GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עופר מנירב: אם הוא לא יעבור בהליך חקיקה רגיל, הוא לא צריך להיות בכלל.
ראובן ריבלין: אולי כן ואולי לא.
גידי בר זכאי: אפשר לתאם יומנים לעוד חודשיים ואז נשב ונעשה.
ראובן ריבלין: אני לא בטוח שהחוק לא צריך להיות בכלל.
גידי בר זכאי: אני רוצה שתרשום כבוד היושב ראש שגם אם המטרה של החוק הזה היא המטרה שהתקבלה על דעתכם, החוק הזה לא משיג אותה אלא נהפוך הוא.
יעקב ליצמן: אמרת את זה מוקדם.
יעקב ליצמן: את זה היית צריך להגיד במילה האחרונה.
ירדנה סרוסי: בעמוד 26 למעלה, סעיף קטן (03).
ירדנה סרוסי: (30) בסעיף 75ט –
ירדנה סרוסי: בסעיף קטן (א), במקום הרישה עד המלים "תושבי חוץ, או" יבוא "נאמנות תושבי חוץ היא נאמנות".
ירדנה סרוסי: בסוף הפסקה יבוא "או שכל יוצריה הם תושבי חוץ וכל הנהנים בה הם נהנים לצורכי צדקה כהגדרתם בסעיף 75ח1(א) ולא היו בה נהנים תושבי ישראל ממועד יצירתה, וכן נאמנות שכל יוצריה נפטרו וכל הנהנים בה בשנת המס הם תושבי חוץ, או שכל יוצריה נפטרו וכל הנהנים בה הם נהנים לצורכי צדקה כהגדרתם בסעיף 75ח1(א) ולא היו בה נהנים תושבי ישראל ממועד יצירתה".
ירדנה סרוסי: למעשה מדובר כאן בסעיף הקלה במסגרתו קיבלנו את הערת הלשכות.
ירדנה סרוסי: מדובר כאן בנאמנות תושבי חוץ שהיא בעצם מחוץ לבסיס המס.
ירדנה סרוסי: בנאמנות כזאת, אם יש לה נהנה שהוא מוסד צדקה, בשל כך היא עשויה להפוך להיות נאמנות תושבי ישראל ולכן להיכנס לרשת המס הישראלית, לא בגלל ברירת המחדל.
ירדנה סרוסי: לכן באנו והדגשנו שנאמנות כזאת שכל היוצרים שלה הם תושבי חוץ וכל הנהנים בה הם נהנים לצורכי צדקה, הנהנים האלה לא יהפכו אותה לנאמנות תושבי ישראל והיא תישאר בגדר נאמנות תושבי חוץ שהיא מחוץ לבסיס המס.
ירדנה סרוסי: בעצם זוהי הקלה.
ירדנה סרוסי: קיבלנו את הערת הלשכה.
עופר מנירב: מה עם שבעים אחוזים הם לצדקה?
עופר מנירב: לא יקבלו כלום.
עופר מנירב: אם יש נאמנות ששבעים אחוזים ממנה הם לצורכי צדקה, לא יקבלו כלום.
עופר מנירב: אם יש שמונים אחוזים, גם כן לא יקבלו כלום.
עופר מנירב: יצטרכו לעשות תרגילים כדי לפתור את זה.
עופר מנירב: מה יקרה אם לא כל הזמן זה היה לצורכי צדקה?
קריאה: אפשר לייעד.
עופר מנירב: מה קרה אם התחלפו באמצע?
עופר מנירב: מתי אתם בודקים?
עופר מנירב: בסוף?
עופר מנירב: ביום החלוקה?
עופר מנירב: אם יצאו נאמנים ונכנסו לצורכי צדקה, זה יחול או לא יחול?
עופר מנירב: זה לא יחול.
מאיר לינזן: לפני כן, יש נושא אחד שהוסכם עליו.
מאיר לינזן: אם יש בנאמנות נהנים ישראלים לצורכי צדקה ונהנים זרים, במקרה כזה גם כן יחול הפטור ממס.
מאיר לינזן: זה נושא עליו סוכם עם לשכת עורכי הדין.
מאיר לינזן: זה נושא שסוכם בחקיקה.
מאיר לינזן: יש נאמנות שנוצרה בידי תושב חוץ ויש בה נהנים זרים ונהנים ישראלים לצורכי צדקה.
ראובן ריבלין: בהחלט יכול להיות.
ירדנה סרוסי: זה כתוב.
מאיר לינזן: זה לא כתוב.
ירדנה סרוסי: כתוב שהנהנים בה הם נהנים לצורכי צדקה ולא היו בה נהנים תושבי ישראל.
מאיר לינזן: אבל יכול להיות שיש נהנים שהם זרים.
משה אשר: הבנתי.
משה אשר: תוסיפו זרים.
ספי זינגר: אתה רוצה שיהיה כתוב כל הנהנים הישראלים שבה.
עופר מנירב: אני עוד לא מבין למה אנחנו מקפחים כאלה שמקימים לצדקה ולא כל המאה אחוזים הולכים לצדקה.
עופר מנירב: לא מבין את ההיגיון.
עופר מנירב: למה רק לחלק?
עופר מנירב: אם הוא רצה לתת רק חמישים אחוזים לצדקה, אתה רוצה שאני לא אתן את החמישים אחוזים?
עופר מנירב: זה מה שאתם רוצים שיהיה?
עופר מנירב: אם זה יוצר בעיה, הוא יגיד שהוא לא ייתן בכלל לצדקה.
עופר מנירב: לא מבין את ההיגיון של זה.
ספי זינגר: זאת בקשה להקלה שאתם ביקשתם.
עופר מנירב: זאת בקשה להקלה, יופי, אבל ההקלה היא מוצדקת?
עופר מנירב: אם מצאתם לנכון שלצור
עופר מנירב: כי צדקה זה נכון, אז זה צריך לחול בכל מקרה לצורכי צדקה ולא רק לחלק.
משה אשר: אנחנו נקריא את ההבהרה שמאיר ביקש.
ירדנה סרוסי: בשתי השורות האחרונות של סעיף (30), פסקה (ב), יהיה כתוב: "או שכל יוצריה נפטרו וכל הנהנים בה הם נהנים לצורכי צדקה כהגדרתם בסעיף 75ח1(א), או תושבי חוץ, ולא היו בה נהנים תושבי ישראל ממועד יציאתם".
עופר מנירב: למה לא קיבלתי תשובה מרשות המסים על מה שאמרתי?
עופר מנירב: תסבירו לי גם למה.
עופר מנירב: לא לי אלא לחברי הוועדה הנכבדים.
עופר מנירב: אני ממילא לא אבין, אבל חברי הוועדה יבינו.
עופר מנירב: תסבירו למה.
מאיר לינזן: אני חושב, לגבי מה שעופר אמר, שצריך להבהיר שאם יש בנאמנות יוצר עולים חדשים, גם אם יש נהנים שהם מוסדות צדקה בישראל, שמוסדות הצדקה יהיו פטורים ממס.
מאיר לינזן: אני חושב שזה דבר שברור מאליו.
מאיר לינזן: נניח שיש נאמנות קרובים שהיוצר נפטר, יש נהנים ישראלים ויש נהנים שהם מוסדות צדקה.
קריאה: החלוקה למוסדות צדקה צריכה להיות פטורה ממס.
יעקב ליצמן: עופר, אתה מייצג את העם.
עופר מנירב: אני מייצג, אבל אני מקבל מחמאות שאני מייצג את העשירים.
מאיר לינזן: יוצר זר נפטר ויש לו נהנים שהם מוסדות צדקה ישראליים.
מאיר לינזן: אם זה יוצר ישראלי, אין פטור ממס.
עופר מנירב: כבוד היושב ראש, תראה כמה הנושא מוכן לדיון, כמה שהנושא מוכן לקבל החלטה, שעל כל סעיף יושבים כל כך הרבה ודנים.
משה אשר: עופר, אני לא חושב שצריך לקחת את זה נגדנו.
עופר מנירב: אלא נגד מי?
עופר מנירב: נגדנו?
עופר מנירב: זה לא נגד אף אחד.
עופר מנירב: זה לטובת המדינה.
עופר מנירב: לא בעדנו ולא נגדנו אלא לטובת המדינה.
ניסן סלומינסקי: אתם לא ישבתם אתם על זה?
עופר מנירב: זה לא שלנו.
עופר מנירב: אנחנו ישבנו אתם ולא הגענו לשום הבנה, כבודו, לצערי משום שהזמן שעמד לרשותנו לא היה מספיק.
עופר מנירב: בניגוד למה שכבודו חושב, אני חושב שכן אפשר להעביר את הנושא בהליך חקיקה רגיל ולא יצטרכו לחכות עוד שש שנים, משום שאם בשש השנים האלה היו יושבים אתנו, היו מעבירים את זה מזמן אבל אף אחד לא מצא לנכון לשבת.
ניסן סלומינסקי: לא אתם המעכבים.
ראובן ריבלין: אם יש לוביסטים שיכולים להשפיע על חברי הכנסת במישרין או במסגרת אנשים שהם יותר בעלי השפעה פוליטית עליהם, בהחלט הדבר הזה יביא לידי מצב שבו יתכן מאוד וההשפעה של ההון על הכנסת תגרום לכך שלא נעביר את החוק הזה.
ראובן ריבלין: הנה, אני אומר לכם, עלי אי אפשר להשפיע.
שגית אפיק: בעקבות ההערה, אתם מתקנים את הסעיף הזה.
מאיר לינזן: סעיף עופר.
מאיר לינזן: יישר כוח.
משה אשר: אני רוצה להבהיר, מה שהסכמנו, זה מה שמאיר אמר.
ירדנה סרוסי: עמוד 26, סעיף קטן (32).
ירדנה סרוסי: (32) בסעיף 75יד(א) –
ירדנה סרוסי: בסעיף קטן (ב), אחרי "לפי צוואה" יבוא "או נאמנות נהנה תושב ישראל, או נאמנות תושבי ישראל שכל היוצרים שבה נפטרו לפני שנת המס.
שרון אהרוני: זה למעשה סעיף שהתבקש בדיון הקודם, בו במקרה שהנאמנות הולכת לעולמה, מסתיימת, הנהנה משמר את ההפסדים שהיו בנאמנות.
שרון אהרוני: לאור הבקשה שהייתה בדיון הקודם, הבקשה של גידי, תיקנו את הסעיף הזה.
שרון אהרוני: בדיון הקודם אמרת מה קורה במצב שהנאמנות הולכת לעולמה ויש לה הפסדים ואנחנו תיקנו את הסעיף.
גידי בר זכאי: לעשות את זה גם לנאמנות נהנה ישראלי.
שרון אהרוני: כן.
ראובן ריבלין: זה תיקון ראוי.
שגית אפיק: הקראתם את פסקה (36) בעמוד 27?
שגית אפיק: אחרי כן, השחלוף.
ראובן ריבלין: אם עמדנו בחוק הריכוזיות במשק, נעמוד גם בחוק הזה.
ירדנה סרוסי: הוראות מעבר.
ירדנה סרוסי: עמוד 45.
יעקב ליצמן: עד העמוד הזה סיימנו את הסעיפים?
שגית אפיק: יש בדרך נושאים אחרים.
שגית אפיק: אנחנו עוברים להוראות מעבר של נאמנות.
ירדנה סרוסי: עמוד 45, סעיף (ז)(2).
שגית אפיק: זאת בעצם ההתייחסות שאמרנו קודם שנחזור אליה לגבי תושבי חוץ.
שגית אפיק: אותו תיקון 168.
שגית אפיק: תסבירו לנו מה ההבדל כאן לעומת הפיצול שעשינו בחמי"ז חנ"ז לגבי תושבי חוץ.
ירדנה סרוסי: אני אקריא ונסביר.
ירדנה סרוסי: פסקה (ז)(2).
ירדנה סרוסי: על אף האמור בפסקה (1), סעיף 75ז(ה), כנוסחו לפני תיקונו בסעיף 40(27(ב) לחוק זה, יחול לגבי נאמנות שהייתה לנאמנות תושבי ישראל לאחר שיוצר אחד בה היה לתושב ישראל לראשונה, לתושב חוזר ותיק או לתושב חוזר, כאמור בסעיף 14(א) או (ג) לפני תחילתו של חוק זה.
ירדנה סרוסי: נפטר היוצר לפני תום תקופת ההטבות לפי סעיפים 14(א), (ג) או (ד), 16 או 97(ב) או (ב3) לפי העניין, יחולו על הכנסת הנאמן ההוראות לפי סעיפים אלה ובלבד שכל הנהנים הנם "תושבים זכאים" אשר חלות עליהם ההוראות האמורות או תושבי חוץ.
ירדנה סרוסי: למעשה אנחנו לא מחילים את זה על יוצר שעלה לארץ לפני שהחוק נכנס לתוקף ובמידה והוא עלה לפני כניסת החוק לתוקף, הוא מקנה את ההטבות שלו והנאמנות למעשה תהיה פטורה.
שרון אהרוני: אלה הוראות שימור דינים לנאמנויות הישנות של עולה חדש, תושב חוזר ותיק או תושב חוזר שעלה לפני מועד כניסת החוק לתוקף והייתה לו נאמנות כזאת.
שרון אהרוני: בעיקרון, אם הוא היה עולה, הנאמנות הייתה הופכת להיות תושבת ישראל ואז הוא היה מאבד את ההטבות שהיו לו לפני כן.
שרון אהרוני: אמרנו שלגבי נאמנויות כאלו, יחול הדין הישן ואותם נהנים יקבלו את ההטבות, אם הם תושבים זכאים.
גידי בר זכאי: התיאור של שרון, אכן הוא מדויק ברמה של התיאור של הדין.
גידי בר זכאי: הפיצול המהותי שהיה בוועדת הכנסת לא עסק בשאלה אם מחילים את זה רטרואקטיבית או מעתה והלאה אלא הוא עסק בשאלה האם עושים שינוי כלשהו לרעת תושבים חוזרים ועולים במסגרת חוק ההסדרים וההחלטה שהתקבלה הייתה שלא יהיה.
שגית אפיק: זה היה הדבר שנכלל במסגרת תיקון 168?
גידי בר זכאי: חד משמעית.
שגית אפיק: זאת הייתה הטבה והקלה שנכללה במסגרת תיקון 168 ועכשיו אתם נוטלים אותה?
שגית אפיק: נוטלים אותה פלוס הוראת מעבר.
ירדנה סרוסי: אנחנו לא נוטלים אותה כי אם לנהנים מגיעות ההטבות האלה, אז הנהנים ימשיכו לקבל את ההטבות האלה.
גידי בר זכאי: אם נהנים בדין הקיים היו מקבלים את ההטבות האלה, להבנתי בפיצול את צריכה להגיד את המשפט הבא.
גידי בר זכאי: לא אם היו מקבלים נהנים ספציפיים.
גידי בר זכאי: האם נהנים שמעמדם זהה למעמדם של נהנים לפני התיקון?
גידי בר זכאי: התשובה לפי דעתי היא חד משמעית לא.
גידי בר זכאי: לכן את לא יכולה לשנות מהותית את החוק שעוסק בתושבים חוזרים ועולים והשאלה של הרטרואקטיביות היא פחות חשובה לאור החלטת הוועדה.
ירדנה סרוסי: ההטבות לעולים החדשים לא נפגעות כאן.
ירדנה סרוסי: מה שבעצם קורה זה שהיוצר היה נותן את המעמד שלו לנאמנות.
גידי בר זכאי: היוצר הוא לא עולה חדש?
ירדנה סרוסי: היוצר הוא עולה חדש.
גידי בר זכאי: אז את לא פוגעת בו כשאת הופכת את הנאמנות שהוא יצא לצאצאיו חייבת במס?
גידי בר זכאי: את לא פוגעת בו?
גידי בר זכאי: אני חושב שאם את פוגעת בנאמנות שהוא יצר, כנראה שפגעת גם בו.
שגית אפיק: ספי, למה שלא נקיים דיון על כל הנושאים, גם אלה שפוצלו, גם זה, גם החנ"ז, גם אלה שפוצלו בוועדת הכנסת?
שגית אפיק: למה שלא נקיים דיון אחד בוועדה ואז אפשר גם את זה לפצל.
ספי זינגר: קודם כל, אני לא פוסל את זה.
ספי זינגר: זאת החלטה של הוועדה.
ספי זינגר: אני רוצה לומר דבר אחד.
ספי זינגר: עד המצב הקיים, בעצם בנאמנות יוצר תושב חוץ, היוצר, בגלל שהוא תושב חוץ, היה פוטר את הנאמנות.
ספי זינגר: אז בעצם בא הפטור ואמר שזה שהוא יעלה לארץ, לא ייקח לו את הפטור.
ספי זינגר: היום בעולם החדש נהיה במצב אחר.
ספי זינגר: יוצר תושב חוץ, הנאמנות חייבת ולכן יש הגיון בזה שהעלייה לארץ – הפטור שהיה עד היום אמר עלייה לארץ לא תגרע לך פטור, אבל אם אנחנו משמרים את זה, בעצם אנחנו אומרים שהעלייה לארץ מוסיפה לך פטור.
גידי בר זכאי: מוסיפה פטור?
גידי בר זכאי: היה לך את הפטור הזה לפני התיקון.
גידי בר זכאי: אתה משנה את העולם ולכן את הקטע הזה אל תשנה.
גידי בר זכאי: זה מה שאני אומר.
גידי בר זכאי: שינית את העולם.
ספי זינגר: בהכרח אתה משנה אותו.
ספי זינגר: איך שלא יהיה, אתה משנה אותו כי אתה לא ניטרלי.
ספי זינגר: או שאתה אומר שאתה מוסיף פטור לעולה חדש כי אתה אומר שהעלייה לארץ מוסיפה פטור לנאמנות, או שאם אתה רוצה לשמר את המצב הקיים, אתה צריך לבטל את הפטור הזה.
ספי זינגר: כמו שאמרתי, זאת החלטה של הוועדה אם לפצל.
ראובן ריבלין: זה לא מדויק מה שאתה אומר.
שגית אפיק: הוראת המעבר היא לא בכחול כך שבמצב הזה היא יורדת.
שגית אפיק: מה שיישאר זה התיקון של סעיף 75(ז)(ה) בעמוד 27, אותו צריך לפצל.
ליאת גרבר: ועדת הכנסת החליטה חד משמעית בנושא של נאמנויות לא לפצל את הסעיף הזה.
ראובן ריבלין: איך הוא יכול להחליט לפצל את זה כשזה לא היה?
ראובן ריבלין: היא מקלה במידה רבה ובמידה אחרת היא מחמירה.
ראובן ריבלין: בוודאי שהיא מחמירה.
ניסן סלומינסקי: תנו לנו את ההבדל בין היכן שפיצלנו בנושא של עולה לבין עכשיו.
ניסן סלומינסקי: עכשיו זאת פסקה חדשה.
ניסן סלומינסקי: לא את כל הסעיף אנחנו מפצלים.
ניסן סלומינסקי: תסבירו את ההבדל כדי שנוכל להבין ולקבל החלטה.
ספי זינגר: יש הבדל.
ספי זינגר: שוב, כמובן בסמכותה של הועדה לפצל, אבל יש הבדל.
ספי זינגר: ההבדל נובע מזה שבעצם השינוי שעשינו היום הוא בהכרח משפיע על המצב של עולה חדש.
ספי זינגר: מכיוון שבדין הקיים, יוצא חוץ פטר את הנהנים בנאמנות, כשהם היו נהנים תושבי ישראל.
ספי זינגר: בא הדין ואמר שזה שאותו אדם יעלה לארץ, אנחנו לא רוצים שהוא יהפוך לנאמנות תושבי ישראל שתהיה חייבת במס.
ספי זינגר: אבל מכיוון שבמצב החדש היום, במצב המוצע, נאמנות יוצר תושב חוץ חייבת במס, לכן אין בעצם את הרציונל של הפטור שהיה קיים עד היום.
ספי זינגר: הוא לא קיים.
ספי זינגר: להמשיך את הפטור הזה, המשמעות להגיד שאני רוצה לגרום למישהו לעלות לארץ ולתת לו פטור נוסף כשהוא עולה לארץ על הנאמנות שלו.
גידי בר זכאי: ספי, אני רוצה להציע לך משהו.
גידי בר זכאי: הרציונל של התיקון היה לגרום לכך שיבואו לכאן בלי השלכות מס נוספות מעצם ההגעה.
גידי בר זכאי: לכן סביר להניח, אם אנחנו כבר בדיון התיאורטי-פילוסופי הזה, שאם המצב החוקי בישראל היה שמסמנים נאמנויות כחייבות במס בישראל לפי זהות הנהנים, חזקה על תיקון 168 - וחזקה עלי שאני יודע למה אני מתכוון כי כתבתי אותו – שכשמגיע לכאן תושב חוזר ועולה, הנאמנות שלו תישאר פטורה לעשר שנים גם אם בישראל מקובל שלנאמנות של תושבי ישראל, שהם הנהנים, חייבת במס.
גידי בר זכאי: לכן לטעמי זה ברור מאוד שכשאמרו בפיצול המהותי של הכנסת, וזה מה שאמרו, בואו נדון בנושא כבד המשקל הזה בנפרד, גם לאור הדין החדש שאתם מציעים.
גידי בר זכאי: ולאמירה שחייבים להשפיע, חייבים להשפיע כל עוד אתה לא מפצל את זה.
משה אשר: ברשותכם, אני רוצה להתייחס לזה.
משה אשר: כאן למעשה עשינו נקודת איזון חדשה שאומרת את הדבר הבא לגבי מי שעלה לפני התיקון.
משה אשר: כל עוד היוצר הוא עולה חדש, עשר השנים נשמרות, אבל אם הוא נפטר, למעשה הבסיס הקיומי של הפטור הזה יורד.
משה אשר: אבל מה, במקביל יכול להיות שאם עלו אתו ילדיו והם עולים חדשים, בניגוד לדין הקודם יכול להיות שהם יקבלו את עשר השנים שלהם ויכול להיות שזאת אפילו תקופה יותר ארוכה.
משה אשר: זה למעשה המעבר מהשיטה הראשונה לשנייה.
משה אשר: אתה שומר את ההטבה שהייתה קודם עד פטירתו לגבי כל הנאמנות, לגבי כל הנהנים, והנהנים יכולים להמשיך את זה אחרי פטירתו, אם הוא נפטר אחרי עשר שנים.
ראובן ריבלין: אתה מדבר על הנהנים החדשים ועל היוצרים החדשים שבאו בנעליו של הנפטר.
ראובן ריבלין: אני מדבר על הנפטר שלא נפטר.
משה אשר: יש לו עשר שנים.
ראובן ריבלין: החזרנו אותו לחיים והוא מגיע היום לארץ.
ראובן ריבלין: מרגע שהוא הגיע לארץ, יש לו עשר שנים?
ראובן ריבלין: גם במצב החדש?
משה אשר: מי שעלה לפני החוק, יש לו עשר שנים.
ראובן ריבלין: ומי שיעלה אחרי החוק, אתה אומר לו שלא יהיה מטומטם ושלא יעלה.
עפר שלח: הוא לא פטור כתושב חוץ, אז למה שיהיה פטור כעולה?
גידי בר זכאי: כל תושב חוזר לא פטור מרגע שהוא עלה, גם בלי קשר לנאמנות הזאת.
משה אשר: רובי, אם הוא גם יוצר וגם נהנה, לפי חלקו אין לו בעיה גם אחרי העלייה שלו.
משה אשר: אם הילדים שלו עלו אתו, לפי חלקם.
ראובן ריבלין: זה ברור לי ואתה צודק.
משה אשר: הוא לא מנכה בצורה הזאת את כל הנאמנות בצורה טוטלית.
ראובן ריבלין: מי שיעלה אחרי 1 בינואר 2014, יחולו עליו ההוראות החדשות.
שרון אהרוני: אבל הוא לא יהיה חייב.
ראובן ריבלין: ודאי שהוא לא יהיה חייב.
עפר שלח: אין הגיון אחר.
עפר שלח: אם הוא חייב כתושב חוץ.
ראובן ריבלין: הוא אומר שלא נשנה את הסטטוס של האנשים שיצרו נאמנות ורוצים לעלות לארץ.
ראובן ריבלין: למה לנו לשנות את הסטטוס?
שרון אהרוני: לא משנים.
שרון אהרוני: זה לא משתנה כי אם היה שם נהנה ישראלי לפני העלייה לארץ, לפי התיקון החדש חלקו של הנהנה הישראלי חייב במס.
ראובן ריבלין: הוא גם נהנה.
גידי בר זכאי: בואו נגיד עוד פעם כי אנחנו מתבלבלים.
שרון אהרוני: אם הוא עולה חדש, בגין חלקו הוא יכול לקבל את הפטור למשך עשר שנים.
שרון אהרוני: אם כשהוא יצר והיה לו בן ישראלי שהוא לא תושב חוזר ותיק, הוא היה חייב גם לפני העלייה שלו.
שרון אהרוני: כתוצאה מעליית האב, הבן לא משפר את מצבו כי עברנו למודל של מבחן הנהנה.
שרון אהרוני: המודל שהיה ערב התיקון היה מבחן היוצר.
ראובן ריבלין: הואיל והיוצר הוא כבר לא תושב חוץ אלא תושב ישראלי, הנהנה, שהוא בנו, אחד הנהנים הקודמים.
גידי בר זכאי: כל נאמנות אחרי התיקון שהנהנים שלהם ישראלים, היא חייבת במס בישראל.
אמיר דוידוב: זה לא נכון.
גידי בר זכאי: ההגדרה של התיקון החדש היא שבודקים את הזהות של הנהנה ואם הנהנה הוא תושב ישראל, הנאמנות מתחייבת במס.
גידי בר זכאי: הגדילה רשות המסים לעשות ואמרה שאם הנהנה הוא תושב חוזר ותיק, גם שם הם משמרים את ההטבה, אבל זה לא כרגע מה שאנחנו עוסקים בו.
גידי בר זכאי: מה שאנחנו עוסקים בו כאן זה משהו אחר.
גידי בר זכאי: אנחנו מדברים כרגע על חוק שבא ואומר שיוצר תושב חוץ שהוא עולה חדש או תושב חוזר שהוא יוצר נאמנות, הנאמנות הזאת לא תהא חייבת במס בישראל.
גידי בר זכאי: למה?
גידי בר זכאי: כי בתיקון 168, בשנת 2008, קבעו ברשות המסים ובוועדה של הכנסת לאחר מכן שמי שעולה לעשר שנים, המשטר שלו יהיה פטור כאילו הוא תושב חוץ לעוד עשר שנים.
גידי בר זכאי: לכן השאלה מה קורה לו אחרי שהוא עולה לעניין רכוש שיש לו בחוץ לארץ, היא בדיוק השאלה שבלב לבו של התיקון.
גידי בר זכאי: תתכבד הכנסת ותחליט אחרת, היא תעשה את זה.
גידי בר זכאי: לכן, כשבא הדיון לוועדת הכנסת עלתה השאלה האם בנושא הזה רוצים לפגוע או לגעת, והחליטה ועדת הכנסת לעשות פיצול מהותי.
גידי בר זכאי: את כל הנושא של התושבים החוזרים והעולים, אין ספק שצריך לבחון מחדש לאור התיקון הזה של נהנה שהוא ישראלי אבל ודאי שכאשר החליטו לדון בזה בנפרד, אי אפשר לדון בזה כאן.
גידי בר זכאי: אני שב ושואל.
גידי בר זכאי: פיצלנו את החנ"ז ואת החמי"ז ואני לא רואה שום הבדל למה את זה לא נפצל.
שגית אפיק: זה יהפוך לכם את זה להסדר חסר אם זה יפוצל?
גידי בר זכאי: ממש לא.
גידי בר זכאי: תסבירו מה יהיה חסר.
שרון אהרוני: מה שגידי אומר, זה למעשה לעיין את החקיקה.
שרון אהרוני: זה מעיין את שינוי המודל.
גידי בר זכאי: יצרנו איזון חדש.
יועד פרנקל: לגבי יום התחילה.
יועד פרנקל: למה בניגוד לחמי"ז וחנ"ז, שזה מתחיל מ-1 בינואר 2014, למה גם כל ההסדר הזה לא יחול מ-1 בינואר 2014?
יועד פרנקל: למה זה צריך לחול ב-1 באוגוסט?
ניסן סלומינסקי: אמרנו מה-1 בינואר 2014.
קריאה: צריך לעדכן את הנוסח.
ניסן סלומינסקי: לא אמרנו מה-1 בינואר 2014?
יועד פרנקל: סעיף קטן (ז), יום התחילה, אם לא הגדירו אחרת, הוא 1 באוגוסט.
קריאה: טעות סופר.
ניסן סלומינסקי: שגית, יום התחילה הוא ב-1 בינואר?
שגית אפיק: כרגע הוא ב-1 באוגוסט.
ניסן סלומינסקי: משה, לא דיברנו קודם על ה-1 בינואר?
משה אשר: אנחנו נתקן את זה.
משה אשר: התחולה תהיה מה-1 בינואר 2014.
ירדנה סרוסי: בסעיף קטן (30), סעיף קטן (ב), בעמוד 26, שינינו את הנוסח לאור ההערה של מר לינזן ויהיה כתוב כלהלן:
ראובן ריבלין: מה קורה אם הילדים לא עולים לארץ והם בוגרים?
ראובן ריבלין: זה לא חל עליהם.
ספי זינגר: התחילה היא ב-2014.
שגית אפיק: צריך לנסח.
ירדנה סרוסי: עמוד 42, אחרי פסקה (9) תבוא פסקה (10).
ירדנה סרוסי: פסקאות (23) עד (36).
ירדנה סרוסי: יכול להיות שמספר הפסקאות ישתנה במהלך התיקונים.
יעקב ליצמן: ניסן, אתה יודע על מה מדברים?
שגית אפיק: תפתחו בעמוד 41 למטה.
שגית אפיק: סעיף קטן (ב) קובע שתחילתן של ההוראות כמפורט להלן ביום 1 בינואר 2014 והן יחולו על הכנסה שהופקה או נצמחה ביום האמור ואילך: אז יש פסקאות.
שגית אפיק: היא מבקשת להוסיף פסקה (10) אחרי פסקה (9) שתאמר שפרק הנאמנויות, תחילתו תהיה ב-1 בינואר 2014, כפי שביקשנו.
ליאת גרבר: הרישה אומרת את זה.
יעקב ליצמן: כל כך פשוט.
יעקב ליצמן: יכולתם לומר את זה בהתחלה.
משה אשר: ניסן, אנחנו בנושא הבא.
שגית אפיק: יש לכם תשובות לגבי חוק עידוד התעשייה?
שגית אפיק: אין לכם.
שגית אפיק: מתי יהיו לכם תשובות?
משה אשר: בודקים מול משרד המשפטים.
משה אשר: אם תהיה תשובה עד סוף היום, ניתן אותה.
משה אשר: אם לא, נחריג.
שגית אפיק: מה זה נחריג?
משה אשר: נפצל.
ספי זינגר: אני מקווה שתהיה לנו תשובה.
גיא כץ: גם (42).
שגית אפיק: ליאת, בעמוד 45 פסקה (1) יורדת.
שגית אפיק: הוראות פרק רביעי 2.
ספי זינגר: כן, זה ז'1 ו-2.
ראובן ריבלין: לא, ו', על אף הוראות הרישה של סעיף 64.
ליאת גרבר: זה לא יורד.
משה אשר: שגית, אני מציע שנקריא את הסעיף הזה ליתר ביטחון.
ליאת גרבר: אני אקריא את פסקה (1).
שגית אפיק: עמוד 45, סעיף קטן (ז)(1).
ליאת גרבר: הוראות פרק רביעי 2 לפקודה, כנוסחו בסעיף 40(23) עד (36) לחוק זה, יחלו גם על נאמנות שהוקמה לפני 1 בינואר 2014, לגבי הכנסות הנאמן שהופקו או שנצמחו ביום התחילה ואילך.
שגית אפיק: במקום יום התחילה, זה יהיה 1 בינואר 2014.
ניסן סלומינסקי: שערוך.
משה אשר: הנושא הבא, שערוך.
ראובן ריבלין: יש שני שערוכים.
יעקב ליצמן: היה דיון ורבנו על זה.
ניסן סלומינסקי: בוא נראה מה הם הביאו.
ראובן ריבלין: אתם מוכנים עם השערוך?
ליאת גרבר: אנחנו מוכנים להציג את השערוך.
ראובן ריבלין: שגית, את מוכנה עם השערוך?
שגית אפיק: הגיע הנוסח.
שגית אפיק: גם כאן הגעתם להסכמות נוספות ויש לנו כאן תיקונים לנוסח?
עופר מנירב: נתנו תיקונים לנוסח אבל יש לי שתי נקודות שהייתי מבקש להעלות.
עופר מנירב: שתי נקודות פשוטות לגבי השערוך.
עופר מנירב: האחת, יש רווחי שערוך, ישנם שערוכים מיום המעבר ל-FRS, יום המעבר ב-1 בינואר 2007.
ניסן סלומינסקי: נלך לפי הסדר.
שגית אפיק: היה לנו דיון על רווחי שערוך ובסופו ישבתם שוב או בפעם הראשונה עם הלשכות והנוסח שבפנינו הוא נוסח שמגלם הסכמות ותיקונים אליהם הגעתם.
לאה טבע עכו: ראינו את זה היום.
שגית אפיק: גם אני ראיתי את זה היום ואני כאן מהבוקר ואין לי אפילו יכולת להתייחס לזה.
עופר מנירב: אחרי התיקונים של היום, נוספו עוד מספר תיקונים.
משה אשר: אני אומר בשתי מלים את הדברים עליהם דיברנו בפעם שעברה ואני אגיד גם לצורך מה נדרשנו לצאת להשלמות וגם לשיחות.
משה אשר: מה שהבאנו לכם היום, זה למעשה הנוסח של התוצאה האמורה.
משה אשר: כמו שאמרנו, יש מקרים שבהם חברות משערכות נכסים ועל בסיס השערוך החשבונאי הזה שלא עבר את המיסוי הראשוני ברמת החברה, מחלקות את הרווח הזה החשבונאי, שהוא רישומי בלבד בשלב הזה, כדיבידנד לבעלי המניות.
משה אשר: הדיבידנד, אם הוא מגיע לחברה ישראלית, הוא פטור ממס ולמעשה הגענו למצב כזה שהרווח על הנייר לא מוסה בשלב הראשון על ידי החברה ואילו בחברה השנייה יכול להיות שהוא פטור או אם הוא יחול, זה מס מופחת.
משה אשר: בצורה הזאת דילגנו על המיסוי הדו שלבי של השלב הראשון.
משה אשר: זה היה לב הדברים בהסבר הקודם.
משה אשר: על זה עלו כמה דברים.
משה אשר: האחד, מה קורה לגבי שערוכים של נכסים בחוץ לארץ.
משה אשר: אנחנו נתייחס לזה כאן.
משה אשר: בגדול אנחנו נקבע שבצורה כזאת או אחרת זה לא יחול עד שלא נביא תקנות ואנחנו נדון בנושא הזה בצורה מעמיקה יותר כי יכולה להיות בעיה של מסים שמשולמים או לא משולמים בחוץ לארץ בהקשר הזה.
שגית אפיק: מה זה התקנות?
ראובן ריבלין: את התקנות נתנו לך?
שגית אפיק: הבאתם את תקנות הפחת.
שגית אפיק: מה עוד הבאתם?
משה אשר: תקנות הפחת ותקנות השערוך.
שגית אפיק: אבל רווחי שערוך זה לא תקנות שהוועדה יכולה להצביע עליהן.
שגית אפיק: אתה מביא לנו אותן, למה?
משה אשר: שתראו את המכלול.
ליאת גרבר: ביקשתם לראות את המכלול.
ראובן ריבלין: אנחנו התנינו וביקשנו.
משה אשר: אני אסביר את המרכיב של התקנות.
ראובן ריבלין: את לא יכולה לאשר את התקנות לפני שאת מאשרת את החוק.
שגית אפיק: ביקשנו לראות את התמונה הכוללת.
שגית אפיק: אני רואה שיש הרבה תיקונים.
עופר מנירב: יש תיקונים לתקנות.
עופר מנירב: הגשנו תיקונים לתקנות.
שגית אפיק: זה הופך את זה ליותר סבור והכל ממש ברגע האחרון.
ניסן סלומינסקי: משה, תנסה להסביר.
ניסן סלומינסקי: אם כל זה מסוכם ומקובל עליכם, על היושבים כאן, אם ישבתם עם הלשכות, יהיה לנו הרבה יותר פשוט, אבל אם כל סעיף וסעיף לא מקובל ויתחיל דיון מחדש, לא מאמין שנצליח.
ניסן סלומינסקי: הסיכום הזה הוא סיכום?
עופר מנירב: עברתי רק על התקנות.
עופר מנירב: הדבר היחידי שעברתי עליו, זה על התקנות.
עופר מנירב: יש חלק מהדברים שסוכם שיהיו בחקיקה הראשית, כמו שערוך של עד מיליון שקלים לא יחול ולא בתקנות.
יעקב ליצמן: אנחנו ביקשנו בפעם הקודמת שהתקנות ייכנסו.
עופר מנירב: זה אחד הדברים שגם אני אומר.
ניסן סלומינסקי: כל התיקונים האלה מקובלים על כולם ואלה שינויים כתוצאה מהסכמות או שמתחילים דיון חדש?
מיכל קורן: אדוני היושב ראש יודע שאני לא לוקחת את המיקרופון כאן באופן קבוע, אז אם יורשה לי משפט אחד.
מיכל קורן: הנושא הזה הוא לא פשוט ולא אלמנטרי.
מיכל קורן: רשות המסים יושבת על המדוכה כבר שש שנים ואולי יותר.
מיכל קורן: התיקונים האלה שעוד לא ישבו וחישבו מה המשמעות הכלכלית שלהם, לא יכולים לבוא דקה לפני ושנעבור על הכול כאן ונגיד מתאים או לא מתאים.
מיכל קורן: אני חושבת שזה לא צריך להיות בכלל לדיון כל כך מהיר וזה לא צריך להיות חלק מחוק ההסדרים.
מיכל קורן: כך גם כתבנו לכם מלכתחילה וכך גם דעתנו עכשיו.
מיכל קורן: עכשיו תחליט הוועדה מה שתחליט.
רחל אלוש: כל דבר מותנה בחישובים ואי אפשר לבוא בצורה כזאת.
ניסן סלומינסקי: אנחנו מכבדים מאוד את מה שאתן אומרות אבל תדעו שבדרך הזאת למעשה היינו צריכים להחריג את כל חוק ההסדרים כי על כל נושא ונושא הייתה טוענת קבוצה אחרת.
ניסן סלומינסקי: עכשיו אנחנו צריכים לדון לגופו של עניין.
ניסן סלומינסקי: היה כאן דיון ארוך.
ניסן סלומינסקי: שלחנו את רשות המסים ואת לשכת רואי החשבון ואולי גם לשכת עורכי הדין לשבת ביחד אחרי שכבר קיימנו דיון ארוך.
ניסן סלומינסקי: אם מה שמופיע כאן, אלה הסכמות והבנות, אפשר לעבור על הדברים ולנסות להבין אותם, ואם נסכים או לא, לפחות נוכל להתקדם.
ניסן סלומינסקי: אם אלה לא הסכמות אלא אלה שינויים שעל כל שינוי ושינוי יהיה מגוון של התנגדויות וכולי, זה משהו אחר.
משה אשר: איזה עוד נושא יש לנו חוץ מזה?
משה אשר: יש את הליסינג, נכון?
שגית אפיק: יש לך את השחלוף ואת הליסינג.
משה אשר: אז בואו נתחיל עם הליסינג.
שגית אפיק: אני רוצה להבהיר מה הם טוענים כאן.
ניסן סלומינסקי: זה לא קשור למה שהם טוענים אלא קשור למה שאני אומר.
יעקב ליצמן: אני לא יודע כמה זמן אתה מקדיש לזה.
יעקב ליצמן: השעה עכשיו 5:15.
ניסן סלומינסקי: עד אין סוף.
יעקב ליצמן: אם אתה עובר נושא, סימן שהנושא הראשון הולך לפיצול.
ניסן סלומינסקי: לכן אני שואל אותם.
ניסן סלומינסקי: המסמך הזה הוא הסכמות או מסמך של מחלוקת?
יעקב ליצמן: ניסן, הצעה לסדר.
יעקב ליצמן: אולי אנחנו נעשה את הפשרה של משה ונקבל את הצעתו לעבור לסעיף הבא.
יעקב ליצמן: בד בבד יצאו החוצה רשות המסים ולשכת רואי חשבון.
שגית אפיק: אבל גם בנושא הבא הם דרושים כי גם בנושא הבא יש שינויים.
ניסן סלומינסקי: לא כולם יצאו.
ניסן סלומינסקי: יצא נציג אחד מכל אחד.
יעקב ליצמן: הם יעברו ברפרוף, מהר, על כל השינויים.
יעקב ליצמן: שאל היושב ראש אם המחיקות והשינויים הם על דעת כולם.
ניסן סלומינסקי: אם לא, אז לא נעשה.
יעקב ליצמן: תצאו לעשר דקות ותעברו אבל בינתיים אנחנו נתקדם כי אחרת אני לא יודע מה יעשה היושב ראש, אבל פירוש הדבר פיצול.
ניסן סלומינסקי: אנחנו נקבל את ההצעה של ליצמן שהיא הצעה חכמה ונעבור לסעיף הבא.
ניסן סלומינסקי: בינתיים נציג שלכם, לא כולכם, ישב אתם כדי לראות.
ניסן סלומינסקי: אם זה בהסכמה פחות או יותר – שייך, ואם לא – זה סיפור אחר.
דוד גולדברג: התקנות צריכות להיות בפנים והמיליון שקלים צריך להיות בפנים.
דוד גולדברג: המיליון שקלים הם בתקנות.
דוד גולדברג: כל זה צריך להיכנס פנימה.
יעקב ליצמן: אתה כבר מתחיל את הוויכוח.
ניסן סלומינסקי: הרי ישבתם.
עופר מנירב: סיכמנו שזה יהיה בפנים וזה איננו.
עופר מנירב: ישבנו, נכון.
ניסן סלומינסקי: דברו אתם ותראו.
יניב שקל: אם אני יכול להציע דבר אחד.
יניב שקל: גם נושא השחלוף בחוץ לארץ הוא הסדרים מורכבים שקיבלנו היום, דווקא בנושא חברה נשלטת זרה, אני יודע שקודם אמרנו שנזיז את זה, אבל דווקא שם יש לנו נוסח.