיו שפיר: כך צריך להתנהל תקציב מדינה הגיוני, נכון ויעיל מעל הכול.
סתיו שפיר: ממה שאנחנו שומעים פה יש כל מיני הסכמים, חלקם הסכמים סודיים יותר, חלקם פחות, על רובם אפילו לא מדווחים לנו, לא לחברי הוועדה ובטח לא לציבור הרחב, שנסגרים בין המשרדים, מה שמעלה את החשד שהם נעשים לא כחוק.
סתיו שפיר: בדרך שמבטיחה כל מיני מתנות פוליטיות לנוגעים בדבר, בדרך שהיא בוודאי לא מקובלת, אני מניחה, על רוב היושבים בחדר הזה.
סתיו שפיר: אם הדבר הזה הוא אכן כך, ולפחות עד שיתברר סופית אם הדבר הוא כזה או אחר, אני מציעה שאנחנו לא נמשיך עם ההעברות התקציביות האלה.
סתיו שפיר: כל העברה תקציבית שהיא לא חוקית לפי הדברים שתיארתי עד כה היא לא העברה שאני חושבת שאנחנו יכולים לשתף אתה פעולה וזה דבר שאנחנו מוכרחים לוודא לפני שאנחנו ממשיכים עם הנוהל הזה.
סתיו שפיר: כי אחרת, מעבר לפגיעה המידית בציבור, בואו נדבר על זה תכלס, בכסף של הציבור שהוא מינה אותנו להיות אחראיים עליו, יש פה פגיעה גם בריבונותה של הכנסת ובכל ההליך שאנחנו שותפים לו.
ניסן סלומינסקי: לא קיבלתי את זה אז לא יכולתי לבדוק.
מיכל בירן: היועצת המשפטית של הוועדה, אפשר לשמוע התייחסות לעניין?
ניסן סלומינסקי: רבותי, מאחר ואני שומע את הטיעון הזה בפעם ראשונה, הוא גם נשמע לי – אנחנו נמצאים בוועדת כספים הרבה שנים ומאחר ואני אף פעם לא שמעתי טיעון כזה, ואני גם לא יודע אם העובדות כאלה וכו', אז אנחנו נקיים דיון עם היועץ המשפטי של הכנסת ואם תוכלי תביאי לנו גם קצת יותר עובדות על מה מדובר כי אני ממש לא מצליח להבין על מה ואיך.
סתיו שפיר: יש הרחבה ופירוט גם.
ניסן סלומינסקי: בסדר, אז נתייעץ ונקיים דיון על זה כי זו פעם ראשונה – ההעברות הכספיות תמיד מתנהלות באותה דרך, באותה שיטה ובאותו כיוון אז אנחנו נמשיך ונקיים דיון.
ניסן סלומינסקי: היועץ המשפטי יקיים דיון, אני אשמע.
מיכל בירן: אפשר שתהיה חוות דעת של היועץ המשפטי כתובה על העניין הזה?
<שלומית ארליך: ודאי, זה נשלח גם ליועצים המשפטיים.
ניסן סלומינסקי: טוב, רבותי, אנחנו עוברים להעברות הכספיות.
ניסן סלומינסקי: יש לנו קודם כל רביזיות מהפעם הקודמת שאמרנו שנעלה אותן בישיבה הזו אז לכן אני מעלה אותן.
<טמיר כהן: פניות 5 ו-6 של הגנת הסביבה.
ניסן סלומינסקי: מי שבעד הרביזיה ירים את ידו.
ניסן סלומינסקי: הפניה אושרה.
<טמיר כהן: פניות 59-61, משרד החקלאות.
יצחק כהן: תזכיר לנו מה היה הנושא, אין לנו את זה פה.
<טמיר כהן: כי זה רביזיות.
<טמיר כהן: זה היה לגבי החקלאות, הסיפור של הארבה, שיטפונות וצרכי מחשוב.
ניסן סלומינסקי: רבותי, הרביזיה נפלה.
<טמיר כהן: פניות 62, 63, מדובר על הדיור הממשלתי.
<טמיר כהן: פניה נוספת בדיור הממשלתי, 64.
ניסן סלומינסקי: הרביזיה נפלה והעברה אושרה.
ניסן סלומינסקי: עכשיו אנחנו חוזרים לסדר-היום.
יצחק כהן: רביזיות חדשות.
ניסן סלומינסקי: בסדר, אז יהיו למחר.
ניסן סלומינסקי: רבותי, פניה מס' 65, מי מסביר אותה?
<חנוך ברש: שר האוצר מבקש את אישורה של ועדת כספים של הכנסת להעברת סכום של 16,749 מיליון ש"ח בהרשאה להתחייב מסעיף 47 – רזרבה כללית.
<חנוך ברש: מדובר במכרזים שמינהל התכנון הוציא מתקציב הרשאה להתחייב בסוף שנת 2012 ולמעשה, מכיוון שב-31 בדצמבר 2012 לא היו ספקים זוכים אי אפשר היה לשמור את הכסף בצורה טכנית דרך מערכת מרכב"ה כמו שעושים עם העודפים המחויבים ולכן - - -
<חנוך ברש: מערכות המחשוב לא תומכות בפעולה הזאת ובעצם אם אין לך ספק זוכה אתה לא יכול לבצע שמירה של הכסף ששוריין עבור המכרז כנגד אותו ספק כי הספק לא קיים פשוט.
<חנוך ברש: המערכות לא תומכות בזה.
יצחק כהן: יש עודפים לא מחויבים, למה אי אפשר?
<חנוך ברש: זה כמו עודפים לא מחויבים.
יצחק כהן: אבל למה לא לשים בעודפים לא מחויבים?
יצחק כהן: למה בשיטה הזו?
ניסן סלומינסקי: כי זו הרשאה להתחייב, זה לא תופס פה.
<חנוך ברש: זו הרשאה להתחייב.
<חנוך ברש: אחרת אין דרך לשמור על הכסף.
יצחק כהן: ודאי שיש.
ניסן סלומינסקי: רבותי, מי בעד פניה מס' 65?
ניסן סלומינסקי: הבקשה אושרה.
ניסן סלומינסקי: ההעברה הועברה.
יצחק כהן: אני מתנצל אבל אני מבקש רביזיה.
יצחק כהן: אני עוד אצטער אבל אני מבקש רביזיה.
יצחק כהן: בלב כבד אני עושה את זה.
ניסן סלומינסקי: פניה מס' 66, 67.
<אסף וסרצוג: הפניה נועדה לתגבר את תקציב הוצאות חירום אזרחיות ב-80 מיליון שקל, ועוד הסטה של 20 מיליון שקל מהמשרד להגנת העורף לטובת הגברת קצב ייצור ערכות המגן, זה 60 מיליון שקל.
<אסף וסרצוג: 15 מיליון שקל עבור שיפור המענה הרפואי כנגד חומר לוחמה כימי ועוד כ-25 מיליוני שקלים לטובת תגבור הכוחות המגיבים הראשונים, זה בעיקר עבור ציוד כנגד חומר לוחמה כימי.
יצחק כהן: המשרד להגנת העורף נמצא פה?
<אסף וסרצוג: אני לא חושב שיש להם נציג פה.
יצחק כהן: אתה יכול לתת לנו נתונים מה קורה באמת, כמה חוסר יש, כמה יש?
<אסף וסרצוג: לגבי מה?
ניסן סלומינסקי: באיזה קצב הערכות - - -
סתיו שפיר: חבר'ה, כבר היו לנו מספר ההעברות בעניין הערכות, אז איפה זה נכנס?
ניסן סלומינסקי: יש לך ידע בנושא?
יצחק כהן: למה זה יספיק 60 מיליון?
יצחק כהן: לכמה מסכות זה יספיק?
<אסף וסרצוג: מה היה בעניין הערכות עד כה?
סתיו שפיר: בשבוע שעבר וגם בשבוע שלפני כן, אם אני לא טועה.
<אסף וסרצוג: לא, היה מיגון תשתיות לאומיות אולי.
<אסף וסרצוג: לא מכיר שהיה.
סתיו שפיר: דובר שם בתוך הפירוט גם על ערכות מגן.
ניסן סלומינסקי: נשאלת השאלה: יש לך הערכה כמה ערכות אפשר יהיה לקנות בכסף הזה וכמה עוד חסר?
<אסף וסרצוג: עד סוף השנה אמורים לעמוד על קצב ייצור של כ-65% מתוך הכמות הנדרשת.
יצחק כהן: בסכום הזה?
<אסף וסרצוג: בסכום הזה.
<אסף וסרצוג: סך הכול השנה לטובת הנושא, לא רק ערכות מגן אלא סך כל חומר הלוחמה כימי, סך הכול 350 מיליון.
<אסף וסרצוג: אני צריך לברר כמה מתוך זה בדיוק לטובת ערכות מגן, אבל כן, עד סוף השנה יהיו כ-65%.
ניסן סלומינסקי: אני מבקש שתעביר לוועדה רשימה מסודרת: אל"ף, כמה ערכות עדיין צריך לייצר, בי"ת, כמה אפשר יהיה לעשות בכסף הזה ומה צפוי לנו בהמשך.
עפר שלח: האם השתנו הקריטריונים שלפיהם מחלקים לאוכלוסייה ערכות מגן?
עפר שלח: הרי זה שלא ייצרו ערכות מגן היה על פי החלטה, האם השתנתה ההחלטה הזאת?
יצחק כהן: עד היום הושקעו מיליארדים בעניין הזה אבל לא ברור כמה פגי תוקף יש לכם וכו'.
ניסן סלומינסקי: ביקשתי שיגיש לנו רשימה של הדברים.
יצחק כהן: אבל הוא מבקש 80 מיליון מתוך 350 מיליון, זה נראה לי מוזר.
ניסן סלומינסקי: רבותי, ביקשנו שהוא יעביר.
ניסן סלומינסקי: אתה תעביר לוועדה מה שביקשנו, כן?
<אסף וסרצוג: אעביר כמובן.
סתיו שפיר: שאלה נוספת, למה זה לא היה ידוע בעת הגשת התקציב?
<אסף וסרצוג: סך הכול בבסיס התקציב יש כ-200 מיליוני שקלים לטובת הנושא, מעבר לכך הדברים הם כנגד סיכומים בין משרד הביטחון, משרד האוצר ומעורבות של ראש הממשלה בדיונים שונים ולכן לא כל הסכומים האלה היו ידועים בתחילת התקציב.
סתיו שפיר: כמה עבר בשנה שעברה לטובת העניין?
<אסף וסרצוג: אני צריך לברר, אני לא רוצה להגיד לך סכום בלי שאני יודע בעל פה.
מיכל בירן: מה השתנה בדיונים שלא שמענו עליו בתקשורת מאז שעבר התקציב?
ניסן סלומינסקי: לא תקפו את איראן.
ניסן סלומינסקי: עדיין איראן נשארה איום וצריכים לעשות את זה.
מיכל בירן: אבל זה מפתיע, זה עכשיו וזה לא היה לפני חודשיים.
ניסן סלומינסקי: חשבו שאיראן תתמוטט.
מיכל בירן: חשבו שהיא לא תהיה.
סתיו שפיר: אני אשמח גם לראות את הנתונים לגבי כמה כסף הועבר, לא כסף שהיה בבסיס התקציב, אלא כמה כסף הועבר בשנה שעברה ובשנה לפני כן.
ניסן סלומינסקי: תן לנו דיווח כספי על כל הפרויקט הזה.
יצחק כהן: אבל מה עם ה-35% הנותרים?
יצחק כהן: אתה תגיע פה ל-65%.
<אסף וסרצוג: זה לא יהיה השנה, יש כרגע דיונים שמתמשכים בין המשרדים הרלוונטיים לגבי המשך הייצור.
יצחק כהן: ואיך תחליטו מי יקבל ומי לא יקבל?
יצחק כהן: בעלי זקנים לא יקבלו, אני מבין, אבל החילונים?
<אסף וסרצוג: זה לא תלוי רק בתקציבים, זה גם תלוי בהערכות מצב ובכמות הייצור הישראלית.
יצחק כהן: אבל איך אתם מפלחים את ה-65%?
<אסף וסרצוג: איך הם מחולקים זאת השאלה שנשאלה ואני אעביר לוועדה.
יצחק כהן: באיזה אזורים?
יצחק כהן: אותם 35% אומללים שלא יקבלו, איפה הם יהיו?
<אסף וסרצוג: נשאלה השאלה בוועדה מהם הקריטריונים, אני מבטיח שאני אברר ואנחנו נעביר את התשובה הזו.
יצחק כהן: הפניה הזו לא בשלה להעברה.
ניסן סלומינסקי: היא בשלה, כן, רק אנחנו רוצים ידע, שזה בסדר.
יצחק כהן: היא לא בשלה, אתה משאיר פה 35% מהאוכלוסייה מופקרת.
ניסן סלומינסקי: זה תמיד הולך ככה הרי, אתה יודע שזה הולך רק בחלקים.
ניסן סלומינסקי: אנחנו כבר עובדים על זה הרבה שנים ותמיד בחלקים ובחלקים ועד שעושים את החדשים כבר עבר התוקף של האחרונים וצריכים לזרוק אותם כבר, אבל כך מדינתנו עובדת.
יצחק כהן: אז אולי כל זה מיותר?
ניסן סלומינסקי: יכול להיות שזה צריך לעלות כנושא בפני עצמו.
יצחק כהן: מי מחליט למי יש דם כחול?
יצחק כהן: מי יקבל ומי לא יקבל?
ניסן סלומינסקי: מי בעד לאשר את פניה מס' 66, 67?
סתיו שפיר: אתה מאשר לפני שנקבל את המידע?
ניסן סלומינסקי: כן, זה תמיד ככה.
סתיו שפיר: בגלל זה אנחנו לא מקבלים את המידע.
מיכל בירן: אבל אין להם אף פעם שום אינסנטיב להעביר את המידע.
ניסן סלומינסקי: רבותי, אנחנו מבקשים, הרי אומרים שיהיו לנו עוד העברות כאלה.
סתיו שפיר: אבל לא קיבלנו את המידע על הדברים וביקשנו את המידע לפני שבועיים.
ניסן סלומינסקי: זה ודאי שצריך.
ניסן סלומינסקי: את רוצה לדעת כמה היה בשנה שעברה, אז למה זה צריך לעכב בינתיים את הייצור של הערכות?
יצחק כהן: זה סכום קטן.
סתיו שפיר: אפשר לדעת מה סדר הגודל של הפרויקט?