GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ניסן סלומינסקי: אני רוצה לשמוע את ידידנו שחר אתו עברנו הרבה שנים.
<קריאה: מה קרה עם בית הסוהר המופרט?
<קריאה: הוא בשימוש עכשיו?
ראובן ריבלין: צלמון.
<אהרן פרנקו: הוא פועל רגיל כמו כל בית כלא.
ראובן ריבלין: בית הבראה.
<אהרן פרנקו: יחסית.
ניסן סלומינסקי: כל הקטע הזה תוכנן שלא יהיה, אבל ברגע האחרון הכנסנו אותו כי השר מאוד לחץ לכך.
ניסן סלומינסקי: לכן החלטנו כן לנסות להכניס את הנושא בלחץ של זמן.
ניסן סלומינסקי: לכן אנחנו קצת בלחץ של זמן.
ניסן סלומינסקי: כל אחד יוכל לדבר בהרחבה כאשר נקיים את הישיבה בלי לחץ של זמן.
<שחר איילון: בוקר טוב.
<שחר איילון: אנחנו מ ה-8 בפברואר רשות ארצית ממלכתית.
<שחר איילון: הכנסת, הבית הזה, השקיעה המון בשנת 2012, המון שעות עבודה בנושא חוק הרשות הארצית לכבאות והצלה.
<שחר איילון: אני חושב שיש לנו חוק מצוין.
<שחר איילון: אני מעריך שבשנים הקרובות, בתקציב שהוא רב שנתי מאושר, נגיע להיות אחת המדינות הבטוחות ביותר בנושא של בטיחות באש.
<שחר איילון: אתם יכולים לראות באולם הזה את כל הספרינקלרים, את כל המערכות האוטומטיות.
<שחר איילון: אני מעריך שאנחנו גם נהיה אחד משירותי הכבאות הטובים ביותר בעולם.
<שחר איילון: אם כן, אנחנו בדרך הנכונה.
ניסן סלומינסקי: זה היה קצר ולעניין.
ניסן סלומינסקי: מי שרוצה לשאול, בקצרה.
זבולון כלפה: שאלת הבהרה.
זבולון כלפה: אמנם ביקרתי פעם אחת אצלך, לא במסגרת התפקיד, גם לא בתור אסיר.
<אהרן פרנקו: כחבר כנסת, אתה מוזמן לבקר.
זבולון כלפה: מתוך מידע שאני מקבל מאנשים בנושא של תנאי המחייה של אסירים בכלא.
זבולון כלפה: אתה מתאר כאן תמונת מצב לא פשוטה בכלל, אבל יש דברים שלדעתי אתם כשירות בתי הסוהר יש לכם את היכולת לסייע בדברים קטנים, כמו לדוגמה הדרך שלהם להתקשר החוצה.
זבולון כלפה: האסירים מחויבים לרכוש כרטיסי טלכארד שהעלויות שלהם יחסית לשיחות הן הרבה יותר גבוהות.
זבולון כלפה: אני לא מבין את ההצדקה לכך.
זבולון כלפה: אם רוצים להעניש מישהו, זה משהו ספציפי, אבל לא יכול להיות שזה משהו שיהיה גורף.
זבולון כלפה: אם כבר גובים על זה כל כך הרבה כסף, מה עושים עם זה?
זבולון כלפה: זה הולך לטובת האסירים?
<אהרן פרנקו: מי שנותן את השירותים זה בזק שהתקין את הטלפונים בשירות בתי הסוהר, הוא גובה והמחירים זהים למה שקורה בחוץ.
<אהרן פרנקו: לפני מספר שנים הסוגיה הזו נבחנה.
<אהרן פרנקו: יצא מכרז חדש וזכתה חברה חדשה שהיא מערכת שחף, שכרגע נמצאת בהתקנה כשבכלא מעשיהו אנחנו מסיימים מאוד בקרוב.
<אהרן פרנקו: העלות לשיחה, במקום 57 אגורות, 13 אגורות.
<אהרן פרנקו: במעשיהו, אתה יכול לבדוק, זה יתבצע.
ראובן ריבלין: החברה מרוויחה הרבה.
<אהרן פרנקו: ועדיין היא מרוויחה.
זבולון כלפה: המחיר ירד מ-57 אגורות ל-13 אגורות?
<אהרן פרנקו: ל-13 אגורות לשיחה ועדיין החברה מרוויחה.
<אהרן פרנקו: כמות השיחות שיוצאות משירות בתי הסוהר, כל חברת טלפונים הייתה שמחה לזכות במכרז כזה.
ראובן ריבלין: זה של הוט?
<אהרן פרנקו: לא.
<אהרן פרנקו: לא הוט.
ראובן ריבלין: יש לה תשתית או שהיא על התשתית של בזק?
<אהרן פרנקו: זאת תשתית שלהם.
<אהרן פרנקו: הם כרגע מסיימים את ההתקנות במעשיהו.
<אהרן פרנקו: יש לנו תשתיות בעוד שלושה-ארבעה בלי כלא.
<אהרן פרנקו: אנחנו עובדים בקצב.
<אהרן פרנקו: הם כבר מספקים את הטלכארדים.
<אהרן פרנקו: גם המשפחות קונות, גם האסיר באמצעות מכונות, וכמעט אין מגבלה לאסיר פלילי.
<אהרן פרנקו: אם אין הגבלה ואין ענישה ואין סנקציה, אין כמעט בעיה אלא לאסיר יש זמן לדבר בטלפון.
<אהרן פרנקו: כמות הטלפונים בחצר היא כמעט טלפון לכל שלושה-ארבעה אסירים.
זבולון כלפה: בהמשך לאותה שאלה אבל מכיוון אחר.
זבולון כלפה: אתה דיברת כאן על מצוקת התנאים הפיזית הקשה מאוד של האסירים.
זבולון כלפה: להבנתי, זאת דעתי וכך אני חושב, הדרך להתמודד בסופו של דבר עם פשיעה, היא נעוצה לא מעט בצד של חינוך והשתלבות בחברה לאחר מכן.
זבולון כלפה: השאלה מה קורה מבחינת שירות בתי הסוהר ואם אתה יכול לפרט מעט לגבי תכניות בהן אתם עוסקים ומה אתם עושים כדי לשלב את האנשים.
<אהרן פרנקו: שירות בתי הסוהר כבר שנים מקיים את תכניות השיקום והטיפול.
<אהרן פרנקו: כל שנה הוא מחדש ויוזם.
<אהרן פרנקו: ברור שלא הייתה לנו שום אינדיקציה אם העשייה הזאת יעילה כי הרצידביזם, כמו שאמרתי, עדיין יש בו נתון גבוה.
<אהרן פרנקו: לפני שנה וחצי יצאנו במכרז בו זכתה האוניברסיטה העברית בירושלים והיא מלווה אותנו במחקר.
<אהרן פרנקו: היא לקחה שלושים תכניות טיפול ושיקום בשירות בתי הסוהר והיא מלווה אותנו במשך חמש שנים.
<אהרן פרנקו: אנחנו כבר שנה וחצי בתוך המעקב הזה והפיקוח, ואנחנו רוצים ללמוד אם התכניות שלנו יעילות.
<אהרן פרנקו: בתוך התכניות האלה יש תכניות דת, יש תכניות לטיפול בעברייני מין, באלימות במשפחה, באלכוהול, בסמים כמובן שזה דבר ישן וותיק.
<אהרן פרנקו: כמו שאמרתי, גם בתחום התעבורה אליו אנחנו נכנסנו עם תכניות טיפול.
<אהרן פרנקו: המגוון הוא עצום.
<אהרן פרנקו: אתם מזומנים לראות את הדברים בעיניכם כדי להתרשם.
<אהרן פרנקו: זאת עשייה אדירה של ניסיון לטפל ולגרום לכך שהאסיר שיוצא החוצה וחוזר לקהילה, יהיה אחר.
<אהרן פרנקו: להגיד לך שההצלחה היא מלאה?
<אהרן פרנקו: עדיין לא.
ראובן ריבלין: נציב הכבאות.
ראובן ריבלין: השאלה היא בהמשך לשאלתו של חבר הכנסת עמאר, לגבי המגזר הדרוזי.
ראובן ריבלין: קודם כל, אני מברך אתכם על כך שאתם קובעים מערך חדש שיהיה מקצועי לעילא ולעילא ושלא תהיינה איזה שהן טענות באיזושהי ועדת חקירה כזאת או אחרת כאשר מתברר שהמינויים פעמים רבות היו כאלה שלא היו מתאימים.
ראובן ריבלין: אני מברך אותך על כך.
ראובן ריבלין: יחד עם זאת, בכל זאת יש אנשים שנפלטו מהמערכת הקודמת.
ראובן ריבלין: למשל, אנשי גוש קטיף בזמנו, שהיו בכבאות, נשארו בגיל חמישים בלי מטה לחם.
ראובן ריבלין: המקצועניות מחייבת לפני כל סיבה וכל נימוק אחר.
ראובן ריבלין: אבל יחד עם זאת, בכל זאת יש מערך מינהלתי.
ראובן ריבלין: האם אי אפשר באמת את אותם אנשים שברמה האישית מגיע להם – אם כי ברמה המקצועית הם לא מתאימים למערכת החדשה שאתה מקים וכל ברכתנו וכל התמיכה והגיבוי שיכולה הכנסת לתת, נתונה לך – כי בכל זאת יש פעמים רבות אנשים שיצאו מהמערכת.
ראובן ריבלין: אני דיברתי על אנשי גוש קטיף כי הרי על לא עוול בכפם הם הוצאו מבתיהם וגם מטה לחמם נשבר ונשארו באמת במים אדירים.
ראובן ריבלין: האם אי אפשר בכל זאת בעניין זה לתת תשומת לב לאותם אנשים שנפלטו ושברמה האישית הם מעולים, אם כי ברמה המקצועית זה לא מספק אותך ובצדק?
<שחר איילון: אני חושב שצריך לעשות כל מאמץ לקלוט ולעזור לאותם עקורים, לאותם אנשים שהוצאו מגוש קטיף ולא מוצאים את מקומם בכל מקצוע אחר כבר שנים.
<שחר איילון: צריך לעשות כל מאמץ כדי לקלוט אותם.
<שחר איילון: אני מסכים אתך.
<שחר איילון: יש לי בוס אחד שזה השר לביטחון פנים.
<שחר איילון: הבוס השני שלי, שהוא רציני והוא קובע לי את הכול, הוא נציב שירות המדינה.
<שחר איילון: המדים שלי הם קצת תחפושת.
<שחר איילון: אני לא שוטר ואני לא איש שירות בתי הסוהר.
<שחר איילון: אני עובד מדינה.
<שחר איילון: יש לי ועד עובדים ברוך השם.
<שחר איילון: נציב שירות המדינה.
<שחר איילון: כדי לקלוט עובד במערך הכבאות, מי שקובע אם הוא יכנס או לא, זה לא אני.
<שחר איילון: זה גם לא השר.
יעקב ליצמן: האם צריך להיות אצלכם בעל תואר?
<שחר איילון: תואר במה?
<שחר איילון: אנחנו קולטים עכשיו רב.
ראובן ריבלין: יש בחור בשם משה דיין.
ראובן ריבלין: אנחנו נשיג את האישור שלו.
<שחר איילון: ברגע שנציב שירות המדינה מאשר, אני קולט אותם.
ראובן ריבלין: דיברנו ברמה העקרונית.
ניסן סלומינסקי: בזמנו ידענו ש-60 אחוזים מכלי הרכב של כיבוי אש, כשיצטרכו להתניע אותם – הם לא ינועו.
ניסן סלומינסקי: הם בטח לא יגיעו למקום.
ניסן סלומינסקי: האם יש שיפור?
<שחר איילון: שאל היושב ראש האם הציוד והאמצעים וכלי הרכב של מערך הכיבוי הם עדיין מיושנים.
<שחר איילון: אני יכול להרגיע את היושב ראש.
<שחר איילון: אנחנו קונים את הציוד הטוב ביותר בעולם.
<שחר איילון: יש לנו כבאיות חדשות, מנופים ואמצעים הטובים ביותר בעולם.
<שחר איילון: אני מוכן להתמודד עם כל מערך אירופאי או אמריקאי.
<שחר איילון: לדעתי יש לנו ציוד מעולה, יקר, איכותי, מקצועי.
<שחר איילון: אנחנו לא מתפשרים.
<שחר איילון: ממש לא מתפשרים בנושא הזה.
יעקב ליצמן: אמצעים גם לגובה?
<שחר איילון: לאמריקה הגדולה אין מנופים יותר גבוהים משלנו.
<שחר איילון: אנחנו קונים את המנופים שלנו בשני מקומות, ב-E-1 ובברונטו, זה אמריקאי ופינלנדי.
<שחר איילון: העולם כולו, כדי להיכנס ולהילחם באש בבניינים גבוהים, אתה נלחם דרך חדרי המדרגות.
<שחר איילון: אין מנופים כאלה גבוהים.
<שחר איילון: בכלל, המנופים בסל שלהם מסוגלים להוריד ולהעלות שני אנשים.
יעקב ליצמן: או דרך האוויר.
<שחר איילון: או דרך האוויר באמצעות הליקופטרים.
<שחר איילון: אנחנו עושים עכשיו ניסיון מאוד מעניין.
<שחר איילון: ההליקופטרים בדרך כל, ראינו את זה בקלנסואה, ראינו את זה במשולש, ראינו את זה בשיטפונות האחרונים בחורף האחרון, הגיעו מסוקים כדי לעזור לאנשים שעלו על גג ביתם בשיטפונות.
<שחר איילון: המסוקים יכולים להעלות את האנשים, יחידת 669 והמסוקים שלה מעלים אותם אחד-אחד.
<שחר איילון: משפחה שלמה שהייתה שם בכפרים, בטירה, לקח שעה וחצי-שעתיים ריחוף מסוק מעל הבית כדי להעלות אותם.
<שחר איילון: בא לנו רעיון להביא כלוב שבתוכו יושב טכנאי מוסק ואם יש חבורה של צופים שנקלעת לאש בתוך מחנה קיץ שלהם או שיש חילוץ כזה מתוך שיטפונות, יבוא המסוק עם הכלוב, עשרה אנשים נכנסים בבת אחת והכלוב מקפיץ אותם למקום יבש וחוזר.
<שחר איילון: את הכלוב הזה קנינו בעלות של 350 אלף שקלים וכרגע הוא נארז בארצות הברית והוא בדרך לארץ.
<שחר איילון: ראש הממשלה אישית נתן הוראה לחיל האוויר להתאמן אתנו עם הכלוב הזה על מנת לבדוק את הייתכנות שלו.
<שחר איילון: אני מקווה ואני בטוח שנצליח להגיע למצב שמדינת ישראל תהיה אולי אחת היחידות בעולם שתדע לחלץ אנשים במספר גדול גם ללא נחיתת המסוק, בעזרת כבל של חמישים מטרים.
<שחר איילון: הכלוב מגיע, מקפיץ אותם.
<שחר איילון: לכן אנחנו מחפשים כל דרך חדשנית אפשרית ברחבי העולם.
<שחר איילון: אני אומר ליושב ראש הוועדה הנכבדת שאנחנו בחזית הטכנולוגיה.
<שחר איילון: אנחנו עם מערכות ממוחשבות, אנחנו במערכת הקשר שהייתה סימפלקס רק לפני שנתיים, זאת אומרת ווקי-טוקי, אני ואתה, כמו שתי לבניות שמדברים אחד עם השני עם חוט, ואנחנו עברנו היום למערכת הקשר של מוטורולה, מערכת מהמשוכללות ביותר בעולם.
<שחר איילון: זאת מערכת הניצן שנחשבת ונקראת המערכת הלאומית.
<שחר איילון: יש שתי מערכות לאומיות – ברק אטום של העורף, שאנחנו מחוברים אליה, ויש את המערכת של המשטרה, מערכת הניצן.
<שחר איילון: השקענו בזה, בעזרת האוצר, 130 מיליון שקלים כדי להיכנס לתוך המערכת הזאת.
<שחר איילון: היום כבאי לוחץ על הלחצן של מכשיר הקשר והוא יכול לדבר באילת עם חברו שנמצא בעפולה או במטולה.
<שחר איילון: מי שמכיר אותי, אני בא מתוך מערכת מאוד מסודרת, ואני אומר שהמערכת שלנו היא מהמשוכללות ביותר בעולם ואני מוכן להתמודד בנושא הזה.
<שחר איילון: אני אומר לכולנו כאן, אסור לי להגיד דבר כזה כי זה לא טוב לי אולי לתקציבים, אבל אנחנו, מדינת ישראל, בחסדי שמים, כי אין לי הסבר אחר, המדינה הבטוחה ביותר בעולם בנושא מוות של אנשים ופגיעה של אנשים בשריפות.
<שחר איילון: אצלנו במדינת ישראל נהרגים כל שנה בין שלושים ל-35 בעשור האחרון.
<שחר איילון: בשנתיים האחרונות יש כבר ירידה ל-20-25 הרוגים בשנה.
<שחר איילון: זה אומר שאנחנו בשלושה הרוגים למיליון תושבים בשנה.
<שחר איילון: בטוקיו המסודרת יש תשעה הרוגים לשנה.
<שחר איילון: בארצות הברית המסודרת יש תשעה הרוגים לשנה למיליון תושבים.
<שחר איילון: באירופה שבעה ושמונה הרוגים לשנה.
<שחר איילון: ברוסיה 120 הרוגים לשנה למיליון תושבים.
<שחר איילון: זאת אומרת, אנחנו, מדינת ישראל, גם מול המזרח, אסיה, וגם מול אירופה וגם מול ארצות הברית, אנחנו המדינה הבטוחה ביותר בנושא של שריפות.
<שחר איילון: אל תשאלו אותי למה כי אני עוד לא מצאתי את הסיבה לכך.
<שחר איילון: מעבר לעובדה שאנחנו מטפלים בארבעים אלף שריפות, אנחנו מטפלים גם בארבעים אלף חילוצים – תאונות דרכים, נפילה לבורות, מעליות וכל שאר הדברים.
יעקב ליצמן: מה אחוז ההצתות?
<שחר איילון: יש בערך 2,000-2,500 הצתות.
<שחר איילון: מבחינה משפטית ומבחינה לגאלית כשאתה מסתכל על הצתה, יש גם ברשלנות.
<שחר איילון: מישהו עושה מנגל ועוזב את הפחמים, עושה ל"ג בעומר ומשאיר את הגחלים והולך, הוא לא התכוון להצית אבל עצם רשלנותו גרמה לכך.
<שחר איילון: לכן בסופו של תהליך, אם אתה מסתכל על כל האירועים עצמם, ראשית, במחצית הראשונה של 2013 יש לנו עשרה אחוזים ירידה בכמות השריפות.
<שחר איילון: אתם רואים קיצור של זמן הגעת הכבאים.
<שחר איילון: אתן לכם דוגמה דרמטית מהערב.
<שחר איילון: הערב אנחנו פותחים תחנה חדשה במקום שנקרא קדימה.
<שחר איילון: תל מונד קדימה.
<שחר איילון: בעבר מכפר סבא היו צריכים להגיע לתל מונד ו/או מנתניה.
<שחר איילון: זה 14 דקות.
<שחר איילון: ברגע שאנחנו פותחים הערב תחנה חדשה בקדימה, ואנחנו הולכים לפתוח 34 תחנות חדשות בחמש השנים הקרובות, זמן התגובה מ-14 דקות יתקצר לשתיים-שלוש דקות כדי להגיע לתושב.
<שחר איילון: זה הבדל דרמטי.
<שחר איילון: לכן זה הכיוון שלנו.
<שחר איילון: הורדה וקיצור זמן התגובה בכל הארץ, מ-17 דקות כפי שהיה בשנת 2010 לתשע דקות בשנת 2016.
ניסן סלומינסקי: שימחת אותנו.
ניסן סלומינסקי: באמת יש תקווה.
ניסן סלומינסקי: המעבר ממצב למצב באופן כזה, זה מדהים.
ראובן ריבלין: ב-99 היו צריכים לעשות את זה.
ניסן סלומינסקי: רבותיי, אנחנו עוצרים כאן.
ניסן סלומינסקי: תהיה ישיבה יותר ארוכה.
ניסן סלומינסקי: תודה רבה לאנשי המשטרה על כל זרועותיה.
ניסן סלומינסקי: אנחנו ממשיכים בדיון על תקציב משרד מבקר המדינה.
ניסן סלומינסקי: אנחנו כבר לא בדיון אלא למעשה אנחנו היום בהצבעות, אלא אם כן עולה נושא חדש, כי אז אז יינתן עליו הסבר ויכול להיות שיתקיים עליו דיון.
<עקב ליצמן: אני חייב לומר לך אדוני היושב ראש, שבדיונים אמרנו שלקראת ההצבעות נדון.
ניסן סלומינסקי: אם יש נושאים כאלה, נדון עליהם.
יצחק כהן: הצעה לסדר.
ניסן סלומינסקי: אנחנו יודעים שיש כאן קואליציה ויש אופוזיציה ולכל אחד יש את התפקיד שלו.
ניסן סלומינסקי: אני מקווה שכל אחד ינהג באופן שקול ומכובד, במובן הזה שאחד לא ייכנס לדברי השני ולא יפריע לו, ומצד שני גם לא נבזבז יותר מדי זמן אלא נתקדם בקצב הסביר.
ניסן סלומינסקי: לפני שאני מאפשר הצעות לסדר, אני רוצה להתייחס לדברים שפורסמו.
ניסן סלומינסקי: אני חשבתי שבשעה 11:00 נשב, אבל לצערי נמנע מאתנו לשבת בשעה 11:00 ובינתיים הדברים יצאו החוצה.
אלעזר שטרן: הם יצאו לפני 11:00.
<עקב ליצמן: לפחות תגיד שזה בעקבות לחץ האופוזיציה.
ניסן סלומינסקי: אני לא יודע מי הוציא את הדברים לפני כן.
אלעזר שטרן: לא אמרתי שאני יודע מי.
אלעזר שטרן: אמרתי שהדברים יצאו לפני 11:00.
ניסן סלומינסקי: לפחות עד 10:30, זה לא יצא וגם זה משהו.
יצחק כהן: הישגים כל כך אדירים, הישגים שכל כך הרבה אנשים לוקחים עליהם קרדיט.
יצחק כהן: זאת פשוט בושה לאינטליגנציה.
<עקב ליצמן: בסוף האופוזיציה הוציאה כמה דברים.
<עקב ליצמן: תגיד תודה רבה.
ניסן סלומינסקי: יכול להיות שבעקבות דבריו של ר' יצחק, אפשר לשנות דברים.
<עקב ליצמן: אפשר לשנות.
<עקב ליצמן: בלי איומים.
ניסן סלומינסקי: אין איומים.
ניסן סלומינסקי: אף אחד לא מאיים.
ניסן סלומינסקי: מי יכול לאיים על מי?
זהבה גלאון: יש לנו הצעות לסדר.
ניסן סלומינסקי: יהיו הצעות לסדר.
<עקב ליצמן: עד לרגע זה אין לנו סדר יום.
<עקב ליצמן: אי אפשר לפתוח את ישיבת ועדת הכספים בלי שאנחנו יודעים מה סדר היום ומה הנושאים שבאים לפנינו ובאיזה שעות.
<עקב ליצמן: אין לי שום בעיה, אני מוכן לשבת כל הלילה.
יצחק כהן: אני ידעתי שב-8:30 באים להצבעות.
<עקב ליצמן: אי אפשר להביא לנו דברים בלי שאנחנו יודעים סדר יום.
<עקב ליצמן: לא פורסם סדר היום.
אחמד טיבי: זה בניגוד לתקנון.
<עקב ליצמן: נכון.
<עקב ליצמן: יכול להיות שאתם לא רגילים.
<עקב ליצמן: אלעזר, אתה אף פעם לא הצבעת.
<עקב ליצמן: על פי חוק צריך לפרסם סדר יום ועד לרגע זה אנחנו לא יודעים על מה אנחנו צריכים לדון.
<עקב ליצמן: הצבעות, זה הדבר היחיד.
<עקב ליצמן: אולי נצביע אם זה לילה או יום?
<עקב ליצמן: אולי נצביע על כך שהממשלה נופלת?
<עקב ליצמן: אולי נצביע על כך שכמה אנשים כאן צריכים לקחת כמה כדורים?
מיקי רוזנטל: איזה כדורים?
<עקב ליצמן: לא יודע בדיוק.
<עקב ליצמן: היות שהייתי סגן שר, אני אמליץ לכם באמצע הישיבה.
<עקב ליצמן: סדר היום חשוב לי מאוד.
<עקב ליצמן: אחרי שאנחנו מתחילים, אני רוצה להבין איך מתחילים את היום.
אחמד טיבי: חשוב לכל הקבוצה.
מיקי רוזנטל: גם אתם הייתם קצת קבוצה.
מיקי רוזנטל: שמעתי שסגרו מאחורי הגב כל מיני דברים.
<עקב ליצמן: הם הוציאו דברים שהם התכוונו לכתחילה לא להכניס.
זהבה גלאון: יש לנו הצעה לסדר בנושא.
ניסן סלומינסקי: אני אנסה לתת סיכום של דברים מלכתחילה ואני אומר שוב, זה תלוי.
ניסן סלומינסקי: הסיכום הזה הוא לא סיכום עליו הוצבע אבל יצטרכו להצביע עליו כאן, ואם זה יעבור – יעבור, ומה שלא יעבור – לא יעבור.
באסל גטאס: מה ההתייחסות שלך לכך שאין סדר יום?
באסל גטאס: אנחנו ללא סדר יום.
ניסן סלומינסקי: מנהל הוועדה אומר שיצא סדר יום.
<טמיר כהן: יצא.
<עקב ליצמן: איפה יצא?
<עקב ליצמן: למי יצא?
<עקב ליצמן: לי אין אינטרנט ואין לי פייסבוק.
<עקב ליצמן: סדר יום חייב להיות.
ניסן סלומינסקי: אומר מנהל הוועדה שיצא סדר יום.
אלעזר שטרן: מתי זה נשלח?
<עקב ליצמן: לא קיבלנו.
<עקב ליצמן: באמת לא קיבלנו.
<טמיר כהן: המקורי יצא ב-26 ליוני ואין בו שינויים במועדים.
<טמיר כהן: כל שבוע לפני, קיבלתם.
<עקב ליצמן: אם כן, אין שינויים במה שהיה לפני חודש ולפני שבועיים?
<טמיר כהן: יצאו עדכונים.
ניסן סלומינסקי: ליצמן, קבענו מראש.
מרב מיכאלי: אדוני היושב ראש, חשוב שיהיה סדר היום אבל גם נוסח אין לנו.
מרב מיכאלי: אנחנו לא יודעות על מה אנחנו מצביעות.
<קריאה: על העדכונים האחרונים שיצאו לתקשורת.
ניסן סלומינסקי: הדפים מחולקים.
ניסן סלומינסקי: על כל נושא שיידון, יחולק הנוסח שלו.
באסל גטאס: ההשגות שלנו התייחסו לנוסח הקודם.
באסל גטאס: עכשיו אתם מביאים נוסח אחר.
ניסן סלומינסקי: אז יהיו לך השגות אחרות.
זהבה גלאון: אדוני, אני רוצה לדבר בבקשה.
זהבה גלאון: זה יחסוך לך את הבלגן.
ניסן סלומינסקי: לא, לא יחסוך לי את הבלגן.
ניסן סלומינסקי: מראש לקחנו את זה בחשבון וזה בסדר.
ניסן סלומינסקי: זה הקטע של התקשורת.
ניסן סלומינסקי: כשנבקש מהתקשורת לצאת, פתאום הכול יסתיים.
מיקי רוזנטל: מה נגמר עם סדר היום?
מיקי רוזנטל: לא הבנתי.
באסל גטאס: אנחנו צריכים סדר יום.
מיקי רוזנטל: אני לא צוחק.
<טמיר כהן: אתה לא חבר ועדה.
מיקי רוזנטל: בסדר טמיר.
מיקי רוזנטל: אני אהיה.
זהבה גלאון: אבל אראל חבר ועדה.
באסל גטאס: סדר יום מפורט.
גילה גמליאל: את הטענות אתם מפנים לטמיר וזה לא מגיע לו.
גילה גמליאל: הוא שלח לכולם.
מיקי רוזנטל: זה לא נגד טמיר.
גילה גמליאל: תעלו הצעות לסדר יותר מקוריות.
ניסן סלומינסקי: רבותיי, מעכשיו מי שרוצה לדבר, יצביע.
ניסן סלומינסקי: כך עבדנו תמיד וכך יהיה.
ניסן סלומינסקי: אני רוצה לנסות לומר את השינויים שננסה להביא לאישור הוועדה.
ניסן סלומינסקי: אני חושב שאלה שינויים טובים ויכולים לשפר את חוק ההסדרים ואפילו חלק מהתקציב.
ניסן סלומינסקי: אם הוועדה תחשוב כן, היא תאשר אותם, ואם לא, היא לא תאשר אותם.
<עקב ליצמן: אתה מתייחס גם לדברים האחרים שאם היא תרצה לאשר, היא תאשר, ואם לא, היא לא תאשר?
<עקב ליצמן: אתה נותן חופש הצבעה לקואליציה.
ניסן סלומינסקי: לא אמרתי חופש הצבעה.
ניסן סלומינסקי: אמרתי לוועדה יש את היכולת לאשר ולא לאשר.
ניסן סלומינסקי: אני בטוח שעל חלק מהדברים אתה תצביע בעד.
ניסן סלומינסקי: קצבאות ילדים.
ניסן סלומינסקי: אני הולך לפי הסדר של צד ההוצאה ואחר כך צד ההכנסה.
ניסן סלומינסקי: אני אדבר רק על המסגרת הכספית, למרות שבסך הכול, תוך כדי דיונים בוועדה, גובשו הרבה מאוד שינויים לטובה בחלקים עם רשות המסים וגם הם יובאו.
ניסן סלומינסקי: בנושא קצבאות הילדים, יש שני חלקים מהם מורכבות קצבאות הילדים כאשר חלק אחד הוא עד 2003, אז הקצבאות יותר גבוהות, והחלק השני הוא מ-2003, מה שנקרא הקצבאות החדשות.
ניסן סלומינסקי: אנחנו נציע שהקצבאות עד 2003 יישארו ללא שינוי ויהיו כפי שהן היו.
<ראל מרגלית: זה ב-2003 כשנתניהו הטיל את הגזרות, אז הוא לקח מהשנה הנוכחית.
ניסן סלומינסקי: כן, אבל סיכמנו שתוכל להצביע ואז תהיה לך זכות לדבר.
ניסן סלומינסקי: אם זה יהיה כך, נתחיל להעלות ולהצביע, להעלות ולהצביע.
ניסן סלומינסקי: גם זאת אפשרות אבל אני לא רוצה להגיע לזה.
<עקב ליצמן: האם יש לנו תחשיבים על מה מדובר לגבי 2003?
<עקב ליצמן: כמה אנשים?
<עקב ליצמן: כמה כסף?
<עקב ליצמן: מה יורד?
<עקב ליצמן: אנחנו רוצים לדעת לפני שאתה מסביר.
<עקב ליצמן: אולי נצביע נגד.
ניסן סלומינסקי: יכול להיות שתצביע נגד.
ניסן סלומינסקי: אני נותן כרגע רקע כללי ואחר כך, כשנגיע לגופו של נושא, הנושא יוצג ויהיה עליו דיון.
ניסן סלומינסקי: תצביעו איך שתצביעו.
ניסן סלומינסקי: בכל אופן, זה סדר גודל של 182 מיליון שקלים.
יצחק כהן: מתי זה נגמר?
<ראל מרגלית: 182 מיליון שקלים, מה הם?
<ראל מרגלית: בעודף?
ניסן סלומינסקי: השינוי שאנחנו עושים.
ניסן סלומינסקי: מזה שאנחנו לא משנים את גובה הקצבאות עד 2003 ויקבלו אותן כפי שזה היה.
אחמד טיבי: כמה זה?
ניסן סלומינסקי: 182 מיליון.
<ראל מרגלית: מקציבים עוד 182 מיליון שקלים כדי לעשות את ההדרגה בקצבאות.
ניסן סלומינסקי: הנושא הבא הוא עקרות הבית.
<עקב ליצמן: שכחת לומר לי כמה הורידו.
<עקב ליצמן: 3.5 מיליארד?
<עקב ליצמן: כמה הורידו?
<עקב ליצמן: שתהיה פרופורציה.
<עקב ליצמן: קיצצו ב-3.5 מיליארד שקלים, חוץ מכל הגזרות האחרות, אבל מה החזירו?
<ראל מרגלית: זה באמת חשוב להגיד.
<ראל מרגלית: הקיצוץ בכללותו, כמה הוא.
ניסן סלומינסקי: אראל, פעם אחרונה שאני מבקש, וגם מליצמן.
ניסן סלומינסקי: מי שרוצה לדבר, שירים אצבע ואני אתן לו לדבר אבל לא בדרך הזאת.
יצחק כהן: יש שאלות תוך כדי תנועה.
ניסן סלומינסקי: מה זה תוך כדי?
ניסן סלומינסקי: אדם מדבר.
יצחק כהן: כמה כסף הממשלה לקחה מהילדים האלה?
ניסן סלומינסקי: שמעתי את השאלה שלך.
ניסן סלומינסקי: אתה רוצה שיפסיקו לדבר רק כדי לשמוע מה אתה אומר?
ניסן סלומינסקי: אני חושב שזה לא נכון.
אחמד טיבי: האם אתה יודע מה המספרים?
ניסן סלומינסקי: אני יודע את המספרים ועוד דקה אני אומר אותם.
ניסן סלומינסקי: בכל אופן, הקצבאות ל-2013, תוכננו ל-975 מיליון, ול-2014 לשני מיליארד ו-920 מיליון שקלים.
<עקב ליצמן: וביחד?
ניסן סלומינסקי: ביחד, תעשה חשבון לבד.
<עקב ליצמן: לך יש יתרון עלי כי אתה יודע את המספרים.
יצחק כהן: 3.9 מיליארד שקלים.
ניסן סלומינסקי: עקרות הבית.
ניסן סלומינסקי: אנחנו רוצים להציע לבטל את זה לחלוטין.
מיקי רוזנטל: כמה זה היה?
ניסן סלומינסקי: כאן 500 ובוועדת העבודה 200.
ניסן סלומינסקי: בסך הכול 700 מיליון שקלים.
ניסן סלומינסקי: מס הכנסה על יחידים שתוכנן ל-1.5 אחוזים, זה צריך להיות סדר גודל של ארבעה מיליארד ושבעים מיליון שקלים.
ניסן סלומינסקי: מה שאנחנו נרצה לעשות זה לדרג את זה כדי - על השכבה הנמוכה בין כה וכה זה לא יחול עליה - שעל מעמד הביניים לא יחול ה-1.5 אחוזים.
ניסן סלומינסקי: לכן אנחנו מבקשים שיחול רק אחוז אחד - ולא אחוז וחצי - וזאת עד משכורת של 14 אלף שקלים, שם נמצא מעמד הביניים, ומה-14 אלף עד 22 אלף - שם יהיה אחוז וחצי.
מיקי רוזנטל: איזה מעמד זסה מ-14 אלף עד 22 אלף?
ניסן סלומינסקי: כל אחד יגדיר את זה איך שהוא מגדיר.
<עקב ליצמן: איך שר האוצר הגדיר?
ניסן סלומינסקי: אני מדבר עלי ולא על שר האעוצר.
יצחק כהן: הוא מדבר על ריקי כהן מחדרה.
ניסן סלומינסקי: אני מדבר עלי.
ניסן סלומינסקי: שר האוצר ביקש אחוז וחצי על הכול.
<עקב ליצמן: זאת אומרת, מה שאתה אומר זה הישג של האופוזיציה.
ניסן סלומינסקי: תכף אני אדבר על הקרדיטים.
זהבה גלאון: זה הישג של כל חברי הוועדה.
ניסן סלומינסקי: זה של כל חברי הוועדה.
גילה גמליאל: וחברות הוועדה.
<עקב ליצמן: זה בניגוד לדעתו של שר האוצר.
<עקב ליצמן: ועדת הכספים החליטה את זה בניגוד לשר האוצר.
ניסן סלומינסקי: ובסופו של דבר שר האוצר והאוצר מצטרפים אלינו.
גילה גמליאל: הם חוזרים בהם.
יצחק כהן: אין מה להתהדר בזה.
יצחק כהן: אלה לא הישגים.
יצחק כהן: אלה קטעים קטנים.
ניסן סלומינסקי: השינוי הזה שווה סדר גודל של מיליארד שקלים.
משה גפני: מה שווה מיליארד שקלים?
ניסן סלומינסקי: השינוי במס.
משה גפני: זה לא מיליארד שקלים.
ניסן סלומינסקי: זה מיליארד שקלים.
מיקי רוזנטל: שכר של מעל 22 אלף, זה יותר מאחוז וחצי?
ניסן סלומינסקי: שני אחוזים.
ניסן סלומינסקי: עד למעלה.
ניסן סלומינסקי: אתה צודק, לא השלמתי את הדברים.
ניסן סלומינסקי: מ-14 עד 22 אלף – אחוז וחצי.
ניסן סלומינסקי: מ-22 אלף שקלים ומעלה, כל הדרגות – שני אחוזים.
ניסן סלומינסקי: בנושא של השכלה גבוהה, נושא שעלה כאן.
ניסן סלומינסקי: הביטול של נקודות הזיכוי שאמורות להיות לבוגרי תואר ראשון, אחוז לשלוש שנים.
<עקב ליצמן: את זה הוא ביטל לפני שנתיים.
משה גפני: הוא לא ביטל.
<עקב ליצמן: סתם עבד עלינו.
ניסן סלומינסקי: הוועדה צריכה לעשות את זה אלא שניסו להגיע להסכמים.
<עקב ליצמן: אתה יודע מה?
<עקב ליצמן: הוא גם יכול להגיד שהוא הקים את המדינה.
ניסן סלומינסקי: ליצמן, אתה עושה טעות אחת כי את הקרדיט אני רוצה לתת לכל הוועדה.
באסל גטאס: ליצמן, כל המידע שלנו מגיע מה-Ynet ומהתקשורת.
באסל גטאס: עכשיו יש לנו הזדמנות להבין את הדברים באופן מהימן ולשמוע את יושב ראש הוועדה.
באסל גטאס: עכשיו אתה מבין שלכל הוועדה פתאום מגיע קרדיט.
באסל גטאס: איך זה קרה?
באסל גטאס: אנחנו מקבלים את המידע האמיתי.
מיקי רוזנטל: אתה בא עם דברים מוגמרים.
ניסן סלומינסקי: אני אסביר.
<עקב ליצמן: אתה תמים אם אתה חושב שאף אחד כאן לא יודע מה הוא נתן.
<עקב ליצמן: הוא, היושב ראש, עושה את זה כהצגה לתקשורת.
<עקב ליצמן: גם אני עושה את זה כהצגה.
ניסן סלומינסקי: אני ממש לא עושה את זה כהצגה.
ניסן סלומינסקי: סלח לי, אני ממש לא עושה את זה כהצגה ויעידו כל אמצעי התקשורת.
מיקי רוזנטל: הרי הכול כבר פורסם.
ניסן סלומינסקי: זה פורסם בגלל שדחו את הישיבה מ-11:00.
ניסן סלומינסקי: זה תוכנן להיות ב-11:00.
<עקב ליצמן: היושב ראש אשם.
ניסן סלומינסקי: לא היושב ראש אשם.
ניסן סלומינסקי: השכלה גבוהה.
ניסן סלומינסקי: נציע שתישאר נקודת זיכוי אחת לבוגרי תואר ראשון לשנה וחצי נקודת זיכוי לבוגרי תואר שני למשך שנה.
ניסן סלומינסקי: השינוי הוא רק שלגבי תואר ראשון שפעם הנקודה הייתה לשלוש שנים, התקופה קוצצה לשנה אחת.
גילה גמליאל: זאת הוראת שעה.
יצחק כהן: פגעו בסטודנטים.
יצחק כהן: פגעו בהם חזק מאוד.
<ראל מרגלית: גם הורידו לשנה במקום שלוש שנים וגם לגבי תואר שני שהייתה לו נקודת זיכוי אחת, הורידו לחצי נקודה.
יצחק כהן: פגעו בהם.
גילה גמליאל: נכון, אבל התאחדות הסטודנטים הגיעה אתם להסכמות.
גילה גמליאל: זאת הייתה הבעיה.
<עקב ליצמן: כשהתחלתם, לא חלמתם לעשות את זה.
<עקב ליצמן: עשיתם את זה כדי שיהיה לכם מה להוריד.
יצחק כהן: יש כאן פגיעה קשה בסטודנטים.
גילה גמליאל: לפחות הצלחנו למזער את זה וזאת תהיה הוראת שעה.
<עקב ליצמן: אמת.
יצחק כהן: אני כל כך מעריך אותך, גילה, אבל יש פה פגיעה קשה בסטודנטים.
גילה גמליאל: לא בסטודנטים אלא באקדמאים.
ניסן סלומינסקי: הקיצוץ הזה תוכנן להיות 190 מיליון.
ניסן סלומינסקי: ההצעה תהיה למתן את הקיצוץ ל-120 מיליון.
ניסן סלומינסקי: כלומר, על ידי זה שתישאר נקודת זכות למשך שנה לבוגרי תואר ראשון וחצי נקודת זכות למשך לבוגרי תואר שני.
ניסן סלומינסקי: ההצעה הייתה שזאת תהיה הוראת שעה כדי שבתקציב הבא אפשר יהיה שוב לדון ואולי להחזיר עטרה ליושנה.
גילה גמליאל: הוראת שעה.
גילה גמליאל: סגרנו את זה היום בקואליציה.
ניסן סלומינסקי: זאת כרגע ההצעה.
<אובן ריבלין: זה בוקרה פיל מישמיש.
<שגית אפיק: הוראת שעה, לכמה זמן?
<עקב ליצמן: להחזיר או לפגוע?
גילה גמליאל: להחזיר את הזכויות.
יצחק כהן: כרגע לפגוע.
<עקב ליצמן: זאת אומרת, החוק אומר לפגוע והוראת השעה אומרת להחזיר את הזכויות.
<עקב ליצמן: מתי אפשר להגיש הסתייגויות לזה?
יצחק כהן: הגשתי.
ניסן סלומינסקי: כשנעלה כל נושא, תוכלו להגיש הסתייגות.
יצחק כהן: אני הגשתי הסתייגות בשם הקבוצה.
גילה גמליאל: אני הגשתי אתמול הסתייגות וקיבלו את זה היום.
גילה גמליאל: אין צורך להגיש הסתייגות.
ניסן סלומינסקי: לא, לא קיבלו.
ניסן סלומינסקי: יצטרכו להגיש הסתייגות.
<עקב ליצמן: ודאי.
<עקב ליצמן: יש דברים חדשים.