GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ליאת גרבר: (2) בסעיף 5, בסופו יבוא: "(ה) ביצעה חברה חלוקה מרווחי שערוך כאמור בסעיף 100א1 לפקודה, יראו, לעניין מס שבח, את הזכות במקרקעין או הזכות באיגוד מקרקעין, שבשלה נרשמו בדוחות הכספיים של החברה המחלקת רווחי השערוך, כאילו נמכרה ביום החלוקה ונרכשה מחדש ביום האמור, ויחולו לעניין זה הוראות לפי סעיף 100א1 לפקודה, בשינויים המחויבים".
ליאת גרבר: כך יהיה ברור שההפניה היא גם לתקנות.
עופר מנירב: זאת אומרת, לא יהיה כאן מס רכישה.
ליאת גרבר: לא יהיה מס רכישה.
עופר מנירב: צריך לזכור שלא יהיה מס רכישה.
מרדכי ברזילי: אפשר ברשות
מרדכי ברזילי: כם לחזור לנושא של חוץ לארץ?
משה אשר: אני רוצה להגיד לפרוטוקול, כדי שיהיה ברור.
משה אשר: כמו שאתם יודעים, אנחנו מנהלים היום פה ושם תיקי מיסוי בהקשר של שערוך.
משה אשר: המנגנון שמוצע כאן כרגע לא מחליף התנהלות בבתי המשפט עם טענות מטענות שונות בהקשר של הנושא הזה.
משה אשר: זה כמובן מסדיר בצורה מסוימת את ההתנהלות מעתה ואילך, אבל לגבי תיקים פתוחים, כל צד שומר את טענותיו.
עופר מנירב: רק מעתה ואילך, זה ברור.
משה אשר: לגבי השומות הפתוחות, כל צד שומר את טענותיו ככל שיהיו.
עופר מנירב: זה לא ברור מאליו לגבי כל מה שכתוב כאן בחקיקה שזה מעתה ואילך?
משה אשר: אני אומר שבהקשר הזה יש תיקים פתוחים בבתי המשפט ולגביהם יש כל מיני טענות.
עופר מנירב: יש הסדרים אחרים?
משה אשר: יש הסדרים נקודתיים שאמרנו מ-2014.
עופר מנירב: מה שחל פה, חל גם שם.
עופר מנירב: אותו הדבר.
יעקב ליצמן: אולי אפשר בכלל לדחות את התקציב?
ניסן סלומינסקי: אנחנו בודקים.
שגית אפיק: אתם רוצים לסביר לנו את התקנות?
ליאת גרבר: לפני התקנות.
מרדכי ברזילי: אני מבקש להעיר הערה.
מרדכי ברזילי: ניסיתי להעיר אותה כבר בפעם הקודמת.
מרדכי ברזילי: אני מוטי ברזילי, סמנכ"ל פיתוח עסקים באלוני חץ.
מרדכי ברזילי: מה לעשות ששמונים אחוזים מהפעילות שלנו, בין אם זה נוח או בין אם זה לא נוח, היא מחוץ למדינת ישראל.
מרדכי ברזילי: אנחנו מחזיקים בחברות שיש להן פעילות באירופה ובצפון אמריקה.
מרדכי ברזילי: מעבר לכל המלים שאני מבין שנאמרו, שאין לחוק הזה אח ורע מבחינת מקומות שיש להם את התקינה ומחלקים דיבידנד בשערוך, ואף אחד לא מנסה את הדבר הזה, אז אני לא אחזור על דברים שכבר נאמרו לרבות מה המשמעות על שוק ההון המאוד מאוד מאוד לא יעיל שלה.
מרדכי ברזילי: אנחנו בעצם רוצים להבין אם רשות המסים מסכימה שעל הפעילות בחוץ לארץ, על רווחי אקוויטי שאנחנו רושמים בגין שערוכים שיש בחוץ לארץ, למה עכשיו אי אפשר לבוא ולהגיד באמירה מאוד מאוד פשוטה שעל הדבר הזה לא יהיה מיסוי?
מרדכי ברזילי: למה צריך לבוא ולהגיד שנפגוש אתכם בתקנות?
מרדכי ברזילי: למה?
מרדכי ברזילי: אמירה פשוטה.
משה אשר: אנחנו כבר דנו בנושא הזה.
מרדכי ברזילי: פעמיים ניסיתי לדבר ולא נתנו לי.
מרדכי ברזילי: אני מנסה בפעם השלישית.
משה אשר: התשובה היא אותה תשובה.
משה אשר: התייחסת קודם למצב שבו חברת הבת משערכת, מוכרת ומשלמת.
דוד גולדברג: לא בהכרח חברת בת.
דוד גולדברג: חברה מוחזקת.
דוד גולדברג: לא חייבת להיות חברת בת.
דוד גולדברג: דווקא בבת אין בעיה.
משה אשר: הפתרון נמצא כבר בגוף החוק.
מרדכי ברזילי: מדובר על תהליך שבו בעצם יש שתי חברות, חברה א' וחברה ב', לצורך העניין חברה שולטת וחברה נשלטת.
מרדכי ברזילי: לחברה הנשלטת יש בניין אחד והבניין הזה, התבצע בו שערוך לפי השמאים.
מרדכי ברזילי: מה שקורה בנקודה הזאת, רק כדי להמחיש לכם, באותה חברת בת ההון העצמי מקומם לגובה השערוך.
מרדכי ברזילי: בחברת האם נרשם רווח כתוצאה מזה שיש לנו חלק ברווחים של חברת הבת.
מרדכי ברזילי: איך הוא נרשם?
מרדכי ברזילי: הוא נרשם אל מול העודפים שיש לנו בחברת הבת.
מרדכי ברזילי: קורה המקרה הבא שבו חברת הבת מחלקת את אותם רווחי שערוך כדיבידנד לחברת האם.
מרדכי ברזילי: בנקודה הזאת, לפי ההצעה, בעצם ממסים את חברת הבת.
מרדכי ברזילי: חברת האם, דרך אגב, מה שקורה אצלה, לא קורה אצלה שום דבר מבחינת מבנה העודפים.
מרדכי ברזילי: שום דבר.
מרדכי ברזילי: עכשיו היא מקבלת החלטה שהיא רוצה לחלק דיבידנד לבעלי מניותיה הסופיים.
מרדכי ברזילי: אנחנו מבקשים שעל החלוקה הזאת לא יהיה מס כפול.
עופר מנירב: רק יש תיקון אחד.
עופר מנירב: מוטי, ברשותך.
עופר מנירב: זה לא אם ובת כי באם ובת זה דוח נפרד.
עופר מנירב: כשדיש מאוחד, אין אקוויטי.
עופר מנירב: זה רק במצב של לקט.
משה אשר: ברמה העקרונית אין לנו בעיה.
משה אשר: באמת יש בזה צדק.
יניב שקל: יש נוסח מאוד דומה בחנ"ז.
משה אשר: אם חברת הבת שילמה את המס בהתאם להוראות שלנו כאן, אחרי כן חברת האם תוכל לחלק מבלי שהיא מתחייבת במס לבעלי המניות שלה.
דוד גולדברג: אבל יש כאן שאלה נוספת.
דוד גולדברג: אם היא לא חילקה.
ניסן סלומינסקי: רבותיי, יש כל כך הרבה שאלות.
משה אשר: בהגדרת רווחי שערוך כתוב עודפים שלא התחייבו במס חברות.
משה אשר: בסיטואציה הזאת למעשה בסיבוב השני, זה נובע מרווחים שכן התחייבו ממס חברות לאור הסעיף הזה.
משה אשר: לכן הסעיף הבא כבר בסיבוב הבא לא יחול.
משה אשר: כך אנחנו מבינים את זה.
משה אשר: בוודאי שכפל מס בסיטואציה שאתה תיארת, לא צריך לקרות.
ניסן סלומינסקי: זה נאמר לפרוטוקול.
לאה טבע עכו: מה עם תחילה ותחולה?
לאה טבע עכו: לפני התקנות.
לאה טבע עכו: אנחנו רוצים שיתחיל, לפחות על חלוקת דיבידנדים, מ-2014.
משה אשר: ממחר בבוקר.
משה אשר: מה-1 באוגוסט.
מיכל קורן: צריך זמן להיערך.
משה אשר: חלוקות, מעכשיו.
משה אשר: מכניסה לתוקף של החוק.
רחל אלוש: למה לא לתת זמן לחברות להתארגן?
משה אשר: מדובר על חלוקת דיבידנדים.
משה אשר: על איזה התארגנות מדובר כאן?
משה אשר: מדובר על חלוקת דיבידנדים מרווחי שערוך.
רחל אלוש: יש להם אג"חים שהם צריכים לפרוע.
משה אשר: אז ישלמו את המסים.
משה אשר: זה הכול.
משה אשר: לא יהיה כאן היעדר מס בשני הדברים האלה.
שגית אפיק: בנאמנויות לצורך החלוקה נתנו את האופציה עד 1 בינואר 2014.
משה אשר: זה משהו אחר.
משה אשר: כאן זה תכנון מס בוטה שצריך לעצור אותו ואנחנו כאן עומדים על כך שמיד עם כניסת החוק, הדיבידנדים יחויבו במס.
רחל אלוש: אבל ממילא אתם נלחמים בחברות האלה.
משה אשר: אנחנו עכשיו רוצים כלי יותר מסודר ויותר נכון עם פחות פרשנויות.
משה אשר: רוצים להסדיר את זה.
רחל אלוש: ממילא תוציאו שומות במהלך השנה.
משה אשר: אנחנו חושבים שצריך לעמוד על זה באופן מיידי.
ניסן סלומינסקי: אנחנו צריכים לעבור על התקנות?
משה אשר: נסביר את התקנות.
משה אשר: בתקנות התבקשנו על ידי חברי ועדת הכספים להסדיר איזה תקינה.
רחל אלוש: רק אותנו זה מעניין, שהתחילה והתחולה זה ממחר בבוקר?
משה אשר: החלוקות, מחר בבוקר.
רחל אלוש: ממילא חצי שנה אתם לא תעשו שומות לחברות.
ניסן סלומינסקי: אני רוצה שניכנס למסגרת.
ניסן סלומינסקי: זה לא שהם צריכים להסכים ואם לא, זה לא יהיה.
ניסן סלומינסקי: אנחנו מנסים ללכת כאן פתוח, לשתף, לשמוע ובאמת נעשו כאן דברים אבל מגיע רגע מסוים.
ניסן סלומינסקי: אני שומע אותו ואני שומע את הנחרצות, אז די, נעצור.
ניסן סלומינסקי: את שואלת אותו אם אכפת לו, ונניח שאכפת לו?
לאה טבע עכו: רשות המסים אומרת שעד היום היה מותר לעשות את זה ומהיום אסור.
לאה טבע עכו: לדעת רשות המסים גם קודם היה אסור.
לאה טבע עכו: היא הוציאה שומות לחברות שעשו את זה.
משה אשר: אנחנו מסבירים שאנחנו ראינו אובדני מס בהיקפים אדירים.
ניסן סלומינסקי: משה, קיבלנו את מה שאתה אומר וזה בסדר.
משה אשר: אני רוצה להתייחס לתקנות.
משה אשר: אנחנו התבקשנו על ידי ועדת הכספים להסדיר בתקנות את התקינה החשבונאית הרלוונטית לנושא הזה.
משה אשר: עברנו על התקינה ונציג של רשות המסים, עפרי, ישב עם נציג לשכת רואי חשבון ויש הערות.
דוד גולדברג: הגשנו הערות.
משה אשר: עפרי יציג את התקינה החשבונאית הישראלית, הבינלאומית והאחרת שרלוונטית למקרים בהם אנחנו מדברים.
עפרי שליו: להקריא את הרשימה?
דוד גולדברג: אלה תקנות שייכנסו פנימה?
משה אשר: אנחנו מצהירים לפרוטוקול.
שגית אפיק: הם יביאו אותם בהמשך והם יאושרו על ידי ועדת הכספים, אבל עכשיו אנחנו מקיימים את הדיון.
שגית אפיק: אם יש לכם הערות, זה הזמן.
ניסן סלומינסקי: אין זמן.
ניסן סלומינסקי: ההערות יהיו כשנאשר אותן ולא עכשיו.
עפרי שליו: הרשימה כוללת אירועים ומתייחסת גם לתקינה הישראלית וגם לתקנים בינלאומיים.
עפרי שליו: אני אעבור אחד אחד בקצרה.
עפרי שליו: הראשון הוא לגבי שערוך של נדל"ן להשקעה, שזה יאס-40 ותקן ישראלי מספר 16.
עפרי שליו: הנושא השני הוא שערוך של נכסים, פריטי רכוש קבוע, נכסים קבועים.
עפרי שליו: הנושא השלישי הוא הנושא של נכסים בלתי מוחשיים, גם כן שערוך של נכסים בלתי מוחשיים.
דוד גולדברג: לא עשית תיקון.
עפרי שליו: בסדר.
עפרי שליו: לא נכנסתי לנוסח.
דוד גולדברג: אני אומר, זה עדיין בלי תיקונים.
עפרי שליו: אתה נכנס כאן לדברים נקודתיים שאנחנו גם מסכימים עליהם.
דוד גולדברג: לא צריך להביא בפני הוועדה את התיקונים?
דוד גולדברג: מסכימים, זה לא שלי ושלך.
ניסן סלומינסקי: מהניסיון שלי, זה נמצא לנו רק כחומר רקע, אנחנו נדון בזה כשזה יבוא.
ניסן סלומינסקי: כשיביאו לנו את זה לדיון עליו נצטרך להצביע, זה כבר יבוא עם כל התיקונים המקובלים עליכם.
ניסן סלומינסקי: מה שאתם אומרים שיש הסכמה ביניכם, רק תזכרו את זה ואנחנו נתקדם.
עפרי שליו: הרשימה היא מוסכמת.
ניסן סלומינסקי: החלטנו שאין כפל מס ולכן גם לא צריך להיות כפל דיון.
דוד גולדברג: אפשר לומר לפרוטוקול שהרשימה מוסכמת?
דוד גולדברג: שהתיקונים מוסכמים?
דוד גולדברג: משדה: כן.
ניסן סלומינסקי: מה התיקונים מוסכמים?
ניסן סלומינסקי: אתה מתחייב על תיקונים מוסכמים?
ניסן סלומינסקי: אל תתחייב על תיקונים.
ניסן סלומינסקי: מה שסיכמתם, סיכמתם, אבל אל תיתן שק פתוח ככה סתם.
משה אשר: בסך הכול ישבנו וראינו עין בעין את התיקונים.
משה אשר: התוספות של דודי באמת הן תוספות מבורכות בתקנות.
משה אשר: אין לנו כרגע שום דבר אחר.
משה אשר: אם אתם רוצים שנעבור על התקינה בקצרה, בבקשה.
משה אשר: יש לכם טיוטה.
משה אשר: נכון?
משה אשר: אלה הדברים.
ניסן סלומינסקי: אפילו כתוב כאן בסוף, יאיר לפיד, שר האוצר.
משה אשר: אנחנו נביא את זה בהקדם, כמה שיותר מהר.
משה אשר: ניסן, ברשותך, אפשר לעבור לנושא הבא, אם תרצו.
ניסן סלומינסקי: אנחנו ממשיכים הלאה בסדר היום.
יניב שקל: בקשר לתקנות.
יניב שקל: אמנם אנחנו לא רואי חשבון אלא עורכי דין, אבל הייתה לנו רק הערה אחת בקשר לתקנות ולדעתנו היא לא מוסכמת.
יניב שקל: אנחנו חושבים שהיא מאוד מהותית.
יניב שקל: כל מה שדובר, זה על תכנוני מס ועל תקנים חשבוניים ספציפיים.
יניב שקל: כרגע בתקנות יש את תקנה 10 שאומרת רווחים שנרשמו בשל אירועים דומים לאירועים הקבועים בפסקאות (1) עד (9) שנרשמו לפי תקני חשבונות אחרים.
שגית אפיק: לא סוכם שזאת תהיה רשימה סגורה בלי סעיף סל?
יניב שקל: בדיוק.
יניב שקל: תורידו את סעיף הסל הזה.
שגית אפיק: זה נראה כמו סעיף סל.
ספי זינגר: הכוונה היא למקומות בהם יש תנאים אחרים.
שגית אפיק: סוכם שזאת תהיה רשימה סגורה בלי סעיף סל.
עפרי שליו: הרשימה היא רשימה סגורה.
שגית אפיק: אז מה זה פסקה (10)?
עפרי שליו: מדובר ברשימה סגורה של אירועים אבל יכול להיות שחברה מסוימת מיישמת איזושהי תקינה – אני התייחסתי כאן לתקינה הישראלית ולתקנים הבינלאומיים – אחרת, אבל האירועים הם אותם אירועים והיא מבצעת את אותם שערוכים, רק על בסיס אחר.
שגית אפיק: אולי לא בשל אירועים דומים אלא בשל האירועים הקבועים בפסקאות (1) עד (9) אשר נרשמו לפי תקני חשבונאות אחרים.
יניב שקל: בסדר.
שגית אפיק: אתם נותנים לנו התחייבות לפרוטוקול, שאלה יהיו רווחים שנרשמו בשל אירועים הקבועים בפסקאות (1) עד (9) ושנרשמו לפי תקני חשבונאות אחרים.
עופר מנירב: יש חוות דעת של סגן היועץ המשפטי שהתחייבות ממילא לא מחייבת.
שגית אפיק: מי אמר שהתחייבות לא מחייבת?
עופר מנירב: נדמה לי שיש אפילו איזשהו מכתב ששלחו לוועדה לגבי משהו.
עופר מנירב: אבי ליכט.
שגית אפיק: זה חוזר לספי.
שגית אפיק: ספי מקבל את העמדה שהתחייבות זו תהיה מקובלת עליו למשך חצי השנה הקרובה לכל הפחות.
ליאת גרבר: אפשר לחזור על הנוסח?
יניב שקל: רווחים שנרשמו בשל אירועים הקבועים בפסקאות (1) עד (9) ושנרשמו לפי תקני חשבונאות אחרים.
ניסן סלומינסקי: בסעיף הבא כבר אין מי לדון.
עופר מנירב: דודי יחליף אותי.
ניסן סלומינסקי: משה, תודה רבה.
ניסן סלומינסקי: יש בכלל כל כך הרבה חברות שעוסקות בזה?
ניסן סלומינסקי: כל הזמן אומרים שמפסידים ומפסידים.
ניסן סלומינסקי: כנראה שכן ואנחנו אפילו לא ידענו.
ניסן סלומינסקי: זה הליסינג?
ליאת גרבר: בפסקה (39) יש לנו תיקון אחד קטן שהתבקש בדיון בוועדה ועוד בנושא של זיכוי.
ניסן סלומינסקי: תסבירי בגדול כדי שנזכור על מה אנחנו מדברים.
ליאת גרבר: הסעיף בעיקרון מדבר על דחיית רווח הון בחילוף של נכס, בעסק.
ליאת גרבר: אנחנו ביקשנו להחריג ממנו מספר דברים שזה רכב נוסעים פרטי, שאלה למעשה רכבי הליסינג.
ליאת גרבר: עלתה כאן הערה בדיון הקודם שאמרה שלא ייווצר מצב שהמוכר הוא זה שהשכיר ואחר כך העביר את זה.
ליאת גרבר: עופר, תסביר מה שהפריע לך.
עופר מנירב: כאשר היית קונה רכב כרכב יד שנייה מליסינג, לפי הסעיף שהיה קודם, גם לא היית יכול לעשות שחלוף עליו ברכב אחר וזאת לא הייתה הכוונה לפי מה שהבנתי.
עופר מנירב: לכן הורידו את הדבר הזה וזה יחול רק על חברות הליסינג עצמן כאשר הן בעצמן מחליפות את הרכב ולא על האזרח אחר כך או על בעל העסק החדש שקונה את הרכב.
ליאת גרבר: בפסקה (1) אנחנו כתבנו:
שגית אפיק: למה בתקנות התייחסתם גם ל-N-1,כש-N-1 זה לא רק רכב פרטי אלא זה גם רכב מסחרי?
ליאת גרבר: אני לא חושבת כך.
ליאת גרבר: אולי הרכבים הקטנים.
שגית אפיק: רכב שסיווגו M-1 או N-1 ו-N-1 זה רכב מסחרי.
ליאת גרבר: זה אולי הרמה של הרכבים הקטנים.
שגית אפיק: זה גם מה שאמרתם בדיון הקודם אבל בכל זאת הכנסתם N-1.
שגית אפיק: N-1, רכב מנועי מסחרי בעל ארבעה גלגלים לפחות אשר תוכנן, נבנה ומיועד להובלת טובין או רכב שצוין ברישיונו כרכב עבודה.
יעקב ליצמן: עגלת טיול של ילדים.
שגית אפיק: כנראה.
שגית אפיק: גם.
ניסן סלומינסקי: העגלה היא כלי העבודה של עקרת הבית.
יעקב ליצמן: כלומר, לא יהיה רק מס על עקרות הבית אלא גם על העגלות.
ניסן סלומינסקי: אם היא תרצה להעביר את זה לילד הבא, היא תצטרך לשלם על זה מס.
יעקב ליצמן: אתה אומר את זה עוד פעם אחת – הם עושים את זה.
ניסן סלומינסקי: הם לא קלטו, אבל זה רעיון.
שגית אפיק: לשכת רואי חשבון, אתם ראיתם את התקנות האלה?
שגית אפיק: הן מקובלות עליכם?
עופר מנירב: ראינו אותן עכשיו.
עופר מנירב: בעיקרון הן מקובלות.
שגית אפיק: וזה שזה רכב מסחרי, זה בסדר?
עופר מנירב: זה אני לא יודע.
עופר מנירב: לא שמתי לב לזה עד שאת הפנית את תשומת הלב.
יניב שקל: בסופו של דבר זה חלק שנעשה עם ארגון חברות הליסינג.
יניב שקל: הנכון הוא לקבל את הדעה שלהם בעניין.
יניב שקל: הרי ההסדר הזה סגר את זה שהם ויתרו על ה-96.
ליאת גרבר: זה מקובל.
שגית אפיק: חברות הליסינג ראו את הנוסח?
יניב שקל: עם ה-N-1?
לאה אלוש: גם את התחילה מה-1 באוגוסט, זה היה מקובל עליהם?
יניב שקל: זה מקובל.
יעקב ליצמן: הנושא הזה היה על סדר היום?
יעקב ליצמן: כי אני לא רואה כאן את חברות הליסינג.
שגית אפיק: התקנות לא היו על סדר היום.
שגית אפיק: הן התווספו.
ניסן סלומינסקי: אבל חברות הליסינג כבר היו כאן והודיעו שהסיכום מקובל עליהן.
ניסן סלומינסקי: עורך דין שקל יכול לייצר אותן.
יניב שקל: אמרו שמקובל הסיכון עם הוראת התחולה שתחול על הרכב שהחל לשמש לראשונה להחכרה ביום התחילה או לאחריו.
יניב שקל: לגבי M-1 או N-1, שוב, אני רואה סיכום על פרטיות.
יניב שקל: שוב, אני לא מכיר את ההבחנה בין M-1 ל-N-1.
יניב שקל: אם אלה לא פרטיות, צריך לוודא אתם.
יניב שקל: שיעור הפחת זה גם חלק מההסכמה שלכם אתם.
ניסן סלומינסקי: מישהו יודע לבדוק לגבי M-1?
ליאת גרבר: אני יכולה לצאת לרגע ולהתקשר ולוודא.
ניסן סלומינסקי: תבדקי את זה.
ליאת גרבר: אפשר להסביר בינתיים את הזיכוי.
ניסן סלומינסקי: כשאת מסבירה, מישהו יכול לברר?
ליאת גרבר: ירדנה תסביר.
ירדנה סרוסי: בסעיף 96 אנחנו החרגנו זכות במקרקעין המצויים מחוץ לישראל.
ירדנה סרוסי: קבענו סעיף קטן נפרד שמתייחס לחילוף מקרקעין במקרקעין המצויים מחוץ לישראל.
ירדנה סרוסי: אני אקריא את הסעיף ואז אני אסביר אותו.
ירדנה סרוסי: בסעיף (39) כתוב שבסעיף 96 אנחנו מחריגים הזכות במקרקעין המצויים מחוץ לישראל, כך שלגבי הזכות במקרקעין המצויים מחוץ לישראל, עקב החרגתם מסעיף 96, אנחנו מייחדים להם סעיף נפרד והסעיף הנפרד מופיע בסעיף קטן (ג) שאומר: (ג) נבע לנישום רווח הון ריאלי ממכירת זכות במקרקעין המצויים מחוץ לישראל כאמור בסעיף קטן (ב)(2) (להלן – המקרקעין הנמכרים), ובמדינה שבה מצויים המקרקעין הנמכרים לא שולם מס זר רק בשל הוראות הדין הזר ביחס לדחיית רווח הון בחילוף המקרקעין הנמכרים במקרקעין אחרים המצויים באותה מדינה (להלן– המקרקעין הנרכשים), יחולו הוראות אלה –
ירדנה סרוסי: סכום הזיכוי כאמור בפסקה (1), לא יעלה על מסי החוץ שניתן היה לקבל בגינם זיכוי לפי הוראות חלק י' פרק שלישי סימן ב' בשל רווח ההון אשר נבע מהמקרקעין הנמכרים, או על סכום המס ששולם בישראל בשל רווח ההון אשר נבע מהמקרקעין הנמכרים.
ירדנה סרוסי: הזיכוי כאמור בפסקה (1) יחול בכפוף לכך שהנישום הוכיח להנחת דעתו של פקיד השומה, כי חילוף המקרקעין במדינת החוץ לא התחייב במס בשל הוראות הדין הזר במדינת המקור הדומות במהותן להוראות סעיף 96 לפקודה.
ירדנה סרוסי: הסיטואציה בה מדובר היא סיטואציה בה תושב ישראל מוכר מקרקעין בחוץ לארץ ובמדינה שבה מצויים המקרקעין יש הוראות שדוחות את תשלום המס כאשר אותו תושב ישראל מוכר את המקרקעין לא בתמורה למזומן אלא הוא מה שנקרא משחלף את המקרקעין בחוץ לארץ.
ירדנה סרוסי: כלומר, מוכר מקרקעין בחוץ לארץ ובתמורה למכירתם הוא רוכש מקרקעין אחר תחת המקרקעין הנמכר.
ניסן סלומינסקי: אפילו נתתם דוגמה של עשרה מיליון וחמישים מיליון.
ירדנה סרוסי: ניקח דוגמה פשוטה יותר, במספרים פשוטים.
ירדנה סרוסי: נניח המקרקעין הנמכרים נרכשו במאה ובעת שחלופם הם שווים מאתיים ונרכשים מקרקעין תחת המקרקעין הנמכרים, גם בשווי של מאתיים.
ירדנה סרוסי: בישראל אותו תושב ישראל שמכר מקרקעין בחוץ לארץ, חייב במס בישראל על מכירת המקרקעין בחוץ לארץ מכיוון שבעת המכירה הוא היה תושב ישראל וזאת שיטת המיסוי הפרסונלית.
ירדנה סרוסי: בישראל אין הוראות שדוחות את תשלום המס בדומה להוראות השחלוף שבמהותן הן דחיית מס הקיימות בחוץ לארץ ולכן בישראל ממסים אותו על רווח ההון בגין מכירת המקרקעין בחוץ לארץ והוא צריך לשלם מס בישראל על הפער שבין מאה למאתיים.
ירדנה סרוסי: הוא ישלם מס.
ירדנה סרוסי: זה לא מס שבח אלא זה מס רווח הון מכיוון שאלה מקרקעין מחוץ לישראל.
ניסן סלומינסקי: אז שאלו את השאלה.
ניסן סלומינסקי: מה שיקרה זה שאם נניח הוא ישלם מס של שלושים מתוך זה?
ירדנה סרוסי: אני כבר מגיעה לזה.
ניסן סלומינסקי: אז במקום מאתיים יהיה לו מאתיים פחות שלושים ואז הוא לא יוכל לקנות נכס חליפי, ואם הוא לא יוכל לקנות, הוא צריך לשלם מס באותה מדינה כי הוא לא משתמש בכל הסכום.
ניסן סלומינסקי: אז הוא יחויב במס.
ירדנה סרוסי: קודם כל, יכול להיות שבחוץ לארץ החילוף הוא לאו דווקא אחד על אחד.
ירדנה סרוסי: לפעמים אפשר לשחלף בחוץ לארץ לא שקל על שקל אלא פחות ואז נותרת בידו תמורה לתשלום המס.
ניסן סלומינסקי: אנחנו כאן מחייבים אותו בהרבה מסים.
שרון אהרוני: גם בארץ אנחנו לא מאפשרים את השחלוף הזה.
ניסן סלומינסקי: למה לא סיימנו את זה בדיון הקודם?
ניסן סלומינסקי: לא בגלל השאלות האלה?
שרון אהרוני: לא, בגלל המנגנון.
ירדנה סרוסי: אם אפשר לסיים את כל המנגנון ואז נתייחס לבעיה של מאין הוא יביא את הכסף לתשלום המס.
ירדנה סרוסי: כעת, לאחר שהוא חויב במס בישראל על רווח ההון שבין מאה למאתיים בדוגמה שלי, נניח שעכשיו את אותם מקרקעין בחוץ לארץ שהוא שחלף, הוא מוכר כשהוא בחוץ לארץ והפעם הוא לא משחלף אותם אלא מוכר אותם בתמורה למזומן, נניח בתמורה ל-300.
ירדנה סרוסי: בחוץ לארץ יש כעת אירוע מס שמחייב אותו בחוץ לארץ לשלם מס על הרווח שנצבר ממאה עד 300.
ניסן סלומינסקי: ואנחנו מחזירים לו?
ירדנה סרוסי: אנחנו ממסים אותו בשלב הזה בישראל מכיוון שכבר מיסינו אותו בשלב השחלוף הקודם בין מאה למאתיים וכעת ממסים אותו בישראל ממאתיים עד 300.
ירדנה סרוסי: , על עוד מאה.
ירדנה סרוסי: למעשה כנגד המס החל בישראל, על רווח הון בין מאתיים ל-300, אני אמורה לתת לו כעת זיכוי של המס הזר שהוא שילם בחוץ לארץ, גם בגין התקופה הקודמת.
ירדנה סרוסי: כדי להימנע מפתיחת שומות אחורה, כי יכול להיות שהוא משחלף הרבה פעמים בחוץ לארץ ורק כעבור עשר שנים פתאום יש את המכירה שהיא לא כנגד שחלוף בחוץ לארץ, מה שאנחנו אומרים, כדי לפתור את בעיית כפל המס, אנחנו מאפשרים את המס הזר, דבר ראשון, קודם כל לזכות חלק יחסי ממנו כמובן כנגד המס החל בישראל בעת מכירת המקרקעין בפועל בחוץ לארץ שלא בתמורה לחילוף, כלומר, כנגד הפער בין מאתיים ל-300 יש מס בישראל וכנגד זה יינתן זיכוי יחסי של המס הזר, ויתרת המס הזר תזוכה במדרג מסוים שקבענו אותו כאן באופן היררכי, קודם כל כנגד מס החל בישראל על הכנסות רווח הון מחוץ לארץ, לאחר מכן על הכנסות אחרות שמקורן מחוץ לארץ, ואם עוד נותרה יתרת זיכוי מס זר שלא זוכתה, גם כנגד המס החל על הכנסות שהופקו בישראל.
ירדנה סרוסי: בסופו של הליך, אם עדיין נותרה יתרת זיכוי מס זר, על מנת למנוע לחלוטין בעיה של כפל מס, אנחנו נותנים לו שק כדי שבעצם לא תהיה בעיה של כפל מס.
ירדנה סרוסי: בסופו של דבר אנחנו מאוזנים.
ירדנה סרוסי: זה למעשה ההסבר.
ניסן סלומינסקי: אנחנו עושים את כל זה כדי שנוכל לגבות ממנו מס עכשיו ולא יהיה מס שירוץ וירוץ ואנחנו נאבד את השליטה עליו.
שרון אהרוני: אמת.
עופר מנירב: בסעיף (2) זה צריך להיות לפחות צמוד למדד.
עופר מנירב: את נותנת לי עכשיו את הסכום ואני אחרי ארבע-חמש שנים, את תגידי לא יותר מהסכום שקיבלת בערכים ריאליים.
עופר מנירב: צריך להוסיף את זה, שתהיה בערכים ריאליים.
ירדנה סרוסי: צודק.
יניב שקל: הערה נוספת אחת.
יניב שקל: הייתי מוסיף כאן פסקה חמישית שמבהירה שלפי סעיף (2), (3) ו-(4), הן מגבילות את היכולת לקבל שק, ככל שבאמת לא מתקבל שק או לא נעשה זיכוי אחר, יחולו על מס החוץ ששולם הכלליםה רגילים שחלים בפקודת מס הכנסה הישראלית.
אמיר דוידוב: כלומר, שאין בהוראות הסעיף.
יניב שקל: שאין בהוראות הסעיף האלה כדי למנוע.
שרון אהרוני: אין בעיה.
יניב שקל: כפי שניסחנו בחנ"ז.
יניב שקל: אם נוצרה יתרה של מסי החוץ אשר לא זוכו בשל המגבלות שבפסקאות (2), (3) ו-(4), יחולו עליה הוראות חלק י' פרק שלישי, סימן ב'.
ירדנה סרוסי: מקבלים את שתי ההערות.
שגית אפיק: בואו נכניס אותן לנוסח.
עופר מנירב: סכום המס שולם בישראל בערכים ריאליים.
קריאה: כשהוא צמוד למדד מתוך שנת המס.
יניב שקל: לא מתום שנת המס.
יניב שקל: ממועד מכירת המקרקעין הנמכרים ועד למועד מכירת המקרקעין הנרכשים.
יניב שקל: ממועד החל, שלושים ימים לאחר המכירה.
עופר מנירב: צמוד למדד, החל משלושים יום לאחר מועד מכירת הנכס.
יניב שקל: הייתי מוסיף: כשהוא מתואם לפי שיעור עליית המדד מהמועד החל, שלושים ימים לאחר מכירת המקרקעין הנמכרים ועד למועד מכירת המקרקעין הנרכשים.
שגית אפיק: שוב.
שגית אפיק: בסוף פסקה (2).
עופר מנירב: עד סוף השנה.
יניב שקל: בסוף פסקה (2), כשהוא מתואם לפי שיעור עליית המדד, מהמועד החל שלושים ימים לאחר מכירת המקרקעין הנמכרים ועד לתום שנת המס בה נמכרו המקרקעין הנרכשים.
יניב שקל: כדי שלא ניתן הטבה מוגזמת לנישום, צריך יהיה גם לכתוב בסוף פסקה (1): יוחזר לנישום בתום שנת המס שבה נמכרו המקרקעין הנרכשים.
יניב שקל: אגב, זה תואם גם את הוראות החנ"ז.
ניסן סלומינסקי: הייתה לך עוד הערה?
יניב שקל: הערה אחרונה.
יניב שקל: להוסיף פסקה (5).
אמיר דוידוב: אין בהוראות סעיף זה כדי לגרוע מזכויות הנישום לפי חלק י'.
יניב שקל: אתה יכול לשים סעיף כללי.
יניב שקל: אני מנסה למקד.
יניב שקל: סעיף כללי תמיד טוב לנישומים.
יניב שקל: נוצרה יתרה של מסי החוץ.
עופר מנירב: איך נוצרה יתרה אם הוא נותן לך שק?
יניב שקל: לא.
יניב שקל: הם אומרים שהשק הוא עד גובה המסים ששילמת בפועל על המקרקעין הנמכרים למשל.
ירדנה סרוסי: יניב, אנחנו בפסקה (1).
ירדנה סרוסי: מה שהקראת עכשיו.
יניב שקל: אני מעתיק מ-(ד)(1) שלכם.
יניב שקל: יוחזר לנישום בתום שנת המס.
ירדנה סרוסי: זה בסוף פסקה (1)?
יניב שקל: כן.
יניב שקל: יוחזר לנישום בתום שנת המס בה נמכרו המקרקעין הנרכשים.
ירדנה סרוסי: מהתחלה.
עופר מנירב: זה הסוף.
עופר מנירב: הוא פשוט ממשיך את הסעיף כמו שהוא וזה בסופו.
יניב שקל: בסוף (2) שמנו את סעיף ההצמדה.
שגית אפיק: ובפסקה (5): נוצרה יתרה.
יניב שקל: נוצרה יתרה של מסי החוץ אשר לא זוכתה או הוחזרה בשל הוראות פסקאות (2) עד (4) לעיל, יחולו עליה הוראות חלק י', פרק שלישי, סימן ב'.
אמיר דוידוב: זה משהו רעיוני.
אמיר דוידוב: אני לא מבין.
יניב שקל: זה לא משהו רעיוני.
אמיר דוידוב: תן לי דוגמה.
יניב שקל: שילמתי באמת מס חוץ על מקרקעין הנרכשים, שילמתי מסי חוץ אבל מה לעשות, כשמכרתי את המקרקעין הנמכרים, קיזזתי כנגדם הפסד.
יניב שקל: אז אתה לא נותן לי שק, אתה לא נותן לי זיכוי, אתה לא נותן לי כלום.
יניב שקל: הסעיף כרגע מנוסח בצורה שאפשר לפרש שהוא שולל ממני את הזיכוי שגם ככה מגיע לי.
יניב שקל: אני אומר שבמצב כזה יחולו על היתרה שלא החזרת לי ההוראות הרגילות של החוק עם כל המגבלות והסייגים.
שגית אפיק: הוראות חלק י'.
יניב שקל: חלק י', פרק שלישי, סימן ב'.
יניב שקל: אגב, כאן זה רק זיכוי ישיר.
יניב שקל: יכולה להיות לי בעיה שלא תהיה לי הכנסת חוץ בשנה הזאת.
אמיר דוידוב: יניב, אתה יכול לתת עוד דוגמה?
יניב שקל: בחוץ לארץ המס מאוד פופולרי, הוא יותר גבוה מאשר בישראל וזה כמעט תמיד.
יניב שקל: יש 35 אחוזי מס בחוץ לארץ.
שרון אהרוני: אבל זה לא חוזר אליך.
יניב שקל: לא חוזר אלי, אבל את היתרה, העשר הנוספים, על זה תחיל את ההוראות.
אמיר דוידוב: כלומר, אני חייבתי אותך בשלושים ובחוץ לארץ יש לך 35 אחוזים.
יניב שקל: אתה חייבת אותי ב-25.
יניב שקל: בחוץ לארץ יש 35 על העשר.
שגית אפיק: ליאת, בדקת את עניין הפחת?
ליאת גרבר: בדקתי גם עם ערן יעקב ברשות המסים וגם עם נמרוד גלילי, מנכ"ל איגוד הליסינג וזה מקובל עליהם.
שגית אפיק: מקובלות עליהם התקנות?
שגית אפיק: את לא יכולה שבחקיקה הראשית יהיה כתוב רכב נוסעים פרטי ובתוך התקנות יהיה גם רכב נוסעים מסחרי.
יניב שקל: החקיקה היא לכאורה על סעיף 96 והתקנות הן בכלל בתקנות הפחת.
יניב שקל: זה לא מתאים זה לזה.
יניב שקל: זה מכוח סעיף הסמכה אחר.
יניב שקל: זה בסדר.
שגית אפיק: נביא את התקנות להצבעה בוועדה.
ניסן סלומינסקי: בעזרת השם.
ניסן סלומינסקי: סיימנו?
ניסן סלומינסקי: אחרי מחר, מה אתם תעשו?
אמיר דוידוב: עכשיו אנחנו צריכים לשבת עם כל הלקוחות ולהסביר להם מה עשינו.
ניסן סלומינסקי: אני מודה לכם, ישיבת ועדת הכספים נעולה.
ראובן ריבלין: אני רוצה להעיר לסדר ליועץ המשפטי.
ראובן ריבלין: תקנון הכנסת הוא כללי משחק שמחייב את כל חברי הכנסת והמנהלים את הישיבה.
ראובן ריבלין: כללי משחק שאינם דבר חוקתי, ניתן בהחלט להתפשר עליהם.
ראובן ריבלין: נכון, אם אין הסכמה, אפילו של אחד, צריך לחכות חצי שעה.
ראובן ריבלין: אם כולם מסכימים, וכולם כאן, ברגע שהזמינו אותם לישיבה, החזקה היא שברגע שהזמינו את חברי הכנסת לישיבה, הם נמצאים כאן כי מי שלא נמצא כאן, זה על אחריותו.
ראובן ריבלין: אני אומר לכם שאם ממלא מקום חבר כנסת קבוע נמצא, הוא יכול לומר שהוא מתנגד וחייבים לקיים את התקנון כפי שהוא.
ראובן ריבלין: בכללי משחק שהם פרלמנטריים, ניתן להסכים עליהם בהסכמה פה אחד.
ראובן ריבלין: אני אתן לך דוגמה.
ראובן ריבלין: בשעה 12:00 בלילה, אם לא מאשרים תקציב, הולכים לבחירות.
ראובן ריבלין: חבר הכנסת ליצמן רוצה להוביל אותנו לבחירות והוא אומר הסתייגות והשעה 11:35, והוא צריך להצביע ב-12:05 כאשר ב-12 התפזרה הכנסת כי לא אושר תקציב המדינה.
ראובן ריבלין: הוא יכול לבוא ולומר שכולנו מסכימים שלא לחכות חצי שעה.
ראובן ריבלין: הוא מבקש ממנו לסגת מההסתייגות שלו, אבל הוא אומר שהוא לא רוצה לסגת אבל הוא מסכים שיצביעו על ההסתייגות מיד.
ניסן סלומינסקי: אנחנו לקראת סוף הנושא של הקצבאות.
עפר שלח: לא הייתה רביזיה אלא היה איום בנושא חדש.
יעקב ליצמן: הייתה רביזיה אחת.
ראובן ריבלין: היו גם רביזיות.
יעקב ליצמן: כן, שלא יכלו להצביע עליה כי לא עברה חצי שעה.
ראובן ריבלין: יש לך כאן מספר רביזיות שלא הצבענו עליהן.
ניסן סלומינסקי: הוא שואל על משהו אחר.
אלעזר שטרן: אני שואל על ה-1,4.
ראובן ריבלין: זה בוועדת הכנסת.
ראובן ריבלין: זה היה נושא חדש.
אלעזר שטרן: היא ויתרה על הנושא החדש.
אלעזר שטרן: מאחר שנתנו לה את ה-1,4 – היא ויתרה על הנושא החדש.
ראובן ריבלין: היא חייבת לומר את זה.
אלעזר שטרן: אבל אני מבקש על זה רביזיה.
יעקב ליצמן: על מה הרביזיה שלך?
אלעזר שטרן: על ה-1,4.