GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אראל מרגלית: מה שהייתי מצפה שתעשו, זה שתאירו את תשומת לבנו בצורה יותר ממוקדת, כלומר, אנחנו מדברים פה על 15 מיליארד, 5% מתקציב המדינה, רבאק, יש פה הרבה מאוד סעיפים שהם המשך מאוד ברור של הדברים.
ניסן סלומינסקי: כולם, כולם.
אראל מרגלית: לא, אבל יש פה גם דברים שיוצאים דופן.
אראל מרגלית: יש פה דברים שיוצאים דופן מהתקצוב שאושר מלכתחילה.
אראל מרגלית: כלומר, מה שהייתי מצפה - - -
ניסן סלומינסקי: אין פה, אראל.
אראל מרגלית: יש.
ניסן סלומינסקי: אין פה.
ניסן סלומינסקי: אנחנו עוסקים רק בעודפים מחויבים, וכבר אמרה מראש, וכולם זה המשך של החוזים והכל.
אראל מרגלית: לא בדיוק.
ניסן סלומינסקי: ההעברות התקציביות האחרות יהיו ב-1 באוקטובר ושם יהיה גם הסבר לפני כן, זה משהו אחר לחלוטין.
אראל מרגלית: כלומר, כל ה-15 מיליארד שאנחנו מאשרים היום או שאנחנו מדברים עליהם - -
עפר שלח: אושרו כבר.
אראל מרגלית: - - אושרו כתקציב, ואנחנו - - -
ניסן סלומינסקי: זה רק מובא לידיעתנו.
<יעל מבורך: מגלגלים אותם משנה לשנה, משנת 2012 לשנה הזו.
ניסן סלומינסקי: וסוכמה גם התוספת, שאם יקרה פעם שאחד הדברים שאושר לפרויקט מסוים עכשיו הם רוצים שיסטה למשהו אחר, אז הם יציינו את זה בפנינו אם יקרה חריג כזה.
אראל מרגלית: הייתי מצפה שיהיו יותר הערות.
אראל מרגלית: חשבנו על התקציב הזה של אגף הארכיאולוגיה והעתיקות, חשבנו שהוא יהיה מיליארד, הוא בסוף 800 מיליון, אנחנו ממשיכים את זה, אבל זה יהיה פחות ממה שחשבנו מלכתחילה.
אראל מרגלית: פה חשבנו, כלומר, תתנו לנו יותר.
אראל מרגלית: הדבר שנתתם לנו הוא מאוד מאוד מכני – למי שלא מצוי בכל השיח על כל סעיף מלכתחילה קשה לו מאוד לראות איך הדבר הזה ביחס למחשבה, איך הדבר הזה מתוקצב ביחס למחשבה הראשונית ששם החליטו לתקצב את זה, והאם בסופו של דבר ייחסך משהו בתוך הסעיף הזה או האם בסוף הסעיף הזה יעלה יותר, יתפרס על יותר זמן.
אראל מרגלית: האופן שבו נתתם לנו את החומר הזה הוא כאילו שורות תקציביות בודדות עם מעט מאוד הסבר על האופן שבו אתם בוחרים לנהל, כלומר, באופן מכני זה בסדר אם היינו מחשב – זה לא עושה לנו פשר.
ניסן סלומינסקי: אראל, רק אענה לך לפני יעל, אני מבין, אסביר לך.
ניסן סלומינסקי: א', אענה לך במקומה, כולם ממשיכים וזה חוזים מחויבים בהתאם למה שאושר כבר.
אראל מרגלית: אז למה צריך את האישור שלנו?
ניסן סלומינסקי: אין הכי נמי, על זה דובר בהתחלה, ואמרנו שבעיקרון לא צריך, השר יכול רק להודיע ונגמר.
ניסן סלומינסקי: אנחנו רוצים, וזה הנוהל שקבענו, שאנחנו גם שומעים ובסוף אפילו מצביעים, אבל בעיקרון לא צריך את זה, א'.
ניסן סלומינסקי: ב', למרות הכול ואף על-פי כן יושבים כאן הרפרנטים ויסבירו לנו בקיצור על כל אחד מהפרויקטים.
ניסן סלומינסקי: זאת אומרת, זה תמיד הנוהל שעושים, לא כותבים את הכול, אחרת תצטרך ספרים אולי, לכן יושב רפרנט, וכשיעלה העודף המחויב הראשון, יסביר הרפרנט הרלוונטי - - -
עפר שלח: יש פה דבר אחד בהמשך הדברים של אראל.
עפר שלח: הרי כשמסבירים על כל דבר, אז לא מסבירים על כלום.
עפר שלח: מכיוון שקיבלנו את זה עכשיו, אני אומר לך, עברתי על זה כבר ומירקרתי לי כל מיני דברים בולטים פשוט במספרים, בגודל המספרים, זה הדבר העיקרי שאתה יכול לעשות כשאתה לא יודע בסופו של דבר על מה מדברים, אתה לא יודע את הפרטים של התוכניות.
עפר שלח: אני אומר לך כבר, תסתכל בדף הראשון, המשרד להגנת הסביבה מ-346 למיליארד 117, זה פער עצום, זה פער של 300% – זה מסוג הדברים שאם היינו מקבלים את אותו דבר לפני יום-יומיים, היינו יכולים אולי לרכז x שאלות.
עפר שלח: אתה יודע מה, אני אפילו לא מצפה שהאוצר יענה על כל - - -
ניסן סלומינסקי: הוא יסביר לך.
ניסן סלומינסקי: הרפרנט יסביר לך את זה, יעבור אחד אחד על כל - - -
עפר שלח: יהיה לו קשה להסביר לי ברמה שצריך את זה מול משהו שהוא עושה ושלא צריך עליו הסבר.
ניסן סלומינסקי: ממש לא, זו השאלה הכי פשוטה.
ניסן סלומינסקי: מה שהעלית עכשיו זו השאלה הכי פשוטה.
ניסן סלומינסקי: ודאי שהוא יסביר את זה, אבל אני אומר, בשביל זה יושבים כאן הרפרנטים.
ניסן סלומינסקי: ההפך, אנחנו עושים כאן סופר על סופר, מה שנקרא, כלומר, בעיקרון כשהשר מניח את זה - -
עפר שלח: אני אומר את זה מבחינת ההעברות, כי פה אין בעיה.
ניסן סלומינסקי: - - זה מגיע אלינו, אנחנו עוברים לרמה שאנחנו שואלים יותר, כי רוצים גם להצביע, ואם אנחנו רוצים להצביע, שלא נצביע בלי להבין – יהיו הרפרנטים.
עפר שלח: אני פשוט אומר את זה, ניסן, לקראת ההעברות, כי פה בעיקרון אין בעיה, ואם יש בעיה אני מבין שהיא טמונה כל כך עמוק שלא נראה אותה גם אם יסבירו לנו.
עפר שלח: בסדר, אנחנו אנשים מבוגרים, הבנו.
עפר שלח: אם נקבל את הדברים האלה יומיים-שלושה לפני, נוכל לרכז שאלות שלנו ולחסוך זמן לכולם.
ניסן סלומינסקי: תקבל.
עפר שלח: לא לקבל הסבר על דברים שלא צריך הסבר ולקבל הסבר - - -
ניסן סלומינסקי: אמרתי שנשב ונגבש אתם נוהל, לא יודע אם על עודפים מחויבים כי גם לא יהיה, זה פעם בשנה, אבל על ההעברות נגבש נוהל, והנוהל הזה בסופו של דבר יגיע למצב שאנחנו כאן בוועדה נקבל את זה לפני כן, נפיץ את זה לכולכם לפני כן, וכל אחד יוכל לעבור על זה לפני כן, את זה אמרתי בהתחלה.
עפר שלח: נוכל אפילו להעלות את השאלות לפני.
ניסן סלומינסקי: יותר מזה, ויוכל גם כל אחד לבדוק בעצמו אפילו, ויכול להיות שהוא יעשה את זה.
ניסן סלומינסקי: עכשיו כשר נראה מה הוא יגיד, ישמח שזה יגיע חמש דקות לפני כן.
משה גפני: בסדר, אני הולך לבדוק אותו כשר על עוד כמה דברים, מה שהוא עשה כאן בוועדת הכספים, אני הולך לבדוק עוד כמה דברים לגבי מה שזה, לא משנה.
משה גפני: למשל היום על הנושא של תע"ש שהולכים לאשר להם הלוואה, ואני תומך בזה בכל מאודי, אני מחכה לראות מה יגיד השר אורי אריאל שהתנגד לזה בכל ההעברות, גם כשהעברתי את זה בערב סוכות.
ניסן סלומינסקי: לא יודע מה הוא יעשה, אבל הוא לא חבר כאן בוועדה, זה לא רלוונטי.
משה גפני: לא חשוב, לא שאלת, אז אמרתי.
משה גפני: אני אומר, למשל אורי אריאל, אבל לא היה רק זה, הרבה חברים כולל מהקואליציה באו אלי בטענות, ואמרו: למה אתה לא מפיץ את זה שבוע קודם?
משה גפני: אפילו שמדובר בעודפים.
משה גפני: היות ומדובר בסכומי עתק, והדוגמה שעפר שלח הביא היא דוגמה נכונה, אתה משנה את תקציב המשרד להגנת הסביבה באופן דרמטי.
עפר שלח: יש לי שאלות.
משה גפני: יכול להיות שיהיו לנו כמה שאלות.
משה גפני: לי יש פה כמה שאלות, אני לא מתכוון אפילו לשאול אותן, מפני שאני יודע את התשובות, הכלכלנים של אגף התקציבים יגידו: זה מה שהיה.
משה גפני: יכול להיות שאי-אפשר יהיה להעביר את זה, אני יודע, אני אז דיברתי עם טמיר, ניסינו להעביר, זה לא סיפור פשוט.
משה גפני: לכן אני כל הזמן מדבר על העברות ועל עודפים, לדבר בצניעות, החיים הם יותר קשים.
משה גפני: הלוואי ונוכל להגיע למצב כזה, לפי דעתי יהיה מאוד קשה.
משה גפני: אבל הטענה של עפר שלח היא טענה נכונה, אם היה לנו את זה שבוע קודם היינו יכולים לשבת, לרשום דברים שמעניינים אותנו.
ניסן סלומינסקי: א', אני מסכים, אני רק אומר - - -
משה גפני: עכשיו זה בלתי אפשרי, הכלכלנים יגידו – יעל, מה תגידי לי כשאשאל אותך על המשרד להגנת הסביבה?
משה גפני: אגיד לך את התשובה, אני מכיר אותה בעל-פה, תגידי, או הכלכלן שעוסק בזה או הרפרנט שעוסק בזה - -
ניסן סלומינסקי: מוישה, אני מבטיח שנתמקד - - -
ניסן סלומינסקי: נכון, וזה אושר כבר.
משה גפני: - - אנחנו ממשיכים את התקנה.
משה גפני: אם יש פה העברה מסעיף לסעיף זה כבר לא בעודפים, זה כבר צריך אישור של הוועדה בהעברות.
ניסן סלומינסקי: - - - תיתן תשובה טובה.
ניסן סלומינסקי: בעודפים המחויבים זה לא - - -
משה גפני: אם אתם רוצים, היות ומשעמם לי באופוזיציה, אני מוכן לבוא לעבוד באגף התקציבים כמחלק תה.
משה גפני: לחלק תה באגף התקציבים יותר חזק מחבר ועדת הכספים.
אראל מרגלית: אנחנו צריכים להבין יותר טוב את מרחב שיקול הדעת וההתלבטות וגם את סדרי העדיפויות.
ניסן סלומינסקי: לא, אתה לא צריך להבין, כי זה דבר שכבר אושר וזה לא רלוונטי לגבינו.
אראל מרגלית: בשביל מה אנחנו יושבים פה?
ניסן סלומינסקי: אין הכי נמי, אבל כבר הסברתי לך את זה עוד פעם, אתה מבחין בין - - -
אראל מרגלית: אתה לא מבין מה שמפריע לנו.
ניסן סלומינסקי: אני כן מבין, רק אני חושב שעוד לא נכנסת, אבל אתה מבין על מה אנחנו מדברים.
ניסן סלומינסקי: אתה עדיין חי בנושא של העברות כספיות, זה לא עכשיו, זה יהיה ב-1, אתה הפסדת אולי את ההתחלה שהקדמתי.
אראל מרגלית: לא הפסדתי שום דבר.
ניסן סלומינסקי: לא, אני אומר מבחינת זה – פה מדובר על עודפים מחויבים, זה דברים שאושרו כבר, נמצאים בתקציב, זה חוזים שכל משרד מתחייב, שהתחיל פרויקט ב-2012 וממשיך עכשיו או שהגיע זמן התשלום עכשיו, כי אתה פורס את זה 90 יום וה-90 יום כבר נכנסים ל-2013, הוא צריך לשלם.
ניסן סלומינסקי: על מה אתה דן עכשיו כשכבר זה אושר ודנו כבר?
ניסן סלומינסקי: ולכן גם בעיקרון השר רק מודיע לך, הוא לא צריך יותר מזה.
ניסן סלומינסקי: רק אנחנו לקחנו על עצמנו, ואמרנו: אנחנו רוצים, מאחר שאנחנו לא כל כך אוהבים שרק מודיעים, אז אמרנו: בוא נקיים על זה דיון קצת שנבין יותר ואפילו נעשה הצבעה, ואמרתי: אם הצבעה, יבואו הרפרנטים ויסבירו לנו שנדע גם על מה.
משה גפני: יש לי הצעת ייעול.
משה גפני: אם אתה רוצה באמת להעביר את זה לשקיפות אמיתית, לא את העודפים, את ההעברות, לאמץ את מה שביקשנו - -
ניסן סלומינסקי: בשקיפות.
משה גפני: שקיפות, כן.
משה גפני: - - להוריד את - - -
ניסן סלומינסקי: פתחתי, עשיתי פלגינן דיבורא במשפטים שלך.
משה גפני: בסדר, אני רק אומר גם כדי שהחברים ידעו – פשוט לצמצם או יותר נכון להרחיב את ההעברות הכספיות, להוריד את זה לרמות יותר נמוכות, כדי שבפני הוועדה לא תעמוד התקנה הכללית אלא יעמוד הפירוט, שתדע לאן זה הולך בתקנה עצמה, אז תדע כשמעבירים כסף לתקנת לא חשוב מה, הגנת הסביבה, תדע שזה הולך להטמנה או שזה הולך לפירוט הרבה יותר קטן.
משה גפני: זאת אומרת, לצמצם את המספרים של התקנות, אז תדע על מה הצבעת.
משה גפני: אני אומר לכם שגם אם נרצה לשנות את זה, משרד האוצר לא ייתן.
<יעל מבורך: ובכל מקרה, דרך אגב, להפוך ממה שהוא אמר, הוא אמר שאנחנו מוצפים ביער של נתונים, אתה אומר לו: בוא נגדיל את היער הזה פי אלפים.
<יעל מבורך: אתם אומרים שני דברים שונים, אפשר להגדיר את זה במסגרת הנוהל, אבל - - -
משה גפני: לא, אנחנו אומרים אותו דבר.
משה גפני: ביער הזה אנחנו לא מוצאים כלום.
משה גפני: ביער שאני מציע נדע לאיזה עץ אנחנו הולכים.
מרב מיכאלי: נכון, בדיוק.
ניסן סלומינסקי: נדמה לך, אתה יודע.
משה גפני: בסדר, אני יודע שזה נדמה לי, אני יודע.
משה גפני: כמעט הכנסתי את זה להסכם קואליציוני, וזרקו אותי מכל המדרגות.
משה גפני: האוצר לא ייתן.
ניסן סלומינסקי: גם הרבה מפלגות – טוב, לא חשוב.
ניסן סלומינסקי: מרב, רצית לשאול?
מרב מיכאלי: א', רציתי להחרות להחזיק ולחזק את דברי חברי וחברותי בעניין זה שנקבל את זה מראש באופן שנוכל לבוא לפה, שיש לזה משמעות.
ניסן סלומינסקי: ראש השנה עשה שינוי אצלך.
מרב מיכאלי: שמהו?
מרב מיכאלי: כן, נכון.
קארין אלהרר: יותר מדי שעות בכנסת.
זבולון כלפה: שנה חדשה.
ניסן סלומינסקי: זה שמעתי, ראש השנה עשה אצלה שינוי.
מרב מיכאלי: הנה, אתה רואה, כבר יש לי על מה – לכפרות, חרטה ליום כיפור.
ניסן סלומינסקי: חששת שאין לך מה - - -
מרב מיכאלי: תשובה.
עפר שלח: מרב, אם גם את תחזרי ותתחילי לדבר דברי תורה פה, לא יודע, תצא אש מן השמים, באמת, יש גבול.
מרב מיכאלי: אני שוקלת להתחיל ללכת עם כיסוי ראש.
עפר שלח: יש גבול עד איפה את יכולה ללכת, באמת.
יצחק כהן: אוי, מה עובר עליכם, עפר.
מרב מיכאלי: מעבר לזה שאנחנו אומרות את זה, אני שואלת אותך, אדוני היושב-ראש, אם אתה מוכן לדבר פה בצורה מפורשת על נהלים.
ניסן סלומינסקי: אמרתי שנכין את הנהלים לקראת הישיבה של השינויים התקציביים ונודיע.
ניסן סלומינסקי: אני רוצה לשבת עם האוצר – מה שסיכמתי עם האוצר, שנשב, ולכן זה חלק מהסיבות שאנחנו לא דנים היום, אלא בישיבה הבאה ב-1 באוקטובר כדי שנוכל לשבת, לגבש את הנהלים, וכבר להפעיל אותם כדי שתקבלי את החומר לפני כן ותוכלי לעיין בזה לפני כן.
מרב מיכאלי: הדבר השני הוא שביקשתי, מרגע שידעתי שעומדות לדבר על 46, לקבל את רשימת הארגונים שאנחנו אמורות ואמורים לאשר ולא קיבלתי, ואז קמתי הבוקר וראיתי אותם מפורטים ב"כלכליסט", ואני חושבת שזה באמת לא יכול להיות.
קארין אלהרר: לא הגיוני.
<קריאה: נכון, את צודקת, במפורש.
ניסן סלומינסקי: טמיר, תן תשובה.
מרב מיכאלי: אני לא באה בטענות לטמיר.
מרב מיכאלי: מבחינתי אני מאשימה את האוצר כמובן, אבל סביר שזה הדבר הנכון לעשותו במקרה הזה, אבל אני רק חושבת שלא יכול להיות, והנהלת הוועדה ודאי תדאג לזה שלא יקרה שוב דבר כזה.
יצחק כהן: זו לא הנהלת הוועדה, זה האוצר.
מרב מיכאלי: וגם עניינית צריך להגיד שוב, כמי שבאה מהעולם הזה של המגזר השלישי, שאפשר להתווכח האם הוא בא במקום המדינה או האם יש דברים שהוא עושה שהמדינה לא יכולה לעשות, יש גם כאלה וגם כאלה.
מרב מיכאלי: באמת הסחבת בזה שרק עכשיו אנחנו מקבלות ומקבלים פה לאישור את עצם - - -
קארין אלהרר: עוד לא קיבלנו.
מרב מיכאלי: כן, בדיוק, עוד לא קיבלנו, אבל נניח שנקבל היום.
ניסן סלומינסקי: על 46?
מרב מיכאלי: על 46.
ניסן סלומינסקי: אני מציע שנדבר על זה כשנגיע לסעיף הזה, כי כבר שאלו, ואתן תשובות.
מרב מיכאלי: אבל הסחבת הזאת, זה שזה היה תקוע באוצר עד עכשיו, זה לא בסדר.
ניסן סלומינסקי: אתן תשובות, אבל כשנגיע ל-46, זה הסעיף הבא, די לצרה בשעתה כמו שאומרים.
מרב מיכאלי: אני, חס וחלילה, עלולה כמו ליצמן אולי לא להיות, לך תדע.
ניסן סלומינסקי: טוב, זה משהו אחר.
זבולון כלפה: אז קודם כול דבר ראשון, א', אני מברך את יעל בהצלחה רבה.
זבולון כלפה: כשמסתכלים פה בתוך החוברת, ואני לא מחזיק את עצמי בתור אחד שלא למד ליבה, להבנתי יש פה יותר מדי נתונים שרובם הגדול לא רלוונטי, ומצד שני, לדעתי, גם חסרים לא מעט נתונים שדווקא אני חושב שהם כן יותר רלוונטיים.
זבולון כלפה: אני בטוח שאפשר למצוא את, בוא נאמר, הנקודה המאזנת בין הרצון של האוצר מחד לבין הרצון שלנו מאידך כדי באמת לדעת על מה אנחנו מדברים ועל מה הולכים להצביע פה, ונראה לי שזה רק יעשה טוב.
זבולון כלפה: כי במידה רבה אני אומר, אני מצטרף – בסוגיה הזו אני דווקא מאוד מסכים עם אלעזר, על אף שאנחנו מהקואליציה – אני לא מציע להעמיד אותנו בניסיונות רבים, כי זה לא יחזיק מעמד להרבה זמן.
זבולון כלפה: נקודה שנייה, אם הבנתי נכון את ההסברים שנתת פה, יעל, אז הנושא הזה של עודפים מחויבים הוא בעצם בעיקר בגין פעולות תשתית או דברים מהסוג הזה שזה חוזים ארוכים יותר.
זבולון כלפה: זאת אומרת, אין פה בכלל למשל שכר עבודה, אלא אם כן זה חוזים אישיים של יועצים או דברים מהסוג הזה, אבל עובדים למשל, אני רוצה להבין איך לצורך העניין נניח במשרד – נניח כמו משרד החינוך שיש לו פה לא מעט עודפים – לא שילמו משכורות, זאת אומרת, אין פה סעיף של משכורות שם בשום משרד.
<יעל מבורך: אין פה משכורות של עובדי מדינה שמתוקצבות באופן ישיר, כי הן משולמות ברמה השנתית.
<יעל מבורך: כל משכורת של עובד בשנת 2012 שילמו לו מתוך תקציב 2012 את משכורות ינואר עד דצמבר, לכן אין עודף.
<יעל מבורך: יש ביצוע מלא של תקציב, תיאורטית, לא ברמה הפרטנית.
<יעל מבורך: יש פה התחייבויות דווקא לא רב-שנתיות וגם התחייבויות שנתיות שלא סיימו לשלם אותן עד דצמבר.
<יעל מבורך: התקשרתי עם ספק באמצע השנה ואת התשלום האחרון אני צריכה לשלם לו בפברואר שנת 2013 ולא במהלך שנת 2012, זה עודף.
זבולון כלפה: והוא חיכה עכשיו שישה חודשים, את רוצה להגיד לי?
<דוד שטינמץ: כשמתחייבים על מלוא הסכום והתשלום הולך לידי - - - ביצוע.
<יעל מבורך: זה התקציב שאנחנו מעבירים פה.
<יעל מבורך: איך שאנחנו מתנהלים מול ספקים זה נושא אחר, אני יכולה להרחיב עליו, זה קצת ארוך, אז אולי לא נשאיר את זה - - -
זבולון כלפה: זאת אומרת, לכאורה המשמעות של העניין, אני רוצה להבין - - -
<יעל מבורך: לא עיכבנו תשלומים לספקים.
קארין אלהרר: אבל ההתחייבות הייתה ידועה, איך זה לא נכנס לתקציב?
<יעל מבורך: שוב, כי זה לא חלק מתקציב 2013, זה גם עונה על שאלת הרב גפני.
ניסן סלומינסקי: זה מופיע בתקציב 2012, את לא יכולה לכתוב את זה פעמיים.
<יעל מבורך: זה חלק מתקציב 2012, הוא אושר בשנת 2012, זה חוק.
יצחק כהן: חייבו אותו.
ניסן סלומינסקי: נניח את חותמת חוזה עם 90 יום, שוטף פלוס 90 או 120 יום, ה-120 יום כבר נכנס ל-2013.
<יעל מבורך: בדיוק.
זבולון כלפה: זאת אומרת, לצורך העניין אותו ספק, א', קיבל את כספו, נכון?
זבולון כלפה: לא נכנס כרגע לסעיף.
ניסן סלומינסקי: חלק כן וחלק לא.
זבולון כלפה: בעצם זה הליך פורמלי בלבד, לחלוטין.
יצחק כהן: קלפה, אם לא תאשר את זה, הוא לא יקבל.
<דוד שטינמץ: נכון, הם מתחייבים על מלוא סכום.
אראל מרגלית: אני רוצה להבין, זה הבדל בין Cash Flow לבין תקציב?
יצחק כהן: קלפה, אם לא תאשר את זה היום, הם לא יקבלו.
זבולון כלפה: היא אומרת שהם שילמו כבר.
אראל מרגלית: אנחנו לא מדברים כאן על Cash Flow, אנחנו מדברים על הקצאה נוספת.
יצחק כהן: אם לא תאשר את זה היום, תתקע את הספקים.
זבולון כלפה: זה לא מה שהיא אומרת.
ניסן סלומינסקי: דוגמה, חתמת חוזה פלוס 120 יום, 120 יום כבר נכסים ל-2013.
אלעזר שטרן: זה מה שהוא אומר, זה ה-Cash Flow.
אראל מרגלית: הבנתי, אז הסיבה שהפעם אנחנו מאשרים Cash Flow ונניח לא בדברים אחרים, זה בגלל שזה עבר לשנה הבאה.
ניסן סלומינסקי: בדיוק, זה עודפים מחויבים, או פרויקט שהולך לפי - - -
אראל מרגלית: מבחינתי, אני לא מבין למה אתם מכניסים אותנו לזה.
אלעזר שטרן: זה מה שאמרתי בתחילת הדיון.
אראל מרגלית: אלא אם כן יש לזה השפעה מאוד גדולה על חלק אחר של התקציב ב-2013.
<יעל מבורך: אסביר.
ניסן סלומינסקי: אראל, לכן אמרנו, לפי החוק לא צריך, השר מודיע, נגמר.
ניסן סלומינסקי: אנחנו לקחנו על עצמנו את הרצון – מבחינת החוק השר מודיע לנו כי זה עודפים מחויבים, אושרו כבר הכול בסדר, הופיע בתקציב, לא צריך, השר רק מודיע – אנחנו לקחנו על עצמנו להיכנס לזה יותר.
אראל מרגלית: אבל יש לזה השפעה מבחינה זאת שזה עכשיו הופך להיות חלק מהתקציב של 2013, ולכן - -
אראל מרגלית: - - מה זה עושה לגבי שאר ההחלטות לגבי 2013?
<יעל מבורך: אסביר למה בעצם – ועל זה יוכלו להגיד אנשי המשרדים הרבה יותר טוב ממני – עד שלא מועברים העודפים, כיוון שיש לנו התחייבויות לספקים צד ג' שנעמוד בהם ולא רוצים לעכב אותן, אנחנו נותנים לזה קדימות על פני פעילות חדשה.
<יעל מבורך: פעילות חדשה שהייתה לנו בתוך תקציב המשכי לצורך העניין בשנת 2013 שלא יכלו להוציא אותה לפועל כי לא הגיעו העודפים, כי צריך לשלם לספקים, סגרו עם הספק שוטף פלוס 90, לכן הדבר הזה מעכב את הביצוע במשרדי הממשלה.
<יעל מבורך: ברגע שהיום תאשרו את הדבר הזה, הם יכולים להשתמש בתקציב שלהם לשנת 2013 כמו שהם אמורים לעשות.
<יעל מבורך: לכן בין היתר היה חשוב לנו להעביר את זה להצבעה אקטיבית, לקצר את ה-21 יום כדי לא ליצור בשנה שיש שלושה חודשים לעבוד במשרדים 21 יום של הודעה לוועדה, לכן אנחנו צריכים את האישור האקטיבי שלכם.
<יעל מבורך: אבל כמו שנאמר פה מספר פעמים, עודפים מחויבים במהות שלהם זה הליך פרוצדורלי שמעביר התחייבויות משנת 2012 ל-2013.
אראל מרגלית: אבל האם זה משפיע על המסגרת של 2013 באיזושהי צורה?
<יעל מבורך: מה שלמעשה נראה בסוף היום הזה, זה תקציב מקורי 2013 שעליו נוספו העודפים שתאשרו.
יצחק כהן: של 2012.
ניסן סלומינסקי: שבאים מ-2012.
<יעל מבורך: אלה יהיו המסגרות החדשות עכשיו של הסעיפים האלה.
אראל מרגלית: אז לכן למשל זה לא מגדיל את הגרעון, כי המקורות התקציביים הם לא - - -
משה גפני: את כל הזמן אומרת "ספקים", תיקחי את הסעיף הראשון שאת מבקשת: המשרד להגנת הסביבה, שכר ותפעול, מה זאת אומרת ה"ספקים"?
<יעל מבורך: אני באמת מציעה שנעבור אחד אחד.
ניסן סלומינסקי: כן, בוא נתחיל לעבור, עכשיו אתחיל, רק דקה.
ניסן סלומינסקי: נתחיל עכשיו, רב מוישה, רק אחרי שנגמור - - -
משה גפני: אה, אתה הולך לעבור על שתי החוברות?
ניסן סלומינסקי: עוברים על שתי החוברות, אלא אם כן תרצו - - -
משה גפני: אז יש לי שאלה, מה זה "שכר ותפעול" הראשון?
משה גפני: היא אומרת כל הזמן "ספקים", מי מקבל את השכר הזה?
ניסן סלומינסקי: יש כאן רפרנטים, יסבירו כל אחד.
משה גפני: אז אני שואל, כן.
ניסן סלומינסקי: רגע, נתחיל.
משה גפני: נשמע את הספקים.
ניסן סלומינסקי: רק שנייה, טמיר.
זבולון כלפה: שנייה אחת, עוד הערה אחת לגבי סעיף 46.
זבולון כלפה: אני מצטרף להערה של מרב ושל אחרים - - -
ניסן סלומינסקי: על 46 נדבר בנפרד עוד דקה, נדבר על זה.
זבולון כלפה: אבל חוסר - - - של העניין הזה ש-א', אנחנו נדרשים היום להצביע כאילו עבור רשימה מסוימת, לא ראינו, לא יודעים על מה, זה כאילו בעצם הליך פורמלי לגמרי?
זבולון כלפה: נראה לי משונה.
ניסן סלומינסקי: נדבר על זה כשנגיע.
ניסן סלומינסקי: טמיר.
<טמיר כהן: אני רוצה להעיר לכמה דברים, קצת לסבר את האוזן.
<טמיר כהן: עלו פה הרבה שאלות שלחלקן נראה שיש תשובות פשוטות והרבה שאלות שלא עלו פה - - -
ניסן סלומינסקי: רבותי, אני מבקש, בפרט אלה שיושבים ליד המיקרופונים.
חיים כץ: חסר לנו פה 200,000 שקל ואנחנו גומרים.
חיים כץ: 200,000 שקל.
ניסן סלומינסקי: זה כל הסיפור?
ניסן סלומינסקי: 200,000?
חיים כץ: תביא 200,000 שקל נגמור.
משה גפני: השנה התחלת לא טוב, פעם דיברת בסכומים אחרים.
עליזה לביא: יש לו עודפים.
חיים כץ: תשמע - - -
משה גפני: יש לך עודפים.
<טמיר כהן: עלו פה הרבה שאלות שתהיינה עליהן תשובות יחסית פשוטות.
<טמיר כהן: אני רוצה רק להגיד לכם שלא עלו פה הרבה שאלות שהתשובות שלהן יותר מסובכות.
<טמיר כהן: הסיפור הזה של מעקב פיקוח לכל ההעברות התקציביות יצא במסגרת הוועדה.
<טמיר כהן: במשך שנים ולקראת הדיון שיהיה בהמשך ריכזנו למעשה את כל המקרים והתגובות לשאלות שעלו, ונבוא במשא-ומתן מול משרד האוצר בגיבויו של יושב-ראש הוועדה לאור הדרישות שעלו במשך השנים, שהם בעיקר בתחום השקיפות ומתן החומר בזמן ועוד שאלות כאלה ואחרות.
<טמיר כהן: אנחנו מוכנים לקראת הדיון הזה, ובסופו של דבר נצליח לקיים את הדיון הזה, כמו שחבר הכנסת גפני אמר, שבראש הוועדה יהיו גבולות גזרה לתוך הדבר הזה.
<טמיר כהן: זה לא יהיה משהו שכל הבקשות תיענינה, כי בהחלט יש פה מגבלות לא פשוטות.
<טמיר כהן: אבל כל הדברים, כל השאלות שעלו פה וגם אחרות שלא עלו פה הצבנו אותן והכנו אותן לקראת הדיון מול האוצר, לקראת תוכנית העבודה המלאה של הכנסת הזאת בתחום ההעברות התקציביות, זה מה שרציתי להגיד.
ניסן סלומינסקי: אם כך, בואו נתחיל עכשיו.
ניסן סלומינסקי: רבותי, זה תלוי בנו כמה זמן זה יימשך, אנחנו מוכנים שכל חבר ועדה יהיה מרוצה מהעניין.
משה גפני: אני מרוצה מלכתחילה, אני מרוצה כבר.
ניסן סלומינסקי: אז אתה מוכן להצביע אד-הוק, טוב, בסדר.
משה גפני: לא אמרתי שאני מוכן להצביע, אבל אמרתי שאני מרוצה, מה זה, זה העברות.
יצחק כהן: אם אתם רוצים לעבור סעיף סעיף, זה סימפוזיון ליומיים, זה עד יום כיפור.
משה גפני: אני רוצה לדעת מה זה השכר.
ניסן סלומינסקי: רק שנייה, נתחיל.
ניסן סלומינסקי: ושוב אני אומר, אם חברי הוועדה ירצו שנצביע על חבילה חבילה, אפשרי, אם לא, נעבור דבר דבר והרפרנטים מוכנים, יסבירו.
יצחק כהן: תמיד יש שתי הצעות להצבעה.
ניסן סלומינסקי: מספיק שחבר כנסת אחד מבקש, אז אעשה את זה.
ניסן סלומינסקי: אז בואו נתחיל, ואולי תוך כדי זה אם נראה שזה זורם, אז אולי נקפוץ לאישור יותר גדול.
משה גפני: שאלתי, הסעיף הראשון, מה זה השכר?
משה גפני: עוד לא התחיל הדיון?
<יעל מבורך: אני צריכה ללכת.
ניסן סלומינסקי: אז בוא נתחיל – יש כאן עדיפות?
<טמיר כהן: נלך לפי הסדר, הנה, החוברת הגדולה.
ניסן סלומינסקי: לפי התאריכים שהגיעו, אז החוברת הגדולה שמספרה - - -
<טמיר כהן: לא, זה לא מספר של חוברת.
ניסן סלומינסקי: החוברת הגיעה לפי החותמת ב-3 בספטמבר, השנייה הגיעה אלינו ב-9 בספטמבר, אז נתחיל לקרוא בחוברת הגדולה קודם.
משה גפני: מהמטה לביטחון לאומי?
<טמיר כהן: כן.
משה גפני: טוב, פה אני לא יכול לשאול כלום, נו, איזה שטויות, הייתי יכול לשאול, אבל אני לא רוצה.
ניסן סלומינסקי: נמצא כאן רפרנט – חבר'ה הרפרנטים, בואו עכשיו תהיו אתי, חבר הכנסת זרחיה, אל תכשיל את - - -
<דורון סמיש: צהריים טובים, הבקשה התקציבית נועדה להעברת העודפים של המטה לביטחון לאומי משנת 2012 לשנת 2013.
<קריאה: כמו שאמרת מקודם.
משה גפני: בדיוק, אמרתי מילה במילה.
משה גפני: אני כבר בלילה יכול להגיד את זה, בחלום.
ניסן סלומינסקי: נכון, בביטחון הלאומי באמת אי-אפשר.
משה גפני: מה בביטחון לאומי?
משה גפני: בכל יגידו אותו דבר, אבל בביטחון לאומי אני לא יכול לשאול.
קארין אלהרר: זה לא רציני.
ניסן סלומינסקי: תכף נראה, בוא ניקח סעיפים אחרים.
<דורון סמיש: כפי שניתן לראות בסעיף 10 יש תוכנית אחת שבה נמצא כל הטיפול של המטה לביטחון לאומי, מדובר על סעיף יחסית קטן שעולה כ-50 מיליון שקל.
משה גפני: מה אתה יכול לפרט על העניין הזה?
משה גפני: בגלל שאני כל הזמן מחפש לדעת מה עשו במטה לביטחון לאומי מינואר עד אוקטובר בלי הכסף הזה.
משה גפני: זה לא דבר חשוב הכסף?
<דורון סמיש: הכסף הוא דבר חשוב, א', יודעים שחלק מהעודפים מועברים כי הם מסמנים את הכספים כעודפים מחויבים.
<דורון סמיש: שנית, העודפים הם רק אחוז מסוים מהכסף, יש להם כסף בבסיס התקציב שאתו הם יכולים לפעול.
<דורון סמיש: אכן יש משרדים רבים שמשוועים לעודפים ולא יכולים לפתוח הזמנות עד שלא יגיעו העודפים.
קארין אלהרר: אני לא מבינה, מה זה הכסף הזה?
קארין אלהרר: לאן הוא הולך?
<דורון סמיש: הכסף הולך לתקנות התקציביות בגין התחייבויות שנפתחו שנה שעברה ולא בוצעו שנה שעברה, אלא יבוצעו השנה.
עפר שלח: תראה, אתה מציגים סעיף – קח את הסעיף הזה כדוגמה - -
ניסן סלומינסקי: זה סעיף שבו אתה יכול פחות לדבר.
עפר שלח: - - שבו במטה לביטחון לאומי 33%, לא כסף גדול, זה כולה 60 מיליון שקל, נגיד, יחסית למה שאנחנו מדברים עליו פה.
קארין אלהרר: כולה.
עפר שלח: אבל שליש מהכסף של המטה לביטחון לאומי הוא בעודף התקציבי הלא מחויב הזה – לעובדה הזאת שזה שליש יש הסבר?
<דורון סמיש: יש התחייבויות שהן פשוט יותר ארוכות או נפתחו קלנדרית לא נכון - - -
עפר שלח: אם היינו מבקשים לתת לפני שלושה ימים, היית יכול לתת דוגמה?
עפר שלח: היית יכול לתת הסבר?
עפר שלח: זאת אומרת, מה טווח הזמן שאתם צריכים בשביל לתת - - -
ניסן סלומינסקי: אתה יכול לתת דוגמה?
ניסן סלומינסקי: הוא יודע את הדוגמה, הוא לא צריך את הזמן – דוגמה אחת כזאת רק שנבין פעם אחת, התחילו אתך.
עפר שלח: אה, אם הוא יודע, אז אשמח לשמוע.
<דורון סמיש: דוגמה, משרד שפתח את ההתחייבות שלו לנושא חשמל בנובמבר, אז הוא פתח התחייבות - - -
עפר שלח: לא, במטה לביטחון לאומי.
<דורון סמיש: אני לא מכיר את ההתחייבות בעל-פה של המטה לביטחון לאומי.
<דורון סמיש: אשמח להעביר אם תרצו את כל ההתחייבויות.
חיים כץ: אז איך באת לא מוכן?
<דורון סמיש: - - -
חיים כץ: איך באת לא מוכן?
חיים כץ: תגיד לי.
חיים כץ: מה, אתה מסתלבט?
חיים כץ: איך באת לא מוכן לדיון?
חיים כץ: תגיד לי, איך אתה בא לא מוכן לדיון?
חיים כץ: מה זה אתה לא מכיר?
חיים כץ: אז למה אתה מציג את זה?
חיים כץ: למה אתה עונה?
<דורון סמיש: אני מכיר את המטה לביטחון - - -
חיים כץ: אתה מכיר, אז תביא את הדוגמאות.
ניסן סלומינסקי: לא את כולן, תן לי רק דוגמה אחת, רק שנבין כדוגמה.
<דורון סמיש: לדוגמה, אם המשרד פותח התחייבות שנה קדימה של חשמל - -
עפר שלח: לא, אם זאת התשובה שלו - - -
<דורון סמיש: - - בכל מקרה, אם הוא לא פתח אותה - - -
ניסן סלומינסקי: מה זה, חשמל שקשור למה?
ניסן סלומינסקי: קשור למה החשמל?
<דורון סמיש: לתפעול המשרד שלו, חשמל של המנורות וחשמל של הכול.
<דורון סמיש: הוא פותח התחייבות מראש שנה קדימה לחברת חשמל על תשלומי החשמל שלו.
<קריאה: 50 מיליון שקל על חשמל?
קארין אלהרר: רגע, זו דוגמה אמיתית?
עפר שלח: זה היפותטי, זה לא - - -
<דורון סמיש: השנה הזאת ברוב המשרדים אינה קלנדרית פרפקט, היא לא מה-1 בינואר עד ה-31 בדצמבר.
נחמן שי: הם לא מתייחסים ברצינות.
סתיו שפיר: אין שום בעיה, אנחנו מבינים את הדבר הזה, אבל מה שאנחנו מבקשים – אני חושבת שכולם כבר התעייפו מדוגמאות שהן לא אמיתיות – זה להבין בדיוק על מה אנחנו - - -
קארין אלהרר: זו דוגמה היפותטית.
<דורון סמיש: לא, זו דוגמה אמיתית בכל נושא.
סתיו שפיר: אין בעיה, אז גם מים וארנונה הם דוגמה אמיתית בכל נושא, ברור, בסדר, זה לא משנה.
<דורון סמיש: נכון.
קארין אלהרר: זה לא שליש.
סתיו שפיר: מה שאנחנו שואלים ומה שביקשנו מראש היה לקבל פירוט מוקדם, היה עדיף לפני הישיבה ולא עכשיו שתהיה פה ותצטרך להיות מובך מהשאלות שלנו, ואני מתנצלת, אבל מה שצריך זה איזשהו מסמך מוקדם שיסביר לנו מהן בדיוק ההעברות, מה בדיוק אנחנו מעבירים ולאן; איזה התחייבויות מוקדמות היו, פירוט אמיתי, לא פירוט של דברים שברור שהיו.