GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ניסן סלומינסקי: יש לנו את ההסתייגויות.
יעקב ליצמן: יש רביזיה שאתה לא יכול להצביע עליה כי לא עברה חצי שעה.
ניסן סלומינסקי: בינתיים, עד שנסיים את ההסתייגויות, תעבור חצי שעה.
שמרית גיטלין שקד: יש כאן את סעיפים 58 ו-59 שגם הם קשורים לפרק הזה.
ניסן סלומינסקי: נסיים את ההסתייגויות, כי אם לא נעשה את זה עכשיו, נצטרך מחר להתחיל מהתחלה.
שמרית גיטלין שקד: הייתה כאן טענה של חבר הכנסת גפני לנושא חדש.
משה גפני: גם של ליצמן.
משה גפני: זה נושא חדש.
ניסן סלומינסקי: אין כאן דמי קבורה.
יצחק כהן: השיבוב הוא נושא חדש.
ניסן סלומינסקי: לא שיבוב.
ניסן סלומינסקי: אין כאן שיבוב.
יצחק כהן: יש שיבוב.
יצחק כהן: הנושא של שיבוב הוא נושא חדש.
ניסן סלומינסקי: זה נרשם.
ראובן ריבלין: לא אתה מחליט אלא מחליטה ועדת הכנסת.
ניסן סלומינסקי: רבותיי, בואו נהיה דקה בשקט כדי שהיא תוכל להתרכז ונוכל לסיים.
שמרית גיטלין שקד: אני עוד לא מצביעה על הסתייגות של 56(1).
שמרית גיטלין שקד: נושא חדש.
שמרית גיטלין שקד: סעיף 58.
אראל מרגלית: את זוכרת את ההסתייגות שלנו?
שמרית גיטלין שקד: ההסתייגות שלכם היא ל-59.
שמרית גיטלין שקד: אנחנו ב-58.
שמרית גיטלין שקד: סעיף 58 מדבר על הוראת שעה עד סוף דצמבר 2013.
שמרית גיטלין שקד: לסעיף 58 יש הסתייגות האומרת שהסעיף יימחק.
שמרית גיטלין שקד: לא צריך להצביע על ההסתייגות שהסעיף יימחק ואפשר להצביע על סעיף 58.
ניסן סלומינסקי: מי בעד אישור סעיף 58 כהצעת הוועדה?
ניסן סלומינסקי: הצבעה סעיף 58 - אושר כהצעת הוועדה.
שמרית גיטלין שקד: על סעיף 58?
אחמד טיבי: סעיף 58.
ראובן ריבלין: מחר בבוקר נצביע על הרביזיה.
ראובן ריבלין: אתה רוצה לחכות כאן עוד חצי שעה?
ראובן ריבלין: מצדי אל תעשה הפסקה.
אחמד טיבי: מה הבעיה?
אחמד טיבי: נישאר כאן.
שמרית גיטלין שקד: סעיף 59.
שמרית גיטלין שקד: הסתייגות של אראל מרגלית.
אראל מרגלית: אני רוצה להגיד משהו לגבי הגישה בנושא הקצבאות וגם מה קורה במקומות אחרים בעולם.
אראל מרגלית: אם רוצים לעשות קיצוץ בקצבאות וגם במקומות שעשו, לא מקצצים מהעבר אלא מקצצים מילדים שנולדים בעתיד.
אראל מרגלית: כך נעשה ב-2003 על ידי נתניהו וכך נעשה במקומות אחרים בעולם שקיצצו בקצבאות הילדים.
אראל מרגלית: לא מקצצים אצל ילדים שכבר נולדו.
אראל מרגלית: אני אומר לכם שגם קרן המטבע הבינלאומית שאתה רוצה להראות לה שאתה מתייעל, הורידה את דירוג האשראי של ישראל חודשיים אחרי שלפיד נכנס לתפקיד.
ראובן ריבלין: ומה עם הבנק העולמי?
אראל מרגלית: לכן אני נגד קיצוץ העבר.
אראל מרגלית: אם רוצים לעשות קיצוץ, תעשו את זה לגבי העתיד.
אראל מרגלית: הקיצוץ הכי טוב הוא לא רק מהעתיד אלא מ-יש עתיד.
אראל מרגלית: אני רוצה רביזיה.
ניסן סלומינסקי: אתה צריך לחכות חצי שעה.
שמרית גיטלין שקד: לסעיף 56(11) אין הסתייגויות.
שמרית גיטלין שקד: הסעיף יימחק ולכן אם לא דורשים להצביע על הסעיף יימחק, אפשר להצביע.
שמרית גיטלין שקד: בסעיף 59 יש סעיפים קטנים (א), (ב).
ניסן סלומינסקי: על זה אי אפשר.
ניסן סלומינסקי: אמרו שעל זה אי אפשר לעשות רביזיה.
ניסן סלומינסקי: יש לנו כמה רביזיות שדחינו אותן לרבע ל-4.
ניסן סלומינסקי: יש שתי רביזיות שצריכות להידון יותר מאוחר.
ראובן ריבלין: אני מבקש מאנשי האופוזיציה בכל לשון של בקשה שיסכימו שנצביע על הרביזיות עכשיו ולא נחכה חצי שעה.
עיסאווי פריג': רק בגללך.
יצחק כהן: באופן חד פעמי.
ראובן ריבלין: אדוני היושב ראש, באופן חד פעמי תצביע על כל ההסתייגויות.
אחמד טיבי: אני עונה בשם הקבוצה.
אחמד טיבי: אנחנו נענים לפנייה של רובי.
ניסן סלומינסקי: אבל לפי התקנון אי אפשר אלא אם כן הם מושכים את הרביזיות.
ניסן סלומינסקי: יש כאן את של אראל ושל ליצמן.
ראובן ריבלין: אם מסכימים, אפשר הכול.
ראובן ריבלין: אם מסכימים, אפשר.
ראובן ריבלין: כל תקנון הכנסת אומר.
ראובן ריבלין: יש כרגע הנחה שכל חברי ועדת הכספים, הזמנת אותם כדין.
ראובן ריבלין: לכן בהסכמה אפשר הכול.
שמרית גיטלין שקד: על הרביזיות שביקשו רק עכשיו, הוא עוד לא הודיע.
שמרית גיטלין שקד: אולי יש חברי כנסת שרוצים לבוא להצביע על הרביזיה.
ראובן ריבלין: עם כל הכבוד ליועצת המשפטית, ויש לי הרבה כבוד לייעוץ המשפטי, אני אומר לך.
ראובן ריבלין: אם מסכימים, אין דבר בתקנון הכנסת שאי אפשר לעשות בהסכמה.
ראובן ריבלין: אני מבקש ממך לבטל את ההפסקה ונמשיך את הכול ברצף.
אראל מרגלית: אחרי ההצבעה, אתה סוגר את הישיבה?
אחמד טיבי: אני הודעתי בשם להלן הקבוצה שאנחנו מקבלים את ההצעה בהסכמה בין הקואליציה והאופוזיציה.
ניסן סלומינסקי: הוא מושך את הרביזיה.
ניסן סלומינסקי: אראל מושך את הרביזיה.
ראובן ריבלין: הם לא יכולים למשוך כי הם רוצים שזה ייכנס בדפים הצהובים.
ראובן ריבלין: כאשר נניח לקריאה שנייה ושלישית, הם רוצים שההסתייגויות שלהם תהיינה רשומות.
אחמד טיבי: ההסתייגות בצהוב היא ללא קשר לרביזיה.
ראובן ריבלין: אני אומר לך שאין דבר בתקנון שאי אפשר לא לעשות בהסכמות.
ניסן סלומינסקי: אראל משך את הרביזיה שלו.
ראובן ריבלין: יושב כאן האדם שחיבר את תקנון הכנסת.
ניסן סלומינסקי: יש לנו ייעוץ משפטי.
חמד עמאר: הם מושכים את הרביזיה.
ראובן ריבלין: את הרביזיה הוא יכול למשוך.
אחמד טיבי: אגב, עברו 22 דקות.
יצחק כהן: ליצמן לא יכול למשוך את הרביזיה, זה היה על קצבאות ילדים.
יעקב ליצמן: אני לא מבין מה מפריע לך להצביע מחר בבוקר.
ניסן סלומינסקי: יתחיל כל הדיון מחדש.
יעקב ליצמן: זאת רביזיה.
ראובן ריבלין: הוא רוצה שהסעיפים יאושרו.
יצחק כהן: יש עוד נושאים בוועדת הכנסת.
יצחק כהן: זה לא יאושר.
ניסן סלומינסקי: אני רק רוצה לשמוע מהם כי אנחנו רוצים לסיים.
אחמד טיבי: ההצעה שלנו היא להתכנס ב-11.
ניסן סלומינסקי: ב-10:30.
יעקב ליצמן: דבר ראשון נצביע על הרביזיה.
אחמד טיבי: 10:30.
ניסן סלומינסקי: רבותיי, מחר הוועדה מחדשת את הדיונים שלה ב-10:30.
אחמד טיבי: היום.
ניסן סלומינסקי: היום ב-10:30 מחדשים את הישיבה ואז תהיה הצבעה על ההסתייגויות ועל החוק.
ניסן סלומינסקי: אחר כך נמשיך הלאה לפי הסדר.
ראובן ריבלין: אני מציע לך לומר הפסקה.
ניסן סלומינסקי: אמרתי, הפסקה.
ראובן ריבלין: כדי שלא תצטרך לשלוח סדר יום.
ניסן סלומינסקי: מישהו ריכז את הנושאים שצריכים לעבור לוועדת הכנסת?
ניסן סלומינסקי: תעבירי את זה ליריב.
ניסן סלומינסקי: יריב, הנושאים שעוברים לוועדת הכנסת, אתה רוצה שיגידו לך אותם עכשיו?
יריב לוין: יעבירו אלי את כל הנושאים החדשים.
ניסן סלומינסקי: בוקר טוב, אני קודם כול רוצה לאחל לכולם גמר חתימה טובה.
ניסן סלומינסקי: אני מניח שלפי המקובל אצלנו צדיקים כבר נכתבים ונחתמים בראש השנה לאלתר מה שנקרא, אז בטח כולם כבר נכתבו נחתמו לחיים טובים וכו' וכו'.
אלעזר שטרן: אנחנו הולכים לים ביום כיפור, מסודרים.
ניסן סלומינסקי: כרגע, אתה רואה, זה כמעט כמו יום כיפור או צום גדליה, אבל צום מייגע.
ניסן סלומינסקי: בכל אופן אני רוצה לאחל לכולם גמר חתימה טובה ושיימלאו כל משאלות לבנו הפרטיות והכלליות לטובה, שרק נזכה.
ניסן סלומינסקי: בראש השנה יש מצווה אחת בלבד, זו מצוות תקיעה בשופר, ושם הברכה היא לא לתקוע בשופר אלא לשמוע קול שופר, לא התקיעה.
ניסן סלומינסקי: המשמעות היא שהעניין העיקרי, וזה המהפך הגדול שמבקשים מאתנו בראש השנה, שבמקום להתרגל לתקוע ולדבר, שנתרגל לשמוע, להקשיב, שנקשיב זה לזה, נשמע זה את זה, נכבד זה את זה, וממילא גם נתייחס זה לזה, וזה הרבה אהבת חינם.
ניסן סלומינסקי: אז זהו, אני מקווה שגם אנחנו נקבל על עצמנו לשמוע קול שופר, לשמוע את החברים, את האחרים, כי זה העיקר על העניין, ואחר כך אם נרצה גם נוכל לדבר.
ניסן סלומינסקי: אבל העיקר שיהיה לבנו פתוח גם לשמוע את השני, להתייחס לשני בכבוד כפי שאנחנו רגילים תמיד.
אלעזר שטרן: לא כפי שאנחנו רגילים.
ניסן סלומינסקי: בוועדה אנחנו משתדלים.
יעקב ליצמן: אדוני היושב-ראש, היות שבמדינה שום דבר לא בחינם, כנראה אהבה חינם גם אין בחינם, לצערי.
ניסן סלומינסקי: תמורת כסף אפשר גם להגיע לאהבת חינם.
ניסן סלומינסקי: כמו השונא בצע, תמורת כסף אפשר גם למצוא מישהו שונא בצע.
ניסן סלומינסקי: אנחנו מתחילים, יש לנו סדר-יום עמוס.
ניסן סלומינסקי: אני כבר רוצה להודיע בתחילת הישיבה, יש קצת שינוי בנושא הסעיף הראשון וכל הנושא של העברות כספיות לא יהיה היום, פרט לנושא של עודפים מחויבים שזה לא העברות כספיות, ותכף יסבירו אותן.
ניסן סלומינסקי: כל הנושא של העברות כספיות כולל ההסבר ואחר כך העברות בפועל יהיו בעזרת השם בישיבה הבאה שתהיה ב-1 באוקטובר.
יעקב ליצמן: איך אפשר להיות שבכלל יש העברות תקציביות שעדיין אפילו לא עברו שבועיים-חודש מהתקציב?
יעקב ליצמן: מה קרה בינתיים שמעבירים כבר?
יעקב ליצמן: הכול פיקציה.
ניסן סלומינסקי: אנחנו גם יושבים עם האוצר כדי לגבש נוהל בנושא של העברות כספיות, כי אני רוצה שהנושאים יהיו יותר שקופים.
ניסן סלומינסקי: הכוונה שנקבל את ההעברות מספיק זמן כדי שנוכל להעביר לכל חברי הוועדה את ההעברות עצמן, כדי שכל אחד יוכל להסתכל, לדון, לברר לפני הישיבה עצמה שתהיה בהעברה, אז עוד לא קבענו את הזמנים.
ניסן סלומינסקי: נשב גם לקבוע נהלים איך לעשות את זה ונודה לכם, כדי שהדברים יהיו כמה שיותר שקופים וכמה שיותר לנוחות ולטובת חברי הוועדה, שיהיה להם את הזמן לעיין בניחותא, ולא להביא להם את זה רק בישיבה עצמה.
אלעזר שטרן: אפשר להגיד איזה משהו?
אלעזר שטרן: וטיפה לא בזהו – א', סיפור קצר אפרופו הימים – סיפרתי לזהבה הבוקר שקראתי ביום שני של ראש השנה בבוקר שיחה של מאיר שלו עם חיים גורי.
יעקב ליצמן: מתי היה לך זמן?
ניסן סלומינסקי: ביום שני בבוקר?
אלעזר שטרן: ביום שני של ראש השנה.
אלעזר שטרן: כן, לפני התפילה, מה לעשות?
אלעזר שטרן: מרוב עוונותינו גלינו מארצנו וגם אנחנו קוראים את מאיר שלו וחיים גורי.
משה גפני: בראש השנה?
אלעזר שטרן: בראש השנה, הרב גפני, כן.
ניסן סלומינסקי: למחוק מהפרוטוקול מהר, אבל זה בסדר, טוב.
אלעזר שטרן: ומצאתי שם שורה מאוד מעניינת שחיים - - -
יעקב ליצמן: מי זה מאיר שלו?
משה גפני: ראש השנה?
אלעזר שטרן: זו העגלה המלאה.
אלעזר שטרן: מאיר שלו זה חלק מהעגלה המלאה, הרב ליצמן, אל תתחילו עכשיו.
יעקב ליצמן: מה זה עגלה מלאה?
אלעזר שטרן: אחרי זה נדבר על זה.
ניסן סלומינסקי: לא, זה אחד מהפיוטים, אחד מהפיוטים כמו ממגנצא.
משה גפני: והיה ויכוח בין - - -
אלעזר שטרן: רגע, נו, רק הרגע דיברנו על הקשבה.
ניסן סלומינסקי: דיברנו על לשמוע, רבותי, דיברנו על לשמוע קול שופר, אז בואו, נו.
ניסן סלומינסקי: עכשיו אלעזר התוקע ואנחנו שומעים.
יעקב ליצמן: כפרות צריך לעשות עם פרחים, ראית?
יעקב ליצמן: כפרות עם פרחים.
יעקב ליצמן: דב ליפמן – כן, כן, זה אכזרי עם חיות, עם פרחים, מטבעות.
אלעזר שטרן: זו שיחה, זה לא ראיון.
אלעזר שטרן: אומר חיים גורי שאם היו נותנים פרס נובל לשורה, והוא שואל אותו אם לשירה, הוא אומר: לא, לשורה, אז בשירת רחל ש"בכל ציפייה יש עצב נבו", אז זה היה מקבל את פרס נובל, גם על הקבר שלה כתוב על אותו דבר.
אלעזר שטרן: בקיצור, יצאתי נפעם מהשורה.
אלעזר שטרן: הוא גם מבכה כמה אנשים היום - -
משה גפני: תגיד לי, השנה הגעת בסדר?
אלעזר שטרן: - - יודעים מה זה "עצב נבו" בציבור הישראלי.
אלעזר שטרן: זאת אומרת, כמה המושג הזה באמת – גם אני מבכה את זה – זאת אומרת, לאן לקחנו את לימודי התנ"ך, את כל מה שיש, את כל התרבות שלנו בהיבט הזה.
אלעזר שטרן: אני יוצא החוצה, ואני עוד נפעם, ואני פוגש חבר שהולך לתפילה ואני אומר לו: תשמע, קראתי "עצב נבו", הוא מוציא לי ספר שהוא הוריד היום במקרה מארון הספרים, של "עצב נבו" במדרשי חז"ל.
אלעזר שטרן: הביטוי הוא ביטוי של רחל אבל על מדרשי חז"ל, וכמובן השאלה היא למה משה מת.
אלעזר שטרן: אני רוצה להגיד דבר אחד, ולחבר את זה לכאן, ובזה אני מסיים.
אלעזר שטרן: התפיסה שלי שכל הדעות השונות במדרשים על אם הוא היכה בסלע ולא דיבר אל הסלע – אני חושב שמשה לא יכול היה להיכנס לארץ מעצם היותו מנהיג של קבוצה שאף אחד לא נכנס בגלל חטא – לא משנה מה.
אלעזר שטרן: אם אתה מנהיג והציבור שלך כולו חטא, אתה לא יכול להיכנס לארץ.
אלעזר שטרן: עכשיו כל אחד ייקח את הציפיות שלו, כמו שאמרת, לשנה החדשה.
אלעזר שטרן: משפט אחד על הנוהל של הבוקר.
אלעזר שטרן: תראו, אני חדש פה.
עפר שלח: אתה כבר לא חדש.
אלעזר שטרן: כאזרח, המושג הזה של העברות ושל כספים שעוברים, מה שהרב ליצמן אולי עכשיו סימן לנו, פעם חשבתי שזה הרב ליצמן עושה, בעוונותינו.
עפר שלח: פעם הוא עשה, ולכן היום הוא מסמן.
יעקב ליצמן: אני אבי אבות של השיטה.
עפר שלח: ולכן היום הוא מסמן.
יעקב ליצמן: אבל זה לא נכון, זה לא נכון.
אלעזר שטרן: ועכשיו אני רוצה להגיד באמת, זה שהייתה הווה אמינא לפני שאתה, ניסן, הודעת שהנושא הזה נדחה, שאנחנו נתחיל היום דיון על חומרים שלא קיבלנו מראש, אני חושב שזה פוגע באחריות שלנו כחברי ועדת הכספים.
אלעזר שטרן: מה שאני אומר, אם אנחנו רוצים שבפעמים הבאות נדון באמת בדברים האלה – דרך אגב כשקודם קארין אמרה לי: ראית שמתנגש חוק המשילות עם ועדת הכספים, אני אהיה בוועדת הכספים, לא אכפת לי מה יהיה במשילות בגלל ששמעתי מה עושים בוועדת הכספים כשאנשים לא באים, בדברים האלה.
אלעזר שטרן: אני מקווה - - -
ניסן סלומינסקי: לא הבנת שעשינו במכוון כדי שלא תהיה במשילות?
אלעזר שטרן: לא, אוקיי, אז לא אהיה, זה לא משנה.
ניסן סלומינסקי: לא, לא, צחקתי, סתם בצחוק, צחוק.
אלעזר שטרן: אבל אני אומר באמת, אני חושב שהעניין הזה של הבוקר או שאתמול עד לפני רבע שעה חשבנו שאנחנו באים לדיון, שלא הוגשו לנו חומרים מראש בנושאים של מאות מיליוני שקלים ואולי יותר, אני מבקש, אל תעמידו אותנו במבחן הזה גם לא כחברי קואליציה בוועדה.
משה גפני: פעם ראשונה שאני לא מבין מה שאתה אומר.
משה גפני: דיברת על משה רבנו ועל המדבר ועל ארץ-ישראל, מה זה קשור עכשיו לחוברות שקיבלת פה על עודפים היום?
משה גפני: על העודפים, מה זה קשור?
משה גפני: חוברות.
אלעזר שטרן: בפעם הקודמת דלף לך שלמרות שלא למדת ליבה – יש כאלה שלמדו ואתה יכול להיות טוב יותר.
משה גפני: לא, אני לא - - -
אלעזר שטרן: אני בטוח שהבנת.
משה גפני: אתה הולך לאשר את העודפים האלה?
משה גפני: את החוברות שלא ראית קודם?
אלעזר שטרן: לא הבנת?
משה גפני: לא, אז זה כן מופיע.
אלעזר שטרן: הבנת.
משה גפני: אבל זה כן מופיע, מה תעשה עם זה?
אלעזר שטרן: מתי מופיע?
משה גפני: הנה, עכשיו.
אלעזר שטרן: לא עכשיו, זה בדיוק מה שאמרתי.
ניסן סלומינסקי: רב מוישה, רב מוישה, מה - - -
משה גפני: אתה לא, אתה טועה.
ניסן סלומינסקי: רב מוישה, באמת, נו, אתה בין ראש השנה ליום כיפור, אז מה אתה עושה את כל זה?
משה גפני: לא, הוא לקח אותי לשם.
ניסן סלומינסקי: לא, הוא לא לקח, הוא דיבר על העברות, לא על עודפים מחויבים.
משה גפני: לקח, לקח, לקח.
יעקב ליצמן: ניסן, זה חלק מהכפרות כאן, כל אחד מסובב את השני.
משה גפני: הוא מביא את העודפים המחויבים להצבעה.
משה גפני: צריך לעבור פה מיליארדים עכשיו.
ניסן סלומינסקי: כן, עוד מעט נדבר על זה, זה לא קשור להעברות.
יעקב ליצמן: זה כפרות כאן, כל אחד מסובב את השני.
משה גפני: כפרות עם פרחים.
ניסן סלומינסקי: טוב, רבותי, בכל אופן - - -
משה גפני: צריך לעבור עכשיו מיליארדים, זה לא קשור למה שניסן אמר על העברות.
ניסן סלומינסקי: אמת, זה לא קשור, זה לא העברות.
ניסן סלומינסקי: מה הוא הולך לעשות?
אלעזר שטרן: מה שעשה משה אחר.
ניסן סלומינסקי: מה הוא עושה עם ההעברה לתע"ש?
ניסן סלומינסקי: קיבלו חומר?
משה גפני: הייתי יכולתי לעצור את המדינה?
משה גפני: אני יצרתי את השיטה?
יעקב ליצמן: תסביר לי מה זה "עוז", מה זה?
משה גפני: אני רק שבועיים אחרי אישור התקציב לא הייתי מביא חוברות כאלה.
קארין אלהרר: אתה עשית תמיד דברים - - - , הרבה יותר טוב עשית.
משה גפני: עד היום לא שינינו את השיטה.
ניסן סלומינסקי: אני שוב חוזר ואומר, אלעזר, גם לך, אמרתי שני דברים: א', אנחנו רוצים לשנות את השיטה של ההעברות הכספיות ולקבוע נהלים, ולכן זה לא עולה לדיון היום; ב', היו עוד כמה סיבות שבכל אופן ההעברות הכספיות לא עולות לדיון וממילא גם כל - -
יעקב ליצמן: זו הסיבה העיקרית.
ניסן סלומינסקי: - - ההסברים על המשמעות של ההעברות, תראו טבלאות, יהיו הסברים מפורטים, וכל זה - - -
יעקב ליצמן: אני תומך בניסן, צריך ללמוד את השיטה.
ניסן סלומינסקי: כל זה יהיה בפעם הבאה.
משה גפני: אני יכול לקבל עם ליצמן התייעצות סיעתית לגבי מה שאתה מתכוון?
ניסן סלומינסקי: אני חושב שאתם יודעים.
ניסן סלומינסקי: בכל אופן אישרנו את הנושא של עודפים מחויבים.
יעקב ליצמן: למה זה כן?
ניסן סלומינסקי: עוד מעט תשמעו מה זה.
ניסן סלומינסקי: זה לא קשור בכלל לנושא של העברות כספיות.
ניסן סלומינסקי: ישמעו אנשים את ההסברים ויחליטו.
ניסן סלומינסקי: אבל בכל אופן נמצאת אתנו כאן יעל מבורך, שאנחנו רוצים לקבל אותה בברכה.
משה גפני: צריך לברך אותה.
ניסן סלומינסקי: היא מוכרת, היא מבורכת כבר בהיותה בזמנו רפרנטית של כמה דברים.
<יעל מבורך: תודה רבה.
ניסן סלומינסקי: אבל היום היא כבר יושבת כאן על תקן, על הכיסא שהיה של אייל אפשטיין, ואיך זה נקרא?
ניסן סלומינסקי: סמנכ"ל - - -
אראל מרגלית: או אה, זה רציני, אה.
משה גפני: סגן ממונה על התקציב.
ניסן סלומינסקי: סגן ממונה על התקציב.
ניסן סלומינסקי: אני מציע שנחייך אליה, מי שרוצה, זה כדאי.
ניסן סלומינסקי: אז welcome, את מבורכת גם בשמך וגם בפנינו.
ניסן סלומינסקי: מי עוד נמצא פה ש-?
ניסן סלומינסקי: אחר כך כשנגיע לנושאים הרלוונטיים, אז כל אחד יציג את עצמו לנושא של העודפים.
ניסן סלומינסקי: מדובר כאן על סדר גודל של 15.7 מיליארד שקל, לא צריכים לפחד, ולכן כדי - - -
יעקב ליצמן: איך יכול להיות ששר האוצר שם מינוי טוב של יעל?
יעקב ליצמן: בדרך כלל הוא עושה הכול לא טוב.
משה גפני: הוא לא שם לב.
ניסן סלומינסקי: - - - מאחר שהנחת הנחה והיא לא בהכרח נכונה, אז ממילא השאלה כבר לא קיימת.
יעקב ליצמן: מאחר שזה האמת, מה זה לא נכון?
משה גפני: נגיד בנק ישראל יש כבר?
משה גפני: כל מה שהממשלה עושה - - -
משה גפני: תלוי בנו?
משה גפני: אני יכול למנות נגיד.
יעקב ליצמן: אדוני היושב-ראש, בעשרת ימי התשובה - - -
ניסן סלומינסקי: דנו, והכנסת העבירה אלינו את זה לדיון נוסף, אני מבין.
משה גפני: הודיעו נו, יש נגיד, הרי אמרו לפני ראש השנה – לא אמרו איזו שנה.
ניסן סלומינסקי: בין ראש השנה ליום כיפור.
ניסן סלומינסקי: טוב, בכל אופן - - -
משה גפני: יש כבר?
משה גפני: בין ראש השנה ליום כיפור?
ניסן סלומינסקי: זה יהיה יחד עם הבורסה כשמנכ"ל - - -
משה גפני: מה שהממשלה עושה היא לא מצליחה, לכן יעל מבורך זה דבר חריג, זה מה שליצמן אמר.
ניסן סלומינסקי: בסדר, בכל אופן - - -
עפר שלח: קשה התענית דיבור של היומיים-שלושה האלה, אה?
עפר שלח: ישבתם - - -
יעקב ליצמן: תן לי לאכזב אותך, היה לי את זה עוד פעמיים ראש השנה.
יעקב ליצמן: יום כיפור יש.
ניסן סלומינסקי: אתה רואה, אלעזר, דיברתי על לשמוע, אבל זה – בכל אופן - - -
יעקב ליצמן: זה הכול כדאשתקד.
ניסן סלומינסקי: יעל תתחיל בהסבר על הנושא של העודפים המחויבים, שגית תשלים אותה, ואם טמיר או מישהו אחר ירצה עוד להשלים כדי להבין יוכל, ואחר כך נעבור על אחד אחד, הרפרנטים יסבירו כל עודף מחויב מהו, ואנחנו בעזרת השם נאשר אותם.
ניסן סלומינסקי: Welcome אני מבקש, זה נאום ראשון, אז גם אלה שרגילים לדבר באמצע וכו', שהפעם לתת לזה לזרום כמו שמקובל בכנסת, שבנאום הראשון של הח"כ אפילו לא להעיר הערות ביניים, לא רק לא הפרעות.
<יעל מבורך: קטונטי, קטונטי, קטונטי.
אלעזר שטרן: הכניסו אותך לחברה לא טובה, מה שנקרא.
ניסן סלומינסקי: אנחנו מכבדים, ובכבוד.
<יעל מבורך: קודם כול, לא נאום, הסבר קצר לגבי העודפים.
<יעל מבורך: תודה על הברכות, וגם לנצל את ההזדמנות להגיד שנה טובה בפתיחת שנת ההעברות התקציביות והדברים שעוד צפויים לפנינו השנה.
<יעל מבורך: אני שמחה מאוד להגיע לוועדה וגם מצפה לשיתוף פעולה, עבודה פורה ומוצלחת עם ועדת הכספים.
<יעל מבורך: מייד לאחר החג, כמו שאמר היושב-ראש, ב-1 באוקטובר נגיע ונציג, בעצם לבקשת הוועדה, הסבר לגבי שינויים תקציביים בתקציב המדינה: למה בכלל נדרשים שינויים תקציביים; איזה סוגי שינויים תקציביים יש; איך נבנה התקציב; איזה סוגים של הוצאה יש בתקציב המדינה, חלקנו מכירים: מזומן, הרשאה להתחייב, כמויות כוח אדם וכו' וכו'; איך קוראים קנייה תקציבית.
<יעל מבורך: את כל ההסבר הזה נעשה באופן מפורט בישיבה הבאה של הוועדה.
<יעל מבורך: היום למעשה אנחנו דנים ומגישים לוועדה את עודפי תקציב שנת 2012.
<יעל מבורך: מדובר בהוצאות שאושרו בממשלה ובחוק בשנת 2012, התחייבויות למעשה שהמשרדים השונים של הממשלה יצרו מול צד ג', מול ספקים חיצוניים, ומסיבות כאלה ואחרות לא השלימו להעביר להם את כל המימון.
<יעל מבורך: למשל, עושים התקשרות עם יועץ - - -
ניסן סלומינסקי: הנושאים האלה היו על-פי התקציב של השנה הקודמת.
<יעל מבורך: על-פי החוק, נכון מאוד.
<יעל מבורך: ההוצאות האלה אושרו.
<שגית אפיק: או על-פי חוזים, לאו דווקא חוק.
ניסן סלומינסקי: על-פי חוזים שאושרו.
<יעל מבורך: קודם כול, ההוצאות האלה מעוגנות בחוק 2012.
<שגית אפיק: בחוק הקודם, אחר כך יש תקציב.
<יעל מבורך: אחר כך המשרדים השתמשו בהם, ביצעו אותם וחתמו התקשרויות מול צדדים שלישיים מסוגים שונים.
<יעל מבורך: בדרך כלל כמו כל התקשרות, יש לה אבני דרך להוצאת המזומנים, לא משלמים את כל הכסף ב-day one, אז חותמים עם יועץ, ואומרים לו: ברגע שתיתן לי תוצר 1, 2, 3, אשלם לך בקצב כזה או אחר; בונים כביש, גם פה ההוצאה נפרסת לאורך השנים; התקשרות עם ספק שקבעו אתו שמשלמים לו בפריסת מזומנים מסוימת כזאת או אחרת, לא כל התשלומים יוצאים באותה שנה קלנדרית, יוצאים עד דצמבר, ולכן חלק מהתשלומים צריכים להגיע בינואר, בפברואר, במרס.
<יעל מבורך: במקרה שלנו אנחנו מאשרים את זה יחסית מאוחר בגלל שלא היה תקציב מדינה באוקטובר.
יעקב ליצמן: אפשר לעשות את זה שנתיים?
<יעל מבורך: מה הכוונה?
יעקב ליצמן: שנה אחת בונים כביש, יש עודפים שלא השתמשו בהם, אז משאירים את זה לשנה הבאה.
יעקב ליצמן: אם שנה הבאה לא גמרו עדיין את הכביש?
אלעזר שטרן: למה לא לחמש שנים?
ניסן סלומינסקי: יכול גם לחמש.
יעקב ליצמן: לא בטוח שאפשר, אני לא סתם שואל.
יעקב ליצמן: שאלתי שאלה טכנית, כי מראש זה באמת - - -
<יעל מבורך: אכנס לזה ביתר פירוט בשבוע הבא.
<יעל מבורך: בעיקרון תקציבי פיתוח שההוצאה בגינם – כמו כבישים או בנייה, דיור – היא תמיד ארוכה ונפרסת למספר שנים עובדים אחרת, אנחנו לא מעמידים את כל המזומן ביום הראשון, כי זה יהיה ניהול לא נכון של התקציב, יש לנו כלי תקציבי שנקרא "הרשאה להתחייב", ארחיב עליו בהמשך.
<יעל מבורך: אבל בעיקרון עודפים זה בדרך כלל פעילויות שנתיות, לא רב-שנתיות, שפשוט נמשכו מעבר לדצמבר ונגררים עוד כמה חודשים.
אלעזר שטרן: כל שקל פה תחת חוזה?
<יעל מבורך: שגית תכף תרחיב על ההיבטים המשפטיים של למה אנחנו בכלל מעבירים עודפים ומה הסמכות לעשות את זה.
<יעל מבורך: אבל רק במשפט, שר האוצר רשאי להעביר עודפים, אנחנו מעבירים פה היום את מה שנקרא בעגה: עודפים מחויבים, כלומר, לכולם יש חוזה מולם, זה הכול סכומים מחויבים, לא תקציב שהמשרד לא השתמש בו בשנת 2012, תקציב שהוא השתמש בו ולא שילם בגינו, זאת מהות העודפים המחויבים.
אלעזר שטרן: אז השאלה של ליצמן עוד יותר תקפה.
ניסן סלומינסקי: אם נשאר באיזשהו משרד תקציב, אז קורים שני דברים: א', השר והמנכ"ל צריכים להתפטר; ב', האוצר לוקח את מה שנשאר.
אלעזר שטרן: אז הנושאים האלה אושרו פעם.
<יעל מבורך: זה אישור טכני, אפקטיבי.
ניסן סלומינסקי: זה לא קשור לעודפים - - - , זה עודפים מחויבים.
יעקב ליצמן: זה לא טכני כל כך, כי למשל משרד הבריאות או משרד החינוך או כל משרד אחר, אם הוא רוצה והאוצר לא מסכים, הוא לא יכול להעביר את זה – מחויבים.
יעקב ליצמן: על אף שהיה בתקציב שלו הוא לא יכול להעביר את זה רק בהסכמת האוצר, זה דבר אחד שצריך לדעת.
יעקב ליצמן: זאת אומרת, כשאתה רוצה להעביר את זה, תקציב העברות מחויבות משנה לשנה, אם האוצר אומר: אני לא מסכים לזה, על אף שהיה בתקציב, אז זה לא עובר, כי הרישום אצל האוצר.
יעקב ליצמן: זה לא בסדר, כי זה היה בחוק התקציב.
יעקב ליצמן: זה דבר אחד.
אלעזר שטרן: אז זה מה שאני אומר, נכון.
אלעזר שטרן: למה זה לא בסדר?
יעקב ליצמן: ו-ב', כמה שידוע לי, גם אם לא התחילו תקציב, גם אם לא נגעו בתקציב ורוצים להמשיך את זה, את המחויבים לשנה הבאה, גם אפשר.
אלעזר שטרן: בסדר, אבל הפעם אני מבין שזה הכול - - -
<שגית אפיק: עודף זה עודף, זה יכול להיות כל סכום, זה יכול להיות חלק מהסכום.
אלעזר שטרן: ניסן, השאלה שלי באמת – יכול להיות שיהיה פה דיון.
אלעזר שטרן: אבל למה שיהיה פה דיון אם כבר היה פה על זה דיון בדיוק, הרי זו לא מחשבה חוזרת, אין לנו גמישות?
ניסן סלומינסקי: א', אתה צודק, כי זו התחייבות של משרד, אבל בכל אופן מאחר שכפי שאומרים, זה צריך לעבור לשנה הזו וצריך את האישור של השר, אז זה צריך לעבור, ככה החוק או התקנה, היא תסביר עוד מעט בדיוק מה אומר שאנחנו צריכים לאשר.
ניסן סלומינסקי: והאמת שבשנים הקודמות בכל ועדות הכספים, ואני מניח שגם אחרי שזה יכנס אצלנו, הנושא של עודפים מחויבים עבר וזהו כמו שאתה אומר, אבל פעם ראשונה – בכל אופן יש כל אחד עד שהוא קולט ומבין, אז אמרנו: נעביר את זה, יהיו הסברים, וכשנתרגל באמת זה יהיה עודפים מחויבים - - -
אלעזר שטרן: או שנשנה את התקנה.
ניסן סלומינסקי: שזה צריך להגיע לפה לאישור – אנחנו רוצים שיישאר, אבל האישור הוא אישור יותר פורמלי.
<יעל מבורך: אדוני היושב-ראש, עוד כמה נקודות קצרות רק בשביל להשלים את התמונה כדי שנוכל לדון בכל פנייה לגופו של עניין.
<יעל מבורך: אנחנו מעבירים היום, כמו שאמרת, קרוב ל-15 מיליארד שקל, זה סכום דומה לסכום שהיה לנו בשנת 2012, וזה גם בסך הכול שיעור דומה למה שיש לנו בשנים קודמות, סדר גודל של 5% מהתקציב מועבר כעודף מחויב בין השנים, זה גם מה שיש לנו השנה משנת 2012 ל-2013.
<יעל מבורך: אנחנו בדרך כלל מקפידים להעביר את העודפים לתקנה שבה הם נוצרו, למרות שיש בזה אלמנט קצת ביורוקרטי, כי לכאורה יכולנו לבוא בעוד יום או בעוד יומיים או בעוד חודש ולעשות שינוי העברות והכנסת תאשר את זה, - -
יעקב ליצמן: נוסיף, נוסיף.
<יעל מבורך: - - ואז עושים פנייה לצורך העניין פעמיים, עושים שינוי תקציבי פעמיים.
<יעל מבורך: אבל כדי שנעשה את זה בצורה הכי שקופה והכי ברורה, אנחנו מעבירים את התקנות, את העודף למקום שבו - - -
<שגית אפיק: לתקנה או לתוכנית?
<יעל מבורך: בדרך כלל לתקנה ובוודאי לתוכנית שבה היא נוצרה.
<שגית אפיק: התוכנית זה מהחוק, אבל התקנה - - -
<יעל מבורך: זה לא מחויב חוקית, זאת ההנחיה הפנימית שלנו במשרד האוצר.
<שגית אפיק: לתוכנית זה מחויב חוקית, אבל לתקנה לא.
ניסן סלומינסקי: בישיבה הבאה יסבירו מה זה תקנה ומה זה תוכנית ומה זה הדברים האלו, המספרים של התקנות.
<יעל מבורך: נכון, רק הערה אחת בכל זאת לשנה הזאת, כי היא שנה מיוחדת - - -
אלעזר שטרן: ניסן, אני מבקש לשאול אחר כך.
קארין אלהרר: כן, גם אני רוצה לשאול.
ניסן סלומינסקי: מאה אחוז, קודם כול רק ניתן להסביר.
עליזה לביא: למה השנה מיוחדת?
<יעל מבורך: השנה היא שנה מיוחדת מכיוון שבשנת המעבר לשנת 2013 עשינו תהליך שנקרא חריש עמוק, בעצם צמצום מספר התקנות והתוכניות בתקציב ושינוי הסדר כך שיהיה יותר מתודולוגי ויותר ברור לקריאה לעין הלא מיומנת – והדבר הזה, בעצם שינינו את המספור של כל הסעיפים בתקציב.
<יעל מבורך: בגלל ששינינו את המספור, אז השנה אי-אפשר לראות, לצורך העניין, את הסעיף בשנת 2012 ובשנת 2013 כי מספרו שונה, אבל ברמה המהותית ובוודאי מעתה ואילך עכשיו כשאלה הם המספרים החדשים, העודפים מועברים לתוך המקום שבו נוצרה ההתחייבות.
משה גפני: מה עשיתם עד היום עם העודפים?
ניסן סלומינסקי: רב מוישה, באמת, ביקשו כאן כמה לדבר, ואני רוצה שקודם יעל תסיים, שגית תאמר, ויכול להיות שכתוצאה מזה יחסכו הרבה שאלות, ואם לא, אפשר יהיה לשאול.
<יעל מבורך: נקודה אחרונה, גם קשורה לדברים שאמר חבר הכנסת ליצמן, אנחנו מעבירים פה היום את כל העודפים המחויבים.
<יעל מבורך: בשנים קודמות בעבר היו מעבירים אותם במנות מסוימות - -
<קריאה: טיפין, טיפין.
<יעל מבורך: - - על פני השנה, זה תלוי בסגירת הספרים של החשב הכללי כדי לדעת מהו אכן העודף.
<יעל מבורך: השנה, א', הספרים כמובן נסגרו ולא יכולנו להעביר את העודפים בגלל שלא היה תקציב מדינה מאושר, עכשיו כשתקציב המדינה מאושר בישיבה הראשונה אנחנו מעבירים 100% מהעודפים המחויבים, למעט סעיף אחד, סעיף הכנסת.
יעקב ליצמן: בדרך כלל זה לוקח שלושה חודשים.
ניסן סלומינסקי: תנו לשגית, ואחר כך יהיו שאלות.
יעקב ליצמן: אם אתם יודעים לעשות את זה עכשיו מייד - - -
ניסן סלומינסקי: יכול להיות שהיא תסביר ולא יהיו שאלות, בואו, חבר'ה, טיפה - - -
אלעזר שטרן: בבקשה, אתה מנהל את הישיבה.
ניסן סלומינסקי: יעל, רק הערה קטנה, שהספרים אצלנו עוד פתוחים עד אחרי הושענא רבה, אז זה בסדר, אפשר עוד.
<יעל מבורך: לא בגזרתי.
אלעזר שטרן: צדיקים אצלך ואת מסודרת.