GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ניסן סלומינסקי: אמרנו שכל נושא שיעלה, תוכל להגיש הסתייגות ויעשו עליה הצבעה.
ניסן סלומינסקי: אבותיי, אני מודיע שוב.
ניסן סלומינסקי: אני נתתי רק תמונה כוללת.
ניסן סלומינסקי: כל נושא אליו נגיע, אפשר יהיה להגיש הסתייגות ותהיינה הצבעות.
ניסן סלומינסקי: משפרי הדיור.
ניסן סלומינסקי: המס של שלושה וחצי אחוזים נחשב כ-500 מיליון שקלים ב-2013 ומיליארד וחמישים ב-2014.
ניסן סלומינסקי: סך הכול מיליארד וחצי שקלים.
ניסן סלומינסקי: את זה אנחנו מבטלים.
באסל גטאס: עד מחיר של 4.5 מיליון שקלים לדירה.
<קריאה: מבטלים את כל התקנה לגבי משפרי דיור?
זהבה גלאון: מה הסכום בסך הכול עד עכשיו?
<עקב ליצמן: מה עם המענקים לירושלים?
<עקב ליצמן: זה לא הולך לעבור.
<עקב ליצמן: אתה נותן יד לזה?
<עקב ליצמן: החוק לא עובר.
<עקב ליצמן: ביטול המענקים.
ניסן סלומינסקי: אם זה לא עולה לכנסת, אני לא יודע.
<עקב ליצמן: זה כבר שבועיים למעלה.
ניסן סלומינסקי: זה לא קשור לחוק התקציב.
ניסן סלומינסקי: יצטרכו למשוך את זה ולדון בזה מחדש.
ניסן סלומינסקי: החוק תוקן.
<עקב ליצמן: עוד יום-יומיים אין לך על מה לדבר.
ניסן סלומינסקי: החוק תוקן ויצטרכו למשוך ולתקן אותו שוב, אם הם לא יעלו את זה.
<עקב ליצמן: מישהו בדק למה שבועיים זה לא נדון?
ניסן סלומינסקי: לא, אני לא הצלחתי לבדוק כי עסקתי במשהו אחר.
זהבה גלאון: כמה בסך הכול כל הסכום?
משה גפני: אלה כל הדברים?
ניסן סלומינסקי: יש עוד נושא אחד שאני רוצה לעשות אותו ונדון בו לקראת הסוף.
באסל גטאס: לא אמרת כמה זה חוסך בנושא משפרי הדיור.
ניסן סלומינסקי: מיליארד וחצי שקלים.
<עקב ליצמן: תקציב הישיבות קיבל תוספת?
יצחק כהן: תקציב הישיבות וההתנחלויות.
אחמד טיבי: ביטול פראוור.
<עקב ליצמן: תקציב תלמידי חוץ לארץ בישיבות, קיבל תוספת או מחקו?
<עקב ליצמן: אפשר לקבל תשובה לפני שממשיכים?
ניסן סלומינסקי: אני לא יודע לענות.
ניסן סלומינסקי: זה לא אצלנו.
ניסן סלומינסקי: תקציב הישיבות כרגע לא אצלנו בחוק ההסדרים.
<עקב ליצמן: אבל זה בחוק התקציב.
ניסן סלומינסקי: כשנגיע לחוק התקציב תשאל את זה.
<עקב ליצמן: אתה מונה את כל הסעיפים של הקואליציה.
ניסן סלומינסקי: דיברתי על השינויים.
<עקב ליצמן: איפה תלמידי חוץ לארץ?
<עקב ליצמן: אני רוצה להבין, אתה נתת יד למחוק אותם?
ניסן סלומינסקי: אני לא נתתי יד למחוק שום דבר.
<עקב ליצמן: אתה נותן יד לפושעים?
מיקי רוזנטל: לפני חודש כתבתי בדיוק מה לא יהיה, כולל האחוזים של מס ההכנסה.
מיקי רוזנטל: כל ההישגים האלה, זה הכול קומבינה שלי עם שר האוצר.
אחמד טיבי: אתה מומחה לעזים.
יצחק כהן: בתור רועה צאן ותיק, אתה מומחה לעזים.
זהבה גלאון: אני חוזרת על השאלה.
זהבה גלאון: מה הסכום בסך הכול?
זהבה גלאון: בכמה השתפר מצבנו בסך הכול?
משה גפני: כושר השתכרות נשאר?
ניסן סלומינסקי: אמרתי שאני משאיר את זה לסוף.
ניסן סלומינסקי: יש לי מלחמה שהיא לא נגמרה.
ניסן סלומינסקי: אני הודעתי אבל יש לי מלחמה.
ניסן סלומינסקי: עד סוף הדיון זה יסתיים.
<עקב ליצמן: אדוני, את סדר היום לא קיבלנו.
<עקב ליצמן: הייתי כאן ב-8:30.
ניסן סלומינסקי: באותו נייר שהוזמנת ל-8:30, גם הוזמנת להמשך הדיון.
ניסן סלומינסקי: בתשובה לשאלה של זהבה.
ניסן סלומינסקי: סך הכול זה סדר גודל של כשלושה וחצי מיליארד שקלים, כאשר החלק התקציבי של זה הוא מתוך 12,741 מיליארד שקלים.
ניסן סלומינסקי: זאת אומרת, השינוי שאנחנו נעשה בעזרת השם, זה משהו עצום שאני חושב שלא היה אף פעם, הוא כ-27.5 אחוזים שאנחנו משנים מהבחינה התקציבית בנושא הזה.
מרב מיכאלי: מאיפה זה בא?
ניסן סלומינסקי: עכשיו אני רוצה להתייחס לזה.
ניסן סלומינסקי: זה היה הדבר הראשון.
ניסן סלומינסקי: בכל אופן אנחנו אנשי קואליציה.
ניסן סלומינסקי: אני אומר אנחנו כדי שלא לומר אני.
ניסן סלומינסקי: מאחר שאני לא רוצה לומר אני, אני אומר אנחנו.
משה גפני: הודעת על כושר השתכרות ועכשיו אתה לא מודיע.
משה גפני: אתה בעל הבית כאן.
ניסן סלומינסקי: לא אמרתי כלום.
משה גפני: יש כאן דיקטטור במדינה הזאת?
משה גפני: שר האוצר נותן לכם הוראות.
ניסן סלומינסקי: ר' משה, לא אמרתי לא כך ולא כך.
ניסן סלומינסקי: לא אמרתי דבר.
משה גפני: אבל הודעת לעיתונאים.
ניסן סלומינסקי: אמרתי שהודעתי.
יצחק כהן: ניסן, אין לך מושג איזה כוח יש לך בידיים.
משה גפני: עזבתי.
משה גפני: אצלי לא היה דבר כזה.
משה גפני: שר האוצר לא היה מכתיב לי.
ניסן סלומינסקי: אף אחד לא מכתיב.
משה גפני: אני בעל הבית ולא הוא.
ניסן סלומינסקי: אתה צעקת עלי גם בדברים אחרים ואמרתי לך שתחכה עד הסוף ותראה.
משה גפני: מה תגיד לאישה הערבייה?
משה גפני: מה יגיד שר האוצר לאישה הערבייה?
משה גפני: שאין לה עבודה.
משה גפני: מה תגיד לה, שהיא תשלם ארנונה 5,000 שקלים?
ניסן סלומינסקי: מישהו אמר משהו אחר?
משה גפני: תאמין לי שאני יודע יותר טוב ממך.
אחמד טיבי: אז תודיע מראש שזה בוטל.
משה גפני: כמו שאמרת לעיתונאים.
זהבה גלאון: ומה עם הפיתה שלא נותנים?
משה גפני: דיקטטור הגיע למדינה.
זהבה גלאון: לא אישרו להם את הפיתה בפיקוח.
זהבה גלאון: נראה לכם סביר?
<עקב ליצמן: למה הם קטנוניים כאלה?
<עקב ליצמן: פיתה הם לא יודעים לתת לו.
<עקב ליצמן: שמעתי את הנאום.
<עקב ליצמן: פיתה לא יודעים לתת לו.
<עקב ליצמן: את המינימום לבן אדם לאכול.
אחמד טיבי: מה הקשר בין מרצ לפיתה?
<עקב ליצמן: שר האוצר.
מרב מיכאלי: פיתת מחמד.
באסל גטאס: באמת הפתעה שמגלים שיש חצי מיליארד שקלים נוספים, הכנסות מדיבידנדים של חברות ממשלתיות.
באסל גטאס: אולי אפשר להחזיר את נקודת הזיכוי לסטודנטים.
ניסן סלומינסקי: מרב, אני מתנצל.
ניסן סלומינסקי: לא נותנים לי לענות על השאלה שלך ולכן אני ממשיך.
מרב מיכאלי: האמת שכל החברות והחברים מחכים בקוצר רוח.
ניסן סלומינסקי: הם לא מחכים.
מיקי רוזנטל: אבל גם אני רוצה תשובה.
ניסן סלומינסקי: לא נותנים לי לענות.
ניסן סלומינסקי: אני מנסה כבר שלוש פעמים לתת תשובה שאומרת מהיכן זה.
<עקב ליצמן: עכשיו תגיד לי מה אנחנו הולכים לשלם עבור זה.
מרב מיכאלי: מאיפה יבוא הכסף הזה עכשיו?
זהבה גלאון: על חשבון מה זה בא?
<עקב ליצמן: ארבעה מיליארד שקלים.
<עקב ליצמן: מה אנחנו נשלם עבור זה?
ניסן סלומינסקי: ראה את ההבדל, איך מירב שואלת ואיך אתה שואל את אותה שאלה.
<אובן ריבלין: אין ארוחות חינם.
ניסן סלומינסקי: אפשר לשאול את השאלה באופן מכובד ואני מתכוון לענות, אבל אם תיתנו לי, ואם לא –נתחיל ישר בדיון התקציבי.
ניסן סלומינסקי: אני אנסה עוד פעם אחת.
זהבה גלאון: אדוני, אני ביקשתי הצעה לסדר ואני מחכה.
ניסן סלומינסקי: אני עוד לא התחלתי את הדיון.
ניסן סלומינסקי: אני נותן רקע.
ניסן סלומינסקי: לחלק הזה אני רוצה לתת קרדיט לכל חברי הוועדה.
זהבה גלאון: לאיזה חלק?
ניסן סלומינסקי: מה שאמרתי עד עכשיו, לפני שאני נותן תשובה לדברים האחרים.
זהבה גלאון: אני רוצה להבין איך איציק כהן, ליצמן ואני שותפים לקרדיט.
זהבה גלאון: גם אחמד טיבי ואראל.
זהבה גלאון: פתאום אנחנו שותפים.
זהבה גלאון: גם מירב.
<אובן ריבלין: אם לא הייתם צועקים, זה לא היה קורה.
מיקי רוזנטל: אני לא שותף.
מיקי רוזנטל: אני חושב שזאת שערורייה.
מיקי רוזנטל: אתם מנקים את המצפון שלכם.
זהבה גלאון: אל מי אתה מדבר?
מיקי רוזנטל: אתם ממשיכים לדפוק את העניים.
מיקי רוזנטל: לקואליציה.
ניסן סלומינסקי: אז אין קרדיט לאופוזיציה.
זהבה גלאון: לא הצלחתי להבין איך ליצמן פתאום קשור לקרדיט.
מיקי רוזנטל: משפחה עם 6,000 שקלים.
מיקי רוזנטל: זאת המשמעות של הגזרות.
מיקי רוזנטל: אחר כך, כל השאר הם סתם דיבורים.
מיקי רוזנטל: דיבורים וקשקושים.
זהבה גלאון: שלושה וחצי מיליארד, על חשבון מה זה בא?
מרב מיכאלי: זה מה שביקשתי לדעת.
באסל גטאס: איך מכסים אותם.
ניסן סלומינסקי: פעם רביעית שאני מנסה וזהו.
ניסן סלומינסקי: אם לא אצליח, אני מתחיל את הדיון.
זהבה גלאון: מה עם שעון החול שלך?
ניסן סלומינסקי: היום אין דיבורים אלא רק הצבעות.
ניסן סלומינסקי: המקורות לדבר הזה, מאחר ואנחנו אנשי קואליציה, ניסינו גם בדבר הזה לעזור במציאת הפתרונות כי אני לא מרגיש שאפשר לקצץ סכום כזה ולהגיד לאוצר שעכשיו ישבור את הראש.
ניסן סלומינסקי: אנחנו צריכים להיות שותפים ואכן הועלו רעיונות.
זהבה גלאון: אנחנו.
זהבה גלאון: בעיקר אנחנו.
ניסן סלומינסקי: את רוצה שאני אגיד כל הזמן אני, אני, אני?
ניסן סלומינסקי: מה את רוצה?
זהבה גלאון: אתם זה אתם.
ניסן סלומינסקי: אנחנו, זה לא כולל את האופוזיציה.
זהבה גלאון: אתם זה הקואליציה בוועדה.
זהבה גלאון: זה מה שעשיתם.
ניסן סלומינסקי: אנחנו זה הקואליציה.
ניסן סלומינסקי: אנחנו זה כולל את הקואליציה ומי שרוצה להרגיש את עצמו טוב.
<ראל מרגלית: אצלנו כשאומרים שותפים, מתכוונים לחלוקה ברווחים.
ניסן סלומינסקי: אמת, אבל אתם לא רוצים חלוקה, אז בסדר.
ניסן סלומינסקי: המקורות יהיו כאלה: קצבאות הילדים נשארות כפי שהן נשארות.
ניסן סלומינסקי: הנושא של מס הכנסה של אחוז וחצי, משכר של 22 אלף שקלים לחודש המס יעלה לשני אחוזים במקום אחוז וחצי.
ניסן סלומינסקי: תהיה הקפאת מדרגות המס.
<עקב ליצמן: מה הסכום?
ניסן סלומינסקי: אני לא יודע להגיד לך בדיוק אבל זה סדר גודל שבסוף יכול להתקרב לכיוון המיליארד.
ניסן סלומינסקי: פחות.
<ראל מרגלית: מה, חצי אחוז מעל 22 אלף שקלים?
ניסן סלומינסקי: פלוס ההקפאה.
ניסן סלומינסקי: אני לא יודע להגיד לך מה הסכום ואני לא רוצה סתם לזרוק מספר.
ניסן סלומינסקי: לא יודע להגיד כרגע.
ניסן סלומינסקי: יהיה על זה דיון, כך שתוכלו לשאול את אנשי האוצר ויכול להיות שהם ידעו להגיד יותר.
<אובן ריבלין: בר סימנטוב כאן.
ניסן סלומינסקי: כולם יהיו כאן.
<עקב ליצמן: זה לא שייך לבר סימנטוב.
ניסן סלומינסקי: כולם נמצאים כאן.
<אובן ריבלין: נמצא כאן מנהל אגף המסים.
מרב מיכאלי: ניסן, לא הבנתי.
מרב מיכאלי: איך הקפאת מדרגות המס בדיוק משפרת את מצב הציבור?
ניסן סלומינסקי: לא אמרתי שהכול משפר.
<עקב ליצמן: מצב הרוח משתפר.
מרב מיכאלי: מרגישים טוב.
מרב מיכאלי: תורמים לגירעון.
מרב מיכאלי: יש כאן סתירה פנימית.
מרב מיכאלי: אם באנו לתקן את המיסוי בשביל לא לפגוע בציבור שלא צריך לפגוע בו, אז לא הבנתי איך באותה נשימה עושים הקפאה של מדרגות המס, שזה יפגע בציבור שלא צריך לפגוע בו.
ניסן סלומינסקי: זה יפגע פחות.
מרב מיכאלי: באמת, אדוני היושב ראש, לא הבנתי.
ניסן סלומינסקי: אם לא הבנת, בסדר, אז לא הבנת.
ניסן סלומינסקי: מותר לך לא להבין.
מרב מיכאלי: זאת פגיעה בציבור.
ניסן סלומינסקי: אם זאת נראית בעיניך פגיעה בציבור, בשקלול הכולל, תצביעי נגד זה.
ניסן סלומינסקי: אנחנו חושבים שזה שיפור.
ניסן סלומינסקי: בסך הכול, בראייה הכוללת של המהלך הזה, זה שיפור.
ניסן סלומינסקי: את יכולה לעשות את החשבונות, ועשינו את החשבונות, ותראי שזה שיפור.
<ראל מרגלית: כמה יותר מס גובים בגלל ההקפאה?
ניסן סלומינסקי: כשנגיע לכל נושא, תשאלו.
<ראל מרגלית: כי כאן אתה הסברת יפה את ה-22 אלף.
ניסן סלומינסקי: נמצאים כאן אנשי האוצר והם יסבירו לכם אחר כך.
<ראל מרגלית: למה לא עכשיו?
ניסן סלומינסקי: אנחנו נגיע לכל נושא בפני עצמו.
ניסן סלומינסקי: אנחנו לא דנים אלא אני נותן רקע.
ניסן סלומינסקי: אנחנו עוד לא דנים על הנושא עצמו.
ניסן סלומינסקי: רציתי שתהיה תמונה כוללת.
ניסן סלומינסקי: מה שאנחנו עושים – זה רעיון חדש שאף פעם לא היה בחוק ההסדרים – זה שאמרנו, לפחות מה שאני הרגשתי, שמצד אחד אנחנו גוזרים על הציבור גזרות קשות ומצד שני מגיעים לכאן שרים די מדושני עונג ובאמת מראים שהתקציב שלהם גדל.
ניסן סלומינסקי: הגיע למשל שר החינוך שתקציבו גדל בתשעה וחצי מיליארד שקלים, הגיע שר התחבורה שתקציבו גדל בארבעה מיליארד וכולי.
ניסן סלומינסקי: אמרתי שאני מרגיש כאן
ניסן סלומינסקי: שאם כל כך קשה שצריך להעלות מע"מ, מס הכנסה וכולי, איך מצד שני יש כסף להגדיל תקציבי משרדים מעבר לעלייה הרגילה?
זהבה גלאון: קיצצתם עכשיו בכל משרד?
ניסן סלומינסקי: לכן ביקשנו, וזה נקלט ויהיה קיצוץ.
ניסן סלומינסקי: כלומר, למשרד החינוך יקצצו חצי מיליארד שקלים לצורך הנושא וגם למשרד התחבורה יקוצץ סכום של חצי מיליארד.
ניסן סלומינסקי: שר האוצר סיכם עם השרים הרלוונטיים כך קיבלנו עוד מיליארד שקלים לצורך הנושא שלנו.
מרב מיכאלי: באיזה סעיפים זה יקוצץ?
ניסן סלומינסקי: עוד מעט יסבירו את זה.
יצחק כהן: אצל החרדים.
ניסן סלומינסקי: אני נותן תמונת רקע ואחר כך ניכנס לכל אחד מהנושאים בפירוט.
ניסן סלומינסקי: לחצנו למצוא מקורות נוספים מחוץ לקופסה ואכן יהיה עוד חצי מיליארד שקלים מהדיבידנדים של החברות הממשלתיות, סכום שייכנס לתמונה וגם זה דבר חשוב.
ניסן סלומינסקי: מי שרוכש קרקע וצריך לשלם חמישה אחוזים, העלינו את הסכום לשישה אחוזים.
ניסן סלומינסקי: במקום חמישה אחוזים, שישה אחוזים.
ניסן סלומינסקי: בנושא הזה של קרקע למגורים לא הסכמנו – או לא הסכמתי.
ניסן סלומינסקי: כל התפיסה של הממשלה היא להוריד את המחירים ואם אתה מעלה את מחיר הקרקע גם למגורים, בסך הכול אתה תגרום אולי בעקיפין לעליית מחירים ולא לירידה.
ניסן סלומינסקי: לכן סוכם שההעלאה הזאת מחמישה לשישה אחוזים תהיה על הנושא המסחרי ולעומת זאת כל מי שירכוש קרקע למגורים, קבלן או אדם, אם הוא בונה בתוך שלוש שנים, לגביו האחוז לא יעלה.
ניסן סלומינסקי: בעיקר זה יהיה לנושא מסחר, קניונים וכולי.
ניסן סלומינסקי: אלה המקורות.
ניסן סלומינסקי: זה פחות או יותר.
מרב מיכאלי: לגבי הפחות או יותר, זה בדיוק הסכום?
ניסן סלומינסקי: זה משלים בדיוק.
מרב מיכאלי: בדיוק אחד לאחד.
מרב מיכאלי: שקל תמורת שקל.
ניסן סלומינסקי: עוד דבר אחד.
מיקי רוזנטל: החברות הגדולות ישלמו.
מיקי רוזנטל: רעיון לא רע.
ניסן סלומינסקי: יהיה פלט נוסף שהממשלה תעשה על משרדי הממשלה כדי להשלים את מה שצריך להשלים, כדי להגיע לשלושה וחצי מיליארד שקלים.
ניסן סלומינסקי: בזה תמה ההקדמה.
זהבה גלאון: מה למשל עם ה-12 מיליארד שקלים שטבע קיבלה והשניים ומשהו מיליארד שאינטל קיבלה.
זהבה גלאון: אי אפשר לקחת את ההטבות האלה בחשבון?
ניסן סלומינסקי: אלה הטבות שהם קיבלו ואנחנו באמת מנסים להעלות את הנושא ולבטל.
מרב מיכאלי: שלושה וחצי מיליארד קיצוץ רוחבי בנוסף לחינוך והתחבורה?
ניסן סלומינסקי: לא עשו שלושה וחצי.
ניסן סלומינסקי: להשלים לשלושה וחצי.
ניסן סלומינסקי: להערכתי צריך פחות ממיליארד, אני חושב הרבה פחות, אבל נניח עד מיליארד.
ניסן סלומינסקי: מה שצריך שיכסה, יעשו את זה בקיצוץ רוחבי במשרדי הממשלה השונים.
מיקי רוזנטל: גם במשרד הרווחה?
ניסן סלומינסקי: אני מניח שיחריגו משרדים.
מיקי רוזנטל: התוספת של המאתיים מיליון שקלים לעניים, יקצצו אותה.
ניסן סלומינסקי: שוב, אני לא יודע להגיד לך באיזה משרדים.
באסל גטאס: מתי נדע?
באסל גטאס: מתי יהיה לנו את הפירוט?
יצחק כהן: כמה פלט יהיה?
<עקב ליצמן: כמה יקצצו במשרד האוצר?
ניסן סלומינסקי: לא יקצצו ברווחה.
ניסן סלומינסקי: נגיע לכל נושא בנפרד ואתם תשאלו את השאלות האלה ואנשי האוצר יענו לכם.
<עקב ליצמן: אני מבקש אדוני שלא יהיה קיצוץ במשרדי יש עתיד אבל בכל זאת אני שואל לגבי משרדים אחרים.
זהבה גלאון: משרד החינוך זה יש עתיד.
זהבה גלאון: אין עתיד.
<עקב ליצמן: כמה קיצוץ יהיה במשרדים אחרים?
<עקב ליצמן: למשל, אני יודע ממקורות שלי שיש במשרד התחבורה קיצוץ גדול.
יצחק כהן: מה הקפיאו בתחבורה?
<עקב ליצמן: איפה מרידור?
<עקב ליצמן: אולי תענה לי אם זה נכון מה שאני אומר או לא.
<עקב ליצמן: האם יש קיצוץ גדול במשרד התחבורה?
<עקב ליצמן: האם יש קיצוץ של חצי מיליארד שקלים שמיועדים לכבישים?
<עקב ליצמן: תגיד לי אם כן או לא.
<עקב ליצמן: למה אתה לא אומר?
<עקב ליצמן: אני אומר לך שיש.
<עקב ליצמן: למה אתה שותק כשיש קיצוץ של חצי מיליארד שקלים במשרד התחבורה?
ניסן סלומינסקי: אבל אני אמרתי את זה.
ניסן סלומינסקי: אני אמרתי את זה.
יצחק כהן: הוא שואל איזה פרויקטים הוקפאו.
ניסן סלומינסקי: ליצמן, אתה יודע שהכעס מקלקל את השורה.
ניסן סלומינסקי: אני אמרתי.
<עקב ליצמן: אני עדיין לא כעסתי.
<עקב ליצמן: אתה לא יודע מה זה כעס.
<עקב ליצמן: זה לא כעס בעיני.
<עקב ליצמן: עד הרגע הזה אני רק רוצה להבין.
יצחק כהן: שאול, איזה פרויקטים הוקפאו?
ניסן סלומינסקי: כשנגיע לזה, אתה תשאל.
יצחק כהן: פרויקטים מצילי חיים?
יצחק כהן: איזה?
ניסן סלומינסקי: רבותיי, בזה תמה ההקדמה.
ניסן סלומינסקי: עכשיו יש הצעות לסדר.
ניסן סלומינסקי: לשאלות שאתם שואלים לגבי החצי מיליארד, ניתן לאנשי האוצר להסביר את זה.
ניסן סלומינסקי: אני רק אחלק לכם את הנייר.
<טמיר כהן: במקביל נחלק לכם את הצעת התקציב המעודכנת, כולל הסעיפים בהם הופחתו הסכומים, כך שתוכלו לראות.
<ראל מרגלית: שאלה.
<ראל מרגלית: במשרד החינוך, חצי מיליארד שקלים, האם זה פלט או שיש סעיפים תקציביים?
ניסן סלומינסקי: זה לא פלט.
ניסן סלומינסקי: עכשיו הולכים להסביר את זה.
ניסן סלומינסקי: בדיוק את זה אני הולך להסביר.
<אובן ריבלין: יש לך שם תקציב קשוח.
<אובן ריבלין: אי אפשר לעשות עליו פלט.
<אובן ריבלין: זאת אומרת, רק על תקציב הפעילויות שהן לא קשוחות אפשר להוריד חצי מיליארד.
<ראל מרגלית: אני רוצה לדעת על איזה פעילויות.
ניסן סלומינסקי: עכשיו הולכים להסביר בדיוק את זה.
ניסן סלומינסקי: כל אחד יוכל להביע את עמדתו בעד ונגד.
זהבה גלאון: חצי מיליארד בחינוך, חצי מיליארד בתחבורה, זה מיליארד.
זהבה גלאון: יש לך שלושה וחצי מיליארד שקלים, כך שאתה צריך להשלים עוד שניים וחצי מיליארד שקלים.
זהבה גלאון: מצאתם חצי מיליארד שקלים בדיבידנדים של חברות ממשלתיות.
זהבה גלאון: פתאום מצאו חצי מיליארד, בסדר.
זהבה גלאון: הגענו למיליארד וחצי.
זהבה גלאון: איפה עוד שני מיליארד?
ניסן סלומינסקי: הסברנו.
ניסן סלומינסקי: מיליארד אחד הוא דרך הנושא של הפריסה השונה של מס הכנסה.
זהבה גלאון: כמה זה נותן?
ניסן סלומינסקי: עוד מעט הוא יגיד לך בדיוק, אבל להערכתי זה מתקרב למיליארד.
זהבה גלאון: הקפאת שתי המדרגות?
ניסן סלומינסקי: הקפאה פלוס שני אחוזים שהעלו במקום אחוז וחצי.
זהבה גלאון: זה מתקרב למיליארד?
זהבה גלאון: זה שניים וחצי מיליארד.
זהבה גלאון: חסר לנו מיליארד.
זהבה גלאון: הקיצוץ פלט בכל משרדי הממשלה הוא עוד מיליארד?
ניסן סלומינסקי: לא בכולם.
ניסן סלומינסקי: חלק יחריגו, כמו משרד הרווחה.
באסל גטאס: יש לי הצעה שתפתור לכם את החוסר בשני המיליארד שקלים.
באסל גטאס: אם תעשו מדרגות במיסוי חברות כמו שעשיתם במיסוי על יחידים, זה פותר את הבעיה ומביא לכם עוד שני מיליארד שקלים.
מרב מיכאלי: לפי הנתונים שהתפרסמו אתמול, כדאי לשקול את זה היטב.
באסל גטאס: יש צמיחה יותר טובה במשק ואפשר להביא את זה.
ניסן סלומינסקי: משה בר סימנטוב יסביר את החלק של החינוך.
באסל גטאס: אתה לא נותן לנו קודם הצעות לסדר?
ניסן סלומינסקי: נסיים קודם את זה כי הרי שואלים שאלות.
ניסן סלומינסקי: זה עוד לא חוק ההסדרים.
ניסן סלומינסקי: זה הדבר היחיד שלא קשור להסדרים.
ניסן סלומינסקי: שאול יסביר את החלק של התחבורה.
ניסן סלומינסקי: אנשים יתנגדו או לא יתנגדו וכדומה.
ניסן סלומינסקי: אני מבקש לתת לו לדבר ואחר כך אחד יוכל להגיד את דברו.
<משה ברסימנטוב: הסיכום עם שר החינוך הוא סיכום של מסגרת.
<משה ברסימנטוב: כלומר, לא כל הפרטים בו עדיין נקבעו.
<משה ברסימנטוב: מה שכן נקבע, סוכם שיופחתו, כמו שאמר היושב ראש, כחצי מיליארד שקלים בתקציב משרד החינוך.
<משה ברסימנטוב: אנחנו צריכים עוד לסכם עם שר החינוך מה כן יופחת.
<משה ברסימנטוב: אני מזכיר לכולם שזה התקציב שגדל גם בשיעור וגם בערך הנומינלי הכי גבוה מכל תקציבי הממשלה.
<עקב ליצמן: אי אפשר להצביע על משרד החינוך עד שלא נדע במה אתה מקצץ.
ניסן סלומינסקי: בגלל זה אתה לא מצביע היום.
<טמיר כהן: ביום שני.
<משה ברסימנטוב: בכל מקרה, התקציב מאושר על ידכם.
<עקב ליצמן: יש לנו הבטחה שעד שאנחנו לא יודעים בדיוק, לא מצביעים.
ניסן סלומינסקי: לא, לא את זה אמרתי.
ניסן סלומינסקי: אל תוציא ממני הבטחות.
<עקב ליצמן: אתה חוזר בך.
ניסן סלומינסקי: אמרתי שעכשיו הוא מסביר.
<עקב ליצמן: אמרת שאם אנחנו לא יודעים על מה מדובר.
ניסן סלומינסקי: אמרתי שאתה בין כה וכה לא מצביע היום.
<ראל מרגלית: שיהיה ברור שאנחנו מתנגדים נחרצות לקיצוץ במענקי האיזון.
<משה ברסימנטוב: זה לא בחינוך.
<משה ברסימנטוב: בחינוך עדיין אין מענקי איזון.
<ראל מרגלית: בדיפרנציאציה בתקצוב.
ניסן סלומינסקי: לא הבנתי מה אמרת.
ניסן סלומינסקי: אתה אולי מתכוון למשרד הפנים.
<עקב ליצמן: לא.
ניסן סלומינסקי: אני לא יודע למה אתה מתכוון.
<ראל מרגלית: ההבדל בין שלושה וחצי אלף שקלים לחודש שמקבלים בצפון לבין 10,500 שקלים שמקבלים לתלמיד במרכז בחלק מהמקומות.
<משה ברסימנטוב: אני אסביר כי יש תיקון אחד שערכו מתוך הסכום הכולל הוא כ-150 עד 160 מיליון שקלים וזה בגלל תוספת השעות הפרטניות הרבות שניתנו למערכת במסגרת אופק חדש.
<משה ברסימנטוב: מכיוון שעומד בפני הכנסת גם תיקון חקיקה של הפחתת שעות פיצול כיתות לתלמידי כיתות ב', להעמיד את המספר על חמש שעות, אנחנו נרצה להעמיד החל משנת הלימודים הבאה, מספטמבר 2014, את מספר השעות שיעמדו לרשות תלמידי כיתות א' על חמש שעות.
<משה ברסימנטוב: הצענו כאן להחיל רק על כיתות ב', שיהיו חמש שעות במקום עשר, יחול גם על כיתות א', שגם הם יהיו זכאיים רק לחמש במקום עשר שעות.
<עקב ליצמן: ההבטחה של שר האוצר שלא יפגע בחינוך לא מתקיימת.
<עקב ליצמן: הוא הבטיח לא לגעת בחינוך וכרגע במפורש הוא נוגע בכיתות א'.
<עקב ליצמן: שכל חברי הכנסת ידעו את זה.
<משה ברסימנטוב: אני אסביר כדי שהרציונל המקצועי שעומד מאחורי הסעיף יהיה ברור.
<עקב ליצמן: זה לא מופיע על סדר היום מה שהוא אומר.
<עקב ליצמן: איך אפשר לדון בזה?
ניסן סלומינסקי: הוא יסביר ואחר כך אתה תגיד את הדברים.
זהבה גלאון: חבר הכנסת ליצמן צודק.
זהבה גלאון: זאת פרוצדורה עקומה.
זהבה גלאון: הוא צודק במאה אחוזים.
זהבה גלאון: זה לא היה על סדר היום.
זהבה גלאון: כך הוועדה הזאת לא התנהלה אף פעם.
זהבה גלאון: אני לא ראיתי דבר כזה.
זהבה גלאון: אתם הכנסתם עזים, השארתם את הפילים, עשיתם ישיבה של הקואליציה, של חברי הקואליציה, הוצאתם את העזים כדי להראות הישגים, אתם עכשיו מוכרים לנו את זה כאילו אלה הישגים של הוועדה.
זהבה גלאון: זה לא יכול להתנהל כך.
יצחק כהן: אלה לא הישגים של הוועדה.
זהבה גלאון: אלה לא הישגים של הוועדה אלא הישגים שלכם.
זהבה גלאון: תתבשמו בהישגים האלה.
זהבה גלאון: חשוב עקרות הבית, אין ספק, כל השאר חשוב, אבל מה שאתם עושים כאן, זה מעשה שלא ייעשה.
זהבה גלאון: יש פרוצדורות שאי אפשר לעקוף אותן כי עכשיו אתם בקואליציה.
ניסן סלומינסקי: משה, תמשיך.
<משה ברסימנטוב: כמו שאמרתי, הרציונל המקצועי שעומד מאחורי זה הוא שניתנה ממועד חקיקת החוק ---
<עקב ליצמן: אני לא מבין על מה הוא מדבר.
ניסן סלומינסקי: אז אל תבין.
<עקב ליצמן: יש לי את סדר היום.
<עקב ליצמן: אני לא יודע על מה הוא מדבר.
<עקב ליצמן: אם אתה מנהל את הוועדה כעסק פרטי שלך, בבקשה, תגיד ואז כולנו יכולים לעזוב.
<אובן ריבלין: לא נעים לי ללכת נגד זהבה ונגד ליצמן, אבל הוא עונה על השאלה שאתם שאלתם קודם, מאיפה ייקחו את הכסף.
<אובן ריבלין: הוא מסביר לכם.
זהבה גלאון: הבנו אבל זה לא על סדר היום.
<אובן ריבלין: אם זה לא על סדר היום, אי אפשר לשאול את השאלות.
<עקב ליצמן: רובי, עם כל הכבוד, זה כן נוגע לדיון שמתקיים היום.
<עקב ליצמן: שמעתי מה הוא אמר בהתחלה.
<אובן ריבלין: הוא רק מסביר לך מאיפה יבוא הכסף.
<עקב ליצמן: הוא אמר אחר כך שזה כן יגיע.
<אובן ריבלין: זה יגיע לסדר היום בתקציב.
<משה ברסימנטוב: רוב השינויים בתקציב במהלך השנה ממילא מגיעים לוועדת הכספים בכל מקרה.
<משה ברסימנטוב: כלומר, הפיקוח הפרלמנטרי נשאר בעינו.
<משה ברסימנטוב: אני אומר שוב.
<משה ברסימנטוב: הרציונל הוא שמאז תיקון החוק התווספו שעות פרטניות למערכת.
<משה ברסימנטוב: השעות הפרטניות ממלאות תכלית דומה לשעות פיצול כיתות ולכן ההפחתה שנבחרה היא להפחית משעות פיצול הכיתות של כיתה א' החל משנת הלימודים הבאה חמש שעות ולהעמיד את זה על חמש שעות כפי שזה יהיה בכיתה ב'.
<משה ברסימנטוב: שאר השינויים יסוכמו עם שר החינוך.
<משה ברסימנטוב: כל מה שדורש את אישור הוועדה בגלל הסטות בין תכניות שונות, כמובן מגיע לוועדת הכספים.
<ראל מרגלית: הבנו מאיפה בא הקיצוץ?
ניסן סלומינסקי: מי שהבין, הבין.
ניסן סלומינסקי: מי שלא הבין, מה אתה רוצה שאני אגיד לך?
זהבה גלאון: מי שלא הבין, לא הבין.
ניסן סלומינסקי: שאול.
יצחק כהן: שאול, רק תגיד איזה פרויקטים הקפאתם בקיצוץ הזה של חצי מיליארד השקלים.
<שאול מרידור: הקיצוץ עליו סוכם עם משרד התחבורה בעיקרון נובע משינויי תזרים.
באסל גטאס: שאול, אתה כלכלן.
באסל גטאס: אל תעליב את האינטליגנציה שלנו.
יצחק כהן: שאול, מה השתנה מלפני ארבעה ימים?
יצחק כהן: היית כאן לפני ארבעה ימים ולא אמרת את זה.
באסל גטאס: אתה מעליב את האינטליגנציה האישית שלי.
באסל גטאס: כשאתה אומר שאתה חוסך כסף בשינויים בתזרים, אתה פוגע באינטליגנציה שלי.
באסל גטאס: לא חוסכים כסף משינויים בתזרים.
ניסן סלומינסקי: באסל, סיכמנו שנותנים לשאול לדבר ואחרי שהוא ידבר אתה יכול להתייחס.
באסל גטאס: אני מעמיד אותו על טעותו.
באסל גטאס: שידבר במונחים כלכליים נכונים.
ניסן סלומינסקי: תן לו לדבר ואחרי שהוא יסיים, אם לא יהיה ברור, תוכל להתייחס.
יצחק כהן: מה לא היה ידוע בשבוע שעבר שאתם יודעים היום?
<שאול מרידור: אני אנסה להסביר.
<שאול מרידור: כל הפרויקטים בתחום התחבורה הם פרויקטים רב שנתיים שההרשאה שלהם יוצאת בשנה מסוימת ובדרך כלל הם אורכים בין שלוש לחמש שנים.
<שאול מרידור: לא כך הם פרויקטי הסעת המונים שלוקחים יותר זמן.
<שאול מרידור: למשל, הרכבת הקלה בירושלים ארכה כשש עד שבע שנים.
<אובן ריבלין: ברגע שהוא מעכב, הוא חוסך את התזרים.
<שאול מרידור: הרכבת הקלה בתל אביב, נכון להיום, יש ויכוחים בין המומחים אבל מדברים על 2020 עד 2022, מתי הקו האדום יהיה כזה שאנשים ייסעו בו ולא רק יקימו אותו.
יצחק כהן: זה לא יהיה גם לא בשנת 2040.
יצחק כהן: מה קרה משבוע שעבר?
יצחק כהן: אתה לא עונה לי.
<שאול מרידור: אחרי שישבנו עם אנשי משרד התחבורה על המספרים שוב, ובמסגרת הסיכום שהיה לתקציב הזה לפי הפרויקטים שסוכם שיתבצעו, הפרויקטים הגדולים שיתבצעו, הם יישארו בעינם, יש פער תזרימי ב-2014 של כחצי מיליארד שקלים.
<שאול מרידור: אני רק אסביר ממה הוא נובע.
<שאול מרידור: בסופו של דבר חלק ממנו נובע מזה שפרויקטים גולשים לשנים אחרי.
<עקב ליצמן: אמרת את זה לפני שבועיים.
<שאול מרידור: תנו לי להסביר.
<שאול מרידור: לא כולם כמוכם נמצאים בפרטים עד הקצה.
<שאול מרידור: אני אסיים ואז תוכלו לתקוף אותי.
<שאול מרידור: בשנת 2013 ו-2014 ההרשאות שיוצאות מחייבות כמובן לשנים אלה ולשנים העתידיות, אבל ככל שאנחנו מתרחקים בשנים – לדוגמה שנת 2015 ובטח 2016 ואילך – יש הרבה מאוד כסף שמשתחרר כי פרויקטים הסתיימו.
<שאול מרידור: בשנים האלה, אם נוציא פחות הרשאה קדימה, נוכל בלי לקצץ פרויקטים קיימים לחסוך כסף בתקציב של 2015, 2016, 2017 ואילך.
<שאול מרידור: לכן אמרתי פער תזרימי.
באסל גטאס: אמורים להיות פרויקטים אחרים באותן שנים.
<שאול מרידור: נכון, אבל אם לא יהיה כסף, לא יצאו לפרויקטים חדשים.
<שאול מרידור: לכן במהות מה שאמרתי נשאר בעינו וזה נכון שבסך הכול העלות של הפרויקטים לא תשתנה אבל אם הפרויקטים לא יהיו רק ב-2013 וב-2014 אלא יהיו ב-2013, 2014 ו-2015, המהות היא שאנחנו בתקציב הזה – אתם מאשרים רק את 2013 ו-2014 – אנחנו מורידים חצי מיליארד שקלים בתזרים.
<שאול מרידור: זה אומר שנפגוש אותו בשנת 2015 אבל בשנת 2015, כמו שהסברתי, הרבה מאוד מההרשאות טרם ניתנו ולכן אם לא ניתן הרשאות חדשות ---
באסל גטאס: קרא לילד בשמו.
באסל גטאס: דחינו פרויקטים.
<שאול מרידור: דחינו פרויקטים עתידיים.
<שאול מרידור: חד משמעית.
באסל גטאס: אל תגיד שינויים בתזרים.
באסל גטאס: מה זה תזרים של ממשלה?
<שאול מרידור: אני משתדל להגיד לוועדה הזאת את כל האמת, בטח מה שאני יודע.
<שאול מרידור: אני שב ואומר שיש תכנית שסוכמה עם שר התחבורה.
באסל גטאס: תגיד איזה פרויקטים נדחו.
<עקב ליצמן: איזה כבישים.
מיקי רוזנטל: איציק כהן.
מיקי רוזנטל: אל תסכים, אתה תהיה שר התחבורה ב-2017.
מיקי רוזנטל: אל תסכים.
יצחק כהן: אני רק שואל אותך שאול מה השתנה בחמשת הימים האחרונים שלא ידעת לפני חמישה ימים.
יצחק כהן: היית כאן לפני חמישה ימים, סיפרת לנו סיפורים על כביש 3 וכולי.
<שאול מרידור: לא הייתי כאן לפני חמישה ימים, אבל בסדר.
<שאול מרידור: הייתי כאן לפני חודש.
באסל גטאס: איזה פרויקטים יושפעו מהדחייה?
באסל גטאס: מגיע לנו לדעת.
<שאול מרידור: אני מנסה להסביר.
<שאול מרידור: יש תכנית מסוכמת.
<שאול מרידור: מסילה בכרמיאל נשארת בעינה.
<שאול מרידור: מסילת העמק נשארת בעינה.
<שאול מרידור: כביש 3 נשאר בעינו בזה שהוא לא בתוך הפרויקט ואין ספק שהקיצוץ הזה מרחיק אותו מלהיכנס לתוך הפרויקט.
<שאול מרידור: ככל שיש פחות כסף זמין ופנוי, כך הסיכוי שכביש שלא מתוקצב לא יצא לפועל.