GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אראל מרגלית: עכשיו שימו לב מה הולך לקרות בשש השנים הקרובות.
אראל מרגלית: בשש השנים הקרובות הולכת להיות הרבה מאוד סחורה.
אראל מרגלית: כלומר כל הנושא של מה שהוועדה הזאת עשתה בפירוק הפירמידות, אז הולכת להיות הרבה מאוד סחורה.
אראל מרגלית: מה זה הסחורה הזאת?
אראל מרגלית: הסחורה הזאת זאת ההזדמנות להביא משקיעים איכותיים שיהיו חלק בבעלות שלהם, ולכן הבורסה הישראלית צריכה לצאת לעולם ולהביא את המשקיעים הטובים ביותר לכאן ואז במידה והרבה מאוד מהחברות תהפוכנה להיות שטוחות ולא פירמידות, כי אז השקיפות היא הרבה יותר גבוהה, זה גם שקיפות יותר גבוהה למשקיעים שבאים מחו"ל ולא מכירים פה את כל הבוכהלטריה של מי הבעלים של מי ואיך, הם יכולים לראות חברה ברורה, פשוטה, הם יודעים לקרוא את המאזן שלה, הם יודעים לקרוא את בעלי המניות שלה, הם לא חושבים שמישהו ממנף אותה מאיזה חמש חברות מלמעלה ובעצם שולט במה שקורה שם באופן כזה שהם לא יכולים להבין.
אראל מרגלית: זאת ההזדמנות להביא אותם לפה.
אראל מרגלית: אני הייתי מצפה מההנהלה של הבורסה הישראלית להיות מה שנקרא market oriented, זה אנשים שיוכלו לדבר גם עם השוק הבינלאומי.
אראל מרגלית: אני הייתי מצפה מהבורסה הישראלית לעשות אירועים במקומות כמו ניו יורק, במקומות כמו לונדון, במקומות כמו הונג קונג, במקומות ששם המשקיעים המוסדיים הבינלאומיים מסתובבים ושהם ישמעו עליה.
אראל מרגלית: כמו שנסדא"ק, נאסד"ק באה לתל אביב ארבע-חמש פעמים בשנה כדי לדבר עם החברות הישראליות והיא עושה את זה בכל מקום בעולם.
אראל מרגלית: לכן שני דברים.
אראל מרגלית: אחת, בואו נביא הרבה מאוד מהמשקיעים האיכותיים מהעולם לכאן.
אראל מרגלית: זה מבצע.
אראל מרגלית: זה מבצע שצריך לתת לו גב.
אראל מרגלית: שתיים, בואו נדאג שהרישום בבורסה הישראלית יוכל להיות צעד ראשון בדרך גם לבורסה בינלאומית ולא כנגדו ושזה יהיה משולב.
אראל מרגלית: הרבה מאוד מהמסחר הכפול שהיום, נניח, יש בנסדא"ק לא התחיל בכלל בבורסה הישראלית, הוא התחיל בנסדא"ק ואז חברות באו לארץ.
ראובן ריבלין: מה צריך לעשות כדי לממש את כל מה שאתה אומר?
אראל מרגלית: מה שצריך לעשות זה קודם כל להיות מאוד קשוב לחברות הישראליות הטכנולוגיות.
אראל מרגלית: אני רק מסביר את הסיטואציה.
אראל מרגלית: בנסדא"ק קשה מאוד ללכת אם אין לך משהו כמו 100, 150 מיליון דולר מכירות ואין לך רווחיות מאוד גדולה, ואם אתה חברה בדרך לשם, אתה חברה עם 50, 60 מיליון דולר מכירות, אתה יכול להיות חברה מצוינת, אתה צריך עוד כסף כדי לגדול, הבורסה הישראלית יכולה להיות שלב נהדר בדרך לנסדא"ק או בדרך לאיזה שהיא בורסה נורמלית, אבל כל הקשר בין הבורסות צריך להיות מאוד טוב ו - - -
ראובן ריבלין: הוא אמר רגולציה, אתה אמרת שיש עוד כמה דברים.
ראובן ריבלין: מה אנחנו צריכים לעשות כדי לממש את כל הדברים שאתה מדבר עליהם.
אראל מרגלית: הבורסה הישראלית צריכה להתנהל כמו חברה ישראלית בינלאומית טובה.
אראל מרגלית: כלומר הם צריכים להיות מול הלקוחות.
אראל מרגלית: הלקוחות הגדולים זה לא רק המשקיעים הישראליים, זה גם משקיעים בינלאומיים, צריכים להיות במקומות שבהם הם נמצאים כל הזמן.
אראל מרגלית: זה אחת.
אראל מרגלית: שתיים, צריכים להיות מאוד קשובים לכל אותו חלק של המשק הישראלי שעד היום לא בחר בבורסה הישראלית ולראות מה צריך לעשות - - -
ראובן ריבלין: זה ברמה השיווקית, אבל יש דברים שהרמה השיווקית לא מאפשרת אותם בגלל מצע חוקי כזה או אחר שבאה ועדה והמליצה או התבקשה להמליץ כל מיני המלצות בקשר לשינויים.
ראובן ריבלין: מה שאתה אומר, אני מבין היטב, רק השאלה מה אתה חושב שאנחנו צריכים לעשות כדי ל - - -
ניסן סלומינסקי: לא, מה שהוא מתכוון, שאם יקבלו את עמדתו יצטרכו לבחון את מערך החוקים ואז מי שיעשה את זה יצטרך לבוא ולהגיד שכדי לממש את איקס, וואי וזד יכול להיות שצריכים לשנות את החוק הזה והזה או להוסיף משהו.
<שמואל האוזר: או למשל המעבר ממלכ"ר לחברה למטרות רווח, היא מתחברת, כי אז אתה הופך אותה ל - - -
ראובן ריבלין: זו הכותרת שלך, בסדר.
<שמואל האוזר: הכותרת של הוועדה.
אראל מרגלית: אני רק אומר עוד משפט אחד לתשובה של רובי.
אראל מרגלית: לדעתי, כמה שהרגולציה תהיה יותר דומה לאותן בורסות ואותם מקומות בינלאומיים שאנחנו רוצים לקבל את המשקיעים שם ואנחנו רוצים המשכיות בין הבורסה הישראלית לבורסות הבינלאומיות, כמה שאנחנו נהיה יותר דומים ופחות נמציא, יהיה יותר פשוט.
אראל מרגלית: זו דעתי.
גילה גמליאל: אני חושבת שבאמת אנחנו צריכים לראות איך אנחנו מסייעים על מנת להחזיר את הבורסה למסלול של ההשקעות שהן תהיינה אופציה גם כן לכל המשקיעים הישראליים בעיקר, מה שיש רגרסיה בשנים האחרונות, והאפיקים הפכו להיות לדיור, וזה גם מה שיוצר את בעיית משבר הדיור הגדול עבור הזוגות הצעירים.
גילה גמליאל: כלומר משלב מסוים, שבו אנחנו צריכים לבחון את החוקים שחוקקו ואולי גרמו לרגרסיה הזאת, שבה אנשים התחילו להשקיע בדירות, כי זה יותר משתלם להם מאשר להשקיע בבורסה.
גילה גמליאל: אני חושבת שכאן יש איזה שהיא בעיה מאוד מאוד רצינית ואני חושבת שכאן יש לך דלת פתוחה, האוזר, על מנת לראות איך מחזירים את אפיקי ההשקעה של הבורסה למסלול שבו לכל אזרח במדינה ישתלם ולא על בסיס, כפי שאמרתי קודם, ללכת לאפיק היותר בטוח, של דירות בישראל, וזה גם ייתן מענה למשהו שאנחנו כל כך רוצים לפתור, שזה בעיית הדיור.
גילה גמליאל: אני קראתי מספר ראיונות שלך בנושאים האלה ואני די התחברתי אליהם ואמרתי שיש לך כאן באמת הזדמנות להגיש לנו משהו יותר ממוקד.
גילה גמליאל: כמו שרובי שואל, אוקיי, אז הבנו, נכון, יש כאן ראש פתוח כן לקדם את העניין, מה בדיוק צריך לעשות, האם החוקים שחוקקו בשנת 2003 לגבי הפטור הם הבעייתיים, האם הרגולציה היא זאת ש - - - מה בדיוק?
גילה גמליאל: אתם בעלי הידע והניסיון כדי לשים את הדגש ולהצביע על הנקודה איפה בדיוק הכשל בשוק.
גילה גמליאל: ואנחנו כמובן נשמח לקדם את זה כמה שיותר מהר.
ניסן סלומינסקי: הוקמה ועדה, שאתם הקמתם, שאלתי, מאחר שיש לך משנה סדורה, אבל אתה יודע שיש גם משניות או משנה סדורה שונה, השאלה האם כשהקמתם את הוועדה נתתם ביטוי לדעות השונות כדי שמתוך זה אפשר יהיה להגיע למשהו, או שמראש כבר המשנה הסדורה, לפיה הוקמה הוועדה, אז ממילא ברור שגם היא תקבל את זה.
<שמואל האוזר: אני אתחיל מהשאלה האחרונה.
<שמואל האוזר: קודם כל הוועדה שישבה היא ועדה שהמיעוט היו הרשות והבורסה, הרוב היו מהשוק.
<שמואל האוזר: זאת נקודה ראשונה.
<שמואל האוזר: הנקודה השנייה היא שהוועדה שמעה את כל הנוכחים פה וכל מי שרצה להשמיע היא הזמינה ושמעה והיא שמעה ישיבות ארוכות של מה יש להם להגיד וההמלצות הן תוצאה של הדברים שנאמרו.
<שמואל האוזר: הוועדה לא דנה באפיק הזה של הרגולציה, כי זה אפיק אחר שאנחנו נביא גם לשולחנה של הוועדה, היא דנה רק בדברים שקשורים לבורסה עצמה, אבל לא משום שהוועדה לא סברה שלא קשור רגולציה, אלא משום שזה סוג של מומחיות אחרת שצריך להידרש לה.
<שמואל האוזר: אני חושב שהרעיונות שהועלו פה, גם על ידי חברי הכנסת, בהחלט הבורסה עצמה צריכה להיות כבורסה, כשאנחנו אומרים בורסה למטרות רווח אנחנו אומרים כגוף עסקי, שהוא שואל את עצמו, כפי שזה נעשה בעולם, גוף עסקי שמונע כל יום בעבודתו איך הוא מביא יותר מסחר, איך הוא מושך יותר חברות.
<שמואל האוזר: גוף עסקי כזה יכול לגייס הון גם מהציבור עצמו כדי להשקיע.
<שמואל האוזר: היום השקעות בבורסה הן השקעות גדולות מאוד.
<שמואל האוזר: אם אתה רוצה להיות בחזית של הבורסות המתקדמות, צריכות להיות השקעות גדולות מאוד וזה חלק מהכספים שגוף עסקי כזה יכול גם כן לגייס.
<שמואל האוזר: אין ספק שרק בורסה כזו, שהיא תוכל להעמיד אמצעים גם טכנולוגיים, פתיחות, כללים, זמינות למשקיעים זרים ומשקיעים מקומיים, זמינות לחברות מקומיות וחברות זרות, אנחנו נוכל להפוך אותה למשהו הרבה יותר מרכזי.
<שמואל האוזר: ואני שוב אומר, בואו לא נחשוב רק במונחים של נחזיר עטרה, במרכאות, ליושנה.
<שמואל האוזר: אני לא חושב במונחים של 2 מיליארד, אני באמת אומר בואו נחשוב הרבה יותר רחוק, זאת באמת הזדמנות ואנחנו חייבים ללכת לכיוון הזה.
<שמואל האוזר: אני אומר לכם שבמונחים של עלות-תועלת, שזה נעשה, כל דבר שאנחנו עושים זה במונחים של עלות מול תועלת.
<שמואל האוזר: ישנן כל מיני דרכים לעשות את זה.
<שמואל האוזר: הדרך שבה אנחנו עושים את זה, אל"ף, אנחנו יושבים עם כל החברות, מתחילים משלב שבו אנחנו נותנים להערות הציבור, ואחר כך בוחנים את זה שוב, ושוב יוצאים להערות הציבור ואחר כך זה מגיע לכאן וכן הלאה, אנחנו עושים תהליך מאוד ארוך.
<שמואל האוזר: בי"ת, כשאנחנו יושבים אנחנו שומעים את כל ההערות, ואני יכול להראות לכם, חלק גדול אנחנו מקבלים, חלק אנחנו לא מקבלים, הכול לפי העניין.
<שמואל האוזר: והדבר השלישי, שהוא לא פחות חשוב, אני מאמין בלא להמציא את הגלגל.
<שמואל האוזר: אני מאמין שהרשויות בכלל בעולם, לפני עשר שנים, אם דיברו על מכנה משותף הכי נמוך, היום כל הרשויות לניירות ערך מדברות על המכנה המשותף הכי גבוה וכולם נבחנים על פי אותם קריטריונים.
<שמואל האוזר: אנחנו לא צריכים להיות שונים מהעולם, אמרתי את זה כמה פעמים, אני חוזר, אנחנו נקפיד על זה, אבל יחד עם זאת הדרך לעשות את זה, כשאנחנו מדברים על הקלות, שאף אחד לא יבין שהמשמעות של הקלות שאנחנו מקלים באכיפה.
<שמואל האוזר: ההיפך, אכיפה תהיה, במשקולת שבין אכיפה להסדרה אנחנו נשים דגש חזק מאוד על אכיפה, אנחנו לא נוותר על קיום הוראות החוק, אבל יחד עם זאת אנחנו נחשוב על הקלות מבלי לפגוע במשקיע, הקלות שיכולות להוזיל עלויות.
ניסן סלומינסקי: יכול להיות שיש כאן
ניסן סלומינסקי: גם דעות שונות או פעילויות סותרות של שני רגולטורים, שאחד דוחף לכיוון אחד והשני לכיוון אחר?
ניסן סלומינסקי: למשל, יש רגולטור, ככה לפחות אומרים לי, שכדי לפזר את הסיכונים וכו', הוא דוחף את המוסדיים או את הבנקים לחוץ לארץ.
ניסן סלומינסקי: גם אומרים לי שיש שם איזה רמת עידוד מסוימת, שמי שעושה את זה מקבל איזה עידוד או העדפה על מי שפה.
ניסן סלומינסקי: מצד שני, אתה, שמסתכל על הבורסה, אומר בדיוק הפוך, חבר'ה, הכול פה.
ניסן סלומינסקי: אז יש מין משהו כזה, ואנחנו יודעים שלפחות 60% מהמוסדיים והגופים האחרים כבר נמצאים בחוץ, לא פה.
ניסן סלומינסקי: אז יכול להיות שפעילות כזאת של שני רגולטורים, שכל אחד דוחף לכיוון אחר - - -
יצחק כהן: חלק מההשקעות שלהם, לא הכול, משקיעים גם בחו"ל, נכון, וזה נכון.
ניסן סלומינסקי: אמרתי 60%.
יצחק כהן: איך הגעת ל-60%?
ניסן סלומינסקי: זה מה שאומרים לי, אני מניח שזה כנראה נכון.
<אילן פלטו: מתיק המניות, זה סדר גודל של 60% בחו"ל היום.
<אילן פלטו: לא מסך הכול, מתיק המניות.
ראובן ריבלין: זה תוצאה של משהו.
ניסן סלומינסקי: לכן השאלה באמת אם יש כאן מתחת לפני השטח, כי גופים באים ואומרים 'אחד דוחף אותי לפה, אחד דוחף אותי לפה', ושניהם רגולטורים מכובדים, אז השאלה אם זה קיים ואנחנו צריכים ל - - -
ראובן ריבלין: הרי הבורסה פרחה, או הייתה ברמות של הצלחה אדירה ואנשים הלכו והעבירו את כל אפיק ההשקעות שלהם מדברים שהם גם מסוכנים לחברה ולמשק, כל זמן שהיה אמון בה.
ראובן ריבלין: זאת אומרת נושא האמון, כפי שחברת הכנסת אלהרר אמרה, הוא הנושא המרכזי, כל שאר הדברים חייבים להיות כאלה שיחזירו את האמון של הציבור.
ראובן ריבלין: גם שיווק, אתה יכול לשווק רק דבר שאנשים מאמינים בו.
ראובן ריבלין: לכן גם כל הנושאים הרגולטוריים, שהם חשובים ביותר, הם לא יעלו ולא יורידו מאומה, כי אם יבואו ויאמרו 'יש לנו אמון בבורסות בחוץ לארץ ואנחנו מאמינים במניות בחוץ לארץ, שייתנו לנו תשואה תוך ביטחון מלא', כי תפקידה של הבורסה להגן על ציבור משקיעים שהוא ציבור לא מקצועי, זאת אומרת אדם שבא ואומר 'אני רוצה את חסכונותיי להשקיע במקום שבו אני אקבל איזה שהיא תשואה על מנת לשמור על ערך הכסף שלי'.
ראובן ריבלין: ברגע שאין אמון, וזה כתוצאה מהדברים שעליהם דיברנו בכל מבנה המשק ומבנה החברות בישראל, אלה הם דברים שנדמה לי שכל ההמלצות שאתם ממליצים, צריכים לבוא ולראות מה מביניהן באמת יכול להחזיר את אמון הציבור, קודם כל.
ראובן ריבלין: תבוא תאמר לי, 'מצוין, מצוין, מצוין', אבל מה זה עוזר לי?
<אילן פלטו: אני לא חושב שהעברה להשקעה בחו"ל נעשתה בגלל בעיות אמון הציבור.
ניסן סלומינסקי: אילן, מה קרה?
<אילן פלטו: לא, הוא הסתכל עליי ואמר שזה בגלל אמון הציבור.
ראובן ריבלין: אני בדרך כלל תומך בדעותיך, רק תדע לך, שלא צריך להגזים עם מחיאות הכפיים.
ראובן ריבלין: חלק מהאשמה הגדולה גם באותן חברות אשר התפרנסו מהבורסה לעילא ולעילא.
יעקב ליצמן: אמון בבורסה תלוי באמון בממשלה.
ניסן סלומינסקי: חיכית לזה.
<אילן פלטו: המשברים הגדולים היו בארצות הברית.
ראובן ריבלין: אני מסכים איתך.
יעקב ליצמן: אם יש אמון בממשלה, אז הבורסה מתחזקת.
ניסן סלומינסקי: האמון בממשלה תלוי באמון בקדוש ברוך הוא.
ניסן סלומינסקי: שמוליק, קצר.
<שמואל האוזר: ראשית אני אומר שאני מאמין שרגולציה חזקה, רגולציה איכותית, נכונה - - -
ראובן ריבלין: נכון, היא לא מטרידה, אלא שומרת על הציבור.
<שמואל האוזר: - - - היא החלק במשוואה הזאת של אמון הציבור ולכן רגולציה חזקה היא מאוד הכרחית.
<שמואל האוזר: אבל היא צריכה להיות חכמה והיא צריכה להיות כזאת שהיא תורמת לשוק ולא מעיקה ברמות שאנחנו לא היינו רוצים.
<שמואל האוזר: כשאנחנו מדברים על רגולציה היום שנעשית כמו בכל העולם, זו רגולציה חזקה.
ראובן ריבלין: אין ספק, מזה לא יהיה אמון ציבור.
<שמואל האוזר: הדבר השני, יש היום בישראל שלושה רגולטורים בשוק ההון.
<שמואל האוזר: אני חושב שהיום יש תיאום בין הרגולטורים יותר מאי פעם.
<שמואל האוזר: אנחנו מדברים, אנחנו מסכימים, אנחנו מסכימים על הרוב המכריע של הדברים, מדי פעם ישנם חילוקי דעות.
<שמואל האוזר: אני רוצה לומר לכם, רוב חילוקי הדעות נובע מנקודת מבט שונה של הרגולטורים כפי שהחוק הכתיב להם.
<שמואל האוזר: אגף שוק ההון, בנק ישראל, מסתכל על יציבות, זה תפקידו.
<שמואל האוזר: רשות ניירות ערך, תפקידה על פי החוק הוא לשמור על אמונו של הציבור ולצורך זאת היא מדברת על התנהלות של הגופים ועל גילוי, אלה שני דברים שלפעמים הם יכולים להתנגש, אבל זה טוב שהם מתנגשים וזה טוב שלפעמים יש חילוקי דעות, ולכן מהבחינה הזאת אני חושב שיש פה מערכת שמדברת זו עם זו, גם אם לפעמים ישנם חילוקי דעות והם לגיטימיים.
ניסן סלומינסקי: אנחנו מסיימים את הדיון עכשיו, מתי אנחנו צריכים שוב להיפגש כדי שבמקום לדבר יהיו רעיונות, יש תכניות, יש ועדה?
יעקב ליצמן: אם יהיה לך כסף להשקיע בבורסה.
ניסן סלומינסקי: מתי נוכל להיפגש כדי שתוכל כבר, איך אומרים?
ניסן סלומינסקי: שיהיה כבר זה, יהיה כבר זה ויהיו כבר החלטות.
ניסן סלומינסקי: כדי שנוכל לקבוע את הפגישה הבאה, כי אנחנו עדיין זקוקים לעוד פגישה.
<שמואל האוזר: העבודה היא מאוד אינטנסיבית.
ניסן סלומינסקי: כמה, חודש?
ניסן סלומינסקי: חודשיים?
<שמואל האוזר: אני מציע, אנחנו לקראת סוף השנה, מנכ"ל, יושב ראש, ייכנס בתחילת השנה הבאה.
<שמואל האוזר: מנכ"ל בתוך שבועיים-שלושה ייבחר.
ניסן סלומינסקי: אז אני מבין שבתחילת 2014 אתם כבר תהיו אנשי בשורה, ואנחנו אולי לא נצטרך, אולי פתאום כבר נראה שהכול - - - ולא נצטרך אפילו.
יעקב ליצמן: ואז תהיה ממשלה אחרת גם.
אראל מרגלית: אני הייתי מציע, אחרי שיש מנכ"ל ויושב ראש, גם לבוא ולהציג לנו וגם הייתי מזמין אורחים שאתה רואה אותם אל"ף, נציגים של סוג המשקיעים שאתה רוצה שיהיו משקיעי היעד, שיגידו לנו פה מה הם רוצים לראות מהבורסה הישראלית, פשוט לשמוע אותם, ודבר שני, הייתי רוצה לראות נציגים של חברות שהיינו רוצים שייכנסו, ומה מונע מהם, כדי שנשמע ונבין לאן אנחנו הולכים.
יצחק כהן: וגם למה שהם יעשו את בארץ ולא בחו"ל.
<אלי שני: אני משקיע פרטי בבורסה.
<אלי שני: הוא דיבר על משקיעי יעד, אני אחד מהם.
<שמואל האוזר: לא כל משקיע פרטי הוא משקיע יעד, אבל בואו נשמע.
<אלי שני: אני גם מהמשקיעים שפונים הרבה לרשות לניירות ערך, חושפים שחיתויות.
יעקב ליצמן: עדיף שתגיד על השחיתויות מאשר תדבר על דברים אחרים.
<אלי שני: אני חושב שהיעד של פרופ' האוזר הוא ריאלי, אפשר להחיות את הבורסה, להביא למחזורים של מיליארדי שקלים ביום, יש את כל הנתונים, ברגע שפרופ' האוזר הוא יוזם ופועל לכך, זה כבר חצי מהפתרון.
<אלי שני: מעבר לזה, ניתן כיום לבצע הפתחה של שיעורי המס ולהחזיר את המשק לצמיחה מהירה, שזה גם יביא לבורסה משגשגת והבורסה המשגשגת תגדיל עוד יותר את הכנסות המדינה ממיסים ותשמור על גירעון נמוך.
<אלי שני: כיום מה שצריך לעשות, בנוסף להפחתה של מס רווחי הון, לשקול לבטל את העלאת מס חברות ומס מעסיקים שמתוכננות לתחילת 2014.
<אלי שני: כאשר אנחנו רואים כאן גידול באבטלה ותחזית של בנק ישראל לגידול משמעותי נוסף באבטלה, אז אין טעם להטיל קנס על מעסיקים.
<אלי שני: בנוסף גם מס חברות, שהיה 24% והיה מתוכנן להגיע ל-18%, העלו אותו ל-25% ועכשיו רוצים להעלות אותו ל-26.5%, וכשדיבר חבר הכנסת ריבלין על אמון משקיעים, זה בדיוק מה שפוגע באמון המשקיעים.
<אלי שני: אתה לא יכול להשקיע בחברה ושיעור המס עולה בצורה דרמטית.
<אלי שני: אז להמליץ בשלב ראשון לבטל את העלאת מס חברות ולשקול אפילו הפחתה של המע"מ והפחתה של מס חברות בחזרה ל-24%.
<אלי שני: הדבר הזה יעודד השקעות, יקטין את מספר המובטלים ויקטין גם את מספר האנשים שרוצים לעזוב את הארץ.
ניסן סלומינסקי: סיימנו, לא לחלוטין, אבל בשלב הזה היום סיימנו את הדיון על הנושא של הבורסה.
ניסן סלומינסקי: יהיה צפוי שבתחילת 2014 ניפגש שוב ואני מקווה שאז בשמחה, כמו שאומרים.
ניסן סלומינסקי: אנחנו עוברים לנושא השני, שהוא כל מה שקשור בשינויים התקציביים.
יעקב ליצמן: יש כסף.
ניסן סלומינסקי: כשאתה מעביר מכיס לכיס, זה לא אומר שיש כסף.
יצחק כהן: תלמידי ישיבה מחו"ל, הבנתי שירדת מזה.
ניסן סלומינסקי: אני לא ירדתי מזה.
יצחק כהן: ראיתי ששר החינוך חתם על - - -
ניסן סלומינסקי: אני עוד לא שר החינוך.
יצחק כהן: תגיד קודם כל מה העמדה שלך בנושא הזה.
ניסן סלומינסקי: אני נשאלתי אתמול בערב והבעתי את תדהמתי.
ניסן סלומינסקי: זה בניגוד להבנות שהיו לי, אבל - - -
יצחק כהן: אז אולי בתור יושב ראש ועדת כספים, אתה יכול לבדוק את אי ההבנות?
ניסן סלומינסקי: נטפל בזה, בסדר.
ניסן סלומינסקי: רבותיי, אנחנו מקבלים בברכה שניים שהם ותיקים, אבל הייתה להם הפסקה מסוימת, אז קודם כל את ראש אגף התקציבים, אמיר, שהוא ותיק באגף, אבל עכשיו הוא ראש.
ניסן סלומינסקי: אנחנו מקבלים אותו בברכה.
ניסן סלומינסקי: ואת יעל, שהיא מה שנקרא סגנית מקרו, ואת יוגב, השב מארצות הניכר.
ניסן סלומינסקי: מאחר שאפשר להגיד שזו פעם ראשונה שהוועדה פועלת בנושא של שינויים תקציביים, אני מודע לזה שהיו הרבה כתבות ויש הרבה מאוד תחושות של אנשים, בעיקר הח"כים החדשים, שלמעשה התקציב האמיתי של מדינת ישראל זה לא מה שאושר בכנסת, אלא מתנהל כאן בוועדה מתחת לשולחן ופה למעשה נקבעים הדברים על אמת.
ניסן סלומינסקי: דבר שהוא ודאי לא נכון וודאי שתקציב המדינה נקבע על ידי הכנסת והכול פועל כרגיל.
ניסן סלומינסקי: אז אמרנו שנעשה דיון משותף, כדי שנוכל להבין את היסודות, מה הוועדה עושה, מה זה שינויים תקציביים, ממה זה נובע וכו', עם קצת סבלנות, ואחרי שנעבור את זה נוכל אחר כך, בעזרת ה', להגיע גם לחלק המעשי של השינויים.
ראובן ריבלין: בעזרת ה', אם ה' ירצה.
יעקב ליצמן: אנחנו נצביע היום על שינויים?
ניסן סלומינסקי: אני מקווה שכן.
יעקב ליצמן: על אף מה שהם עשו לישיבות מחו"ל?
ניסן סלומינסקי: יש דברים ויש דברים.
יצחק כהן: מה?
יצחק כהן: על החטיבה להתיישבות אנחנו נצביע?
ניסן סלומינסקי: יש גם שבוע הבא.
יצחק כהן: יש גם עוד שבועיים.
ניסן סלומינסקי: גם בשבוע הבא יש לנו ישיבה.
יעקב ליצמן: אני יודע ששר האוצר אמר שהוא יכול להעניש עכשיו, הוא לא מחכה לשבוע הבא.
יצחק כהן: אני לא מבין, אתה סיכמת איזה שהוא סיכום, הם לא עומדים בסיכום שאתה סיכמת, אתה ממשיך לנהל את העניינים?
ניסן סלומינסקי: טוב, רבותיי - - -
יצחק כהן: לא, תענה לנו תשובות, מה זה טוב?
יצחק כהן: סיכום שלך, לא עומדים בו, איך אתה מגיב?
ניסן סלומינסקי: הסיכום לא עם שר האוצר.
יצחק כהן: אז עם מי?
יעקב ליצמן: מה זה משנה עם מי?
יצחק כהן: רוצים לסגור את ישיבת מאיר, נוסדה ב-1815 - - -
יעקב ליצמן: - - - גם בוועדת כספים שתלמידי חו"ל ממשיכים לקבל תקציבים.
יעקב ליצמן: ביטלו את זה הלילה.
גילה גמליאל: רגע, מה נסגר עם - - -?
יצחק כהן: הם בונים התנחלויות וסוגרים ישיבות.
אלעזר שטרן: שם זה רק אשכנזים.
ניסן סלומינסקי: טוב, רבותיי, אני מבקש שתי בקשות.
ניסן סלומינסקי: אל"ף, הוותיקים שמכירים ואני מניח שירצו לסייע מניסיונם, אז בואו ניתן - - -
יעקב ליצמן: לסייע במה?
ניסן סלומינסקי: להסברים ולכל הדברים ולמתודה - - -
יעקב ליצמן: להסברים לא, אבל כן ל - - -
ניסן סלומינסקי: זה אחר כך, קודם כל יש הסבר, קודם כל יש מתודה, יש לימוד.
ניסן סלומינסקי: אז אני מבקש מהוותיקים לרשום, יהיה להם זמן אחר כך להוסיף מה שירצו.
ניסן סלומינסקי: וגם מחבריי החדשים, או בכלל מכל חבריי שיש להם שאלות, לרשום, כדי לתת להם להציג את התפיסה הכוללת ואחר כך יהיה זמן כמובן לשאלות וכל שאלה תיענה, ואני מקווה שיוסרו כל הספקות.
ניסן סלומינסקי: אמיר, המיקרופון לרשותך.
<אמיר לוי: תודה רבה.
<אמיר לוי: בוקר טוב לכולם.
<אמיר לוי: אני אנצל רגע את ההזדמנות גם להיכרות קצרה, כי זו בסך הכול ישיבה ראשונה, לפחות של הצוות שלנו, איתכם אחרי התקציב.
<אמיר לוי: קודם כל, חוץ מיעל שהיא סגנית מקרו והחליפה את אייל ואת יוגב, רכז מקרו שלנו, שאני מניח שאתם מכירים, נמצא פה גם איתי איתנו, בצד, שהוא רפרנט מקרו שלנו וזה צוות מקרו שלנו.
<אמיר לוי: ומילה עליי.
<אמיר לוי: חוץ מזה שאני בוגר כלכלה ומדע המדינה, תואר שני בכלכלה מהאוניברסיטה העברית, התחלתי את דרכי המקצועית באגף התקציבים, הייתי עשר שנים, עם חלקכם הספקתי לעבוד בסיבוב הקודם ובתפקיד האחרון שלי באגף הייתי סגן ראש אגף תקציבים והתעסקתי בעיקר עם תחומי התשתיות.
<אמיר לוי: בשבע השנים האחרונות הייתי בקבוצת שיכון ובינוי וניהלתי את שיכון ובינוי אנרגיה מתחדשת, שעושה בעיקר פרויקטים בתחום הסולרי.
<אמיר לוי: לפני שלושה חודשים חזרתי לאגף, ובחודש האחרון של התקציב, חודש יולי, הייתי בחפיפה וליוויתי קצת את פעילות הוועדה כאן, כשהעבירה את התקציב.
<אמיר לוי: זה במילה ככה עליי.
<אמיר לוי: באופן כללי, על תקציב 2013 ו-2014, לפני שנגיד, אני רוצה להגיד תודה.
<אמיר לוי: למרות שאני לא הייתי שותף בבנייתו ולמרות המחלוקות שהיו כאן אני כן רוצה להגיד תודה על זה שהתקציב עבר, ואני חושב שמבחינת היציבות של המשק, הממשלה ואתם כוועדת כספים וככנסת עשיתם צעד מאוד משמעותי לשמור על היציבות של הכלכלה.
<אמיר לוי: אני חושב שבעולם שהוא כלכלי לא יציב, בסך הכול ישראל, בעיקר לאור ההתנהלות כמו שהייתה כאן, היא בסך הכול מקום יחסית יציב ואני מאוד שמח על זה ומאוד מקווה שהקו הזה ימשיך, ואני שם בצד, אני לא נכנס לכל מיני מחלוקות, אם היה צריך להיות בתקציב קצת יותר לשם או קצת פחות, אלא באופן כללי על הקו הזה, ואנחנו מאוד שמחים ומאוד יודעים להעריך את זה שבסופו של דבר הוועדה הייתה מאוד רתומה לשמור על אותה המסגרת ועל אותם יעדי גירעון שאיתם הגענו לוועדה.
<אמיר לוי: מה שהכנו לכם כאן, כדיון ראשון לעבודה ולשיתוף פעולה שיהיה לנו בשנים הקרובות, זה מהרגע שהתקציב עובר יש תהליך שנתי שהוא רצוף של שינויים תקציביים.
<אמיר לוי: התהליך הזה קורה תמיד, הוא קורה בכל מקום, בכל מדינה, הוא קורה גם בחברות עסקיות ולא רק בממשלה.
<אמיר לוי: יש לו כמה סיבות, שתיכף יעל תמנה אותן, אבל יש הרבה שינויים, שאת חלקם אתם מכירים, חלקם אתם יוזמים, חלקם קורים, סתם למשל כמו דוגמאות שפתאום צצה סוגיית המסתננים או פתאום יש פוליו, אז צריך לעשות שינויים, או פתאום עניינים ביטחוניים למיניהם, או תכנון, לא תמיד גם התכנון הוא מושלם, ובעצם אתם מקבלים לכאן פניות תקציביות וזה הרציונל לאותן פניות.
יעקב ליצמן: התקציב עובר בינואר, בדצמבר?
יעקב ליצמן: אתם לא עושים העברות תקציביות בפברואר.
יעקב ליצמן: וכשהתקציב עבר ביולי, אתם עושים באוגוסט.
<אמיר לוי: כן, התקציב עבר ביולי, צריך לזכור שהיו שבעה חודשים שהמשרדים כן פעלו.
<אמיר לוי: הם לא פעלו בתפוקה מלאה, אבל הם פעלו ולכן היה צריך מיד לעשות שינויים, כי הם חיכו לזה הרבה מאוד זמן.
<אמיר לוי: מכאן זה נובע.
<אמיר לוי: לפני שניכנס למצגת, שבעצם נראה לכם טיפה קודם כל איך בנוי התקציב ואיך מגיעים השינויים, אני רוצה להגיד לכם כמה דגשים לגבי העבודה שלנו איתכם ולגבי התפקיד שלנו, כאגף תקציבים.
<אמיר לוי: אנחנו בסופו של דבר כאן בשביל לתת שירות מלא ולתת מענה מלא.
<אמיר לוי: אנחנו נותנים את השירות ואת המענה המלא הזה גם למשרדי הממשלה השונים, שיש להם תכניות עבודה ויש להם יעדים, וגם לכם כחברי כנסת וחברי ועדת כספים, שבסופו של דבר רוצים, זכותכם ואפילו חובתכם, לדעת בצורה מלאה ובצורה שקופה מה אתם מקבלים לכאן, על מה אתם מצביעים, ולצורך העניין הזה אנחנו ניתן שירות מלא וניתן מענה מלא לכל מה שתרצו.
<אמיר לוי: חשוב לי להדגיש את זה, כי בסופו של דבר מאוד ברור לנו מאיפה אתם באים.
<אמיר לוי: אני אמרתי, לא רק זכותכם, אלא אפילו חובתכם, ואנחנו ניתן את זה.
<אמיר לוי: לצורך העניין, אנחנו גם ניסינו לגבש בשבועות האחרונים נוהל עבודה חדש, שהוא יותר מסודר ויותר מפורט, אתם תראו אותו, שהוא ייתן מענה בצורה כזאת שהחומר יגיע אליכם מבעוד מועד, בצורה כזאת שתוכלו לקבל דברי הסבר מפורטים, בצורה כזאת שיהיה דיאלוג בינינו מראש, אתם תוכלו לפנות אלינו, תוכלו לשאול שאלות, תוכלו לבקש נתונים נוספים ותוכלו גם להזמין את המשרדים הרלוונטיים באותם מקומות שתרצו לרדת בצורה יותר מעמיקה.
<אמיר לוי: יחד עם זה חשוב לי להדגיש לכם שני דברים.
<אמיר לוי: האחד, יש הרבה שינויים תקציבים.
<אמיר לוי: זה דבר שהוא דורש הרבה מאוד זמן והרבה מאוד תשומות.
<אמיר לוי: יש כל שנה באזור ה-1,500 שינויים תקציבים, פחות או יותר.
<אמיר לוי: הם ימשיכו להיות, למרות שאנחנו, אני חייב להגיד, גם עושים עבודה ועשינו עבודה של חריש עמוק, להקטין את מספר התקנות התקציביות ולאפשר למשרדים הרבה יותר חופש פעולה, אבל אתם צריכים להבין שיהיו הרבה מאוד וזה מצריך הרבה מאוד עבודה.
<אמיר לוי: גם אני, כראש אגף תקציבים, היכולת שלי להבין בכל פנייה ופנייה היא פחות מאשר אותו רפרנט שיש לו תחום ספציפי או סגן שיש לו תחום ספציפי.
<אמיר לוי: צריך לזכור את זה ולשים את זה בקונטקסט הזה.
<אמיר לוי: אבל יחד עם זה אני מתחייב לכם שכל שאלה שתהיה לכם מראש, כל בקשה שתהיה לכם, או שאנחנו ניתן על זה מענה, או שצריך להבין שיש דברים שהמשרד מכיר הרבה יותר טוב מאיתנו ובצדק, כי הוא זה שמנהל את התחום ולא אנחנו, אז תהיה לכם אפשרות מלאה לקבל את זה מהמשרדים, או להזמין לכאן גם את המשרדים באותן סוגיות שתרצו לדעת, ואני מבטיח לכם שאנחנו נשתף פעולה בצורה מלאה.
<אמיר לוי: חשוב לי להדגיש שאנחנו רוצים להיות שקופים, אנחנו רוצים להיות בהירים ואנחנו נעשה את המקסימום - - -
ראובן ריבלין: כשאתה אומר המשרד, זה הרפרנט של המשרד?
<אמיר לוי: אתם תבחרו בתחום מסוים, אתם תראו את זה תיכף בנוהל החדש.
<אמיר לוי: אם אתם תרגישו צורך לקבל גם את המשרד, לא חשוב אם זה הרפרנט, אם זה ראש תחום מסוים, כדי לקבל מענה יותר רחב, אז אתם תפנו אלינו, אנחנו נבקש מהמשרד ביחד עם הוועדה, והנציג הרלוונטי של המשרד יגיע במועד המתאים.
<אמיר לוי: ואני אומר עוד פעם, אנחנו רוצים להיות שקופים, אנחנו רוצים להיות בהירים, אנחנו רוצים לתת לכם מענה מלא לכל השאלות.
<אמיר לוי: אני לא יודע להיכנס לסוגיות של סדרי עדיפויות, כי לפעמים חשוב לכם משהו אחד ולמשרד חשוב משהו אחר, בסופו של דבר יש משרד ויש ממשלה והיא מביאה לאישורכם, אבל אני כן יכול להבטיח שאנחנו ניתן מענה מלא ונהיה שקופים.
<אמיר לוי: אם יהיו בעיות, תציפו את זה ואנחנו ניתן פתרונות.
<אמיר לוי: זה כרקע לדברים.
<אמיר לוי: מה שאני מציע זה שיעל תגיד כמה מילים וניכנס למצגת להציג סקירה על התקציב עצמו ואחר כך ניכנס לנוהל החדש.
<יעל מבורך: אז קצת רקע לגבי התקציב לפני שאנחנו נכנסים להסברים היותר מפורטים על איך בנוי תקציב המדינה ואיזה סוגים של שינויים בעצם אתם תיתקלו בהם פה במהלך הדיונים.
<יעל מבורך: אז תקציב לשנת 2013 עומד על 309.5 מיליארד שקלים, 2014, קצת מעל 319 מיליארד.
<יעל מבורך: המורכבות של התקציב – הוא עוסק בהמון נושאים שונים.
<יעל מבורך: הוא עוסק גם בנושאים ביטחוניים וגם בנושאים חברתיים ובחינוך ובספורט ובקניות ובהקצאה של כספים שנעשית בדרך של מכרז, או בדרך של תמיכות או בדרך של העברה ישירה לפרטים, כמו קצבאות, כמו מס הכנסה שלילי או כל מיני תקציבים מהסוג הזה.
<יעל מבורך: לכן הפעילות הממשלתית, שבאה לידי ביטוי בתקציב, היא מורכבת.
<יעל מבורך: זה גם גוזר את אופן הניהול שלו ואת אופן התחזוקה השוטפת, שזה מה שעושים פה בוועדה.