GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
גילה גמליאל: אבל אתה הצבעת על ההסתייגויות לסעיפים של הכחול ואז הם הגישו רביזיה להסתייגויות.
גילה גמליאל: אחרי שהצבעת כבר, זאת בעיה.
איתי עצמון: כשהוועדה דנה בסעיף הזה, היא דנה בו כאשר הוא חל רק על כיתות ב'.
יעקב ליצמן: אתה עושה את זה יותר גרוע.
יעקב ליצמן: אתה אומר שאפילו לא היה דיון.
משה גפני: אפילו בהישגים הקטנים שהיו, גם את הכסף הזה הם לוקחים.
ניסן סלומינסקי: משה, מה שאתה הצגת אתמול זה את החצי מיליארד של החינוך וחצי מיליארד של התחבורה.
ניסן סלומינסקי: היו דפים מיוחדים שחולקו.
טמיר כהן: דפים מספר התקציב.
ניסן סלומינסקי: אמרנו שכל אחד יראה אותם והדיון על עצם הורדת התקרה יהיה בשבוע הבא.
משה בר סימנטוב: היושב ראש, אני אסביר בדיוק מה אמרתי.
ניסן סלומינסקי: מה שאמרתי כרגע, זה מה שאני זוכר.
משה בר סימנטוב: אני אשחזר את הדיון של אתמול.
משה בר סימנטוב: אני הצגתי לכם את ההפחתה בחינוך ואמרתי לכם שההפחתה בחינוך בסך חצי מיליארד שקלים מורכבת מהפחתה של 150 מיליון שקלים, דבר שדורש תיקון חקיקה ולכן הצגתי לכם את זה ואמרתי שיש כבר את החוק של פיצול כיתות בו אנחנו משנים בכיתה ב' ועכשיו אנחנו נשנה גם בכיתה א' ונוריד אותם מעשר לחמש.
משה בר סימנטוב: זה נותן 150 מיליון.
משה בר סימנטוב: את 350 מיליון השקלים הנוספים אנחנו נסכים בין שר החינוך לבין שר האוצר, נביא לוועדת הכספים וזה יגולם בהצעת התקציב וועדת הכספים תחליט על זה במסגרת הזאת.
משה בר סימנטוב: גם הבאתי במקביל נוסח ללשכה המשפטית.
משה בר סימנטוב: זה לפני הנושא החדש.
שגית אפיק: נשמע את העובדות.
יעקב ליצמן: יש גם סתירה בעובדות.
ניסן סלומינסקי: ודאי שהנושא הוא נושא חדש אבל נשמע אותו.
משה בר סימנטוב: אלה הן העובדות.
משה בר סימנטוב: הצגתי לכם הפחתה של חצי מיליארד שקלים.
משה בר סימנטוב: אמרתי ש-150 מיליון מתוך חצי המיליארד זה באמצעות הרחבת תיקון החקיקה והבאתי נוסח ללשכה המשפטית.
משה בר סימנטוב: אמרתי שזה הנוסח עליו צריך להצביע במקום הנוסח המקורי של הממשלה.
משה בר סימנטוב: בזה הסתיים העניין.
טמיר כהן: במקביל הבאת תיקונים שהופצו לחברי הוועדה.
משה בר סימנטוב: זה הורדת הגגות.
משה בר סימנטוב: אמרתי שכדי לגלם את הורדת הגגות, צריך תיקון חקיקה.
איתי עצמון: כאשר נדון הסעיף הזה מתוך חוק ההסדרים בוועדה הזאת לפני שבוע או שבועיים, הוא נדון רק לגבי כיתה ב'.
איתי עצמון: היו כאן לא רק משרד האוצר אלא משרד החינוך, המועצה לשלום הילד וכל הגורמים שמעורבים בעניין הזה.
איתי עצמון: אם יתבקש כאן להחיל גם על כיתות א', יש לזה לא רק משמעויות תקציביות אלא יש לזה גם משמעויות פדגוגיות שצריך להבין אותן לפני שמקבלים החלטה כזאת שלא הייתה בכחול ולא נדונה באופן מסודר כאשר נבחנו כל השיקולים הקשורים בזה.
יעקב ליצמן: צרי להחזיר את זה לממשלה.
ראובן ריבלין: למה להחזיר?
ראובן ריבלין: לאשר את הכחול.
משה בר סימנטוב: זה על דעת שר החינוך.
משה גפני: על דעת שר החינוך, מעניין אותנו.
איתי עצמון: לו הדבר שמובא בפנינו היה מדבר רק על שנת הלימודים הקרובה מתוך צורך לקצץ בתקציב, ניתן היה להגיד שזה שיקול שגובר במקרה הזה, אבל ההצעה שמובאת כאן היא לכל השנים מכאן ואילך, אלה דברים ארוכי טווח שצריך לשקול באופן יותר רציני.
משה בר סימנטוב: השינוי שנוצר בעקבות הוועדה הוא שינוי בבסיס ההוצאה של מדינת ישראל.
משה גפני: למה אתה לא נותן לנו להתבטא?
ניסן סלומינסקי: אני אתן אבל אני רוצה קודם להבין.
ניסן סלומינסקי: האם יש טענה לנושא חדש?
משה גפני: אמר ליצמן נושא חדש.
ניסן סלומינסקי: יעבור לוועדת הכנסת.
ניסן סלומינסקי: אם מישהו רוצה לדבר בלי קשר, בבקשה.
משה גפני: אני רוצה לטעון עוד טענה.
משה גפני: כאשר זה עלה כאן לדיון בוועדה לפני כשבועיים, הציג משה בר סימנטוב ואמר שבכיתות ב' חמש השעות הללו עדיין לא נכנסו בפועל ולכן אין קיצוץ אלא יש רק מניעת העלאת חמש השעות הנוספות.
משה גפני: אז התקיים כאן דיון אליו הוזמנו אנשים שאמרו את דבריהם.
משה גפני: עכשיו יש משהו חדש לגמרי.
משה גפני: באים ואומרים שהולכים לקצץ בכיתות א'.
משה גפני: לקצץ בכיתות א' לפני שיש את הטענה שהיא נכונה של חבר הכנסת ליצמן לנושא חדש, צריך להתחיל לקיים דיון.
משה גפני: לכן צריך להזמין את כל הגורמים הרלוונטיים לפני שאתה טוען איזושהי טענה.
משה גפני: אתה צריך להתחיל בדיון על קיצוץ של חמש שעות בכיתה א'.
משה גפני: אתה צריך להביא את המועצה לשלום הילד, אתה צריך להביא את משרד החינוך, אתה צריך להביא את הסתדרות המורים ואת כולם.
ראובן ריבלין: קודם כל יחליטו אם זה נושא חדש.
משה גפני: לפני נושא חדש צריך לקיים דיון.
משה גפני: אנחנו מוכנים לעשות הפסקה.
משה גפני: תזמין אותם.
משה גפני: מתייעצים כאן כל הזמן ואני לא יודע על מה.
משה גפני: על הסנדביצ'ים מתייעצים כל כך הרבה זמן?
משה גפני: לא הבנתי למה מקצצים.
משה גפני: אחרי כל ההישגים שהיו, עכשיו עושים את החשבון?
ניסן סלומינסקי: אם נחליט שזה לא נושא חדש והדיון מתקיים כאן, נשמח לשמוע את עמדתם.
ניסן סלומינסקי: מאחר שאנחנו מחליטים שזה נושא חדש, זה יעבור לוועדת הכנסת.
ניסן סלומינסקי: אם זה יחזור אלינו, יהיה דיון.
יעקב ליצמן: יכול להיות שוועדת הכנסת תחליט שזה לא נושא חדש ואז יהיה אפשר לדון.
ניסן סלומינסקי: נשמע את החלטת ועדת הכספים.
ניסן סלומינסקי: כרגע יש טענה שזה נושא חדש.
ניסן סלומינסקי: הנושא יועבר לוועדת הכנסת.
ראובן ריבלין: גם היום לא נראה את הטור דה פראנס, וזה דבר חמור ביותר.
ראובן ריבלין: בקשות לדיון מחדש
ניסן סלומינסקי: רבותיי, אנחנו עוברים להצבעות על הרביזיות.
נועה בן שבת: פרק ד', הסתייגות של קבוצת העבודה וקבוצת קדימה, למחוק את סימן א'.
נועה בן שבת: ההסתייגות נפלה ויש לנו כאן רביזיה.
ניסן סלומינסקי: הצבעה בעד – 6 נגד – 8 הרביזיה לא התקבלה.
נועה בן שבת: רביזיה על דחיית ההסתייגות של קבוצת העבודה לגבי ה-קש פלו.
ניסן סלומינסקי: הצבעה בעד – 4 נגד – 8 הרביזיה לא התקבלה.
יצחק כהן: קודם זה עבר.
טמיר כהן: לא עבר.
יצחק כהן: מוותרים לכם.
נועה בן שבת: רביזיה על סעיף 19.
נועה בן שבת: הסעיף אושר והתבקשה רביזיה.
גילה גמליאל: של מי?
נועה בן שבת: אני לא זוכרת.
ניסן סלומינסקי: הוגשה רביזיה ומישהו כאן ביקש רביזיה.
ניסן סלומינסקי: היא לא רשמה מי מבקש.
יצחק כהן: מה תוכן הסעיף?
נועה בן שבת: סעיף 19 הוא סעיף ההגדרות.
ניסן סלומינסקי: הצבעה בעד – 6 נגד – 9 הרביזיה לא התקבלה.
נועה בן שבת: סעיפים 20 ו-21 אושרו ללא בקשת רביזיה.
נועה בן שבת: אנחנו עוברים לסעיף 22, לגביו הייתה הסתייגות של חבר הכנסת ליצמן שנדחתה ועכשיו דנים ברביזיה.
ניסן סלומינסקי: מי בעד הרביזיה של ליצמן.
ניסן סלומינסקי: הצבעה בעד – 4 נגד - 9 הרביזיה לא התקבלה.
נועה בן שבת: באותו סעיף הייתה הסתייגות של חברת הכנסת מיכל בירן שנפלה והוגשה רביזיה עליה אנחנו מצביעים.
נועה בן שבת: בסעיף 23 הייתה הסתייגות של קבוצת מרצ והקבוצה שנפלה וחבר הכנסת כהן ביקש רביזיה.
ניסן סלומינסקי: מי בעד הרביזיה של יצחק כהן?
נועה בן שבת: סעיף 24 אושר ללא רביזיה.
נועה בן שבת: בסעיף 25 התבקשה רביזיה על ידי הקבוצה על אישור הסעיף.
ניסן סלומינסקי: מי בעד קבלת הרביזיה של הקבוצה?
נועה בן שבת: סעיף 26 אושר והתבקשה רביזיה על ידי חבר הכנסת ליצמן.
נועה בן שבת: בסעיף 27 הייתה הסתייגות של חברת הכנסת גמליאל והקבוצה שנפלה והוגשה רביזיה על ידי חבר הכנסת ליצמן.
גילה גמליאל: זה היה של רוברט אילטוב.
רוברט אילטוב: זאת הייתה רביזיה שלי.
גילה גמליאל: אנחנו רק הצטרפנו.
נועה בן שבת: זאת הסתייגות אחרת.
גילה גמליאל: אבל לי אין משהו אחר.
גילה גמליאל: אני הייתי רק עם רוברט.
נועה בן שבת: אצלי רשום שההסתייגות הזאת הייתה הסתייגות לגבי בתי החולים שהם מלכ"רים.
נועה בן שבת: הייתה הסתייגות להחריג אותם מתחולתו של הסדר ההתחשבנות.
נועה בן שבת: הייתה הסתייגות של חבר הכנסת ליצמן ושל הקבוצה והוגשה רביזיה.
נועה בן שבת: הייתה הסתייגות של חברי הכנסת חמד עמאר ורוברט אילטוב, היא נפלה והוגשה רביזיה לגביה.
יעקב ליצמן: אני לא הבנתי.
נועה בן שבת: ההסתייגות הייתה להחריג את בתי החולים בירושלים מהסדר ההתחשבנות אלא אם כן בית החולים ביקש להיכלל בהסדר.
יצחק כהן: באיזה בתי חולים מדובר?
נועה בן שבת: למשל בהדסה ובשערי צדק.
יצחק כהן: ומה יהיה עם גבעת שאול והרצוג?
יעקב ליצמן: זה ממשלתי, אבל לניאדו גם.
נועה בן שבת: זאת הייתה הסתייגות אחרת.
ניסן סלומינסקי: מי בעד הרביזיה של חמד עמאר ורוברט אילטוב?
ניסן סלומינסקי: הצבעה בעד – 7
גילה גמליאל: אני ספרתי תשעה.
ניסן סלומינסקי: הצבעה בעד – 8
טמיר כהן: עיסאווי לא הצביע.
יצחק כהן: תשעה.
ניסן סלומינסקי: אני מבקש להצביע שוב ושאף אחד לא יספור.
ניסן סלומינסקי: רק טמיר יספור.
ניסן סלומינסקי: מי בעד הרביזיה של רוברט?
גילה גמליאל: לא יעזור לכם.
גילה גמליאל: זה יעבור.
ניסן סלומינסקי: אם יעבור, יעבור.
ניסן סלומינסקי: הצבעה בעד – 9 נגד - 7
גילה גמליאל: הרביזיה התקבלה.
נועה בן שבת: הרביזיה התקבלה.
נועה בן שבת: עכשיו אנחנו דנים מחדש בהסתייגות של חברי הכנסת חמד עמאר ורוברט אילטוב.
נועה בן שבת: חברת הכנסת גמליאל, את נמצאת בהסתייגות הזאת?
גילה גמליאל: אני נמצאת בהחלט.
גילה גמליאל: אני תומכת ברוברט.
נועה בן שבת: ההסתייגות הזאת אומרת שמהסדר ההתחשבנות בבתי החולים הציבוריים הכלליים יוצאו בתי החולים בירושלים.
יעקב ליצמן: לא רק בירושלים.
נועה בן שבת: בהסתייגות הזאת מדובר רק בירושלים, למעט אם בית החולים מבקש להיכלל בהסדר ההתחשבנות.
משה בר סימנטוב: אני אסביר למה מה שאתם עושים מפורר את כל הסדר הקייפ.
משה בר סימנטוב: הסדר הקייפ בסוף בנוי על איזונים בכל המערכת.
משה בר סימנטוב: כל בתי החולים וכל קופות החולים שותפות בהסדר הזה.
יעקב ליצמן: נושא חדש.
משה בר סימנטוב: אנחנו יוצרים כאן הסדר שמצלם מצב כדי להבטיח יציבות במערכת לשלוש השנים הקרובות.
משה בר סימנטוב: אמרנו לכם גם בוועדה ואמרנו לכם בפורומים אחרים את הבעיה של הדסה שבגללה אתם כאן מצביעים.
משה בר סימנטוב: במה שאתם עושים עכשיו, אתם לא פותרים.
משה בר סימנטוב: ככל הנראה רק תחריפו את הבעיה של הדסה.
משה בר סימנטוב: בהסדר הקייפ יש מנגנונים שמגנים על בתי החולים.
משה בר סימנטוב: אמרנו לכם שלשרי הבריאות והאוצר יש סמכות בחוק לעשות התאמות נדרשות במקרים ספציפיים ואמרנו לכם שהמקרה של הדסה הוא מקרה בגינו אנחנו נעשה את ההתאמה הזאת.
משה בר סימנטוב: אם עכשיו אנחנו נחריג בתי חולים כאלה, הם יוחרגו גם ממנגנוני ההגנה, הם יוחרגו גם מההסדר ואנחנו ניצור בעיה במערכת הבריאות ושום תועלת לא תצמח מזה לאף אחד מהשחקנים.
משה בר סימנטוב: מעבר לרצון להסתייג או לא להסתייג ממה שהממשלה הציעה כאן, הדבר הזה בסוף מפר את כל האיזונים על פיהם בנוי ההסדר הזה לשלוש השנים הקרובות.
משה בר סימנטוב: הדבר שאתם מצביעים נגדו עכשיו הוא לא בעד הדסה או משהו אחר.
משה בר סימנטוב: להדסה זה רע וזה מפורר את כל ההסדר.
משה בר סימנטוב: לכן, אל תעשו את הדבר הזה.
משה בר סימנטוב: אמרנו לכם שהשרים יעשו שימוש בסמכות ואתם צריכים להסתפק בדבר הזה.
משה בר סימנטוב: לרשות המבצעת נתונה הסמכות ולה יש את האחריות להגיע כאן להסדר.
רוברט אילטוב: הדברים שאמר נציג האוצר הם לא כל כך נכונים.
רוברט אילטוב: קודם כל, בחוק יש את שיקול הדעת של השרים לתת את כל ההתחשבנות והם יכולים להתערב ואין שום בעיה.
רוברט אילטוב: במסגרת שיקול הדעת הרחב הזה הם יכולים להגיע להסדר עם בית חולים ובית החולים, בהסדר כזה, יכול להצטרף להסדר הכללי.
רוברט אילטוב: ההסתייגות שלנו לא פוסלת את זה.
רוברט אילטוב: לכן הם יכולים להגיע להסדר וכל בתי החולים בירושלים יצטרפו להסדר הזה.
רוברט אילטוב: זה לא מפורר שום דבר.
נועה בן שבת: אנחנו הכנסנו את זה לסעיף 27 שמחריג מהסדר ההתחשבנות את בית החולים, אלא אם כן הוא מבקש לחזור אליו.
רוברט אילטוב: כלומר, המשרד יכול להציע את ההסדר ובית החולים יכול להצטרף להסדר הכללי.
רוברט אילטוב: לכן אין שם סתירה ואני מבקש כן לקבל את העמדה שלי.
רוברט אילטוב: לשרים יש שיקול דעת רחב והם יכולים למצוא את הפתרון, אז שימצאו פתרון ובתי החולים יצטרפו להסדר.
ניסן סלומינסקי: סמנכ"ל תקציבים במשרד הבריאות.
יאיר אסרף: חשוב לחדד נקודה אחת.
יאיר אסרף: המשמעות של הוצאת הדסה מה-קייפ, היא בעצם ביטול הגידור של 98.
יאיר אסרף: 5 אחוזים מהמחזור שהיה לה בנטו ב-2012.
יאיר אסרף: זאת אומרת, היא תצטרך להיאבק על העתיד שלה מהשקל הראשון.
יאיר אסרף: חשוב להבין את זה.
יאיר אסרף: זאת המשמעות של ההצעה.
ניסן סלומינסקי: כלומר, זה לרעת הדסה?
יאיר אסרף: חד משמעית לרעת הדסה.
יאיר אסרף: זה יכניס אותה לתוך מרחץ, אני לא רוצה להמשיך ולומר של מה, מול הקופות החולים.
יאיר אסרף: זאת הצעה שמסכנת את עתיד הדסה.
יאיר אסרף: חבל שהם לא נמצאים כאן.
רוברט אילטוב: אדוני, אתם אמרתם שאתם תפעילו את שיקול הדעת, אז תפעילו את שיקול הדעת בצורה כזאת שלא תכניסו אותה למרחץ הדמים.
רוברט אילטוב: למה אתה מאיים עכשיו?
רוברט אילטוב: עם כל הכבוד, מה שאתה עושה, זה לא מקובל לא עלי ולא על רוב חברי הוועדה.
רוברט אילטוב: אתם עמדתם על כך שיהיה שיקול דעת לשרים ואתה לא צריך להכניס אותה למרחץ הדמים, עם כל הכבוד.
רוברט אילטוב: מה זה האיום הזה?
רוברט אילטוב: זה איום פר אקסלנס.
רוברט אילטוב: לא מקובל עלינו.
רוברט אילטוב: פקיד ממשלתי מביא אותנו למצב של איומים כאן בוועדה.
יאיר אסרף: אם צריך למשוך את המלים הספציפיות שאמרת, ודאי שאני מושך אותן.
רוברט אילטוב: אתה כמשרד מקצועי תמצא את הדרך לא להכניס את הדסה למרחץ הדמים.
רוברט אילטוב: תפעיל את שיקול הדעת.
רוברט אילטוב: אנחנו נשקול כאן
רוברט אילטוב: אם אתה מפעיל את שיקול הדעת בצורה הנכונה.
עיסאווי פריג': ניסן, אני אישית משתדל להבין את הנושא בצורה מקצועית.
עיסאווי פריג': אני מבקש לתת חמש דקות פסק זמן כדי שנבין את זה במהות.
מרב מיכאלי: במלים אחרות, התייעצות סיעתית.
עיסאווי פריג': תן פסק זמן חמש דקות.
אחמד טיבי: תנו לסמנכ"ל להמשיך את דבריו.
ניסן סלומינסקי: רובי ביקש לדבר.
עיסאווי פריג': מאוד חשובה לי דעתם של בעלי המקצוע.
עיסאווי פריג': אני רוצה להבין את הנושא בצורה מקצועית.
ניסן סלומינסקי: רובי ביקש לדבר ואני נותן לו לדבר.
ראובן ריבלין: ביום שני הזמין אותי יושב ראש הלובי למען ירושלים, חבר הכנסת אראל, לבוא ולתרום מניסיוני למצב בבתי החולים בירושלים שהם בתי חולים פרטיים וכל שירות הבריאות הציבורי ניתן על ידם.
ראובן ריבלין: לירושלים אין בריאות בלי הדסה ובלי שערי צדק.
ראובן ריבלין: בעיני להדסה ולשערי צדק יש הבדלים בצורך להתייחס אליהם במצב שבו הם מתנהלים היום.
ראובן ריבלין: יש מחלוקת בתוך הממשלה, בין משרד הבריאות לבין משרד האוצר, לכאורה או יש אומרים כך.
ראובן ריבלין: אנחנו ביקשנו – אוהבי ירושלים ודורשי שלומה – לנסות למצוא דרך בה נעזור להדסה ולא נגרום משברים פוליטיים או איזה שהם דברים שיכולים להתפרש ברמה של ההצבעות כאן בתוך הוועדה.
ראובן ריבלין: בהתייעצות אחת יחד עם חברת הכנסת עליזה לביא ואנשי הבריאות בירושלים, מתוך ידיעה שמנכ"ל משרד הבריאות מתנגד להסדר מעבר להסדר הכתוב כאן, אנחנו הבנו שההכרעה צריכה להיות בתוך הממשלה עצמה.
ראובן ריבלין: התברר לנו שביום ראשון מתקיימת פגישה בין המוסדות הירושלמיים – אני לא רוצה להיכנס לשמות באמירה – לבין המערכת הממשלתית.
ראובן ריבלין: בלי שהממשלה תעזור להדסה, להדסה יש בעיות ואם להדסה יש בעיות, יש לירושלים בעיות כי הדסה נותנת – יחד עם שערי צדק ועוד מספר בתי חולים קטנים בירושלים – שירות למיליון תושבי ירושלים.
ראובן ריבלין: מיליון תושבים כי 300 אלף פלשתינאים, גם הם נדרשים למוסדות האלה.
ראובן ריבלין: באנו על מנת לעזור ואנחנו רוצים לעזור.
ראובן ריבלין: עליזה, ואני שניסיתי לעזור, יצרנו שתי הסתייגויות כי לא רציתי שההסתייגויות באופן טבעי יתקבלו על ידי הוועדה, לא רציתי ליצור מצב שבו הממשלה עלולה לבוא ולומר שאנחנו מערערים לה את כל המערכת בהחרגה כזאת או אחרת.
ראובן ריבלין: אמרתי, בואו ניצור מצב בו המליאה בכנסת – כמובן בהנחיית הממשלה – תמצא את הדרך.
ראובן ריבלין: יצרנו שתי מסגרות שהיו יכולות להיות בסיס ביום ראשון, להביא לידי סיפוק הדרישה המוצדקת של רוברט אילטוב.
ראובן ריבלין: לצערי הרב התקבלה ההסתייגות.
רוברט אילטוב: אימצתי אותה מרובי ריבלין.
ראובן ריבלין: בכוונה ביקשתי – לא מתוך איזשהו רצון להתייחס לשמי האישי – למשוך אותה מיד משום שבאותו רגע יצרתי מערכת שהיא מערכת מעורערת מבחינת ניהול התקציב מצד הקואליציה.
ראובן ריבלין: משכתי אותה כי לא הייתה לי ברירה אחרת.
ראובן ריבלין: הלוואי ואנחנו ביכולתנו כאן להכריע הכרעה גם היינו מגיעים לפתרון.
ראובן ריבלין: ביקשתי מחבר הכנסת אראל – והוא באמת קיבל בהתחלה בהבנה, מתוך רצון לעזור לירושלים, אבל הוא לא יכול כאיש אופוזיציה לעשות דבר שהוא בעליל בניגוד.
אחמד טיבי: אגב, הנושא הוא לא קואליציה-אופוזיציה.
אחמד טיבי: אין כאן אידיאולוגיה.
ראובן ריבלין: אתה צודק, אבל אנחנו נדרוש מאראל לקיים איזושהי הסכמה בינינו.
ראובן ריבלין: אני אומר לכם שמי שרוצה לעזור להדסה, מי שרוצה לעזור לבריאות בירושלים ישאיר את ההסתייגויות על מנת שנכריע בהן במליאה.
ראובן ריבלין: מי שרוצה להביא לידי משבר, אתם יודעים שאחד היחידים שלא אכפת לו שיהיה משבר זה אני אבל לא על חשבון ירושלים.
משה בר סימנטוב: אדוני היושב ראש, אנחנו נפגשים עם אנשי הדסה בין פעמיים לשלוש-ארבע פעמים בשבוע.
משה בר סימנטוב: אנחנו יושבים אתם כמעט על בסיס יומי.
משה בר סימנטוב: החשיבות של הדסה לעיר ירושלים ולמערכת הבריאות בארץ ידועה לכולם ואף אחד לא מתכוון לזנוח את בעיית הדסה.
משה בר סימנטוב: אף אחד לא יזנח את בעיית הדסה וגם הוועדה הזאת תוכל להמשיך ולעקוב, אבל שלמות ההסדר הזה חשובה מאוד.
אחמד טיבי: האם תוכל להבטיח לוועדה משהו שיגונן על הדסה תמורת מה שאמר רובי?
משה בר סימנטוב: דבר ראשון, בהסדר הזה יש מנגנונים שמגוננים על הדסה.
משה בר סימנטוב: הם מגוננים על הדסה והם מבטיחים לה פדיון בשיעור של כמעט מאה אחוזים מהפדיון שהיה לה.
משה בר סימנטוב: הם מבטיחים לה מנגנוני גידול.
מרב מיכאלי: אולי שיעור הפדיון שהיה לא לה מספיק.
רוברט אילטוב: יכול להיות שיש להם פתרון, אבל אני לא מבין אותו.
משה בר סימנטוב: לא סיימנו את העבודה עם הדסה בזה שאמרנו שיש כאן הסדר וההסדר הזה מספק את הבעיות של הדסה.
משה בר סימנטוב: זה לא המצב.
משה בר סימנטוב: אנחנו נצטרך להמשיך ולתת את הדעת על הדסה, גם משרד הבריאות וגם משרד האוצר.
משה בר סימנטוב: אנחנו עושים את זה ואנחנו נמשיך לעשות את זה בשאיפה למצוא להדסה פתרון.
משה בר סימנטוב: אל תשתמשו בכלי הלא נכון כדי ליצור בעיה יותר גדולה במקום פתרון שלצערי זה מה שעשוי לקרות במה שמתרחש עכשיו.
רוברט אילטוב: חברים, כמו שאמרתי ואמר גם נציג האוצר שיש כאן מספיק מנגנונים לטפל בבעיה.
רוברט אילטוב: כשאני בא עם ההצעה שלי ומחריג את הדסה, אתה תיתן תוך שבועיים, חודש, שלושה חודשים את הפתרונות עם המכשירים שלך והם יצטרפו להסדר.
רוברט אילטוב: שיקול הדעת של השר שלך ושל שרת הבריאות הוא רחב.
רוברט אילטוב: תגיעו להסכמות ולהסדרים.
רוברט אילטוב: אתם לא פוגעים בשום מרקם.
רוברט אילטוב: אתה אומר שבחוק יש את הפתרונות והם יבואו לידי ביטוי והם יצטרפו להסדר.
רוברט אילטוב: זה לא פוגע לך בשום דבר.
רוברט אילטוב: לבוא באופן קטיגורי כזה ולפסול את הדבר הזה, זה לא מקובל.
רוברט אילטוב: גם לוועדה הזאת יש את הסמכויות ויש את כוח ההחלטה בניגוד למה שאתם חושבים, שהכוח הוא רק בממשלה.
רוברט אילטוב: גם פה יש את היכולת לשנות דברים ואני מבקש מכם לא לקחת את היכולת מחברי הכנסת כשמתקיים הוויכוח הזה.
אחמד טיבי: רוברט, אני הצבעתי יחד אתך אבל הדברים שאמרו גם הסמנכ"ל וגם משה בר סימנטוב אומרים, יש בהם הגיון.
אחמד טיבי: עכשיו אני מדבר כרופא.
אחמד טיבי: הדברים נשמעים הגיוניים.
אחמד טיבי: תציעו משהו שירגיע את הוועדה.
יצחק כהן: אולי תשבו עם גילה?
אחמד טיבי: אתם מוכנים לצאת ולשבת עם רוברט וגילה?
גילה גמליאל: הם יושבים כל הזמן אבל רוצים שישבו אתם ויקבלו את העמדה שלהם.
אראל מרגלית: זה לא יסתיים כל כך מהר עכשיו.
אראל מרגלית: תביאו את המנכ"ל של הדסה ונשמע.
משה בר סימנטוב: אני רוצה להציע משהו.
אראל מרגלית: קודם כל, יש כאן בעיה קרדינלית, כמו שאתם אמרתם וכמו שרובי אמר.
אראל מרגלית: יש פה בעיה קרדינלית וכרגע אנחנו לא מדברים באשמת מי זה וזאת לא אשמת מישהו שיושב כאן.
אראל מרגלית: אתם בסך הכול מנסים למצוא פתרון.
אראל מרגלית: ההסכם עצמו בנוי כך שהוא מחריג ונותן באחד הסעיפים כאן אפשרות למצוא פתרון.
אראל מרגלית: נכון, את זה עשיתם, אבל מה לא עשיתם?
אראל מרגלית: וזה מה שרוברט מנסה להגיד וזה מה שאנחנו מנסים לקבל, מה שנקרא קומפורט.
אראל מרגלית: כשאני דיברתי עם אנשי הדסה גם אתמול בלילה וגם היום, הם מרגישים מאוד לא נוח כי הם מרגישים שבסופו של דבר סוגרים כאן הסכם עם אפשרות לשר ושיקול הדעת להביא החרגה להדסה באופן ספציפי אבל הם מרגישים שהם תלויים על בלימה.
אראל מרגלית: כלומר, אם שיקול הדעת הוא כזה, יהיה כך, ואם שיקול הדעת יהיה כזה, שיקול הדעת הוא אחר.
אראל מרגלית: מה שאנחנו רוצים כוועדת כספים שכל ההסכם הזה הגיע לפתחנו - זה באמת הסכם מאוד מסובך ומאוד בעייתי ואי אפשר שכולם יאהבו אותו – שבתוך המסגרת של ההסכם יהיה איזשהו טרם-שיט, לא הסכם כולל אלא איזשהו מתווה להסכם עם הדסה שמניח את דעתם.
אחמד טיבי: זה מה שאמרתי לסימנטוב.
אראל מרגלית: אם צריך את השר, צריך את השר.
אראל מרגלית: ניקח הפסקה ואתם תשבו עם השר ואחר כך נדע שאנחנו מאשרים את זה.
אחמד טיבי: בנושא הזה, למרות שהצבעתי, אני אומר לך שאני רופא ואני עבדתי בהדסה ולא אתם, אני לא רוצה לכופף אף אחד.
אחמד טיבי: בנושא הזה לא יהיה כיפוף אלא תהיה הסכמה.
רוברט אילטוב: אבל הכיפוף מצד הממשלה.
אחמד טיבי: אם לא תהיה הסכמה, אני משנה את הצבעתי.
אחמד טיבי: הנה, אני מודיע לכם.
עיסאווי פריג': אני אומר שאם אני לא אבין את הנושא, גם אני משנה את הצבעתי.
רוברט אילטוב: תעשו מה שאתם רוצים.
עיסאווי פריג': אני רוצה להבין את הנושא.
משה בר סימנטוב: הבעיות של הדסה לא התחילו מה-קייפ ולא ייפתרו מה-קייפ.
משה בר סימנטוב: הם לא התחילו היום ולא ייגמרו היום.
משה בר סימנטוב: אני נמצא כאן לא רק כדי לאשר את ההסדר הזה אלא אנחנו כאן כל הזמן.
משה בר סימנטוב: אנחנו מבטיחים לכם ואומרים לפרוטוקול ויש גם משמעות לדברים שאנחנו אומרים כאן.
יעקב ליצמן: אבל אין ל גיבוי משר האוצר ומשר הבריאות, עם כל הכבוד.
משה בר סימנטוב: אני אומר את הדברים ואני לא חושב שאני אומר דברים שהם לא על דעת מישהו.
משה בר סימנטוב: חברים, אני אומר לכם שהנושא של הדסה נמצא בראש מעיננו ונטפל בו.
משה בר סימנטוב: הטיפול בו לא יתמצה בהסדר הזה ואתם יכולים לקרוא לנו כל שני וחמישי כדי לשאול אותנו מה קורה עם הדסה.
אחמד טיבי: שרת הבריאות יכולה להתקשר עכשיו טלפונית ליושב ראש הוועדה והיא תתחייב בפניך לגבי הדסה.
רוברט אילטוב: על מה היא תתחייב?
אחמד טיבי: על מה שאומר סימנטוב.
ניסן סלומינסקי: שיהיה גילוי נאות.
ניסן סלומינסקי: במגעים לפני כן ישבתי גם עם מנכ"ל משרד הבריאות וגם עם משה ודיברנו על ההצעה על ה-קייפ וניסינו לראות.
ניסן סלומינסקי: שאלתי אותם בסוף שאלה אחת והיא לגבי הדסה.
ניסן סלומינסקי: הם אמרו לי שבמסגרת של ההתחשבנות הזאת יש יכולת והם מתכוונים להחריג את הדסה.
משה בר סימנטוב: לא להחריג את הדסה אלא להשתמש במנגנונים כדי לשפר את מצבה של הדסה.
ניסן סלומינסקי: לא להחריג את הדסה אלא להשתמש במנגנונים כדי לשפר את מצבה של הדסה ואני גם יכול להגיד במספרים אבל זה לא כאן.
ניסן סלומינסקי: ביום רביעי, אתמול, כשנכנסה שרת הבריאות לחדר ואמרה את עמדתה, אחר כך שאלתי אותה ישירות מה עם הדסה והיא אמרה לי שזה בראש מעייניה.
ניסן סלומינסקי: היא גם אמרה לי רעיון, מה היא חושבת, מעבר לדברים האלה, ובלי קשר לכל הנושא הזה, איך היא חושבת ברמה הרבה יותר גבוהה מזה, איך היא רוצה לפתור את הנושא.
ניסן סלומינסקי: הם שאלו מה עמדת שרת הבריאות ולכן אני אומר לכם ששאלתי אותה כי גם אותי זה מדאיג.
ניסן סלומינסקי: היא אמרה לי שהנושא בראש מעייניה וגם מעבר לתיקון שיהיה כאן, היא חושבת גם ברמה יותר גבוהה, אבל כל אחד רשאי לדבר אתה ולברר.
ניסן סלומינסקי: אני מציע לעצור כאן.
ניסן סלומינסקי: יש לנו לסיים כמה רביזיות ואז נצא להפסקה שממילא הייתה מתוכננת ובהפסקה הזאת יוכלו לברר.
גילה גמליאל: הם רוצים התייעצות סיעתית בנושא הזה.
ניסן סלומינסקי: יש כאן רביזיות שאני רוצה לסיים אותן.
נועה בן שבת: אני רוצה להעיר להסתייגות הזאת שכשאנחנו אומרים בתי החולים בירושלים, יש עוד שני בתי חולים חוץ מהדסה ושערי צדק.
נועה בן שבת: יש את בתי החולים של המיסיון שהם ציבוריים וכלליים ונכללים בהסדר ה-קייפ.
נועה בן שבת: כשאנחנו מדברים על העיר ירושלים, זאת התייחסות ספציפית לעיר ירושלים.
עפר שלח: בהמשך לדברים שלך, אני חושב שצריך לקחת בחשבון לא רק את ההשלכה על הדסה אלא את ההשלכה בכלל.
עפר שלח: אנחנו מנסים לעזור לבית חולים אחד שנקלע לבעיה ועל פי מנהליו אתם דיברתי – ואני מניח שרבים כאן
עפר שלח: דיברו אתם – לא בגלל הסדר ה-קייפ אלא בעיקר בגלל החלטות לא טובות שנלקחו על ידי הנהלות קודמות שלו.
עפר שלח: אני בטוח שלכולנו ברור כאן
עפר שלח: ששום ממשלה במדינת ישראל מהצד הזה או מהצד הזה לא תיתן לבית חולים כמו הדסה ליפול.
עפר שלח: בהסתייגות הזאת אנחנו יוצרים אפשרות שכל הסדר ה-קייפ ייפרם כי היום אתה מחריג את ירושלים וילכו לבית המשפט כדי להחריג את בית החולים בעפולה.
ראובן ריבלין: שוויוניות.
ראובן ריבלין: כל המלכ"רים בארץ.
עפר שלח: בניסיון לעזור להדסה, אנחנו פורמים הסדר ומכניסים את כל מערכת הבריאות לכאוס מוחלט.
עפר שלח: אני לא חושב שזה מה שהוועדה הזאת רוצה לעשות.
עפר שלח: הוועדה רוצה לעזור להדסה.
עפר שלח: הממשלה אומרת שבסעיף 22(ב), שיקול הדעת של השרים, זה מספיק בשביל לעזור להדסה.
יצחק כהן: איך?
עפר שלח: איציק, אתה היית סגן שר.
עפר שלח: מה זה שיקול דעת של שר?
עפר שלח: פתאום, בגלל שלא אתה שר, שיקול הדעת הוא לא נכון?
יצחק כהן: שיקול דעת זה דבר כל כך רחב.
עפר שלח: אם תקראו את הסעיף, היא לוקחת סעיפים לא מעטים ובסופו של דבר יש עליו הישגים.
עפר שלח: אנחנו לא יכולים ליצור מצב שבו כל הבסיס שעליו נשענת מערכת הבריאות ייכנס עכשיו לכאוס בגלל שיש רצון לגיטימי לחלוטין להחריג את הדסה.
אחמד טיבי: סליחה, לא הבנתי את הנקודה על בתי חולים אחרים בירושלים.
נועה בן שבת: אני רוצה להבהיר שההסדר נוגע לארבעה בתי חולים שהם יוחרגו מהסדר ההתחשבנות אלא אם כן הם יבקשו לחזור אליו, לפי ההסתייגות המוצעת.
אראל מרגלית: אנחנו לא רוצים להעמיד את כל ההסכם בסכנה.
אראל מרגלית: אנחנו מבינים שמבחינה משפטית להסכם הזה יש את הדרך לתת לשר לעשות שיקול דעת ולפתור את הבעיה, אם הוא רוצה.
אראל מרגלית: אנחנו רוצים לראות את המסגרת עם המתווה של הפתרון ואז נאשר את הכול.
אחמד טיבי: תודיע על התייעצות סיעתית כדי למצוא פשרה.
ניסן סלומינסקי: הפסקה עד 14:30.
עיסאווי פריג': אני מבקש זכות דיבור.
ניסן סלומינסקי: יש קשר ביניכם?
עיסאווי פריג': אני עכשיו הבנתי כמה דברים ואני רוצה לדבר.
ניסן סלומינסקי: ליצמן ביקש קודם.
יעקב ליצמן: אדוני היושב ראש, שמעתי את הדיון בקשב רב ואני לא רואה שום סיבה למה זה לא נושא חדש.
יעקב ליצמן: כל הנושא הזה, אני חושב שהוא חדש לגמרי וצריך להעביר אותו לוועדת הכנסת.
עיסאווי פריג': חברים, כשנכנסתי ניסיתי ללקט אינפורמציה לגבי ה-קייפ.
עיסאווי פריג': נציגי משרד הבריאות נמצאים כאן.
עיסאווי פריג': הבנתי, ותגידו לי אם אני מבין נכון, שההחרגה של הדסה היא פוליטית או לא פוליטית?
יעקב ליצמן: אני יכול להגיד לך שלא הבנת טוב, אבל זה לא משנה.
יעקב ליצמן: ברגע שזה נושא חדש, הדיון נגמר.
עיסאווי פריג': עזוב אותי מהמשחקים.
עיסאווי פריג': הסוגיה הרבה מעבר לכך.
נועה בן שבת: אתה אומר שההסתייגות היא נושא חדש.
ניסן סלומינסקי: ליצמן, אנשים עדיין יכולים לדבר כי נניח זה יחזור מוועדת הכנסת שתגיד שאפשר לדון בכך.
יעקב ליצמן: אף אחד בוועדת הכנסת לא יגיד.
עיסאווי פריג': אנשי משרד הבריאות, תשמעו אם אני מבין נכון.
עיסאווי פריג': אני הבנתי שה-קייפ הזה הוא מנגנון הגנה מפני בתי החולים.
עיסאווי פריג': אני צודק או לא צודק?
משה בר סימנטוב: גם וגם.
ניסן סלומינסקי: גם בתי החולים וגם בתי החולים.
עיסאווי פריג': יש העברה מינימלית שהקופות חייבות להעביר לבתי החולים.
עיסאווי פריג': קופת חולים לא יכולה לשלוט בבית חולים ולהגיד לו אם היא מעבירה לו או לא מעבירה לו.
עיסאווי פריג': יש מינימום להעברה וזה בגלל מנגנון ההגנה.
יעקב ליצמן: כמה כסף זה עלה?
עיסאווי פריג': ההחרגה תפגע בחלש?
עיסאווי פריג': אם אני רוצה להחריג את ירושלים, מה זה ייתן לי?
עיסאווי פריג': אני רוצה להבין את זה.
ניסן סלומינסקי: לפני כן.
ניסן סלומינסקי: אמרו לי שאותם אלה שביקשו את ההפסקה הגיעו להבנות.
ניסן סלומינסקי: אם יש הבנות, בואו תגידו.
יעקב ליצמן: אחרי שאני אומר נושא חדש?