GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ראובן ריבלין: חברים, נמשיך.
שגית אפיק: רביזיה על ההסתייגות של חבר הכנסת עיסאווי פריג' והקבוצה לגבי תעודת משלוח.
אחמד טיבי: עיסאווי, אנשים הלכו לקראתך.
אחמד טיבי: אל תמשיך כי אחרת רובי יספר לך את הסיפור על עצמותיו של הרצל.
עיסאווי פריג': ניסן, אני חדש בכנסת ואת הסיפור הזה לא שמעתי ואני מבקש לשמוע.
אחמד טיבי: לכן רובי כאן.
אחמד טיבי: זאת השעה המתאימה לשמוע את הסיפור על העצמות של הרצל.
ניסן סלומינסקי: יהיה זמן לזה אבל לא עכשיו.
אחמד טיבי: ניסן, מדובר בסיפור היסטורי חשוב.
עיסאווי פריג': חשוב לי לשמוע את הסיפור.
עיסאווי פריג': אני לא מכיר את הסיפור ורוצה לשמוע אותו.
שגית אפיק: אתה יכול להצביע על סעיף 42(א).
ניסן סלומינסקי: אנחנו מצביעים על קבלת הסעיף הזה כנוסח הוועדה.
שגית אפיק: אפשר להצביע על סעיף 45(11) ועל סעיף 46(א), העברת טובין לעוסק הרשום באזור כנוסח הוועדה.
ניסן סלומינסקי: מי בעד קבלת הסעיפים?
ניסן סלומינסקי: הצבעה הסעיפים – התקבלו כנוסח הוועדה.
ניסן סלומינסקי: עכשיו רובי יכול לספר את הסיפור.
עיסאווי פריג': רובי, עברית היא השפה השנייה שלי ולא שפת האם.
עיסאווי פריג': אני מבקש ממך לספר לאט, לאט, לאט כדי שאני אפנים ואבין.
ניסן סלומינסקי: יש לך שתי דקות.
ניסן סלומינסקי: (חבר הכנסת ריבלין מספר סיפור).
ראובן ריבלין: זה לא סיפור ציוני.
ראובן ריבלין: זאת אמת.
אחמד טיבי: תקשיב למשפט – זה לא סיפור ציוני, זאת אמת.
אחמד טיבי: זה הניצחון הגדול ביותר שלי בוועדה היום.
אחמד טיבי: להלן – הקבוצה.
ניסן סלומינסקי: ממילא אני מפצל את זה.
אחמד טיבי: הבנתם את מוסר ההשכל?
אחמד טיבי: אני מכיר את זה מאז 1999.
אלעזר שטרן: יכולנו לסיים לפני חמש שעות.
גילה גמליאל: אז לא היית נהנה.
ניסן סלומינסקי: רבותיי, הנושא הבא הוא קצבאות ילדים.
יצחק כהן: זה נושא כבד.
גילה גמליאל: עוד מעט.
גילה גמליאל: באמצע תתייעצו.
יצחק כהן: זה בא בהתחלה.
יעקב ליצמן: אפשר באמצע הפרק.
ניסן סלומינסקי: אני לא יודע אם אפשר באמצע הפרק.
ניסן סלומינסקי: נעשה עכשיו את ההתייעצות הסיעתית.
ניסן סלומינסקי: השעה 02:12.
ניסן סלומינסקי: בשעה 02:20 ממשיכים.
ניסן סלומינסקי: אנחנו מחכים כמה דקות בנושא הקצבאות עד שיגיע משה.
ניסן סלומינסקי: בינתיים, כדי לא להפסיד זמן, נעבור לחברה שקופה.
שגית אפיק: סעיף י'.
ניסן סלומינסקי: חברה שקופה, זה נושא חדש?
ניסן סלומינסקי: בינתיים לא נדון בזה.
שגית אפיק: י"ב.
ראובן ריבלין: שיאמרו נושא חדש ותעביר את זה לוועדת הכנסת כי הם יאמרו לך מחר בבוקר שזה נושא חדש.
ניסן סלומינסקי: אני לא יודע מתי ועדת הכנסת תתכנס.
ראובן ריבלין: תעביר לוועדת הכנסת כל נושא חדש.
עיסאווי פריג': יריב, מתי מתכנסת ועדת הכנסת?
יריב לוין: נחכה לסיים כאן ואחר כך נחליט.
עיסאווי פריג': יש הרבה נושאים.
ניסן סלומינסקי: יש כאן חברים ששייכים לוועדת הכנסת?
יריב לוין: צריך להתארגן לזה בנפרד.
יריב לוין: אם נסיים, לפי הצפי שלי, באזור 8-9 בבוקר, נוכל להמשיך רצוף.
ניסן סלומינסקי: אנחנו בסעיף י"ב.
שגית אפיק: זה סעיף שעוסק בהארכת אי תחולתו של תקן חשבונאות.
שגית אפיק: זה לא נדון בוועדה.
ניסן סלומינסקי: זה נושא קרדינלי מאוד שעומד ברומו של עולם, ולמרות הכול אנחנו רוצים לפצל אותו.
שגית אפיק: אתה מצביע על החלטת פיצול.
עיסאווי פריג': שגית, מה ההוראות החדשות עליהן אתם מדברים?
שגית אפיק: אנחנו לא מדברים על הוראות חדשות.
שגית אפיק: יש כאן בקשה להאריך את אי התחולה של הפעלת תקן חשבונאות מספר 29 בקביעת ההכנסה החייבת.
ניסן סלומינסקי: אנחנו מחכים שמשה יגיע.
שגית אפיק: הארכת תחולתו של תקן חשבונאות, זה לא נושא חדש.
שגית אפיק: הוא לא נדון בוועדה.
עיסאווי פריג': תסבירי.
שגית אפיק: זה נדחה פעם אחת.
שגית אפיק: רוצים לפצל את זה.
שגית אפיק: לא היה על זה דיון.
ניסן סלומינסקי: אנחנו רוצים לפצל את זה.
שגית אפיק: סעיף 40(37) וסעיף 42(ד).
ניסן סלומינסקי: אני מציע לפצל את זה מאחר ולא דנו בנושא.
שגית אפיק: פרק י"ג, קיזוז הפסד הון.
שגית אפיק: לבקשת רשות המסים ולאחר דיון בוועדה הוחלט לפצל את הסעיף הזה.
שגית אפיק: מדובר בסעיף 40(38)(ב).
אראל מרגלית: רגע.
אראל מרגלית: תסבירי.
ראובן ריבלין: בחוק ההסדרים שהוגש, יש את הפרק הזה.
ראובן ריבלין: הואיל ולא הספקנו להזמין את כולם, מבקשים לפצל אותו.
עיסאווי פריג': מורידים.
ראובן ריבלין: אתה יכול לומר מורידים.
ראובן ריבלין: היושב ראש מציע לפצל.
ראובן ריבלין: יכול להיות שזה לא טוב מה שהוא אומר, אבל נצביע ונראה, אולי הרוב מסכים לפיצול.
ניסן סלומינסקי: מי בעד פיצול קיזוז הפסדי הון?
ניסן סלומינסקי: סעיף 40(38)(ב).
ניסן סלומינסקי: הצבעה הפיצול אושר.
שגית אפיק: נעבור לפרק י"ז, העברת נכסים.
שגית אפיק: גם הסעיף הזה לא נדון ולכן מבוקש לפצל אותו.
שגית אפיק: סעיף 40(42)(א), (ב) ו-(ג), תיקון של סעיף 119א.
ניסן סלומינסקי: מי בעד הפיצול של הסעיף?
ניסן סלומינסקי: אנחנו עושים ניקיון.
משה גפני: אפשר לעשות ניקיון ביום ולא בלילה.
ניסן סלומינסקי: דווקא ההלכה אומרת שבודקים לאור הנר.
משה גפני: כן, אבל לא מעסיקים עובדים בצורה כזאת.
מיכל בירן: לא צריך לשלוח את העובדים להפסקה של חצי שעה לנוח?
גילה גמליאל: יש כאן שתי נשים בהריון.
משה גפני: דובר במליאה על כך שמעסיקים עובדים שלא בתנאים.
גילה גמליאל: מה החוק אומר על זכויות נשים בהריון שהן עובדות מדינה?
אראל מרגלית: התחלנו לדבר על הקצבאות וזה נעלם.
ניסן סלומינסקי: רבותיי, תראו כמה מתנות נותנים.
ניסן סלומינסקי: עקרות בית.
מיכל בירן: לא מפצלים אלא מבטלים?
גילה גמליאל: מבטלים את הסעיף.
ניסן סלומינסקי: אלא אם כן תהיה כאן התנגדות.
ראובן ריבלין: הבריאות נדון בוועדת הרווחה.
שמרית גיטלין שקד: הביטוח הלאומי בוועדת הרווחה פוצל היום.
שמרית גיטלין שקד: עכשיו הבריאות אצלכם.
ראובן ריבלין: ובוועדת הרווחה הביטוח הלאומי.
שמרית גיטלין שקד: בדיוק.
גילה גמליאל: אני שמחה לבשר שגם בוועדת העבודה והרווחה ביטלו את הסעיף של עקרות הבית.
ראובן ריבלין: ביטלו או פיצלו?
מיכל בירן: פיצלו.
מיכל בירן: לפצל אצל חיים כץ, זה כמו לבטל.
משה גפני: חיים כץ אמר לי שהוא פיצל כי הוא רצה לראות מה תעשה ועדת הכספים.
מיכל בירן: הוא אמר את זה גם בוועדה.
ניסן סלומינסקי: מאחר והוא פיצל, גם כאן צריך לפצל.
משה גפני: העיקר זה כאן.
ניסן סלומינסקי: תמיד היה כך.
ניסן סלומינסקי: מחלקים את החומר.
ניסן סלומינסקי: אנחנו רוצים להיות מסודרים.
ניסן סלומינסקי: מחר מישהו יבוא, יגיש בג"ץ ויגיד שלא היו ניירות.
ניסן סלומינסקי: היום כבר אי אפשר לדעת.
ניסן סלומינסקי: מדובר כאן בנושא מאוד קרדינלי שעומד בשורש וברומו של עולם.
ניסן סלומינסקי: מדובר כאן בנושא של עקרות הבית שהן עיקרן של בית.
ניסן סלומינסקי: הממלכה רוצה להטיל עליהן ביטוח בריאות.
ניסן סלומינסקי: הסעיף הזה שווה למדינה 500 מיליון שקלים אבל בכל אופן אנחנו רוצים לבטל אותו.
ניסן סלומינסקי: לא לפצל אלא לבטל אותו.
יצחק כהן: דרך אגב, אחרי הביטול הזכויות שלהן יישמרו?
שמרית גיטלין שקד: הזכויות שלהן מלאות גם היום.
גילה גמליאל: המצב נשאר כמו שהוא.
גילה גמליאל: אין שינויים.
גילה גמליאל: הסטטוס נשמר והפגיעה שרצו לפגוע, לא תהיה.
ניסן סלומינסקי: אני מציע לבטל.
אחמד טיבי: אתה לא הבנת.
אחמד טיבי: אנחנו תובעים לבטל את הסעיף.
גילה גמליאל: אני מציעה שנעביר את זה עכשיו.
משה גפני: אני לא מבין מה הוויכוח כאן.
משה גפני: יהדות התורה דורשת לבטל את הסעיף הזה.
ניסן סלומינסקי: זה לא סעיף חדש?
ניסן סלומינסקי: רבותיי, מי בעד ביטול הסעיף?
ניסן סלומינסקי: הצבעה אושר ביטול הסעיף.
אחמד טיבי: של מי הקרדיט?
גילה גמליאל: של כל הוועדה.
ניסן סלומינסקי: שמתם לב שר' משה לא הצביע בעד?
משה גפני: אבל זאת שמחת עניים.
משה גפני: מה אתם שמחים כל כך?
ניסן סלומינסקי: רק ציינתי לפרוטוקול שר' משה לא הצביע בעד.
ניסן סלומינסקי: אמרתי אמת.
משה גפני: אני רוצה להגיד לך שהתחזית שלך שמישהו יצביע נגד או יימנע, לא התממשה.
ניסן סלומינסקי: לא הייתה לי שום תחזית כזאת.
משה גפני: אמרת קודם שנראה מה יהיה.
ניסן סלומינסקי: אמרתי שנראה מי יעשה את זה.
ניסן סלומינסקי: צחקתי.
ניסן סלומינסקי: לאחר הצבעה דרמטית בוועדה, סעיף 75 ו-76 לא אושרו.
ניסן סלומינסקי: הכוונה, הם בוטלו והם לא קיימים.
יצחק כהן: להלן – הוועדה.
ניסן סלומינסקי: האוצר הפסיד עכשיו 500 מיליון שקלים.
עיסאווי פריג': למה הפסיד?
אחמד טיבי: הציבור הרוויח.
ניסן סלומינסקי: האוצר הפסיד והציבור הרוויח.
ראובן ריבלין: אין על מה לדבר.
ראובן ריבלין: זה הישג גדול לקבוצה.
גילה גמליאל: מלכתחילה הם לא האמינו שנעביר דבר כזה.
ראובן ריבלין: הקבוצה הכריחה אותנו.
משה גפני: ועדת הכספים בסעיף הזה הוכיחה את עצמה.
ניסן סלומינסקי: בין השאר.
ניסן סלומינסקי: לא רק בסעיף הזה.
ניסן סלומינסקי: גם עד עכשיו.
ראובן ריבלין: הקואליציה נכנעה.
ראובן ריבלין: הישג דגול.
ניסן סלומינסקי: קצבאות הילדים.
ניסן סלומינסקי: החומר חולק פלוס הנספח.
גילה גמליאל: לפני שמתחילים את הדיון, יש לי הצעה לסדר.
גילה גמליאל: כשדנו בסוגיה הזאת, אני ביקשתי מהאוצר שיציג לנו כאן את כל הנתונים שהממשלה מעניקה עבור ילדים.
גילה גמליאל: לא קיבלתי את זה.
גילה גמליאל: היועצת המשפטית תסביר קצת יותר טוב לגבי הדרישה.
אראל מרגלית: ואנחנו חיכינו לקבל את המסמך.
גילה גמליאל: דרשנו לראות מול הביטול של קצבת הילדים, מה הממשלה כן דואגת להעביר כמשאבים עבור הילדים.
גילה גמליאל: זה לא הוצג.
משה בר סימנטוב: אני הצגתי כאן.
אראל מרגלית: אמרתם שתיתנו מסמך.
גילה גמליאל: היה אמור להגיע לכאן מסמך.
גילה גמליאל: אלי לא הגיע מסמך כלשהו.
עיסאווי פריג': זה משנה את כל כללי המשחק.
אראל מרגלית: בזמנו נאמר שנותנים הזנה ונותנים כל מיני דברים.
אראל מרגלית: רצינו לראות את כל המכלול ביחד.
ניסן סלומינסקי: בהצבעה בדרך כלל אין דיונים, אנחנו נאפשר למשה להתייחס.
משה גפני: אי אפשר להצביע אם לא נתנו את הנייר לגילה גמליאל.
משה גפני: אני אומר את זה ברצינות.
ניסן סלומינסקי: אז לא תהיה הצבעה?
משה גפני: לא להצביע.
ניסן סלומינסקי: אני מציע שלא נציע את זה.
משה גפני: אם לא נצביע, לא יקצצו.
ניסן סלומינסקי: אם לא נצביע על זה, יצביעו על הכחול.
משה גפני: לא להצביע על הכחול.
ראובן ריבלין: לא טענו נושא חדש.
ראובן ריבלין: תחליט מה אתה רוצה לעשות.
עיסאווי פריג': פיצול.
גילה גמליאל: אני חייבת למחות בעניין הזה.
גילה גמליאל: לא יעלה על הדעת שדרישות לגיטימיות של חברי וחברות הוועדה עם נתונים שאמורים להשפיע על העמדה והדעה של חברי וחברות הוועדה לא התקבלו.
גילה גמליאל: זה לא הגיוני.
גילה גמליאל: זאת פשוט זילות ופגיעה בהתנהלות בוועדה.
מרב מיכאלי: אדוני היושב ראש, זה דבר שחזר על עצמו במשך כל הדיונים.
מרב מיכאלי: ביקשנו נתונים ולא קיבלנו אותם.
מרב מיכאלי: זה דבר שאמור להיות היסוד עליו אנחנו מחליטות או לא מחליטות.
מרב מיכאלי: עכשיו זה כאילו ה-מוני טיים ולא יודעים כמה זה מכניס ומה גובה הפיצוי שיהיה על זה.
מרב מיכאלי: כל הזמן חזרו עם הסיסמה הזאת של מאתיים מיליון שקלים.
ניסן סלומינסקי: אני מבקש לתת למשה לדבר ואחר כך יחליט מי שיחליט.
גילה גמליאל: הנושא של סבסוד של מעונות היום והצהרונים לא התקבל, למרות שנטען באותו זמן שזה יישקל וייבחן.
גילה גמליאל: לא נעשה כלום בסוגיה הזאת.
ניסן סלומינסקי: משה בר סימנטוב, בבקשה.
עיסאווי פריג': תנו לנו משהו לקרוא כדי שנבין מה אנחנו שומעים.
עיסאווי פריג': אני רוצה לעקוב אחרי מה שהוא מציג, ואם אין לי נייר, איך אני אעשה את זה?
ניסן סלומינסקי: אני מציע שתרשום את הדברים שהוא אומר.
משה גפני: אם אין לכם דף על הילדים, תנו דף אחר, אבל שיהיה איזשהו דף.
עיסאווי פריג': גפני, למה אתה צוחק?
משה גפני: אני אומר לך ברצינות.
משה גפני: זאת לא פעם ראשונה שמבקשים דפים והם לא מביאים אותם.
עיסאווי פריג': כשאתה היית יושב ראש ועדת הכספים, זה לא קרה?
ניסן סלומינסקי: לא, זה לא קרה.
ניסן סלומינסקי: זה לא היה קורה.
גילה גמליאל: ליצמן, קרה לך פעם דבר כזה?
יעקב ליצמן: אני הייתי נועל את ישיבת הוועדה והולך הביתה.
עיסאווי פריג': איציק, אתה היית סגן שר האוצר ואיחרו בהבאת המסמכים, מה עשית?
יצחק כהן: לא איחרו.
ניסן סלומינסקי: אני רואה שהתאהבתם במקום.
אחמד טיבי: אני מודיע שבעוד 25 דקות עיסאווי ואני הולכים לארוחה מפסקת.
אחמד טיבי: צריך לנהוג לפי התקנון.
עיסאווי פריג': יושב ראש הכנסת ריבלין קבע את התקנות האלה.
ניסן סלומינסקי: הצום מדבר על אחרי צום.
ניסן סלומינסקי: אנחנו עכשיו לא אחרי צום.
משה בר סימנטוב: חברת הכנסת מיכאלי, יש את המאתיים מיליון שקלים בהם דובר לטובת ביטחון תזונתי לילדים שיינתן דרך משרד הרווחה אבל מעבר לכך ---
מרב מיכאלי: לכמה ילדים זה מספיק?
עיסאווי פריג': זה במסגרת התכנית הלאומית עליה דיברו?
יצחק כהן: מישהו יעשה את התבחינים?
יעקב ליצמן: זה תמורת קיצוץ של 3.5 מיליארד שקלים.
עיסאווי פריג': המאתיים מיליון ביטחון תזונתי.
עיסאווי פריג': הייתה תכנית?
עיסאווי פריג': אין לך מצגת?
משה בר סימנטוב: פעם היו מדברים גם בלי מצגת.
עיסאווי פריג': עם כל הכבוד, אתה מזלזל בנו.
משה בר סימנטוב: ההיפך.
משה בר סימנטוב: אני מנסה לענות.
משה בר סימנטוב: יש הרבה מאוד הטבות - ואני אפרט את העיקריות שבהן – שניתנו למשפחות עם ילדים ובסוף מעלות את ההכנסה הקנויה, את הכסף שנשאר למשפחות בסוף החודש, ובסוף זה הדבר החשוב.
משה בר סימנטוב: אני אציין את הדברים העיקריים בהם.
משה בר סימנטוב: חינוך חינם בגילאי שלוש-ארבע, ניתן באופן אוניברסלי לכל האוכלוסייה שיש לה ילדים בגילאים האלה.
משה בר סימנטוב: זה יכול לחסוך עד 750 שקלים בחודש.
משה בר סימנטוב: זה לבדו הרבה יותר מכל הקיצוץ שנעשה בקצבאות ילדים.
משה בר סימנטוב: יש את הצהרונים.
יעקב ליצמן: זה גם לחרדים?
משה בר סימנטוב: גם לחרדים.
משה בר סימנטוב: יש את הצהרונים שמרוכזים באשכולות אחד עד שלוש.
משה בר סימנטוב: מרבית האוכלוסייה החרדית ומרבית האוכלוסייה הערבית מתגוררת באשכולות אלה.
גילה גמליאל: ירושלים בחוץ.
משה בר סימנטוב: לא, ירושלים בפנים.
גילה גמליאל: זה חדש.
משה בר סימנטוב: אם זה חדש, מצוין.
ניסן סלומינסקי: זה לא חדש.
משה גפני: אלה לא כל הילדים במדינת ישראל אלא רק באשכולות אחד עד שלוש.
משה גפני: עכשיו יצא חוזר שכל הורה צריך לשלם חמישים שקלים.
ניסן סלומינסקי: האשכולות האלה, מה הסכום בו מדובר?
משה בר סימנטוב: באשכולות אחד עד שלוש יש כ-160 אלף ילדים, ההוצאה של הממשלה תהיה מעל 600 מיליון שקלים בגין הנושא הזה.
משה בר סימנטוב: במסגרת הזאת, מעבר לזה שזה צהרון והעשרה לימודית, ניתנת גם ארוחת צהרים.
משה בר סימנטוב: החיסכון להורים, תלוי כמה שילמו, יכול להגיע בין 450 ל-850 שקלים בחודש בגין כל ילד.
גילה גמליאל: איך ירושלים הוחרגה?
משה בר סימנטוב: בירושלים יש את זה בגני הילדים.
משה בר סימנטוב: בכל גני הילדים – בהנחה שיכולת הביצוע של העירייה תהיה כפי שהיא הצהירה – זה יהיה.
גילה גמליאל: מה עם כל אלה שעלו משכבה שלוש לארבע והשקיעו חצי מיליון שקלים כדי להיות בפרויקט?
גילה גמליאל: אלה חמישה ישובים כולל העיר צפת.
ניסן סלומינסקי: אנחנו לא דנים בזה.
גילה גמליאל: אנחנו דנים בזה כי בזמנו דנו בסוגיה הזאת.
ניסן סלומינסקי: היא מנסה לתת לנו סקירה שמראה מה המדינה נותנת לילדים.
גילה גמליאל: צריך גם לדעת לא להגזים.
גילה גמליאל: אם ביקשנו את הנתונים, זה על מנת לדון בסוגיה הזאת.
גילה גמליאל: אם עכשיו הוא מציג את זה ולא קיבלנו את הנתונים, בטח אי אפשר למנוע את הדיון הזה, עם כל הכבוד.
משה בר סימנטוב: אנחנו עכשיו דנים עם משרד החינוך.
משה בר סימנטוב: היו ישובים שירדו לאשכול שלוש והיו ישובים שעלו מאשכול שלוש.
גילה גמליאל: חמישה כאלה.
משה בר סימנטוב: היו גם כאלה שירדו לאשכול שלוש.
גילה גמליאל: חמישה.
גילה גמליאל: בדוק עם משרד החינוך.
גילה גמליאל: אותם חמישה השקיעו כחצי מיליון שקלים כל אחד מהם וזה יוצר פעולה הפוכה והילדים נפגעים.
גילה גמליאל: אני עשיתי על זה שיעורי בית ואני רוצה להבין איפה זה עומד.
משה בר סימנטוב: שום מסמך שהייתי נותן לכם, לא היה נוגע לשאלה הזאת.
משה בר סימנטוב: החלטת הממשלה אומרת ישובים באשכולות אחד עד שלוש, האוכלוסייה הכי ענייה במדינת ישראל.
גילה גמליאל: האוכלוסייה באשכול ארבע נמצאת בירוחם, בקריית מלאכי וכולי.
משה בר סימנטוב: אשכולות אחד עד שלום, זאת האוכלוסייה הכי ענייה בישראל.
ניסן סלומינסקי: גילה, תרשמי את הדברים.
ניסן סלומינסקי: תני לו לדבר, כי אחרת אנחנו מאבדים את הצפון.
ניסן סלומינסקי: גם כך קשה.
גילה גמליאל: יש לזה משמעות פיסקלית שצריך לדבר עליה.
ניסן סלומינסקי: ביקשנו שיגיד לנו מה נותנים.
ניסן סלומינסקי: בואי נשמע ואם תרצי אחר כך, תשאלי, אם נעשה את הדיון כי אנחנו באמצע הצבעה.
משה בר סימנטוב: שני הדברים האלה – הייחוד שבהם ביחס לקצבאות ילדים – זה שהם מגיעים ישירות לילדים.
משה בר סימנטוב: קצבאות ילדים הן קצבאות שמשתלמות בגין הילדים.
גילה גמליאל: אני חייבת להבין איך ירושלים נכנסה לסיפור הזה.
משה בר סימנטוב: הממשלה יכולה להעדיף את ירושלים בגלל מעמדה כבירת ישראל.
גילה גמליאל: הממשלה קיבלה החלטה כזאת?
משה בר סימנטוב: היא קיבלה.
ראובן ריבלין: זה חוק ירושלים.
גילה גמליאל: מתי היא קיבלה את ההחלטה?
משה בר סימנטוב: לפני למעלה משנה.
משה בר סימנטוב: הממשלה החליטה להכניס את ירושלים.
משה בר סימנטוב: כשהחליטו להכניס את הצהרונים, החליטו להכניס את ירושלים.
אחמד טיבי: תתבעי להכניס את ירושלים.
ניסן סלומינסקי: היא בפנים.
גילה גמליאל: אני רק אומרת שיש חמישה ישובים שלקחו מהם כל כך הרבה כספים.
גילה גמליאל: יש גם ישובים כאלה שהם בקו עימות, כמו קריית שמונה, שלא נכנסו.
משה גפני: החלטת הממשלה היא שזה יהיה בחינם.
משה גפני: למה משרד החינוך דורש חמישים שקלים מכל הורה?
משה בר סימנטוב: למה לא? השתתפות.
משה גפני: שיגבה כבר 800 שקלים.
משה גפני: למה חמישים שקלים?
משה גפני: החלטת הממשלה הייתה שזה בחינם.
משה בר סימנטוב: הממשלה רוצה לקבוע שיעור של חמישים שקלים, דמי השתתפות, דמי רצינות, במוצר שעלה במינימום שבמינימום 500 שקלים – ברוב המקומות עלה יותר, עלה 750 או 800 שקלים.
משה בר סימנטוב: חמישים שקלים לחודש, בהחלט השתתפות עצמית סבירה ביותר על מרבית השירותים שהממשלה נותנת.
משה בר סימנטוב: יש גם השתתפות עצמית, דמי רצינות.
משה בר סימנטוב: עדיין החיסכון למשפחה הוא אדיר ביחס לסכום השתתפות העצמית.
משה בר סימנטוב: שוב, אלה הם דברים שממוקדים בילדים.
משה בר סימנטוב: מעבר לזה, מס הכנסה שלילי חל בתחולה ארצית בכל הארץ ובשנה האחרונה ניתנה גם תוספת של חמישים אחוזים לאימהות עובדות בגובה המענק.
משה גפני: מה קשור מס הכנסה שלילי לילדים?
משה בר סימנטוב: מס הכנסה שלילי ניתן בגין ילדים.
משה בר סימנטוב: מס הכנסה שלילי הוא סוג של קצבת ילדים להורים עובדים.
משה בר סימנטוב: מענקי מס הכנסה שלילי הם סוג של קצבאות ילדים להורים עובדים.
משה בר סימנטוב: הם בהחלט תחליף לקצבת ילדים.
משה בר סימנטוב: נקודות זיכוי לאבות.
משה בר סימנטוב: שתי נקודות זיכוי לאבות לילדים עד גיל חמש.
משה בר סימנטוב: בחלק מהתקופה ניתנת נקודה ובחלק מהתקופה ניתנות שתי נקודות זיכוי.
משה בר סימנטוב: ניתנו למשרד החינוך 270 מיליון שקלים לטובת סבסוד תשלומי הורים.
משה בר סימנטוב: גם זאת הקלת נטל על משפחות עובדות ועל משפחות עם ילדים בכלל.
יעקב ליצמן: כמה זה יוצא למשפחה?
מרב מיכאלי: אלה לא דברים שהם בתקציב הזה.
משה בר סימנטוב: הם בתקציב הזה.
משה בר סימנטוב: הם מגולמים בתקציב 2013-2014.
יעקב ליצמן: זה היה עד עכשיו.
מרב מיכאלי: זה לא דבר חדש.
מרב מיכאלי: זה היה קודם.
מרב מיכאלי: אתה אומר שקודם נתת נקודת זיכוי, אז מה אם נתת אותם קודם?
משה בר סימנטוב: תקציב 2013-2014 מגלם את ההטבות האלה.
עיסאווי פריג': אבל הן היו קודם.
משה בר סימנטוב: מה זה היו קודם?
משה בר סימנטוב: לצד הקיצוץ בקצבאות הילדים.
מרב מיכאלי: השאלה הייתה איך אתה מפצה על הקיצוץ.
מרב מיכאלי: זה לא פיצוי על הקיצוץ.
משה בר סימנטוב: אלה לא דברים היסטוריים.
עיסאווי פריג': השאלה איך אתה מגדיר היסטוריה.
משה בר סימנטוב: כל הדברים שאני מציין, הם מהשנה-שנה וחצי האחרונות.
עיסאווי פריג': גם זאת היסטוריה.
משה בר סימנטוב: תפיסת ההיסטוריה היא יותר רחוקה מ-12 חודשים.
יעקב ליצמן: בממשלה הקודמת.
יצחק כהן: בממשלה הקודמת.
יצחק כהן: לא הממשלה הזאת.
משה בר סימנטוב: חלק מהדברים הם עדיין בתהליך.
משה בר סימנטוב: חינוך חינם לגילאי שלוש-ארבע, הורים ירגישו את זה השנה יותר מאשר בשנה שעברה.
משה בר סימנטוב: מס הכנסה שלילי, אותו הדבר.
משה בר סימנטוב: צהרונים, כנ"ל.
משה גפני: סבסוד תשלומי הורים.
משה גפני: את מי מסבסדים?
משה בר סימנטוב: את ההורים.
משה גפני: איזה הורים?
משה בר סימנטוב: התכנית של משרד החינוך היא לעשות ביטול אוניברסלי של תשלומי ההורים על טיולים שנתיים.
משה בר סימנטוב: אני מקווה שיתבצע כבר בשנת הלימודים הזאת.
משה בר סימנטוב: זאת התכנית.
משה גפני: זה אמור לגבי כל התלמידים במדינה?
יצחק כהן: גם החרדים?
משה גפני: עזוב רגע את החרדים.
משה גפני: קודם נשמע על מי זה חל.
משה בר סימנטוב: ההחלה היא אוניברסלית.
משה בר סימנטוב: אפשר לשאול את משרד החינוך.
משה בר סימנטוב: אני לא רוצה לא לדייק במה שאני אומר לפני הוועדה.
משה בר סימנטוב: כסף נוסף מתוך הדבר הזה הולך להשאלת ספרי לימוד כדי לחסוך להורים את הצורך בקניית ספרי לימוד.
משה בר סימנטוב: אם כן, השאלת ספרי לימוד ודיגיטציה של ספרי לימוד.
עיסאווי פריג': יש לך מספרים מדויקים לגבי החלוקות האלה?
משה בר סימנטוב: אמרתי.
משה בר סימנטוב: הסכום הכולל הוא 270 מיליון שקלים.
עיסאווי פריג': את זה שמעתי, אבל אמרת שהשאיפה לסבסד טיולים, השאלת ספרי לימוד וכולי.
עיסאווי פריג': יש עוד כמה דברים שאתה מנסה להיזכר.
עיסאווי פריג': יש לך טבלה עם החלוקה של זה?
משה בר סימנטוב: אני זוכר הכול.
משה בר סימנטוב: אני אומר לכם את כל המספרים.
מרב מיכאלי: כמה אמור להביא הקיצוץ בקצבאות?
משה בר סימנטוב: הקיצוץ בקצבאות, אחרי ההפחתה שהזכיר חבר הכנסת, 2.75 מיליארד שקלים בקירוב.
משה בר סימנטוב: חינוך חינם עולה מעל מיליארד וחצי.
משה בר סימנטוב: צהרונים, סדר גודל של 600 עד 650 מיליון שקלים.
משה בר סימנטוב: העלות התקציבית של הצהרונים.
משה גפני: אבל חסכנו לכם בבג"ץ שישה מיליארד שקלים.
משה בר סימנטוב: הצהרונים לא היו קשורים לחיסכון הזה.
מרב מיכאלי: בימים מסוימים אמרו 12 מיליארד שקלים.
משה גפני: שישה מיליארד.
משה גפני: סימנטוב אמר לנו בזמנו שישה מיליארד.
משה בר סימנטוב: אני בטח לא אמרתי לך את זה.
משה גפני: מישהו אמר כאן שישה מיליארד.
משה גפני: מישהו מוסמך.
משה גפני: זה בטח אתה.
משה בר סימנטוב: מעבר לזה הממשלה מרחיבה את היצע מעונות היום.
משה בר סימנטוב: יש מהלך אינטנסיבי של הממשלה לבינוי מעונות יום, בעיקר באזורי ביקוש, בפריפריה, אבל גם במרכז הארץ ובמרכזי ביקוש.
משה בר סימנטוב: משייבנו המעונות, וזה תהליך שהוא יותר מורכב, תהליך שעוד ייקח כמה שנים, יהיה גם את הסבסוד לילדים שילמדו במעונות.
משה בר סימנטוב: אלה הם הדברים המרכזיים.
משה בר סימנטוב: אני אזכיר לא בציניות, למרות שזה אולי יעורר קצת ציניות, גם את טיפולי שיניים לילדים עד גיל 12, שזה עדיין בתקציב למרות שאין את ההרחבה לגיל 14, אלא עדיין התכנית לילדים עד גיל 12.
יעקב ליצמן: שום דבר לא חדש.
עיסאווי פריג': כמה עולה ההרחבה עד גיל 14?
משה בר סימנטוב: כל שנתון עולה ארבעים מיליון שקלים.
יעקב ליצמן: שמונים מיליון שקלים.
יעקב ליצמן: הליכוד השתמש בזה בבחירות.
ניסן סלומינסקי: בנושא השיניים, הוא השתמש.
יצחק כהן: גם במעונות ובגני הילדים הוא השתמש.
יצחק כהן: בכל הוא השתמש.
משה גפני: אתם מתנגדים להרחיב את טיפולי השיניים עד גיל 14?
משה בר סימנטוב: בהצעת תקציב המדינה הקפאנו את זה עד גיל 12.
משה גפני: אפשר לשנות את זה כאן בוועדה.
עיסאווי פריג': אם יבקשו בוועדה לשנות את זה ולהעלות לגיל 14, מה תגיד?
משה בר סימנטוב: כבר אין כסף.
עיסאווי פריג': תוציא מהרזרבות.
משה גפני: מה זה אין כסף?
משה גפני: אתה עכשיו הצגת כמה מיליארדים שנותנים לילדים.
משה גפני: אז עוד שמונים מיליון.
משה בר סימנטוב: לגבי קצבאות.
משה בר סימנטוב: הסיכום אותו הציג היושב ראש, הוא כדלהלן: לכל הילדים תהיה קצבה אחידה בגובה 140 שקלים לחודש.
משה בר סימנטוב: לגבי הילדים שנולדו לפני 2003.
משה בר סימנטוב: בעבר הם קיבלו קצבאות גדולות יותר משאר הילדים וזאת איזושהי תוספת שהם נושאים אתם עוד מ-2003.
משה בר סימנטוב: הילדים שנולדו לפני 2003 קיבלו בעבר קצבאות גדולות מאוד, הייתה לגביהם הפחתה הדרגתית שנעצרה ב-2006 ואז הוקפא המצב.
משה בר סימנטוב: מאז הם קיבלו את התוספות שקיבלו שאר הילדים ונשארה להם התוספת שהם קיבלו בגין זה שהם נולדו לפני 2003.
משה בר סימנטוב: ההפחתה שתהיה לגביהם תהיה ההפחתה הכספית שיש לשאר הילדים, אבל התוספת שיש להם בגין זה שהם נולדו לפני 2003 תישאר.
משה בר סימנטוב: אני אומר מה יהיה גובה הקצבאות שלהם.
משה בר סימנטוב: ילד ראשון ושני קיבלו ויקבלו כמו ילד ראשון ושני שנולדו אחרי 2003.
משה בר סימנטוב: לאחר ההפחתה הסכום יהיה 140 שקלים לחודש.
משה בר סימנטוב: ילד שלישי יקבל 172 שקלים לחודש.
משה בר סימנטוב: ילד רביעי יקבל 336 שקלים לחודש וילד חמישי ואילך יקבל 354 שקלים לחודש.
משה בר סימנטוב: הדלתה הזאת, התוספת הזאת לקצבה, מעבר ל-140 שקלים, בגין הילדים שנולדו לפני 2003, העלות התקציבית שלה היא כ-180 מיליון שקלים.
יעקב ליצמן: הסיבה שהשארת את זה היא כי זה לא יעמוד בבג"ץ.
משה בר סימנטוב: לא זה היה המניע.
מיכל בירן: הקצבאות של הילדים שנולדו לפני 2003 לא נשארות זהות לסכום שהן היום אלא הן מופחתות.
משה בר סימנטוב: התוספת שהייתה להם בגין זה שהם נולדו לפני 2003, נשארת.
משה בר סימנטוב: ציינתי את גובה הקצבה שתהיה להם.
משה גפני: זה מופחת?
מיכל בירן: כן, זה מופחת.
משה גפני: אז זה לא נשאר אותו הדבר כי לפי הטבלה זה מופחת.
משה גפני: הוא אמר שזה נשאר אותו הדבר.
ניסן סלומינסקי: אתה דיברת עם גילה.
משה גפני: אתה עוקב אחרי.
ניסן סלומינסקי: עקבתי אחרי גילה.
ניסן סלומינסקי: לא אחריך.
עיסאווי פריג': הילד הרביעי מקבל 336 שקלים, אם הוא נולד לפני 2003.
משה גפני: הילדים האלה נפגעים.
ניסן סלומינסקי: אמרנו שכל מה שהיה עד 2003 נשאר.
משה גפני: לא נשאר.
עיסאווי פריג': שנת 2003 הוא השנה הקובעת, לפני ואחרי.
משה בר סימנטוב: ההבחנה הרלוונטית לקבוצה הזאת היא התוספת שהייתה להם בגין זה שהם נולדו לפני 2003.
משה בר סימנטוב: זה שכל המערכת קיבלה תוספת על ילד שני, שלישי ורביעי, לא רלוונטי להשאיר דווקא לקבוצה כזאת את התוספת הזאת.
משה בר סימנטוב: לכן מה שמשאירים להם זה את התוספת שנשארה להם בגין זה שהם נולדו לפני 2003.
משה בר סימנטוב: הם היו באיזשהו תוואי הפחתה שנעצר ב-2006.
משה בר סימנטוב: התוספת הזאת שנשארה להם החל מ-2003 והם המשיכו אתה, היא תישאר להם.
משה בר סימנטוב: ההפחתות שאנחנו עושים, הפחתות בערכן השקלי שעושים עכשיו, יחולו גם עליהם אבל רק בערך שאנחנו עושים לילדים החדשים.
משה בר סימנטוב: לא משווים אותם לגמרי לילדים החדשים.
משה בר סימנטוב: כלומר, הם יהיו קבוצה שלא תקבל קצבה אחידה של 140 שקלים בחודש.
יצחק כהן: הילד הראשון והשני כן.
משה בר סימנטוב: הילד הראשון והשני כן, כי גם היום הם מקבלים קצבה אחידה.
יעקב ליצמן: מה הסיבה שהסכמתם לעשות את זה?
עיסאווי פריג': יש סיבה.
עיסאווי פריג': מהי?
משה בר סימנטוב: אולי היושב ראש יציג.
משה בר סימנטוב: אתה רוצה להציג או אני?
ניסן סלומינסקי: תציג אתה.
משה גפני: היושב ראש אמר הבוקר שאלה שנולדו לפני 203 לא ייפגעו.
משה בר סימנטוב: אני הייתי כאן בבוקר והוא אמר 180 מיליון שקלים.
משה בר סימנטוב: אכן, הכוונה היא.
משה גפני: לא, הוא אמר שהם לא ייפגעו.
משה בר סימנטוב: גם במשפט שלי לא ייפגעו.
עיסאווי פריג': למה 354.2 דווקא?
עיסאווי פריג': למה נקודה שתיים?
משה בר סימנטוב: כי זה בדיוק סכום ההפרש ביחס ל-140 שקלים לחודש הקצבה האחידה לשאר הילדים שהם מקבלים בגין זה שהם נולדו לפני 2003.
ראובן ריבלין: זה בהמלצת משרד המשפטים?
משה בר סימנטוב: זה לא בהמלצת משרד המשפטים.
משה בר סימנטוב: זה בהמלצת יושב ראש ועדת הכספים.
יצחק כהן: לא השגת כאן מי יודע מה.
ניסן סלומינסקי: השגתי 180 מיליון.
ניסן סלומינסקי: אמרתי כמה השגנו בנושא הזה.
ניסן סלומינסקי: 180 מיליון שקלים.
ניסן סלומינסקי: אמרתי את זה וזה רשום.
ניסן סלומינסקי: אמרתי במפורש את הסכום.
ניסן סלומינסקי: אני אמרתי 182 מיליון והוא אמר 180 מיליון שקלים.
יצחק כהן: זאת קבוצה מאוד קטנה.
ניסן סלומינסקי: אני דיברתי על הסכום.
יצחק כהן: שלושה מיליארד שקלים, זאת קבוצה גדולה.
ניסן סלומינסקי: זה נוצר רק ממשא ומתן.
יצחק כהן: מכל דבר קטן אתה עושה דרמה.
יצחק כהן: מה ההישג?
ניסן סלומינסקי: אני אמרתי שיש הישג?
יצחק כהן: 180 מיליון, קבוצה קטנה של מסכנים שנתת להם.
משה בר סימנטוב: היא לא קבוצה כל כך קטנה.
ניסן סלומינסקי: אתה שומע?