GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ניסן סלומינסקי: 180 מיליון שקלים, זה לא הישג.
יצחק כהן: לקחו כאן שלושה מיליארד שקלים ואתה מדבר על 180 מיליון.
יצחק כהן: שלושה מיליארד שקלים.
יעקב ליצמן: שלושה וחצי מיליארד שקלים.
ניסן סלומינסקי: אני אמרתי שהצלחתי לחסום את הכול?
יצחק כהן: אני מכיר את המשא ומתן כבר יותר מחודש.
ניסן סלומינסקי: הגענו לשלושה וחצי מיליארד והסברתי איך הגעתי לזה.
ניסן סלומינסקי: בקצבאות אמרתי 182 מיליון שקלים והסברתי איך.
ניסן סלומינסקי: אמרתי הישג?
ניסן סלומינסקי: אין הישג.
ניסן סלומינסקי: אני בטוח שיושבים כאן אנשים שאומרים לעצמם בלב שאם הם היו מקבלים למגזר שלהם 182 מיליון שקלים, היו אומרים תודה עשר פעמים.
יצחק כהן: אף אחד לא אומר את זה בלב.
ניסן סלומינסקי: יגידו את זה אפילו בגלוי.
עיסאווי פריג': אם הייתי מקבל 180 מיליון שקלים לחברה שלי, הייתי אומר תודה.
עיסאווי פריג': עדיין לא הבנתי מה ההיגיון.
ניסן סלומינסקי: אין היגיון.
עיסאווי פריג': טמון בזה משהו?
משה בר סימנטוב: זאת קבוצה שאם היינו משווים לה את הקצבאות ל-140 שקלים, הפגיעה בה הייתה הכי גדולה.
ניסן סלומינסקי: במשא ומתן כשאתה לוחץ ולוחץ ונלחם על ציבורים מסוימים, מה שאתה מצליח להשיג, הצלחת להשיג.
ניסן סלומינסקי: אמרנו, זה מה שהצלחנו ואני חושב שבסך הכול הכללי הוועדה יכולה להתברך בהישג הגדול.
משה בר סימנטוב: ההישג של הוועדה הוא שבקבוצה שנפגעה הכי הרבה מההפחתה, מיתנו את ההפחתה בצורה משמעותית.
ניסן סלומינסקי: אם תסתכל על הכול, תוך כדי זה הגעת לשלושה וחצי מיליארד שקלים וזה כמעט שלושים אחוזים מהסך הכול של הכספים.
משה גפני: מתי אתם הולכים לאכול?
ניסן סלומינסקי: בואו נסיים את הסעיף הזה.
משה גפני: בסעיף הזה יש רק נזק.
משה גפני: אני רוצה שלא יצביעו על זה כי זאת גזרה קשה.
עיסאווי פריג': כדי להצביע על חוק כזה, אתה חייב להיות צלול.
ניסן סלומינסקי: גפני, אתה יודע שיצביעו או על זה או על הכחול.
שמרית גיטלין שקד: אנחנו נצביע קודם כל על ההסתייגויות לסעיף 56(1).
שמרית גיטלין שקד: סעיף 56(1) מתקן את ההגדרה: הסכום הבסיסי.
שמרית גיטלין שקד: הסכום הבסיסי לגבי כל קצבאות הילדים יעמוד על 140 אחוזים, לילדים שנולדו אחרי 2003.
שמרית גיטלין שקד: ההסתייגויות מונחות לפניכם.
שמרית גיטלין שקד: יש הסתייגויות של קבוצת העבודה, ש"ס, יהדות התורה, מרצ, רע"ם-תע"ל, חברת הכנסת אורלי לוי-אבקסיס וגילה גמליאל שרוצים שהסעיף יבוטל.
ראובן ריבלין: יש כאלה שרוצים הרבה יותר.
מיכל בירן: יש כאן גם את העניין של ביטול קצבאות ילדים לאלה שמקבלים מס יסף?
שמרית גיטלין שקד: כבר נגיע לזה.
שמרית גיטלין שקד: יש הסתייגות של קבוצת חד"ש.
שמרית גיטלין שקד: ההסתייגות שלהם מופיעה כאן בנוסח.
אחמד טיבי: אני מייצג אותם.
שמרית גיטלין שקד: הם הציעו שבמקום 144 שקלים, הקצבה החדשה תהיה 170 שקלים.
אחמד טיבי: רע"ם-תע"ל הציעו מאתיים שקלים.
שמרית גיטלין שקד: עכשיו אני בהסתייגות של חד"ש.
אחמד טיבי: אני מסביר קודם את ההסתייגות של חד"ש ואחר כך את ההסתייגות של רע"ם-תע"ל.
אחמד טיבי: מה חד"ש רוצים
שמרית גיטלין שקד: 170 שקלים.
אחמד טיבי: אין ספק שההצעה של חד"ש להעלות ל-170 שקלים היא הצעה ראויה שמשקפת את המצב, כמעט כמו ההצעה של רע"ם-תע"ל.
שמרית גיטלין שקד: אתה יכול להצביע.
ניסן סלומינסקי: מי בעד קבלת ההסתייגות של חד"ש?
שמרית גיטלין שקד: הסתייגות של רע"ם-תע"ל.
עיסאווי פריג': ניסן, הבן שלי כל הזמן שואל איפה אני.
ניסן סלומינסקי: הוא שלח אותך לכנסת.
ניסן סלומינסקי: הוא היה צריך לדעת מה זה.
ניסן סלומינסקי: הבן שלך עושה את זה כי האימא ביקשה שיבדוק איפה אתה.
יצחק כהן: ההסתייגות היא של חד"ש והם לא כאן.
יצחק כהן: אני מושך את הרביזיה.
יצחק כהן: זאת לא הסתייגות של הקבוצה.
אחמד טיבי: ההצעה שונה בתכלית.
אחמד טיבי: ההצעה מדברת על מאתיים שקלים וזאת מאחר שהצרכים האנושיים, החברתיים, המשפחתיים, החינוכיים לצד האספקטים הפדיאטריים של הילדים, מחייבים בדיוק את הסכום הזה.
שמרית גיטלין שקד: זאת הסתייגות תקציבית.
ניסן סלומינסקי: אבל הפילו את ההסתייגות.
שמרית גיטלין שקד: נכון, אבל היא עולה למליאה והמליאה צריכה לקבוע אם ההסתייגות היא תקציבית.
ניסן סלומינסקי: היא תקציבית.
יצחק כהן: הוא ביקש רביזיה בשם הקבוצה.
משה גפני: לא היו ימים טובים למשרד האוצר כמו הימים האלה.
ניסן סלומינסקי: רביזיות יהיו ברבע ל-4.
אחמד טיבי: אי אפשר ברבע ל-4.
אחמד טיבי: אנחנו בארוחה תומכת.
ניסן סלומינסקי: אתם אוכלים כאן כל הזמן.
עיסאווי פריג': עכשיו מותר לנו לאכול.
אחמד טיבי: אבל יש לנו ארוחה רשמית.
אחמד טיבי: תומכת.
עיסאווי פריג': יש טקס.
אחמד טיבי: עם המשפחה.
אחמד טיבי: אני לוקח את עיסאווי במקום המשפחה.
ניסן סלומינסקי: איך אתם ישנים בלילה?
ניסן סלומינסקי: המואזין קורא כל שעתיים.
ניסן סלומינסקי: כל שעתיים מפעילים את ההקלטה והמואזין מדבר.
אחמד טיבי: זה עדיף מאשר לירות ולעקור עצים.
עיסאווי פריג': הרבה מהשכנים אמרו שהם נהנים לשמוע את זה.
ניסן סלומינסקי: יש לכם מזל שעכשיו מפעילים את המזגנים כך שהכול סגור ולא שומעים.
ניסן סלומינסקי: החבר'ה משערי תקווה הפנו את הרמקולים אליהם.
אחמד טיבי: אתם מפוצצים לנו מכוניות.
אחמד טיבי: תג מחיר.
אחמד טיבי: שלוש פעמים כל לילה.
ניסן סלומינסקי: אנחנו חברים טובים.
עיסאווי פריג': אנחנו ביחסים טובים.
עיסאווי פריג': יש תנועת מסחר טובה.
ניסן סלומינסקי: השירותים שניתנים בבית המרקחת שם יותר טובים מאשר אצלנו.
עיסאווי פריג': ניסן, למה לא לדחות למחר?
ניסן סלומינסקי: רוצים לסיים.
עיסאווי פריג': אפשר ב-10 בבוקר.
עיסאווי פריג': לא יכולים להמשיך.
ניסן סלומינסקי: כולנו בשיא הכוח.
ניסן סלומינסקי: מי יכול לישון עכשיו?
ניסן סלומינסקי: כולם בשיא המרץ.
עיסאווי פריג': אתה גם צריך לשמור על הבריאות שלך.
ניסן סלומינסקי: עוד יומיים.
שמרית גיטלין שקד: הסתייגות של קבוצת בל"ד.
שמרית גיטלין שקד: במקום 140 שקלים יבוא 259 שקלים.
יצחק כהן: יעלה למעלה.
אחמד טיבי: מדובר בהצעה חשובה.
אחמד טיבי: נא להצביע.
שמרית גיטלין שקד: הסתייגות של קבוצת מרצ.
עיסאווי פריג': עכשיו זה מתחיל להיות מעניין.
שמרית גיטלין שקד: במקום האמור בסעיף (1) יבוא: בסעיף (1ׂ) בהגדרת סכום בסיסי.
שמרית גיטלין שקד: בפסקה (2), הקטע החל במלים "למעט קצבה" עד המלים "של ההורה" – יימחק ובסופו יבוא.
שמרית גיטלין שקד: הם מציעים שבעד הילד הראשון, השני והשלישי שבמניין ילדיו של ההורה, 263 שקלים חדשים.
שמרית גיטלין שקד: בעד הילד הרביעי ואילך שבמניין ילדיו של ההורה, 175 שקליםף.
ניסן סלומינסקי: פירמידה הפוכה.
עיסאווי פריג': אני רוצה לנמק אבל אני רוצה לשמוע את זה שוב, כי אני לא רואה את הנוסח הכתוב.
ניסן סלומינסקי: ככל שיש יותר ילדים, יורד הסכום.
עיסאווי פריג': אנחנו אומרים שאנחנו מעדיפים את האיכות על הכמות.
עיסאווי פריג': זה דבר מאוד חשוב.
ניסן סלומינסקי: שני ילדים זאת איכות יותר מאשר ארבעה.
אחמד טיבי: כמה ילדים יש לך?
עיסאווי פריג': אסור לי לגלות.
עיסאווי פריג': אני רציתי בן, אבל לא נפל לי בן.
עיסאווי פריג': המשכתי הלאה.
אחמד טיבי: בן בדרך כלל יוצא.
אחמד טיבי: לא נופל.
גילה גמליאל: אמר הגניקולוג.
עיסאווי פריג': אחרי שש יצא הבן.
ניסן סלומינסקי: ושם עצרת?
עיסאווי פריג': עצרתי.
אחמד טיבי: אני רוצה להצהיר לפרוטוקול שלי יש שתי בנות ואני לא מהווה שום איום דמוגרפי על היהודים.
ניסן סלומינסקי: אפשר להצביע?
עיסאווי פריג': לא קיבלתי דקה וחצי.
מיכל בירן: הוא לא הסביר.
ניסן סלומינסקי: הוא מסביר על הילדים.
מיכל בירן: אני רוצה לשמוע את ההיגיון.
מיכל בירן: תן לנו להבין את ההיגיון.
עיסאווי פריג': חברים, אנחנו במרצ מעדיפים את האיכות על הכמות.
ניסן סלומינסקי: אתה לא צריך להסביר את זה.
ניסן סלומינסקי: זה מספיק.
עיסאווי פריג': כל מנדט במרצ שווה שלושה-ארבעה מנדטים במפלגות אחרות.
עיסאווי פריג': תאמין לי, עבדנו קשה.
אלעזר שטרן: תבואו למליאה ונראה אם זה כך.
ניסן סלומינסקי: הבנו את העניין.
ניסן סלומינסקי: מי בעד קבלת ההסתייגות של מרצ?
ניסן סלומינסקי: נפילת ההסתייגות אומרת שאנחנו מעדיפים את הכמות ואת האיכות ביחד.
משה בר סימנטוב: גם זאת הסתייגות תקציבית.
משה גפני: איך אתה אומר שאתם מעדיפים את הכמות ואת האיכות כשאתם מקצצים מיליארדים בקצבאות הילדים?
משה גפני: אתם הולכים להצביע בעד קיצוץ בקצבאות הילדים.
ניסן סלומינסקי: אנחנו לא רוצים להפוך את הפירמידה.
משה גפני: אבל אתם מקצצים.
שמרית גיטלין שקד: יש הסתייגות של העבודה.
שמרית גיטלין שקד: היא מנוסחת כהסתייגות לסעיף 59.
אחמד טיבי: מה עם ההסתייגות של רע"ם-תע"ל לסעיף 56(ב)?
שמרית גיטלין שקד: אתה יכול להסתייג.
מיכל בירן: אנחנו רוצים להגיש הסתייגות גם על זה.
מיכל בירן: הסעיף יימחק.
יצחק כהן: למחוק את הסעיף.
שמרית גיטלין שקד: אתה לא יכול להצביע על סעיף 56(1) בגלל הרביזיה של אחמד טיבי.
שמרית גיטלין שקד: אם יש רביזיה על הסתייגות, אנחנו לא מצביעים.
ניסן סלומינסקי: אמרנו שהרביזיה היא בשעה רבע ל-4.
שמרית גיטלין שקד: אני אגיד מה זה סעיף 56(2).
אחמד טיבי: יש הסתייגות של רע"ם-תע"ל ל-56(1)(ב).
אחמד טיבי: היא לא הזכירה אותה.
שמרית גיטלין שקד: הזכרתי.
שמרית גיטלין שקד: זה מופיע בנוסח שאצלכם.
שמרית גיטלין שקד: מ-140 יבוא 200.
שמרית גיטלין שקד: סעיף קטן (ב) יימחק.
שמרית גיטלין שקד: סעיף קטן (ג) יימחק.
ניסן סלומינסקי: הסברת כבר פעמיים.
אחמד טיבי: סעיף 56(1)(ב) בטל.
אחמד טיבי: פסקה (2)(א) לא תימחק לעניין קצבת הילדים לפי הוראות סימן ב', פרק ד', בעד הילד השני, השלישי והרביעי.
שמרית גיטלין שקד: זאת אותה הסתייגות.
שמרית גיטלין שקד: אתה רוצה שנצביע עליה בנפרד?
אחמד טיבי: של מי אותה הסתייגות?
שמרית גיטלין שקד: שלכם.
שמרית גיטלין שקד: את זה הצגתי קודם.
שמרית גיטלין שקד: הנוסח מופיע לפניכם.
שמרית גיטלין שקד: ההסתייגות הזאת הייתה רשומה גם שם.
אחמד טיבי: מה עם (1)(ג) בטל?
שמרית גיטלין שקד: אותו דבר.
שמרית גיטלין שקד: הכול כתוב באותה הסתייגות.
שמרית גיטלין שקד: נעבור עכשיו לסעיף 56(2).
שמרית גיטלין שקד: הסעיף הזה עוסק בשלילת קצבאות ילדים מהורים שיש להם הכנסה החייבת במס נוסף.
מיכל בירן: אני רוצה להגיש הסתייגות ולנמק.
מיכל בירן: נראה לי שחלקכם כבר שמע את זה, אבל אני חושבת שאת מדינת הרווחה בישראל בנו על בסיס אוניברסלי.
מיכל בירן: המשמעות של זה היא שכשבאים לתרום לקופה המשותפת, כל אחד עושה את זה על פי יכולתו.
מיכל בירן: מס הכנסה משקף את זה בצורה הטובה ביותר.
מיכל בירן: כשמגיע הרגע לקבל מהקופה המשותפת, עושים את זה באופן אוניברסלי.
מיכל בירן: במקרה של קצבת הילדים, זה אפילו בוטה יותר כי בסופו של דבר קצבת הילדים הייתה דרכה של המדינה להכיר בכך שיש עלויות נוספות בגידול ילדים והדבר הזה נכון גם בסביון וגם באופקים.
מיכל בירן: ברגע שמתחילים לכרסם באוניברסליות, בהתחלה זה מתחיל ממס יסף ובפעם הבאה תבואו עם ארבעים אלף ועשרים אלף ו-10,000.
מיכל בירן: זה הופך את זה למדיניות של סעד, במקום מדיניות של רווחה.
מיכל בירן: משהו שהוא לנזקקים בלבד ולא משהו שהוא משהו צודק ואוניברסלי לכל האוכלוסייה.
מיכל בירן: לכן בשם סיעת העבודה אני מסתייגת מהסעיף הזה.
מיכל בירן: אם הוא יימחק, אני לא אוכל לדבר למעלה?
ראובן ריבלין: לא, את תוכלי לדבר למעלה.
ניסן סלומינסקי: אם הבקשה שהסעיף יימחק, לא צריך להצביע.
מיכל בירן: זאת הסתייגות שהגישו עוד כמה סיעות.
ראובן ריבלין: לא צריך להצביע על ההסתייגות הזאת.
אחמד טיבי: מתי אנחנו מסיימים?
אחמד טיבי: אנחנו חייבים לצאת.
יעקב ליצמן: אני לא מוכן להמשיך.
ניסן סלומינסקי: תנו לי לסיים את הסעיף הזה.
יעקב ליצמן: מה שדאתה עושה כאן, זה אכזרי.
ניסן סלומינסקי: אני רוצה לסיים את הנושא.
יעקב ליצמן: מה שאתה עושה, זה אכזרי ביותר.
יעקב ליצמן: זה רשע.
גילה גמליאל: יושבת כאן היועצת המשפטית של הוועדה שנמצאת אתנו במשך כל השנה והיא נמצאת כאן שרועה על שלושה כיסאות והיא בהריון מתקדם.
גילה גמליאל: אני מוחה על זה בתוקף.
גילה גמליאל: אני דורשת לשחרר אותה מיד עכשיו הביתה.
ניסן סלומינסקי: היא משוחררת.
יעקב ליצמן: אין הצבעות יותר עד מחר בבוקר.
גילה גמליאל: אתה לא יכול להמשיך כך.
יעקב ליצמן: זה אכזרי.
יעקב ליצמן: לא היה דבר כזה בכנסת.
יעקב ליצמן: רשע מרושע מי שעושה את זה.
יעקב ליצמן: פשוט אכזרי.
יצחק כהן: תעשה מחר ב-10 המשך.
ניסן סלומינסקי: שגית סיימה את התפקיד שלה.
יעקב ליצמן: גם אנחנו בני אדם.
ניסן סלומינסקי: ליצמן, אני הייתי בוועדת כספים וישבנו לילה שלם.
יעקב ליצמן: אתה לא תהיה רשע מרושע.
יעקב ליצמן: זה מה שאתה עושה כאן.
יעקב ליצמן: אני לא אחזור בי.
יעקב ליצמן: זה מה שאתה עושה.
ניסן סלומינסקי: אל תחזור בך.
ניסן סלומינסקי: ראית שהכעס מקלקל את השורה.
יעקב ליצמן: אתה רוצה להיות פופוליסט.
יעקב ליצמן: אתה רוצה להוכיח.
יצחק כהן: יש לך אפס הישגים.
יצחק כהן: אפס הישגים.
יעקב ליצמן: אנשים מתעלפים, אנשים לא מרגישים טוב.
יעקב ליצמן: זה אכזרי, אכזרי, אכזרי.
יעקב ליצמן: אני לא אתן לך לנהל את הוועדה.
יעקב ליצמן: אני אומר לך שאני אשתולל ולא אתן לך לנהל את הוועדה.
יעקב ליצמן: תוציא אותי, לא מעניין אותי.
יעקב ליצמן: לא יעזור לך.
יעקב ליצמן: לא אתן לך לדבר.
ניסן סלומינסקי: אתה רוצה שבאמת אני אוציא אותך?
אחמד טיבי: אם אתה מוציא את ליצמן, כולנו נצא.
יצחק כהן: כולנו נצא.
ניסן סלומינסקי: אני חבר בוועדת כספים ואני מוכן להעיד, ואני חושב שגם אחרים, שישבנו גם לילות שלמים כדי לאשר את התקציב.
יעקב ליצמן: לא עד הבוקר.
ניסן סלומינסקי: עד הבוקר.
יצחק כהן: עם צוות מחליף.
ניסן סלומינסקי: התחלנו ב-4:00.
יצחק כהן: החליפו צוותים.
ניסן סלומינסקי: תודה רבה על הביטויים שלך.
יעקב ליצמן: יושבים כאן מ-8:30.
יצחק כהן: החליפו צוותים של עובדים.
ניסן סלומינסקי: לא החליפו.
יצחק כהן: החליפו.
יצחק כהן: אני זוכר שהחליפו.
ראובן ריבלין: ביקשתי הצעה לסדר.
יעקב ליצמן: לא נורמלי.
יעקב ליצמן: בן אדם לא נורמלי.
ניסן סלומינסקי: אנחנו באמצע הנושא הזה ואני לא רוצה לשחק לידי אלה שרוצים שהנושא הזה לא יעלה.
יעקב ליצמן: יש גבול.
יעקב ליצמן: זה שיא ההפקרות.
ניסן סלומינסקי: דיברת על שרית, אבל על מי אתה מדבר עכשיו, על עצמך?
יעקב ליצמן: מה שאתה עושה, זה שיא ההפקרות.
ראובן ריבלין: אני מבקש הצעה לסדר.
ניסן סלומינסקי: אמרתי לה שתלך למרות שהיא אומרת שהיא מרגישה טוב.
ניסן סלומינסקי: אם היה כאן יושר ותמימות, זה משהו, אבל זה לא כך.
יעקב ליצמן: אתה מדבר אתי על יושר?
ניסן סלומינסקי: אתה מדבר על יושר?
יעקב ליצמן: אתה רוצה שאני אפתח את הפה?
ניסן סלומינסקי: אתה יכול לפתוח את הפה.
ניסן סלומינסקי: אתה כל הזמן פותח את הפה כשאתה מרוגז וזה חבל.
ניסן סלומינסקי: אפילו משה רבנו, כשהתרגז, חטא.
ניסן סלומינסקי: אתה כל הזמן חוטא.
ניסן סלומינסקי: הערב הזה אמרת דברים שאתה בטח תתחרט.
יעקב ליצמן: שום דבר.
יעקב ליצמן: אתה לא מנהל כאן דיקטטורה.
ניסן סלומינסקי: אתה עושה את זה בינתיים.
יעקב ליצמן: אתה עושה דיקטטורה.
ניסן סלומינסקי: אתה עושה את זה.
יעקב ליצמן: לא יכול להיות שאנחנו יושבים כך.
יעקב ליצמן: אתה ישנת כל היום?
ניסן סלומינסקי: אני ישנתי כל היום?
ניסן סלומינסקי: אני ישנתי כל היום.
ניסן סלומינסקי: מעניין שזה בדיוק בסעיף שאתה לא רוצה שידונו בו.
יצחק כהן: תצביע עליו כבר.
יצחק כהן: תצביע.
ראובן ריבלין: הוא לא יכול להצביע.
ראובן ריבלין: יש הסתייגויות.
ראובן ריבלין: מירב: אפשר לחשוב שזה לא עלה קודם.
ראובן ריבלין: סליחה, פעם שלישית שזה עולה.
ראובן ריבלין: הדיון הזה שאומר שזה לא בסדר להמשיך, עלה כבר קודם.
ראובן ריבלין: ניסן, אני רוצה לדבר אל לבך.
ראובן ריבלין: אני ביקשתי הצעה לסדר.
ראובן ריבלין: תן לי, אני רוצה לומר לך משהו.
ראובן ריבלין: אנחנו חייבים לגמור את חוק ההסדרים ואת חוק התקציב.
ראובן ריבלין: אם הייתי יודע שאנחנו הערב נגמור את זה ברצף אחד וכל אחד יוכל ללכת מחר לנוח, אין בעיה.
ראובן ריבלין: אבל אנחנו נצטרך מחר לשבת לפחות יום שלם בנוסף לשלוש שעות שיש כאן עד הבוקר.
ראובן ריבלין: לכן אני מציע לך, תעשה הפסקה ברגע שתגיע למקום שבו אפשר, נלך לנוח עד 10:00-10:30 ונשב מחר עד 12-1 בלילה.
ראובן ריבלין: אם יהיה צורך, נעשה הפסקה חצי שעה ונחזור וגם ביום שישי נשב.
ניסן סלומינסקי: אני אציג לך את הצד השני.
ראובן ריבלין: איזה צד שני?
ניסן סלומינסקי: אם היינו יודעים, כמו שאתה אומר, שהכול יתנהל בסדר ---
ראובן ריבלין: מחר לא תוכל לקבל אותנו.
ניסן סלומינסקי: אם הייתי יודע שאנחנו מסיימים את זה נניח מחר אחר הצהרים, היינו מפסיקים קודם, אבל אני לא בטוח, ואנחנו לא רוצים לעבוד כאן עד שבת.
ראובן ריבלין: איך תקבל אותי מחר ב-12 בצהרים אם אני כל הזמן יושב כאן?
ראובן ריבלין: אנחנו צריכים לנוח.
ראובן ריבלין: לי אין בעיה להישאר כאן, אבל תראה את סימנטוב.
ראובן ריבלין: מבחינתי, כאילו קמתי כרגע מהשינה ואין לי בעיה.
ראובן ריבלין: אני יכול לשבת אתכם כמה ימים, אבל אני דואג לצעירים.
ראובן ריבלין: תן להם לנוח חמש שעות.
ניסן סלומינסקי: אני אתן להם לנוח.
ניסן סלומינסקי: אתה בעצמך אומר שצריך לסיים את זה.
ראובן ריבלין: אין על זה ויכוח, אבל בין כה אתה צריך אותנו מחר.
ראובן ריבלין: תאמר שבשעה 9:30 ניפגש, ב-10:00 ניפגש.
ניסן סלומינסקי: נעשה הפסקה, אבל בוא נסיים את הסעיף.
ראובן ריבלין: בנושא של הקייפינג יהיו כאן הרבה ויכוחים.
ניסן סלומינסקי: אנחנו רוצים לאשר את סעיף 52 לפי הצעת הוועדה.
יצחק כהן: מה זה הסעיף?
יצחק כהן: יש רביזיות.
ניסן סלומינסקי: היא אמרה שאין.
שמרית גיטלין שקד: על סעיף 56(2).
שמרית גיטלין שקד: היו על 56(1) ולכן לא הצבענו עליו.
יצחק כהן: על 56(2) יש רביזיה.
יצחק כהן: הסעיף יימחק.
ניסן סלומינסקי: ברבע ל-4.
יצחק כהן: אתה מאיים עלינו?
יצחק כהן: בשם הקבוצה, הרביזיה היא שהסעיף יימחק.
ראובן ריבלין: אם הסעיף יימחק, לא מצביעים.
ניסן סלומינסקי: צריך להצביע.
ניסן סלומינסקי: אם אתה רוצה להגיש רביזיה, צריך להצביע.
שמרית גיטלין שקד: מצביעים על מחיקת הסעיף.
ניסן סלומינסקי: אם הוא מגיש רביזיה, צריך להצביע.
ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות שאומרת שהסעיף יימחק?
ראובן ריבלין: תגיד לנו אדוני היושב ראש מתי אתה רוצה אותנו בבוקר ואנחנו נבוא.
ניסן סלומינסקי: בוא נסיים את הדבר הזה.
שמרית גיטלין שקד: לפסקה (3).
שמרית גיטלין שקד: אנחנו לא מצביעים על הנוסח הזה אלא על הנוסח שנמצא בדף שצורף לכם.
שמרית גיטלין שקד: זה הנוסח שמשרד האוצר הגיש.
שמרית גיטלין שקד: קצבאות הילדים לילדים שנולדו לפני 2003.
אראל מרגלית: יש את ההסתייגות של מפלגת העבודה.
ראובן ריבלין: הם יתנגדו ואנחנו נעביר את ה-180 מיליון שקלים שיהיו לילדים.
שמרית גיטלין שקד: נעבור להסתייגויות.
יעקב ליצמן: יש על זה נושא חדש?
שמרית גיטלין שקד: הנוסח הזה לא היה.
ראובן ריבלין: אתה יכול לומר נושא חדש.
ראובן ריבלין: היא תאמר שזה לא נושא חדש.
מיכל בירן: היא לא אמרה שזה לא נושא חדש.
עיסאווי פריג': מה התקנון אומר?
שמרית גיטלין שקד: אני אומרת שהנוסח הזה לא היה בחוברת הכחולה.
ראובן ריבלין: אני מבין שאתם רוצים להישאר.
ראובן ריבלין: תחליטו מה אתם רוצים.
יצחק כהן: בגלל שהוא מתאכזר אלינו?
ראובן ריבלין: חברים, מרגע זה אני לא אומר מילה.
יצחק כהן: הוא מתאכזר לצוות.
ניסן סלומינסקי: מישהו אמר נושא חדש?
ניסן סלומינסקי: אז נחזור לנוסח שבכחול.
יעקב ליצמן: שמענו את האיומים שלך.
ניסן סלומינסקי: זה לא איום.
יעקב ליצמן: שמענו את זה כל הערב.
ניסן סלומינסקי: אתה כל הזמן מאיים ואומר שאני מאיים.
יעקב ליצמן: אתה מדבר שטויות כל הלילה.
יעקב ליצמן: לך לישון.
אחמד טיבי: אנחנו לא מבקשים נושא חדש.
ראובן ריבלין: את יכולה להצביע.
שמרית גיטלין שקד: חבר הכנסת ליצמן, חזרת מהטענה?
אראל מרגלית: אתם מבלבלים אותנו.
אראל מרגלית: הם רוצים לעצור את הצבעה על הסעיף הזה – זכותם.
ניסן סלומינסקי: לא, הם לא רוצים לעצור.
גילה גמליאל: נעבור להצבעות.
ראובן ריבלין: הוא אומר שזה נושא חדש אבל הוא לא טוען שזה נושא חדש.
שמרית גיטלין שקד: יש הסתייגויות.
ראובן ריבלין: לפחות לילדים יהיו 180 מיליון שקלים.
שמרית גיטלין שקד: חד"ש מציעה שהסעיף יימחק.
אחמד טיבי: מה הקבוצה מציעה?
שמרית גיטלין שקד: הם רצו לנמק את זה.
אחמד טיבי: לא מנמקים.
אראל מרגלית: אני רוצה לנמק את ההסתייגות הבה.
שמרית גיטלין שקד: בואו נעשה סדר.
שמרית גיטלין שקד: אין לנו עכשיו הסתייגויות.
שמרית גיטלין שקד: אנחנו לא מצביעים על הסעיפים אלא אם כן מישהו רוצה להגיש רביזיה ואז צריך להצביע.
יעקב ליצמן: מבקש רביזיה.
שמרית גיטלין שקד: אז נצביע על ההסתייגות של קבוצת העבודה, קבוצת ש"ס ויהדות התורה.
עיסאווי פריג': מחר נצביע.
ניסן סלומינסקי: אם הם רוצים רביזיה, אין מה לעשות.
ניסן סלומינסקי: אם רוצים רביזיה, תהיה רביזיה.
יצחק כהן: פריג', שהוא לא יאיים עליך.
ניסן סלומינסקי: לא מאיים.
יצחק כהן: מה אתה נבהל ממנו?
שמרית גיטלין שקד: אם יש רביזיה, צריך להצביע על ההסתייגות ולהגיש רביזיה.
יעקב ליצמן: אם הוא לא יודע לנהל אותנו, אנחנו ננהל את עצמנו.
יצחק כהן: בושה וחרפה.
אראל מרגלית: איפה סעיף 59(11)(א) עד (ג)?
אראל מרגלית: מתי אנחנו מגיעים לזה?
אראל מרגלית: כל הנושא של מתי מתחילות הקצבאות.
שמרית גיטלין שקד: זה בדף ששלחתי לכם בעמוד 3 למטה.
שמרית גיטלין שקד: אנחנו מצביעים על ההסתייגות.
שמרית גיטלין שקד: חבר הכנסת ליצמן, אתה רוצה רביזיה?
יעקב ליצמן: שיצביע מחר.
ראובן ריבלין: תן את ה-180 מיליון לילדים ואחרי כן נמשיך.
יצחק כהן: שלושה וחצי מיליארד.
יעקב ליצמן: אני צריך להגיד לו תודה רבה על זה שהוא רוצח אותי עם סכין ולא עם רובה?
ראובן ריבלין: אל תגיד תודה.
יעקב ליצמן: 180 מיליון שקלים.
יצחק כהן: רובי, אל תתלהב מקבוצה קטנה שהולכת ונגמרת.
יצחק כהן: אלה סיפורי סבתא.
יצחק כהן: הם הולכים וגדלים לגיל 18.
עיסאווי פריג': אני מציע שנלך הביתה.
עיסאווי פריג': אנחנו לא יכולים להמשיך.
אחמד טיבי: אתה מוכן להודיע מתי אתה מפסיק את הישיבה הזאת?
ניסן סלומינסקי: כשנסיים את הסעיף הזה.
אחמד טיבי: מתי?
אחמד טיבי: מה זה עוד מעט?
עיסאווי פריג': בואו נקום כולנו ונלך.
ראובן ריבלין: אם אתה תלך, זאת סיבה טובה להישאר.
עיסאווי פריג': כולנו נלך.
ראובן ריבלין: כולנו לא נלך.
ראובן ריבלין: כל זמן שיש הצבעות כאן, אנחנו כאן.
ראובן ריבלין: תנו לו לסיים את הפרק.
יצחק כהן: אם היינו פריירים, היינו מסיימים אתמול ב-10 בלילה.
יצחק כהן: אם היינו טמבלים, כפי שהוא רצה שנהיה, היינו מסיימים ב-10 בלילה.
יצחק כהן: אנחנו לא נהיה טמבלים.
שמרית גיטלין שקד: הסעיף של האוצר, פסקה (3) מחליפה את סעיפים קטנים (א) ו-(ב).
שמרית גיטלין שקד: עדיין נשאר מהחוברת הכחולה סעיף קטן (ג) בפסקה (3) שהוא אומר שסעיפים קטנים (ד) עד (יד) בטלים.
שמרית גיטלין שקד: המשמעות היא שהאוצר הציע כאן לבטל את הסעיפים שמתנים את קצבאות הילדים בחיסונים.
שמרית גיטלין שקד: זאת אומרת, הם מבטלים את ההתניה.
אחמד טיבי: ידוע היסטורית מי הגאון שהגה לראשונה את הרעיון הזה?
ניסן סלומינסקי: אני יודע להגיד לך אבל לא עכשיו.
מיכל בירן: אני יכולה לנחש שהוא היה גבר בן 24 שלמד באוניברסיטה העברית.
יצחק כהן: יותר מבוגר.
שמרית גיטלין שקד: הפסקה הבאה היא פסקה (10) שאומרת שסעיף 384 בטל.
שמרית גיטלין שקד: העברת מידע ממשרד הבריאות לביטוח הלאומי.
שמרית גיטלין שקד: יש הסתייגויות של חד"ש שמציעה למחוק את זה.
יצחק כהן: הם לא כאן.
שמרית גיטלין שקד: אתה יכול להצביע רק על פסקה (10).
ניסן סלומינסקי: אין עליו הסתייגויות.
ניסן סלומינסקי: מי בעד אישור פסקה (10) כנוסח הוועדה?
ניסן סלומינסקי: הצבעה פסקה (10) אושרה כנוסח הוועדה.
שמרית גיטלין שקד: פסקה (11).
שמרית גיטלין שקד: יש כאן תיקון של לוח ב'.
שמרית גיטלין שקד: לוח ב' מדבר על השיפוי של האוצר.
שמרית גיטלין שקד: התקציב שהאוצר מעביר למוסד לביטוח לאומי.
שמרית גיטלין שקד: התקיים כאן דיון בשלב ההכרעה לגבי כמה כסף צריך להפחית מהמוסד לביטוח לאומי.
שמרית גיטלין שקד: אני מניחה שהם ייטיבו להציג את העמדה שלהם.
עיסאווי פריג': אנחנו רוצים להגיב ואנחנו רוצים לשקול ולבדוק.
ראובן ריבלין: זה פרק חדש?
אחמד טיבי: חשבתי על זה ואני רוצה הסתייגות על עניין החיסונים.
מיכל בירן: לחבר הכנסת טיבי יש הסתייגות על החיסונים.
משה בר סימנטוב: הצגנו לכם בזמנו את כל ההפחתות שמבוצעות בביטוח הלאומי, גם בוועדה הזאת וגם בוועדות האחרות.
משה בר סימנטוב: אנחנו מפחיתים את ההעברה של המדינה לביטוח הלאומי, בהתאמה.
משה בר סימנטוב: אמרנו לכם שנעדכן את הסכומים.
משה בר סימנטוב: הסכומים שכלולים פה ומעודכנים כאן כוללים – תכף אני אסתכל בדיוק כדי לא להטעות אתכם – את קצבאות הילדים, את השיבוב מול חברות הביטוח שאושר בוועדת העבודה והרווחה.
משה בר סימנטוב: מירב: מה זה שיבוב?
משה בר סימנטוב: שיבוב מאפשר לביטוח הלאומי לקבל נתונים מחברות הביטוח ודרך זה לקבל יותר כסף.
משה בר סימנטוב: לזה אתם לא מתנגדים.
משה בר סימנטוב: גם ועדת העבודה והרווחה לא התנגדה לזה.
משה בר סימנטוב: גם על הסיעוד שעוד לא אושר בוועדת העבודה והרווחה.
מרב מיכאלי: אז איך אנחנו נאשר את זה?
משה בר סימנטוב: אנחנו מניחים שזה יאושר.
יצחק כהן: זה לא נושא חדש?
משה בר סימנטוב: אנחנו מעבירים לכם את המידע ואתם תקבלו את ההחלטה.
מיכל בירן: כשמכניסים את זה כפרמטר של יושב ראש הוועדה, זה לא נשמע הגיוני שזה יאושר.
משה בר סימנטוב: גם דמי קבורה.
אראל מרגלית: הכול נושאים חדשים.
יצחק כהן: הכול חדש.
אלעזר שטרן: אלה בטח נושאים חדשים לוועדת הכספים.
ניסן סלומינסקי: בדמי קבורה לא דנו.
משה בר סימנטוב: אני מוסר לכם את כל המידע.
יצחק כהן: זה נושא חדש לגמרי.
משה בר סימנטוב: לא, זה לא נושא חדש.
יעקב ליצמן: בדמי הקבורה לא דנו כאן.
יצחק כהן: גם לא על השיבוב.
משה בר סימנטוב: אני אסביר לכם מה היה הדיון שהיה כאן ומה הדיון שרלוונטי שיהיה.
משה בר סימנטוב: הסעיף הזה הוא טכני.
משה בר סימנטוב: אני אסביר ואם את רוצה, תסבירי אחרת אחרי.
משה בר סימנטוב: אם אתם רוצים לחזור לכחול, תעשו יותר נזק.
יעקב ליצמן: משה, אל תדבר אלינו בכחול.
יעקב ליצמן: זה לא בריא.
משה בר סימנטוב: קיבלתי את הערתך.
משה גפני: ממילא הולכים לוועדת הכנסת.
משה בר סימנטוב: אני אסביר את התכלית של הסעיף הזה.
משה בר סימנטוב: ההוצאות של המוסד לביטוח לאומי, כדי שאנחנו נעביר ברמה ראשונית את החיסכון שיש בהוצאות המוסד לביטוח לאומי לצד תקציב המדינה, הטכניקה שאנחנו משתמשים בה היא להפחית את ההעברה מתקציב המדינה למוסד לביטוח לאומי.
משה בר סימנטוב: הצגנו את זה כאן ואמרנו שהחישוב שהיה כאן כלל בתוכו את קצבאות הילדים, את עקרות הבית ועוד דברים אחרים.
משה בר סימנטוב: אמרנו לכם שכאשר נגיע לרגע הזה, אנחנו נעשה הערכה עדכנית של החיסכון שאנחנו מניחים.
משה בר סימנטוב: אני אומר לכם שעכשיו החישוב מניח את קצבאות הילדים ואת השיבוב.
משה בר סימנטוב: שיבוב זה תיקון חקיקה שאושר בוועדת העבודה והרווחה שיאפשר למוסד לביטוח לאומי למצות את האפשרות שלו לקבל כסף מחברות הביטוח.
משה בר סימנטוב: היכן שיש כפל ביטוח יאפשר למוסד לביטוח לאומי.
משה בר סימנטוב: עוד שני דברים שעוד לא אושרו.
משה בר סימנטוב: עקרות הבית הוצאנו מהחישוב.
שמרית גיטלין שקד: איזה מספר העברתם?
משה בר סימנטוב: המספר שהעברנו הוא 169.3.
ראובן ריבלין: ניסן, תחליט אם אתה רוצה לחזור על הכול או אתה הולך לוועדת הכנסת.
ראובן ריבלין: יריב כאן.
ניסן סלומינסקי: רק לגבי החלק הזה אפשר להגיד נושא חדש?
שמרית גיטלין שקד: הם טענו נושא חדש.
ניסן סלומינסקי: על החלק הזה או על הכול?
משה בר סימנטוב: אם נחזור לכחול, נפחית.
ראובן ריבלין: נלך לוועדת הכנסת.
שמרית גיטלין שקד: בכחול יש סכומים יותר גדולים.
משה גפני: בין כה וכה אתה צריך ללכת לוועדת הכנסת.
ניסן סלומינסקי: לא אמרו על זה סעיף חדש.
ראובן ריבלין: הוא אמר.
ניסן סלומינסקי: רק על החלק הזה?
משה גפני: רק על החלק הזה.
ניסן סלומינסקי: אבל הוא אומר שלא כדאי ללכת.
משה גפני: אתה רוצה להצביע על הכחול, תצביע על הכחול.
ניסן סלומינסקי: על החלק הזה.
ראובן ריבלין: כבוד היושב ראש, יש לך ברירה אחת משתיים: או לעבור לכחול או ללכת לוועדת הכנסת.
יצחק כהן: זה הישג עצום.
יצחק כהן: 180 מיליון.
יצחק כהן: אל תאבד אותו.
יצחק כהן: לך לוועדת הכנסת.
ניסן סלומינסקי: נמשיך בהסתייגויות, אבל לפני כן אני רוצה לשאול.
ניסן סלומינסקי: אני מבין שאחרי שנסיים את הנושא הזה, הוועדה תסיים את דיוניה או שתרצו להמשיך את הנושא.
גילה גמליאל: תסיים את דיוניה.
ניסן סלומינסקי: או שנרצה להמשיך בנושא של הקפיטציה.
יעקב ליצמן: תסיים.
יצחק כהן: תסיים את דיוניה.
ניסן סלומינסקי: מחר נחדש את הישיבה ב-10:00?
ראובן ריבלין: ב-10:00.
ניסן סלומינסקי: ברשותכם, אני רוצה לדעת אם לשחרר את חברינו.
ראובן ריבלין: איפה שגית?
יצחק כהן: שגית לא מרגישה טוב.
ניסן סלומינסקי: אני מבין שנסיים את הנושא הזה של קצבאות, ויש לנו עוד קצת.
ניסן סלומינסקי: זה יהיה הסעיף האחרון שנדון בו הערב ומחר נתכנס שוב ב-10:30 בבוקר.