GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<שאול הויזלר: הכספים האלה מחויבים בפרויקטים רב-שנתיים של המשרד לפרויקטים של הפרדה במקור ופרויקטים של מתקני קצה, מיון וטיפול, וזה עיקר הכספים וגם פינוי פסולת ביישובים מעוטי יכולת.
ניסן סלומינסקי: מה התקציב הכולל שלכם?
ניסן סלומינסקי: מיליארד ו-100?
<שאול הויזלר: תקציב הבסיס של המשרד עצמו הוא באזור ה-310 מיליון.
<שאול הויזלר: יש גם תקציב של הקרנות שבעצם זה תקציב - - -
ניסן סלומינסקי: כמה הם ביחד?
<שאול הויזלר: הוצאה מותנית בהכנסה.
עיסאווי פריג': כמה אחוז מהתקציב העודפים?
<שאול הויזלר: התקציב של הקרן לשמירת הניקיון תלוי בכמה הכנסה תקבל הקרן, - - - ההטמנה מוערך כרגע באזור ה-300 מיליון שקל לשנה.
ניסן סלומינסקי: אני נמנע מלשאול סכומים, תחבר אותם, איך מגיע שיש לך כאן כמעט 770 עודפים.
<שאול הויזלר: 771 מיליון שקל.
ניסן סלומינסקי: זה יותר מכל התקציב כפול שניים.
עיסאווי פריג': מה האחוז מהתקציב?
<שאול הויזלר: אסביר שנית, העודפים הם 771 מיליון שקל, אם אתם רואים יותר למטה 2613 זה בעצם תחום של הקרנות של המשרד, וזה 640 מיליון שקל מתוך ה-770.
<שאול הויזלר: 640 זה בכלל לא תקציבים של המשרד אלא תקציבים של קרנות המשרד שבתוך זה 582 מיליון שקל זה קרן לשמירה על ניקיון מתוקף חוק שמירת הניקיון, שזה בעצם כספים - - - שזה כספים של פרויקטים רב-שנתיים שלוש-ארבע וחמש שנים - - -
עיסאווי פריג': מה ההבדל בין תקציב המשרד לתקציב הקרנות של המשרד?
<שאול הויזלר: קרנות המשרד עובדות מתוקף חוק, כל קרן וקרן.
<שאול הויזלר: הקרן העיקרית של המשרד זה קרן השמירה על הניקיון שיש חוק של שמירת הניקיון, שכל כסף של היטל הטמנה – למעשה כל טון פסולת שמוטמן במדינת ישראל אתרי הטמנה צריכים להעביר לקרן לשמירת הניקיון שהיא באחריות המשרד להגנת הסביבה סכום מסוים, תלוי איזה פסולת.
ניסן סלומינסקי: זה כמו קרנות של המים והביוב שבעיקרון כל רווח שיש לך אתה מכניס לקרן שמיועדת רק לשיפוץ ולשיפור המים והצנרת וכו', לא חשוב שהרשויות לוקחות דברים אחרים.
ניסן סלומינסקי: כלומר, זה דבר ייחודי, אתה מקבל, שומר לצורך נושא מסוים, אתה לא יכול להשתמש בזה באופן תיאורטי לדברים אחרים, לא לשוטף ולא לכלום.
ניסן סלומינסקי: בקשה מספר 26-001 לשנת תקציב 2013 נתקבלה.
ניסן סלומינסקי: חבר'ה, תשימו רק לב שיש לנו כאן כפילויות, אז אנחנו קופצים, לא מאשרים פעם שנייה, אחרת עיסאווי ידבר פעם שנייה על אותה תקנה.
עיסאווי פריג': שלוש פעמים זה כבר רץ אותו דבר, ארבע פעמים כבר.
ניסן סלומינסקי: ארבע פעמים, ואללה, יו.
<טמיר כהן: 25-002.
ניסן סלומינסקי: בסדר, תן לי להגיע אליו, זהו כאן.
עיסאווי פריג': ואתם אומרים, למה אתם מבזבזים ולמה אין עודפים.
ניסן סלומינסקי: 25-002.
<גיא הרמתי: הפנייה נועדה להעברת עודפי תקציב מחויבים משנת 2012 לשנת 2013 ברשות לזכויות ניצולי השואה.
קארין אלהרר: רגע, וזה עובר עכשיו לרווחה?
ניסן סלומינסקי: בקשה מספר 25-002 לשנת תקציב 2013 נתקבלה.
<גיא הרמתי: לא, זה לרשות לזכויות ניצולי השואה סעיף נפרד, שהרשות כרגע היא תחת משרד האוצר, אבל היא עוברת למשרד הרווחה במסגרת שינוי ארגוני.
קארין אלהרר: אבל כשזה עובר זה עובר אתם.
<גיא הרמתי: הסעיף נשאר סעיף נפרד.
ניסן סלומינסקי: 25 גם כן הולך כמה פעמים אני רואה.
עיסאווי פריג': ארבע פעמים, מה, וואו.
ניסן סלומינסקי: וואו, חבר'ה, זו הצלה משמים, למה זה לא היה בחלק הקודם?
ניסן סלומינסקי: 40-001.
<דודי קופל: מדובר בתקציב השוטף של משרד התחבורה, העודף הוא 105 מיליון שקלים, מתוכם 71 מיליון שקלים לרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.
<דודי קופל: מדובר על פעילויות שוטפות של המשרד ושל הרשות לבטיחות בדרכים, בעיקר פעולות הסברה ברשויות, פיתוח ברשויות.
ניסן סלומינסקי: כמה כיכרות יש בתוך התקציב הזה?
<דודי קופל: אני לא יודע את החלוקה הזאת, אבל אם אתה רוצה אפשר להעביר כל מידע.
<דודי קופל: כל מידע שנדרש נעביר לוועדה.
ניסן סלומינסקי: הלאה, בסדר.
עיסאווי פריג': מה זה "בטיחות בדרכים" ב-71 מיליון?
עיסאווי פריג': למה זה קורה?
<דודי קופל: מדובר בתקציב של הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, חלק גדול מהפרויקטים שלהם הם פרויקטים מתמשכים של שיפור הבטיחות ברשויות המקומיות כמו שהוא ציין: כיכרות, רמזורים, כל מה שצריך לעשות, פעילויות שמתפרסות על פני זמן, היא עושה גם פעולות הסברה, יש גם תקציבי פיתוח.
עיסאווי פריג': בעיקר הסברה.
<דודי קופל: אתה צודק, תחת הסעיף של - - -
חמד עמאר: היא לא יכולה לעשות את זה.
<דודי קופל: אתה צודק שלא היא עושה פעולות פיתוח, תחת הסעיף שלה נמצאים גם תקציבי פיתוח, לא היא כגוף ביצוע, ברור.
<דודי קופל: אתה צודק, אני מקבל את ההערה.
חמד עמאר: לא, גם כי היא גוף ביצוע, היא לא מתקצבת את הרמזורים?
חמד עמאר: הרשות לבטיחות בדרכים - - -
עיסאווי פריג': זו הסברה.
עיסאווי פריג': אני מתכוון הסברה.
<דודי קופל: בתקציב משרד התחבורה זה פשוט אחד - - -
חמד עמאר: משרד התחבורה כן, לא הרשות לבטיחות בדרכים.
<דודי קופל: אתה צודק, אני מקבל את התיקון שלך.
ניסן סלומינסקי: מי בעד לאשר את התקציב?
ניסן סלומינסקי: בקשה מספר 40-001 לשנת תקציב 2013 נתקבלה.
ניסן סלומינסקי: 40 ימשיך הלאה.
עיסאווי פריג': הכול ארבע פעמים.
ניסן סלומינסקי: 51-002 – זה דיור ממשלתי.
<אמיר רשף: הפנייה התקציבית נועדה להעברת עודפי תקציבים מחויבים מ-2012 ל-2013 בתקציב הדיור הממשלתי בסך של 92 מיליון.
<אמיר רשף: הנתח העיקרי של התקציב פה זה הנגשת משרדי הממשלה, כל הפעילות שהממשלה צריכה לעשות בבנייני המשרדים שלה בהתאם לחוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלויות.
קארין אלהרר: בעד זה.
<אמיר רשף: וגם חוזי שכר דירה שמתמשכים, נפרסים על פני כמה שנים.
ניסן סלומינסקי: בקשה מספר 51-002 לשנת תקציב 2013 נתקבלה.
ניסן סלומינסקי: עדיין 51, וואו.
ניסן סלומינסקי: 79-001.
<דודי קופל: מדובר בתקציב הפיתוח של משרד התחבורה בתחום התחבורה היבשתית ופרויקטים בתחום הבטיחות בדרכים.
<דודי קופל: התקציב נועד לכסות התחייבויות קיימות לפרויקטים בשנת 2012, בין הפרויקטים האמורים: כביש בגין דרום בירושלים, ביצוע הפרדות מפלסיות בשיתוף רכבת ישראל.
עיסאווי פריג': למה אין לכם – אני רואה בטיחות בדברים חוזרת על עצמה יותר מפעם – למה אין דבר של איגום משאבים?
עיסאווי פריג': למה כל משרד בטיחות בדרכים, בטיחות בדרכים?
עיסאווי פריג': למה לא מאגמים את כל המשאבים של כל המשרדים במטרה אחת?
<דודי קופל: בתקציב המדינה אנחנו מחלקים גם לפי הוראות שונות בין תקציבי פיתוח לתקציבים שוטפים.
<דודי קופל: 79 הוא תקציב פיתוח, מה שהקראתי קודם, תקציב 40 זה תקציבים שוטפים, ולכן יש חלוקה.
ניסן סלומינסקי: חשבתי שיש סכומים יותר גבוהים.
ניסן סלומינסקי: סך הכול אנחנו רוצים שיהיו הרבה פרויקטים תחבורתיים, זה חשוב לקשר את הפריפריה למרכז, זה מקל על החיים, מאפשר לנוע בלי הפקקים.
<דודי קופל: הסכומים הנמוכים פה אומרים שהביצוע היה גבוה, דווקא זה - - -
ניסן סלומינסקי: אבל בדרך כלל הפרויקטים – זה בסדר.
ניסן סלומינסקי: אנחנו רק משפרים את המשרד.
עיסאווי פריג': ניסן, מותר לך להגיד את דעתך, גם אם אתה יושב-ראש ועדת הכספים.
ניסן סלומינסקי: אז אמרתי, אני משבח את המשרד בכל מקרה, ואנחנו מקווים רק שימשיכו הלאה לפתח באמת ולעשות שיהיה לנו קל.
ניסן סלומינסקי: בקשה מספר 79-001 לשנת תקציב 2013 נתקבלה.
ניסן סלומינסקי: 54-001.
<רונית מורן: אנחנו מדברים כאן על 73 מיליון שקל מועברים משנת 2012 ל-13'.
<רונית מורן: רוב הפרויקטים הם פרויקטי פיתוח, יכול להיות פרויקטים של הנגשות נכים, נופש בחיק הטבע, מימוש החלטות ממשלה כמו הוונדליזם בעבדת שהיה שיקום הנזקים, מרכז המבקרים על שם אילן רמון.
אלעזר שטרן: יש לי שאלה, את רפרנטית או את עובדת של - - -
<רונית מורן: אני מנהלת אגף תקציבים ברשות.
אלעזר שטרן: אז למה זכינו?
<רונית מורן: כדי להגיד לכם שעוד מעט מגיע חג.
אלעזר שטרן: לא, זו פעם ראשונה ש - - -
<רונית מורן: לא, גם משרד התקשורת הייתה, איכות הסביבה, כדי לברך אתכם בחג ולהגיד לכם לבוא לרשות, יש דברים מקסימים בכל אתרי הרשות וכולכם מוזמנים.
ניסן סלומינסקי: יש להם את המדים.
עיסאווי פריג': מי יושב-ראש מועצת הרשות?
עיסאווי פריג': ג'ומס, לא?
<רונית מורן: המנכ"ל הוא שאול גולדשטיין.
ניסן סלומינסקי: המנכ"ל שאול, אז לא, אז היושב-ראש זה לא ג'ומס.
<רונית מורן: עדיין אין יושב-ראש.
עיסאווי פריג': זה הטבע, בגלל זה 73 מיליון, זה המון כסף.
ניסן סלומינסקי: בקשה מספר 54-001 לשנת תקציב 2013 נתקבלה.
ניסן סלומינסקי: תמסרי דרישת שלום למנכ"ל וכו' וכו'.
ניסן סלומינסקי: 83-005 – זו אחרונה, רבותי, זו חגיגה.
ניסן סלומינסקי: הוצאות, מי זה?
ניסן סלומינסקי: לאיזה משרד זה?
ניסן סלומינסקי: משרד החינוך?
ניסן סלומינסקי: מה זה השתתפות בהלוואות עובדי הוראה?
<ניר אמסל: לא, זה לא משרד החינוך.
<ניר אמסל: כפי שהוסבר בבקשה 83-006 בכל הנוגע להלוואות שבנק דיסקונט נותן לעובדי המדינה, פה מדובר על אותו דבר רק שזה מופרד בעצם לשתי תוכניות נפרדות בין עובדי המדינה ועובדי הוראה, ולכן מבחינה טכנית הפניות פוצלו.
<ניר אמסל: בעיקרון זו הייתה אמורה להיות פנייה אחת שתי הפניות האלה, שתי הבקשות האלה.
ניסן סלומינסקי: בקשה מספר 83-005 לשנת תקציב 2013 נתקבלה.
ניסן סלומינסקי: הבקשה אושרה, וזהו אני חושב.
עיסאווי פריג': נגמרה הישיבה להיום?
ניסן סלומינסקי: כל זה היה צריך לקחת – לא רוצה להגיד כמה זמן בהתחלה.
ניסן סלומינסקי: עכשיו אנחנו מתחילים את ועדת הכספים.
אלעזר שטרן: עיסאווי, עכשיו זה הדיון של הנחש שלך.
עיסאווי פריג': אני מודה, דיוני ועדת הכספים מעניינים.
עיסאווי פריג': אתה מגלה כמה - - -
ניסן סלומינסקי: כל העודפים המחויבים אושרו.
ניסן סלומינסקי: באמת יישר כוח ותודה רבה לרפרנטים שהיו ושנשארו ושעוד נפגוש אותם במהלך הדיונים.
ניסן סלומינסקי: <3.
ניסן סלומינסקי: אישור מוסדות ציבור לעניין סעיף 46 לפקודת מס הכנסה ולעניין סעיף 61 לחוק מיסוי מקרקעין>
ניסן סלומינסקי: עכשיו אנחנו עוברים לסעיף השני, זה סעיף 46, יחלקו, כפי שאמרתי לכם קודם - - -
קארין אלהרר: למה רק עכשיו מחלקים את רשימת העמותות, ניסן?
ניסן סלומינסקי: עכשיו טמיר יסביר.
ניסן סלומינסקי: תכף טמיר יסביר את הדברים.
<טמיר כהן: בזמן הישיבה אנחנו לא – נמצא פה בלגן.
קארין אלהרר: לא בזמן, אבל מה, קיבלתם את זה היום?
ניסן סלומינסקי: לא, היא שואלת למה לא אתמול ושלשום.
<טמיר כהן: אה, אתמול ושלשום, את זה אמרנו, נגבש את כל הכללים בתוכנו, ואז מה שיוחלט נקיים.
קארין אלהרר: לא, זה לא לעניין, עכשיו נראה לכם שאני יודעת מי העמותות האלה?
ניסן סלומינסקי: תכף יסבירו מה הכוונה, רק שנייה.
ניסן סלומינסקי: קודם שנבין על מה מדובר ואחר כך נראה, כי בדרך כלל, אני אומר שוב, נמצא אתנו כאן מנהל תחום בכיר שאחראי על מה שנקרא "סעיף 46", יהודה מונסוניגו, והוא ותיק ובקיא, ייתן לנו רקע על הדבר הזה, ואחר כך אנחנו אולי נוסיף קצת, ואז נתקדם.
עיסאווי פריג': הישיבה עכשיו, ניסן, זה ללמוד 46 או לאשר גופים ל-46?
עיסאווי פריג': חשבתי לתת נהלים, לאשר.
ניסן סלומינסקי: רבותי, אנחנו רק מתחילים את הישיבה, בהתחלת הישיבה יש לנו עוד כמה סעיפים, אז בואו נקשיב, נשמע, נשאל, אחר כך נבין ונתקדם.
ניסן סלומינסקי: יהודה.
<יהודה מונסוניגו: שלום לכולם, אני מנהל מחלקת מלכ"רים ברשות המסים, אני מופקד על טיפול במלכ"רים ומוסדות ציבור ברשות המסים.
<יהודה מונסוניגו: בעצם פקודת מס הכנסה מאפשרת מתן הטבות מס מאוד יפות לארגוני מגזר שלישי, הכוונה לגופים שהם ללא כוונת רווח, בדרך כלל גופים שמאוגדים כעמותות או כחברות ל - - - הציבור.
<יהודה מונסוניגו: אם הם עומדים בקריטריונים מסוימים אז הם יכולים גם ליהנות מהמעמד של מוסד ציבורי.
<יהודה מונסוניגו: יש מוסד ציבורי לעניין פטור ממס חברות, זה יכול להיות על פעילות עסקית, יכול להיות על הכנסות מריבית, רווחי הון וכדומה, ויש את סעיף 46 שזה עוד תת-קטגוריה, זו דרישה יותר מוחמרת שהחוק גם דורש, ואנחנו דורשים אותה.
<יהודה מונסוניגו: בעצם היא מאפשרת לאדם שתורם לעמותה כזאת לקבל החזר על אותה השקעה פילנטרופית שלו.
<יהודה מונסוניגו: זאת אומרת, אם למשל השקעת 1,000 שקלים - -
ניסן סלומינסקי: כמה ההחזר?
<יהודה מונסוניגו: - - אז אתה יכול לקבל החזר כיחיד של 350 שקלים, זיכוי של 35%.
עיסאווי פריג': זיכוי במס.
<יהודה מונסוניגו: זה זיכוי במס, נכון.
<יהודה מונסוניגו: בעצם אתה הופך את המדינה לשותפה באותה השקעה פילנטרופית שלך.
<יהודה מונסוניגו: מבחינה פרוצדורלית איך הדברים עובדים?
<יהודה מונסוניגו: רשות המסים בעצם היא גוף שממליץ, זה גוף מקצועי, יש ועדה ברשות סמנכ"ל, יועץ משפטי, אני, עובדים שלי, ואנחנו בעצם בוחנים תיקים, בוחנים בקשות, כמובן על בסיס קריטריונים שאנחנו עובדים אתם לאורך השנים.
עיסאווי פריג': מה הקריטריונים?
עיסאווי פריג': זה כללים או ניתן לשיקול דעת?
<יהודה מונסוניגו: רגע, יש כללים שהם כללים בסופו של דבר יותר מקצועיים, יותר טכניים, ויש גם עניין של שיקול דעת, וכל זאת למה?
<יהודה מונסוניגו: מאחר שלא כל מוסד ציבורי מקבל את ההטבה של סעיף 46, אלא אך ורק מוסד ציבורי שפועל למען מטרה ציבורית.
<יהודה מונסוניגו: מטרות ציבוריות יש, למשל: חינוך, תרבות, תאונות דרכים, פעילות למען טוהר הציבור, זכויות אדם, וכן הלאה, המטרות מאוד מגוונות.
<יהודה מונסוניגו: בניגוד לתקנות תמיכה שהניסוח הוא יותר קזואיסטי ויותר ברור, כאן יש יותר מתחם פרשני לגבי מטרות ציבוריות, ותמיד כמובן שלנו יש את הדילמה בגלל שאנחנו מפעילים חוק פיסקלי ובגלל שאנחנו צריכים לשמור על מסגרת תקציבית, לבוא ולבחון ולראות ולנסות להתאים את החוק גם לדינמיות החברתית המשתנה.
<יהודה מונסוניגו: למשל, אם בעבר נתנו לעמותות סעד באופן מובן מאליו, בשנים האחרונות גילינו שיש עמותות שלא עוסקות בלתת דגים אלא עוסקות בלתת חכה, בהכשרה מקצועית וכן הלאה.
<יהודה מונסוניגו: מה שחשוב לי רק שתדעו, ברשותך, תן לי רק לסיים, שאנחנו גוף שממליץ לשר, החוק אומר שהשר יקבע איזה מוסדות ציבור וועדת הכספים תאשר אותם.
<יהודה מונסוניגו: זאת אומרת, לשר יש את שיקול הדעת הפוזיטיבי לבוא ולהחליט מה הוא רוצה או מה לא רוצה, בכל זאת הוא נציג של רשות מבצעת והוא יכול להתאים גם את הסעיף למדיניות הממשלתית כלפי המגזר השלישי.
<יהודה מונסוניגו: המגזר השלישי הוא מגזר שמשלים את המדינה בהרבה משימות חברתיות שלה, ולשר יש את שיקול הדעת הזה, כשלכם כוועדת הכספים יש את הסמכות לאשר או לא לאשר.
<יהודה מונסוניגו: זאת אומרת, הכוח הוא יותר נגטיבי, כך אנחנו מבינים את החוק הזה.
<יהודה מונסוניגו: זה בגדול הכללים, לכן חשוב שתדעו שאנחנו לא גוף שמאשר, אלא גוף שרק ממליץ לשר.
קארין אלהרר: יש לי שאלה, במסגרת - - -
ניסן סלומינסקי: אתן לך לשאול, דקה.
ניסן סלומינסקי: אני רק רוצה להסביר, כי לפעמים עושה רושם שפה המדינה הולכת ונותנת הטבה לגוף מסוים, ואז מתחילים לבדוק מה פתאום נותנים הטבה וכו'.
ניסן סלומינסקי: אני רוצה שנבין לפעמים את הצד ההפוך של העניין, וכך תמיד ועדות הכספים הבינו את זה, ולכן סעיף 46 היה יחסית קל לאישור.
ניסן סלומינסקי: מה שסעיף 46 עושה, זה אומר שבמקום גוף מסוים שיהיה תלוי אך ורק במדינה ויבוא לדרוש או לבקש תקציבים מהמדינה, והמדינה תעשה, המדינה אומרת: רבותי, אנחנו משחררים אותך, לך תחפש תורמים, תמצא תורמים וכתוצאה מזה אתה פחות תהיה תלוי במדינה.
ניסן סלומינסקי: כלומר, כל תורם שאתה מוצא כאילו המדינה משתחררת מזה.
ניסן סלומינסקי: כדי שיהיו תורמים המדינה נותנת עידוד מסוים והעידוד הזה ניתן.
ניסן סלומינסקי: יש יהודים שתורמים למוזיאונים, לכל מיני דברים – הוא מרוויח מזה, התורם מרוויח מזה שהוא נותן תרומה ומקבל על זה החזר, הגוף מרוויח מזה שהוא הצליח למצוא תורם שיתרום, והמדינה הרוויחה שאת אותה תרומה קיבלו מתורמים והמדינה כאילו לא הייתה צריכה לעזור.
ניסן סלומינסקי: כלומר, צריכים להסתכל על זה בראיה הזו שגם למדינה זה כדאי שהגופים יקבלו, ימצאו תורמים, ובמקום שהיא תשלם 100%, אז היא בסוף מעודדת ב-35%.
ניסן סלומינסקי: קארין, אני לא יודע אם שמעת אותי.
קארין אלהרר: כן, יש לי שאלה.
קארין אלהרר: שמעתי, אני מכירה את ההסדר.
ניסן סלומינסקי: אם את מכירה, זה בסדר.
קארין אלהרר: האם במסגרת השיקולים שנלקחים בחשבון לאישור עמותה כזו או אחרת נלקח גם איזשהו שיקול של אפקטיביות לכמה אנשים עוזרים אם בכלל, משהו שמעיד על כך שהכספים האלה, שבואו לא נתבלבל, נכון שלא נותנים כספים פוזיטיבית, אבל זה כספים שיכלו להיות כספי מסים שהיו יכולים לרתום אותם לפרויקטים או לדברים אחרים, ואני רוצה לדעת שהכספים האלה לא הולכים לאיזה עמותות שחבר של דוד של לא יודעת מי – אני רוצה לדעת שזה באמת ניתן לעמותה נכונה.
קארין אלהרר: אני רואה פה, דרך אגב, ברשימת העמותות שהועברה לפני דקות ספורות, עמותות שאני מכירה באופן אישי ואני מכירה את העבודה שלהן ויודעת שהן טובות, אבל יש עמותות שאני לא מכירה.
קארין אלהרר: מכיוון שזה ניתן לנו לפני חצי שנייה, אז איך אנחנו הולכים לעשות את זה פרוצדורלית?
קארין אלהרר: מישהו יבוא ויספר על כל עמותה ועל הפעילות שלה?
ניסן סלומינסקי: קודם כול, רשום פה את - - - העמותה ויכול להיות שאם יהודה ידע, יוכל להגיד את זה, אבל אני מניח שכמו שאת מכירה בטח חלק, יכול להיות שאחר מכיר חלק אחר בנושא הזה.
קארין אלהרר: ואם ניקח בחשבון - - -
ניסן סלומינסקי: אז השאלה תמיד אם אנחנו סומכים על המחלקה שעושה את העבודה ובדרך כלל שיקול הדעת שם – צריכים לדעת שיש דרישות פורמליות שחייבים לעמוד בהם, ואנחנו סומכים שהם עושים את זה.
ניסן סלומינסקי: שיקול הדעת לא פוליטי, ואנחנו צריכים מאוד להיזהר לא לערבב - - -
קארין אלהרר: אני לא - - -
ניסן סלומינסקי: לא אמרתי שאת, אמרתי שאנחנו צריכים מאוד להיזהר לא לערבב שיקולים פוליטיים בתוך הדבר הזה אלא להסתכל רק לגופו של עניין.
קארין אלהרר: נכון, וכדי למנוע מצב שבו נשקלים שיקולים לא ענייניים, לא שחלילה אני אומרת שנעשו פה שיקולים לא ענייניים, אבל אם יש קריטריונים מסודרים שאפשר לבוא ולהצביע למה זה כן וההוא לא.
ניסן סלומינסקי: כן, יש הרבה גופים שלא מאושרים.
<יהודה מונסוניגו: בוודאי.
<יהודה מונסוניגו: קודם כול החוק דורש שתהיה פעילות, וכמובן שאנחנו גם כאנשי חשבונות בודקים מאזנים, בודקים מחזורים, אם זו עמותה שעוסקת בסעד נבקש לדעת קריטריונים למי מחלקים, מה מחלקים, עושים מדגם, לפעמים מצלצלים, מבררים, אנחנו חייבים להשתכנע שבאמת מדובר בפעילות שהיא בסדר, שהיא נורמטיבית, שהיא באמת תורמת חברתית.
<יהודה מונסוניגו: כמובן, זה חלק מהעבודה שלנו, זה היומיום שלנו.
חמד עמאר: תגיד לי, כמה זמן לוקח - - -
ניסן סלומינסקי: לפי הסדר, אחרי קארין ביקש עיסאווי, עכשיו הוא מצביע אז צריכים לתת לו, אחר כך אלעזר, אחר כך תרשום שלא אסתבך.
עיסאווי פריג': כן, שלום, היושב-ראש, את שם המשפחה שלך פשוט קשה לי - - -
<יהודה מונסוניגו: שלי?
<יהודה מונסוניגו: שלי מונסוניגו – מונסון, זו הייתה בירת האינקוויזיציה בספרד, המשפחה שלי ברחה למרוקו, 500 שנה חיו במרוקו, ועלו לארץ-ישראל.
משה גפני: אני במקומך הייתי מקים על זה עמותה.
עיסאווי פריג': אני גם מצאצאי גירוש ספרד.
עיסאווי פריג': המשפחה שלי ברחה מספרד, זה בסדר.
עיסאווי פריג': תקשיב, חברים, אני שואל כמה שאלות.
עיסאווי פריג': יש לך אינדיקציה לגבי הסכומים של כלל התאגידים שיש להם 46 שמנצלים את הסעיף הזה?
<יהודה מונסוניגו: אני יכול להגיד לך נתונים כספיים.
<יהודה מונסוניגו: העלויות של סעיף 46 - - -
עיסאווי פריג': ארשום את השאלות.
זבולון כלפה: כספיים ל-2012.
<יהודה מונסוניגו: אענה גם לזה.
<יהודה מונסוניגו: בגלל שבמס הכנסה אתה קולט דוחות וגם נותן החזרי מס עד שש שנים קדימה, אז אני לא יכול לתת לך נתוני אמת של שנת 2012 כי אנשים עוד יגישו דוחות - - -
עיסאווי פריג': אני רוצה מ-2011 עד הרגע.
<יהודה מונסוניגו: אענה לך, ברשותך, אני יכול להגיד לך, העלויות של סעיף 46 נכון לשנת 2009 זה משהו כמו 246, כמעט 250 מיליון שקל.
עיסאווי פריג': שהם 30%.
<יהודה מונסוניגו: שזה ה-30% או חברה זה קצת פחות.
<יהודה מונסוניגו: יחד עם זאת צריך לדעת שאם יש לך סעיף 46 יש לך הקלה גם במסי מקרקעין, מס רכישה זה 1/2% ולא 5%, יש הקלה חלקית או מלאה, תלוי בתנאי החוק, לעניין מס שבח, גם סעיף 92 עצמו שנותן פטור על ריביות וכן הלאה, יש לו עלויות שאני - - -
זבולון כלפה: רגע, שנדע, אבל את כל הנתונים האלה אתה לא סוכם ל-250.
<יהודה מונסוניגו: לא, לא סוכם, זה בנוסף.
זבולון כלפה: 250 זה כשבעצם החזרת מס לאנשים.
<יהודה מונסוניגו: בוודאי, אבל אם אני עושה - - -
יצחק כהן: תגיד לי גם מה התועלת מכל הסיפור, תגיד גם מה התועלות.
זבולון כלפה: על זה הוא דיבר בהתחלה.
<יהודה מונסוניגו: תועלות דיברנו, שבעצם זה סוג של מינוף, שאתה בעצם מגייס גם הון פילנטרופי, והמדינה נותנת את התמריץ שלה.
עיסאווי פריג': ב-2009 אמרת 250 מיליון.
<יהודה מונסוניגו: אבל זה נתון חלקי כמו שהסברתי, כי כשאתה מדבר על סעיף 46 יש עוד הטבות מס מסביבו.
עיסאווי פריג': ב-2010 כמה?
<יהודה מונסוניגו: אין לי כרגע נתונים של 2010, אבל בדרך כלל יש.
<יהודה מונסוניגו: זה רק הולך ועולה.
עיסאווי פריג': אני מבקש את הנתונים.
עיסאווי פריג': השאלה השנייה, כמה אגודות בסך הכול היום בארץ יש להם 46?
<יהודה מונסוניגו: 5,200 פלוס מינוס, נכון למדידה של לפני שבוע.
עיסאווי פריג': האם יש אגודות שקיבלו 46 ולא ניצלו את הדבר הזה?
<יהודה מונסוניגו: התופעה הזאת גם קיימת, כן.
עיסאווי פריג': קיימת.
קארין אלהרר: נותנים להם מחדש?
<יהודה מונסוניגו: אסביר לך, אנחנו נותנים אישור לשלוש שנים, ופעם בשלוש שנים מחדשים את האישור, ואז כשאנחנו בודקים את החידוש של האישור, אנחנו גם רואים את הנתונים.
<יהודה מונסוניגו: אם מתברר שגוף לא מנצל את ההטבה הזאת לאורך השנים, יש בהחלט עילה לשאול, להרים גבה אם יש מקום להמשיך לתת את ההטבה, כן או לא.
זבולון כלפה: אתה בעצמך מבין ששלוש שנים זו לא יחידת זמן מספקת.
עיסאווי פריג': קלפה, תן לי להשלים את הרצף.
זבולון כלפה: כי שש שנים הרי אפשר לתבוע אחר כך אחורה, שבע שנים.
<יהודה מונסוניגו: אבל אין בהכרח קשר.
ניסן סלומינסקי: רגע, כל אחד מכם – זבולון ועיסאווי שואלים בכיוון הפוך.
עיסאווי פריג': להשלים את התמונה.
עיסאווי פריג': אמרת שהאישור ניתן לשלוש שנים.
<יהודה מונסוניגו: כן, עד שלוש שנים.
עיסאווי פריג': עד שלוש שנים.
עיסאווי פריג': היום קראתי ב"כלכליסט" שיש עמותות שקיבלו לשנה ושנתיים, מה השיקול שלכם לתת לשנה ולשנתיים?
<יהודה מונסוניגו: אסביר לך, יש הרבה פעמים מה שנקרא "טענת הביצה והתרנגולת", אנחנו כמדינה רוצים לתת את הטבות המס לגופים שבאמת ישמשו זרוע ארוכה של המדינה במשימות חברתיות ויש להם בסיס איתן.
<יהודה מונסוניגו: ויחד עם זאת הרבה פעמים עמותות אומרות: רגע, אם לא נקבל את התמיכה לא נוכל להתפתח, לא נוכל לגדול.
<יהודה מונסוניגו: הרבה פעמים קורה שיש עמותה שהיא עדיין קטנה, אבל הולכת לכיוון חיובי ואנחנו מתלבטים, ואז אנחנו אומרים: במקום להגיד לה "לא", ניתן לך לשנה ולא לשלוש שנים, ועוד שנה נבחן מה קרה.
<יהודה מונסוניגו: זאת אומרת, משתדלים להפעיל שיקול דעת לקולא כדי ללכת לקראת העמותות בהקשר הזה.
<שגית אפיק: השלוש שנים זה מתוך הנוהל שלהם.
<יהודה מונסוניגו: נכון, זו הסמכת שר.
עיסאווי פריג': הרבה עניין שיקול דעת.
עיסאווי פריג': היום הקמתי עמותה, אני רוצה 46, מה הזמן המינימלי לקבלת האישור?
<יהודה מונסוניגו: קודם כול אתה צריך להתחיל לפעול, להראות פעילות, נבחן אותך בממוצע אחרי שנה, נראה שיש פעילות, נראה שזה עומד בקריטריונים שלנו, כשתגיש את הבקשה נבחן, זה משתנה.
חמד עמאר: אתה רוצה להגיד לי שלא מחויב בניהול תקין?
<יהודה מונסוניגו: מחויב בניהול תקין.
חמד עמאר: אז אחרי שנה אתה לא יכול לתת ניהול תקין.
<יהודה מונסוניגו: לא, אני מסתמך על הניהול תקין הזמני של רשם העמותות.
<יהודה מונסוניגו: של פעילות.
עיסאווי פריג': מינימום שנה של פעילות, וחייב שיהיה לו ניהול תקין.
<יהודה מונסוניגו: בהחלט.
עיסאווי פריג': והניהול התקין, אני כרואה חשבון, כשאני בא להוציא לעמותות לוקח שנתיים, כי אתה צריך להראות פעילות.
<יהודה מונסוניגו: לא, זה לא נכון.
<יהודה מונסוניגו: אם אתה רואה חשבון זריז ויעיל אתה יכול לקבל אישור ניהול זמני וזה מספק אותנו.
עיסאווי פריג': יפה, למה אני רואה בין השמות עמותות שאין שנה להקמתן?
<יהודה מונסוניגו: יש.
<יהודה מונסוניגו: לכולן יש שנה לפחות לפעילות.
עיסאווי פריג': ראיתי עכשיו בעיניים.
<יהודה מונסוניגו: אני אומר לך שזה הכללים שלנו.
עיסאווי פריג': אני לא סתם, ראיתי עמותות כאן שהוקמו - -
קארין אלהרר: תראה לו דוגמה.
ניסן סלומינסקי: איזה עמותה?
עיסאווי פריג': - - בדצמבר 2012, אתה מביא אותם ל-46, איך זה?
עיסאווי פריג': הנה, עכשיו עברתי, זה 17 בינואר, שמה "מרכז החסד".
<שגית אפיק: איזה מספר?
עיסאווי פריג': איך אמספר את זה?
עיסאווי פריג': 11.
עיסאווי פריג': 25 בדצמבר 2012, איך זה?
עיסאווי פריג': אתה מבלבל את הראש.
<יהודה מונסוניגו: קודם כול זה גוף שכבר היה פעיל וכבר עושה פעילות ובעצם הוא רק - - -
<טמיר כהן: עיסאווי, תפנה אותנו למכתב.
<יהודה מונסוניגו: הוא מדבר על "דואליס"?
<יהודה מונסוניגו: אענה לך.
<יהודה מונסוניגו: זה מקרה מיוחד של גוף שפועל כבר המון שנים.
<יהודה מונסוניגו: רגע, חבר'ה, תנו לי רק להתמודד.
<יהודה מונסוניגו: מדובר בגוף שעוסק בעסקים חברתיים, הוא לוקח בעצם אוכלוסיות מוחלשות, בעיקר נוער בסיכון, ובעצם מפעיל אתם עסק כשהמטרה של העסק הזה זה קודם כול לשקם את הנוער בסיכון הזה.
<יהודה מונסוניגו: אם אתם מכירים, אז יש להם את מסעדת "ליליות" בתל-אביב.
<יהודה מונסוניגו: עומדים מאחורי הגוף הזה אנשים מאוד יקרים שבאמת עושים פעילות יפה.
<יהודה מונסוניגו: במקרה הזה בעצם הם מעתיקים את הפעילות הקיימת לגוף הזה של "דואליס", ולכן יש פה המשכיות.
משה גפני: זה חנוך ברקת.
<יהודה מונסוניגו: נכון.
משה גפני: הוא אח של ברקת?
<יהודה מונסוניגו: אני לא יודע הוא אח של מי, אני יודע שזה חנוך ברקת מאחורי הגוף.
<יהודה מונסוניגו: אני רק יכול להגיד שמדובר בפעילות קיימת שבעצם מועברת לגוף החדש הזה, ולכן כאן הלכנו לקולא.
<יהודה מונסוניגו: יש כבר פעילות קיימת.
<יהודה מונסוניגו: אנחנו משתדלים להפעיל שיקול דעת ענייני ונכון שאנחנו קובעים כלל של פעילות.
עיסאווי פריג': שם המשחק "שיקול דעת".
<יהודה מונסוניגו: בסך הכול רוצים שכספי משלמי המסים, שאני ואתה משלמים בסופו של דבר, יגיעו לייעודם כמו שהגברת כאן אמרה, ולכן אנחנו בודקים את הגוף, וזה דבר לגיטימי לראות שיש פעילות כלשהי.
<יהודה מונסוניגו: יחד עם זאת אי-אפשר להיות ראש בקיר, יש מקרים חריגים, יש מקרים מעניינים, יש מקרים שגוף בכל זאת נכנס עם המון תקציב או כבר יש לו פעילות קיימת כמו המקרה שהצגת, ולכן אנחנו משתדלים לזרום איפה שצריך.
עיסאווי פריג': כמה מתוך ה-5,200 הם גופים דתיים וכמה מתוכם שייכים לחברה הערבית?
<יהודה מונסוניגו: אני לא יודע להגיד לך בדיוק מה החתך של גופים דתיים.
<יהודה מונסוניגו: לגבי המגזר הדתי אני יכול - - -
עיסאווי פריג': הערבי.
<יהודה מונסוניגו: הערבי, סליחה.
<יהודה מונסוניגו: אני חמש וחצי שנים בתפקיד, אמרתי בעבר בישיבות כאן, אני לא סוציולוג של החברה הישראלית, אני לא יודע להסביר למה יש מגזרים שיותר פעילים או פחות פעילים, אנחנו בסופו של דבר פועלים לפי מינהל תקין, לפי כללים.
<יהודה מונסוניגו: גם ברשימות כאן יש כמה גופים ערביים.
<יהודה מונסוניגו: זה נכון שהמגזר השלישי בתוך החברה הערבית – אני מתרשם שהוא לא דומיננטי והוא לא מספיק חזק וחבל.
<יהודה מונסוניגו: אבל להגיד לך באחוזים, אני לא יודע להגיד לך.
בועז טופורובסקי: כמה בערך?
עיסאווי פריג': חוסר הדומיננטיות - - -
אלעזר שטרן: חבר'ה, זו לא השאלה, השאלה כמה הגישו וקיבלו אישור.
ניסן סלומינסקי: אבל זו לא השאלה, אם לא הגישו?
עיסאווי פריג': לא, אני שואל, חוסר הדומיננטיות כאן כפופה בגלל שיקול הדעת שלכם בוועדה או בגלל חוסר פעילות שלהם שהם לא מגישים?
אלעזר שטרן: לא הגישו.
<יהודה מונסוניגו: אבל אני אומר לך שלא מגישים.
יצחק כהן: אתה מכיר מקרה שדחו אותו?
ניסן סלומינסקי: הוא אומר שלא הגישו.
יצחק כהן: עיסאווי, אתה מדבר על איזה מקרה שאתה יודע עליו?
עיסאווי פריג': זה לא הנושא כאן.
חמד עמאר: לא ענית כמה זמן לוקח מאז הגשת הבקשה עד קבלת האישור.
<יהודה מונסוניגו: זה נורא תלוי במורכבות של התיק, זה יכול לקחת חודש-חודשיים, זה גם יכול לקחת חצי שנה ויותר, זה גם יכול להסתיים בתשובה שלילית.
בועז טופורובסקי: תגיד לי בערך כמה בתי-כנסת יש שם?
יצחק כהן: המון המון המון, הרבה הרבה, אלפים.
<יהודה מונסוניגו: יש המון בתי-כנסת.
ניסן סלומינסקי: רגע, לא מסודר, רגע.
עיסאווי פריג': לא סיימתי.
עיסאווי פריג': יש לי שאלה אחרונה.
ניסן סלומינסקי: רגע, רבותי, לא, ששש.
בועז טופורובסקי: בשום הסבר שלו - - -
<יהודה מונסוניגו: אפשר לענות לך על בתי-הכנסת?
<יהודה מונסוניגו: אפילו לא שמעת אותי.
יצחק כהן: המון בתי-כנסת, אלפים.