GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אילן פלטו: לא יעזור שום דבר, עודף הרגולציה שיש בשוק ההון הישראלי, גורם לכך שחברות לא רוצות להיות ציבוריות וחברות שכבר נמצאות בשוק ההון מחפשות כל דרך לצאת.
באסל גטאס: למה זה לא קורה בשווקים אחרים שיש בהם עודף רגולציה כמו בישראל?
<אילן פלטו: מה שקרה במדינת ישראל בשלוש-ארבע השנים האחרונות הוא הרבה-הרבה יותר ממה שקורה בשווקים האחרים.
<אילן פלטו: אנחנו רואים את זה במספרים, שנתיים אין חברות חדשות שמגיעות לבורסה הישראלית.
<אילן פלטו: בהתחלה אמרו שזה בגלל המצב הכלכלי, אבל דווקא המצב הכלכלי בישראל, אפילו ביחס לעולם, הוא לא כל-כך בעייתי.
<אילן פלטו: אחרי זה אמרו שזו תופעה כלל עולמית, כי בכל העולם לא עושים הנפקות, וגם זה לא נכון.
<אילן פלטו: ראינו ברבעון השני של 2013 שכמות ההנפקות הראשוניות, גם בארצות-הברית וגם בבורסות אחרות בעולם, גדלה, וגדלה בצורה משמעותית.
<אילן פלטו: רק בישראל לא רוצים להיות חברה ציבורית.
<אילן פלטו: אני יכול לפרט הכול.
<אילן פלטו: מה שקורה ברגולציה זה בכמה מישורים.
<אילן פלטו: יש המישור של העלות, כמה עולה הרגולציה: עורכי-דין, רואי חשבון, דירקטורים.
<אילן פלטו: אומנם זה גדל בצורה משמעותית בשנים האחרונות, אבל את זה יחסית אפשר לתמחר.
<אילן פלטו: מעבר לעלות, מעבר לעודף הרגולציה, מבחינת כמות השעות, יש לנו גם מרכיבים אחרים.
<אילן פלטו: קודם כול, יש לנו סיכון של חקיקה רטרואקטיבית שקורית כל הזמן.
<אילן פלטו: היום כשאתה רוצה להשקיע באיזה גוף או באיזו חברה, אתה לא בטוח מה יקרה מחר, כי אולי תהיה איזו חקיקה שמתקנת אחורה מה שקרה ומשתנים כללי המשחק.
באסל גטאס: כמו חוק הריכוזיות.
<אילן פלטו: כמו חוק הריכוזיות.
<אילן פלטו: בלי לנקוב בשמות של חברות ונושאים ספציפיים.
<אילן פלטו: אני לא רוצה להיכנס כרגע לנושאים ספציפיים.
<אילן פלטו: יש לנו נושא הסיכון האישי.
<אילן פלטו: העבירו את כל חוקי האכיפה המינהלית, כולם שמחו וצהלו.
<אילן פלטו: כל חוקי האכיפה המינהלית ביטלו את השיפוי והביטוח לנושא משרה.
<אילן פלטו: במקרים של טעויות, אני לא מדבר על מקרים שנושא משרה עושה משהו בזדון, שעל זה מגיע לו כל העונש האפשרי – במקרים של טעויות נושא המשרה חשוף היום לקנסות ולמשפטים, גם את זה ביטלו.
<אילן פלטו: היום מנתח לב, אם חס וחלילה עושה טעות והחולה מת, יש לו ביטוח רשלנות מקצועית כי הוא עשה טעות.
<אילן פלטו: לעומת זאת, נושא משרה בשוק ההון, אם הוא עשה טעות, הוא חשוף לקנסות ללא ביטוח וללא שיפוי מהחברה, וקנסות גבוהים שיכולים להגיע עד מיליון שקל.
<אילן פלטו: זה בנושא של החשיפה האישית.
<אילן פלטו: יש לי פה רשימה, וזו רק רשימה חלקית.
<אילן פלטו: הנושא של האכיפה המינהלית, שכבר הזכרתי; כל נושא ה-SOX ששמו על החברות; הרחבת הגילוי.
<אילן פלטו: אנחנו כל הזמן מקבלים הנחיות בנושא הרחבות הגילוי.
<אילן פלטו: הדוחות הכספיים כבר הפכו להיות דוחות מפלצתיים של מאות עמודים, זה "ברנע" וזה "גלאי" וזה - - -; תיקון 16 ששינה את ההחלטות בקרב המיעוט, חיוב ועדת מאזן; תיקון 18.
<אילן פלטו: הזכירה קודם חברת הכנסת זהבה גלאון את תיקון 18, את המומחה.
<אילן פלטו: כל דבר היום מריצים לבית משפט.
<אילן פלטו: אפילו חברה שרק רוצה להתחיל לנהל איזה דו-שיח עם המשקיעים שלה, ישר חייבים לרוץ לבית משפט, וכולנו יודעים מה קורה כשרצים לבית משפט; תיקון 20 – שכר בכירים.
<אילן פלטו: כולם מדברים על הנושא הזה של שכר בכירים.
<אילן פלטו: בחלק גדול מהתיקונים האלה מה שעושים שמעבירים את ההחלטה מהרוב, מהאסיפה הכללית, למיעוט.
<אילן פלטו: נותנים רוב בקרב המיעוט.
<אילן פלטו: זה מה שנקרא "פגיעה בזכויות קניין של בעלי השליטה".
<אילן פלטו: אם אתה בעל שליטה בחברה, אתה רוצה להקים חברה, והיום באים ולוקחים לך את ההחלטות בתוך החברה, אומרים: לא אתה תחליט, אנחנו מעבירים את ההחלטות למישהו אחר שיכול להחזיק גם מיעוט, שיכול להחזיק גם 10% או 5% – מעבירים אליו את ההחלטות.
<אילן פלטו: מה מצפים?
<אילן פלטו: מצפים שבעל שליטה כזה ירצה לבוא לבורסה כזאת?
<אילן פלטו: אני לא מדבר על עסקאות בעלי עניין, שפה עוד אפשר לבוא ולהגיד שיש היגיון כי יש לך עניין.
<אילן פלטו: אפילו בעסקאות שאין לך עניין.
<אילן פלטו: עסקאות השכר עם המנכ"ל – לבעל השליטה יש עניין לשלם למנכ"ל יותר.
<אילן פלטו: גם את זה מעבירים ולאט-לאט מכרסמים גם בכוח של בעלי השליטה.
<אילן פלטו: קחו נושא כמו חיתום.
<אילן פלטו: הזכיר יושב-ראש הבורסה שבשנתיים האחרונות יש בתחום האג"ח הקונצרני, לא גאות, אבל יש פעילות גדולה.
<אילן פלטו: גם בזה הרשות בימים אלה שוקדת איך אפשר אולי לעצור את זה, כי הפעילות גדולה מדי.
<אילן פלטו: אומרים: לא, יש שם גופים, גופי הנוסטרו, אנחנו צריכים לעצור אותם, להטיל עליהם מגבלות.
<אילן פלטו: הם היום עושים את רוב הפעילות בשוק.
<אילן פלטו: רוצים לתת לנו חתמים.
<אילן פלטו: עודף הרגולציה בסופו של דבר גורם לכך שהחברות לא רוצות להיסחר בבורסה הישראלית, רוצות לצאת החוצה.
<אילן פלטו: ראינו את זה בחברת "מלאנוקס", וזו רק דוגמה אחת.
<אילן פלטו: דיברתי עם מנכ"ל מלאנוקס וראיתי שמדברים גם עם צ'ק-פוינט.
<אילן פלטו: חשבו אולי גם להביא את צ'ק פוינט, בצ'ק פוינט אמרו: ראיתי מה קרה למלאנוקס, החלטתי לא לבוא לישראל, לא כדאי.
<אילן פלטו: לא כדאי לבוא למדינת ישראל, משום שיש לנו פה עודף רגולציה.
<אילן פלטו: הרשות גם מודעת לזה.
<אילן פלטו: אמר את זה יושב-ראש הרשות, ואנחנו רואים את זה.
<אילן פלטו: נעשים היום קצת ניסיונות לתת קצת הקלות ברגולציה, קצת לחברות קטנות,קצת בתשקיפים.
<אילן פלטו: לטעמנו קצת מדי, אולי אפילו מאוחר מדי.
<אילן פלטו: בתחום של הביקוש אני בכל זאת אגיד כמה מלים לגבי המשקיעים עצמם.
<אילן פלטו: אין ספק שיש היום נהירה, גם מצד המשקיעים, לחוץ-לארץ, כי כשאין סחורה טובה בישראל, אין חברות גדולות שנכנסות לבורסה בישראל, אין ברירה, הולכים ומשקיעים בחוץ-לארץ.
<אילן פלטו: ובאמת אנחנו רואים לאט-לאט גידול בנושא הזה של השקעות בחוץ-לארץ.
<אילן פלטו: אני לא יודע אם זו הנקודה הנוכחית היום להתערב בזה ולהטיל מגבלות או שעדיין מוקדם מדי.
<אילן פלטו: יכול להיות שבעתיד כן צריך להתחיל להטיל מגבלות גם על היציאה לחוץ-לארץ, אבל אני חושב שעדיין לא הגענו לנקודה הזאת.
<אילן פלטו: בנוסף, בצד של הבורסה, אני חייב להגיד גם פה.
<אילן פלטו: נכון, יש לנו ביקורת גם על הפעילות בבורסה.
<אילן פלטו: אומנם זה לא העיקר, אבל עדיין יש לנו גם ביקורת על הפעילות בבורסה.
<אילן פלטו: הבורסה צריכה להסתכל על החברות הציבוריות שאמורות לבוא לבורסה כאל לקוחות שלה, צריכה לעודד אותם, צריכה לתמוך בהם, צריכה להריץ אותם, צריכה לשווק להם.
<אילן פלטו: הבורסה זה כלי שצריך לעודד אותו ולא לשבת ולחכות שהמצב הכלכלי ישתפר, ואז אולי תהיה חזרה לבורסה.
<אילן פלטו: עוד פעם, מבחינת החלוקה חייבים לטפל בצד ההיצע, בצד החברות.
<אילן פלטו: כמה שנגביל יותר את החברות – נכון, השוק יהיה עם כמה שפחות בעיות – לא יהיה שוק בסופו של דבר.
<אילן פלטו: אני תמיד מביא את הדוגמה של תאונות דרכים.
<אילן פלטו: אתה רוצה לטפל בתאונות דרכים, אתה יכול להטיל מגבלה שבכל נקודת זמן לא יהיה יותר מרכב אחד בכביש.
<אילן פלטו: טיפלת ב-100% של בעיות תאונות הדרכים.
<אילן פלטו: לא יהיו תאונות דרכים, כמובן גם לא תהיה תנועה בכביש.
<אילן פלטו: זו כבר לא בעיה של זה שמטפל בתאונות הדרכים, זו כבר בעיה של מישהו אחר.
<אילן פלטו: אותו דבר בבורסה ובשוק ההון – אתה רוצה לטפל בבעיות בשוק ההון, אתה יכול לטפל, לעצור את כל הפעילות.
<אילן פלטו: הכול יהיה בסדר, הכול מאה אחוז, שום דבר לא יהיה בעייתי, אבל גם לא תהיה פעילות, יצאו החוצה, וזה מה שקורה בסופו של דבר.
<אילן פלטו: תודה.
באסל גטאס: אני מוכרח להגיד שהאנלוגיה כאן היא לא מוצלחת כמו האנלוגיה של האצטדיון.
ניסן סלומינסקי: אולי במהלך הדיון תנסו לפתח את הנושא שהבורסה מתפתחת באג"חים ולא במניות.
ניסן סלומינסקי: האם זה טוב, או אולי הפוך?
ניסן סלומינסקי: אולי זה גורם שהשני לא יתפתח, ופיתחנו אולי שיטה של אג"חים שהיא פחות טובה מאשר מניות, ואנחנו רואים את זה אחר-כך בתספורות וכן הלאה?
<אילן פלטו: אג"חים זה של חברות קיימות, שכבר נמצאות בבורסה.
ניסן סלומינסקי: אמרתי שאם עדיין יהיה זמן, אולי כדאי לפתח את זה.
ניסן סלומינסקי: אולי זה טוב או פחות טוב וכו'.
ניסן סלומינסקי: יכול להיות שזה מצוין ויכול להיות שזה לא טוב, שהאחד על חשבון השני.
ניסן סלומינסקי: אם לא הפעם, אז בפעם הבאה.
<אילן פלטו: אם יורשה לי, רק מילה אחת לגבי אג"חים.
ניסן סלומינסקי: לא עכשיו, אחר-כך.
<אילן פלטו: הזכרת את האג"חים, אז מילה אחת לציבור.
<אילן פלטו: גם בתחום האג"ח הקונצרני, כשמדברים כל-כך הרבה על נושא תספורות ופגיעה במשקיעים, צריך לשים את הדברים על השולחן.
<אילן פלטו: מי שמשקיע באג"ח קונצרני במדינת ישראל אחרי כל התספורות ואחרי כל הנפילות, עדיין מרוויח יותר מאשר השקעה באג"ח מדינה.
<אילן פלטו: אלה הנתונים.
<אילן פלטו: לכו לאתר הבורסה.
באסל גטאס: זה לא מדויק.
ניסן סלומינסקי: לא לזה התכוונתי.
<אילן פלטו: עדיין הוא מרוויח יותר.
באסל גטאס: יש להם יותר מדי כסף.
ניסן סלומינסקי: אילן, לא לזה התכוונתי, אבל לא חשוב.
ניסן סלומינסקי: בועז, בבקשה.
בועז טופורובסקי: מחשבה שעלתה לי תוך כדי הישיבה – ב-1984-1983 היה משבר בבורסה, ב-1995-1994, ב-2002 ועכשיו ב-2013.
בועז טופורובסקי: לא משנה מה נעשה, גם ב-2024-2023 יהיה איזה משבר.
בועז טופורובסקי: אני יכול להסתכל על זה מהצד האישי, ב-1984 הייתי צעיר - - -
ניסן סלומינסקי: האם אתה מוכן לפי זה להשקיע את הכסף?
בועז טופורובסקי: לא.
בועז טופורובסקי: ב-1994 השקעתי את כספי בר-המצווה שלי.
בועז טופורובסקי: אבא שלי נתן לי והפסדתי הכול, ואז הפסקתי.
בועז טופורובסקי: ב-2002, כשהשתחררתי מהצבא, התחלתי להשקיע עוד פעם, הפסדתי הכול ואז הפסקתי.
בועז טופורובסקי: בשנים האחרונות הייתי יושב-ראש חברה ציבורית - - -
ראובן ריבלין: תפסיק להשקיע בבורסה, לא יהיו נפילות.
בועז טופורובסקי: אני מקווה שב-2023 לא יהיה לי שום קשר לבורסה.
בועז טופורובסקי: כולם מבינים מה הבעיה.
בועז טופורובסקי: הייתי יושב-ראש חברה ציבורית וראיתי איך כמעט כל ישיבת דירקטוריון נפתחה בתלונות ובכי על הקושי שיש לנו מול הבורסה, מול רשות ניירות ערך ועל זה שאלמלא רצון של חלק מבעלי המניות פשוט לא היינו בבורסה.
בועז טופורובסקי: זה נטל מאתנו משאבים עצומים, גם בזמן, גם בכוח-אדם ובעיקר בכסף.
בועז טופורובסקי: ברור שלחברות יש אופציות יותר טובות להנפיק את עצמן מהבורסה במדינת ישראל, אופציות יותר טובות בהרבה מאוד מובנים, גם בכסף, גם בקלות, גם באטרקטיביות, וזה סיפור אחד של המשוואה.
בועז טופורובסקי: הסיפור השני, כמשקיע.
בועז טופורובסקי: כל אחד שמשקיע בבורסה רואה איך פחות ופחות אנשים פונים להשקעה הזאת באופן פרטי, גם דרך קרנות הפנסיה – זו ההרגשה שלי – אם לא היו לנו הטבות מס בכל מה שקשור להשקעות של קרנות הפנסיה והיו לנו הטבות מס לעשות את ההשקעה הזאת כמו שאנחנו רוצים, אני חושב שחלק גדול מאוד מהאנשים שהיו יכולים לשלוט בכספי הפנסיה שלהם לאו דווקא היו הולכים לפנסיה, היו הולכים לדיור למשל או לאפיקי השקעה אחרים שהם לאו דווקא אפיקי השקעה בבורסה.
בועז טופורובסקי: ונוצר חוסר אמון, לא רק מצד החברות שנמצאות בבורסה, אלא גם מצד המשקיעים מה יקרה בבורסה, מה יקרה עם הכסף, התנודתיות החריפה בבורסה, שהיא גם חלק מזה שיש פחות משקיעים.
בועז טופורובסקי: ברגע שיש פחות משקיעים יותר קל להשפיע על התנודתיות בשערי המניות, וראינו אתמול דוגמה עם מה שקרה, למרות שזה לא בדיוק אותו דבר.
בועז טופורובסקי: לא צריך לחפש את האשמה, האשמה היא בכל הצדדים: אצלנו, המחוקקים, אצל הרגולטור, אצל הנהלת הבורסה.
בועז טופורובסקי: והשאלה היא לא מי אשם, אלא השאלה מה אנחנו עושים שאם אני בעל חברה, שאני ארצה להנפיק, ודווקא בבורסה בישראל ולא בבורסה במקומות אחרים, שאם אני רוצה להשקיע קצת כסף שחסכתי, אני ארצה להשקיע בבורסה הישראלית, כי אני אסמוך עליה וכי אני אשלם פחות כסף על עמלות מאשר במקומות אחרים.
בועז טופורובסקי: אני חושב שאנחנו כאן בדיון שמגרד את פני השטח ועלינו לעשות דיונים קצת יותר עמוקים, ובזה אנחנו צריכים לגעת ואלה הפתרונות שאנחנו חייבים להגיע אליהם כדי שנחזור להיות רשות ניירות ערך או הבורסה לניירות ערך ולא הבורסה לאגרות חוב, מה שהפכנו להיות בשנים האחרונות.
ניסן סלומינסקי: אנדרו אביר, בנק ישראל, מנהל מחלקת שווקים.
<אנדרו אביר: אני רוצה לתת קצת פרספקטיבה לשתיים מהמטרות של הבורסה.
<אנדרו אביר: הראשונה, מספקת פלטפורמה למסחר וסליקה של שוק ההון בארץ.
<אנדרו אביר: אני חושב שבמישור הזה היא עושה עבודה מאוד מקצועית.
<אנדרו אביר: אפשר לנסות להיזכר אם היתה תקלה חמורה בארץ, וקשה מאוד לחשוב על מקרה כזה.
<אנדרו אביר: מדי פעם אנחנו קוראים על מקרים דומים בבורסות בעולם, ואני חושב שאנחנו כן צריכים לתת ציון טוב לבורסה בכל הנושא של התפקוד של המערכות, שהוא מאוד קריטי לשוק ההון בארץ.
<אנדרו אביר: השנייה זה הבורסה כצינור המימון למגזר העסקי בארץ.
<אנדרו אביר: אני חושב שצריך גם לזכור שיש כמה מישורים של מימון לחברות בארץ.
<אנדרו אביר: נכון שיש ירידה גם במסחר במניות וגם בהנפקות במניות, אבל מצד שני, היתה עלייה במסחר באגרות חוב בכלל וגם במימון דרך אגרות חוב קונצרני.
<אנדרו אביר: צריך להבין מה בדיוק קרה.
<אנדרו אביר: אני לא מדבר עכשיו על סיפורים של רגולציה, כי אין לי כל-כך מומחיות בתחום הזה.
<אנדרו אביר: קודם כול, כשחברה צריכה להחליט בין מימון עצמה באגרות חוב או הלוואה מבנק או דרך מניות, אחד השיקולים העיקריים זה רמת הרבית.
<אנדרו אביר: ככל שרמת הרבית יותר נמוכה, הכדאיות של החברה לממן את עצמה דרך הלוואה או דרך אגרות חוב הופכת להיות יותר אטרקטיבית מאשר במניות.
<אנדרו אביר: זו בוודאי הסביבה שאנחנו נמצאים היום, לכן ראינו גם בעולם ירידה במסחר במניות בחוץ-לארץ וגם בהנפקות בחוץ-לארץ.
<אנדרו אביר: נכון שיש היום איזו עלייה בהנפקת מניות בחוץ-לארץ.
<אנדרו אביר: יש מגזר אחד בארץ של כל חברות ההיי-טק, שיש להן נטייה טבעית לחפש את המימון שלהן במקומות אחרים, כשחלק מהמשקיעים בחברות האלה הם משקיעים, מה שנקרא, "private equity", הם כבר משקיעים בחוץ-לארץ, ויותר טבעי עבורם לחפש מימון בחוץ-לארץ, כי הפריחה שם הרבה יותר גדולה.
<אנדרו אביר: נכון שהוועדה צריכה לראות אם יש דרכים למשוך את הסקטור הזה בחזרה.
<אנדרו אביר: הגורם השלישי שמשפיע על כל הסיפור זה שינוי בהעדפת המשקיעים כלפי שוק ההון בארץ.
<אנדרו אביר: מצד אחד יש המשקיעים המוסדיים בארץ, שהרחיבו מאוד בתקופה האחרונה את ההשקעות שלהם במניות בחוץ-לארץ, אבל גם שם צריך לשאול אם זו היתה השקעה נבונה או לא.
<אנדרו אביר: ודאי שהם משפרים את פיזור ההשקעות שלהם במניות, כשהם חשופים לשוק הרבה יותר גדול.
<אנדרו אביר: הזרים ירדו בהשקעות שלהם במניות בארץ.
<אנדרו אביר: היה הסיפור של זה שהוציא את ישראל ממדד אחד של ה-MSCI של השווקים המתעוררים ושם אותנו בקבוצה של שווקים מפותחים, שזו קבוצה ריקה, שזה מאוד הקשה על המשקיעים הזרים - - -
ניסן סלומינסקי: טוב להיות ראש לשועלים מאשר זנב לאריות במקרה הזה.
<אנדרו אביר: עוד נקודה אחת כדי לתת קצת פרספקטיבה.
<אנדרו אביר: זה מתייחס לשאלה שהעלית קודם – מה ההשלכות בהעדפת המימון על-ידי אגרות חוב או הלוואות מבנקים בהשוואה למימון על-ידי מניות.
<אנדרו אביר: זה משנה את המינוף של החברות והרגישות שלהן בשינויים בריבית.
<אנדרו אביר: אני חושב שצריך להביא את זה בחשבון.
<אנדרו אביר: יש רמות של מינוף שהן בעייתיות, ויש להן השלכות ליציבות המערכת הפיננסית, וכן צריך לתת את הדעת בנושא הזה.
<אנדרו אביר: תודה.
באסל גטאס: יש לי שתי שאלות.
באסל גטאס: אני אודה אם נרחיב בעניין הזה של הצטרפות ישראל ל-OECD.
באסל גטאס: האם יש השפעה לכך שהשתייכנו עכשיו למדד אחר שגרם לזרימה כזאת של הון חיצוני או יציאה, או שיש לזה גם אלמנטים יותר ריאליים מאשר רק עניין של המדד?
באסל גטאס: והאם זו גזירה משמים?
באסל גטאס: האם עדיין אפשר לטפל בעניין הזה של היצע של הזדמנויות למשקיעי חוץ-לארץ, עם תמונה אמיתית?
באסל גטאס: כמה משקיעים היום בחוץ-לארץ?
באסל גטאס: כמה יצאו?
באסל גטאס: האם אפשר לשמוע על זה?
באסל גטאס: עניין הרגולציה.
באסל גטאס: אני חושב שצריך לרדת מהעניין הזה בכלל.
באסל גטאס: זו אווירה עסקית חדשה שלא עומדת להשתנות, ואם היא עומדת להשתנות זה בכיוון של עוד יותר רגולציה.
באסל גטאס: צריך להבין את זה ולהתחיל להתאים את כל המערכת הניהולית.
ראובן ריבלין: אתה צודק, אבל זו לא רגולציה, זו הגנה על הציבור.
ראובן ריבלין: יש הבדל גדול, הבדל גדול מאוד.
באסל גטאס: הייתי שותף, וההוראות מישראל תמיד מיושמות עשר שנים אחרי או שזה מגיע אלינו עשר שנים אחרי.
באסל גטאס: תראה מתי "סרבנס-אוקסלי" יושם בארצות-הברית ומתי הוא יושם בישראל.
באסל גטאס: בערך עשר שנים אחרי.
באסל גטאס: כשוועדת גושן עשתה את זה, הייתי מעורב באיזה מיזם טכנולוגי, כשראיתי מה ההוראות שעוזרות לביקורת החיצונית, אמרתי שזה צריך להיות ממילא.
באסל גטאס: צורת הביקורת הפנימית והתיעוד הפנימי בחברה צריכה להיות כך ממילא, בלי ההוראות, בשביל להתנהל יותר טוב, אבל בישראל, כנראה בגלל התרבות, אתה רוצה להמשיך להיות חברה פרטית ולנהל אותה כפי שאתה רוצה, לקבל החלטות כפי שאתה רוצה ובאותו זמן להיות חברה ציבורית.
באסל גטאס: ביחד זה לא ילך.
באסל גטאס: כך זה בכל העולם, והכיוון – אתם צריכים להתרגל לזה – לפעול ביתר יעילות, ביתר שקיפות ולהמשיך ליהנות מזה שיש לך גישה לכסף ציבורי.
באסל גטאס: אני רוצה להעלות שני נושאים קטנים.
באסל גטאס: דבר אחד, 10% מהכלכלה הישראלית, שזה הערבים, הם מחוץ לבורסה.
באסל גטאס: אולי החבר'ה מסביב לשולחן לא יודעים, אבל אין אפילו חברה אחת ערבית שמונפקת בבורסה בתל-אביב.
באסל גטאס: אני אישית הייתי מעורב במיזם לקרב את הבורסה בתל-אביב לנצרת והבאתי את אסתר והבורסה ועשו תחילת מסחר מנצרת, גם ב-2012 וגם ב-2011, יצרנו כאילו הד, אבל מה עושה הבורסה?
באסל גטאס: זה עוד פלח שוק אדיר.
באסל גטאס: יש לנו חברות, גם מבחינת התנהלות, גם מבחינת מחזורים, מכל בחינה אפשרית שיכולים להיות - - -
עפר שלח: למה הם לא הולכים?
באסל גטאס: הרבה סיבות, ואני לא יכול עכשיו - - -
ראובן ריבלין: הבורסה יוזמת?
ראובן ריבלין: הבורסה צריכה לנהל.
באסל גטאס: למה לא?
ראובן ריבלין: חברת ההסעות מנצרת הרי היתה חברה ציבורית.
באסל גטאס: היו שלוש חברות, ואולי זה מה שנצרב בזיכרון הקולקטיבי.
ראובן ריבלין: אתה רוצה שתבוא הבורסה ותאמר להם: שמעו, יש לכם בורסה?
באסל גטאס: אם הבורסה היתה חברה עם כוונות רווח, היא מרוויחה מזה שמנפיקים אצלה יותר.
ראובן ריבלין: יש לי שוויון אתך, לא פטרונות.
באסל גטאס: היום הבורסה היא חברה לכוונות רווח, אבל חברה לכוונות רווח צריכה לגייס חברות שינפיקו.
באסל גטאס: כמו שהתקשרו לצ'ק-פוינט, מתקשרים לחברות.
באסל גטאס: אסתר עשתה את זה מעל הבמה פעם או פעמיים.
באסל גטאס: אפילו יזמו יום עיון בתל-אביב, ואני אישית גייסתי להם כמה.
באסל גטאס: הבורסה בשכם עשו ימי עיון בנצרת, עודדו אנשים.
באסל גטאס: אני רואה גם את העניין של בורסה משנית שתתמקד בחברות קטנות, בחברות שלא בדיוק עומדות בקריטריונים הקיימים היום בבורסה בתל-אביב, וגם לפשט ולהוזיל את העלויות.
באסל גטאס: זה דבר שיועיל מאוד.
באסל גטאס: עוד דבר דווקא בעניין הסטרט-אפ וכל הענף של הטכנולוגיה.
באסל גטאס: אני יודע שיש היום מסלול מסוים להנפיק בבורסה בתל-אביב של חברות טכנולוגיה שעוד לא הגיעו למחזורים גדולים ולרווחיות מוכחת, וצריך לתת את הדעת איך להביא את כל מאות החברות או אלפי החברות לגייס כסף מהבורסה במקום לגייס רק מקרנות, או אחרי הגיוס - - -
אראל מרגלית: הן מגייסות כספים, רק לא מהבורסה הישראלית.
אראל מרגלית: צריך לשאול למה וצריך להגיד למה.
באסל גטאס: זה עוד פלטפורמה או עוד אפיק להפיח רוח חדשה בבורסה.
ניסן סלומינסקי: שמעון סולומון.
שמעון סולומון: כאחד שלא בא מתחום הכלכלה אני אשאל שאלה.
שמעון סולומון: כשאני שומע את הסקירה, נאמר כאן:
שמעון סולומון: עיקר החשיפה של הכלכלה הישראלית לאירופה ולארצות-הברית.
שמעון סולומון: אין כאן משהו חדש.
שמעון סולומון: כמו בכל ארגון לא הכול תלוי בך.
שמעון סולומון: יש המון גורמים, המון השפעות חיצוניות, והמבחן של ניהול הוא התאמה ומה עושים.
שמעון סולומון: התיאור של הגורמים החיצוניים ברור מאליו, זה כמו בכל ארגון גדול, כשהמבחן האמיתי של כל ארגון ובעיקר של ההנהלה זה איך מתמודדים מול הגורמים החיצוניים.
שמעון סולומון: לא להסביר את הגורמים, אלא האם נעשו כל המאמצים, כל הבדיקות וכל ההתאמות באותה תקופה כדי לשפר.
שמעון סולומון: אם רוצים באמת בתקופה הזאת להביא לשיפור ואולי לשינוי מאוד דרסטי, כמו שאני שומע, אני חושב שאלה השאלות שצריכות להישאל – מה נעשה במקביל לגורמים החיצוניים שאין לנו השפעה עליהם אלא הם משפיעים עלינו.
שמעון סולומון: את זה צריך לשאול.
שמעון סולומון: כשנכנסתי בתום לבני – אני לא מבין גדול בכלכלה – שאלתי את בועז למה אין עוד בורסה.
שמעון סולומון: יש הרבה הסברים – מדינה קטנה, ובכלל אני שומע שזה צ'ופצ'יק ולא קומקום.
שמעון סולומון: יש הרבה דברים.
שמעון סולומון: מצד שני אני גם שומע שאולי לא בורסה כמו שקיימת היום, שיש כל מיני בורסות, יש בורסה משנית, יש כל מיני וריאציות, אז אולי התחרות פה תביא ישועה בעניין הזה.
שמעון סולומון: הדבר האחרון שאני רוצה להתייחס אליו זה מה שאני שומע בציבור בכלל על התספורות.
שמעון סולומון: מי שדיבר על רגולציה ואולי על הגנה על הציבור, יש הבדל גדול ביניהם, אבל יש להם אותה מטרה, אני מקווה.
שמעון סולומון: אני אומר לכם שלא הבנתי מעולם איך ייתכן שיש אדם אחד שיש לו הרבה חברות, וכשהוא נקלע לבעיה מסוימת בחברה מסוימת ויש לו מלא חברות נוספות, לא נוגעים בהן, אלא מתייחסים רק לחברה מסוימת ועושים תספורת.
שמעון סולומון: כאזרח פשוט שבא מלמטה אני לא מבין את זה.
שמעון סולומון: הרי אני, כאיש פרטי, כשאני נכנס לחוב בבנק, לא שואלים אותי כמה יש לי, אלא יכולים לבוא אלי לבית, יכולים לבוא להורים, יכולים לבוא לאחים.
שמעון סולומון: יכול להיות שאתם מלומדים ויש לכם הסברים עסקיים, התפתחות וכו' וכו', אבל יש דברים שאין בהם היגיון, ואני מקווה מאוד שבעתיד נוכל לטפל בדברים האלה.
אראל מרגלית: קודם כול, אני מברך על הדיון הזה ואני מברך על היוזמה.
אראל מרגלית: אני חושב שהבורסה הישראלית צריכה דם חדש, צריכה משקיעים חדשים, היא צריכה חברות חדשות.
אראל מרגלית: ועכשיו, כשהבורסה הישראלית, אנחנו מבינים, מחפשת גם מנכ"ל חדש - -
<קריאה: יושב-ראש.
אראל מרגלית: - - ויושב-ראש, אני אומר שהיא צריכה איש או אשת שיווק שיעמדו בראשה.
אראל מרגלית: אנחנו צריכים להבין שאנחנו במקום תחרותי.
אראל מרגלית: את הבורסה הישראלית ואת ישראל בכלל צריך לשווק וצריך לשווק בצורה אגרסיבית.
אראל מרגלית: צריך לשווק אותם למנהלי השקעות בעולם, לגופים המוסדיים הגדולים והאיכותיים.
אראל מרגלית: הרבה מאוד מהחברות הישראליות משווקות, הן משווקות.
אראל מרגלית: אנשים הולכים ומוצאים אותן.
אראל מרגלית: זה לא שהדרך מישראל לעולם הגדול אינה ידועה.
אראל מרגלית: היא נמצאת והרבה מאוד חברות ישראליות עושות אותה, כי יש לנו שוק קטן, כי אנחנו רחוקים מהשוק ואם לא נביא את המשקיעים המוסדיים הטובים מהעולם לפה, הרבה מאוד מהחברות הטובות הישראליות לא ילכו לבורסה הישראלית.
אראל מרגלית: העבודה שנעשתה פה, בחוק שמונע ריכוזיות, היא עבודה מצוינת.
אראל מרגלית: זו עבודה מאוד-מאוד חשובה.
אראל מרגלית: חברות שטוחות ולא פרמידיאליות בתוך הבורסה הישראלית זה חשוב, כי אז גם מי שבא מבחוץ יודע מה קורה, ולא רק אנשים שנמצאים בפנים.
אראל מרגלית: אני חושב שהדבר הדרמטי הוא זה שהגיע הזמן שהחברות הצעירות, המעניינות, הישראליות, ימצאו בבורסה הישראלית תחנה בדרך להתפתחות שלהן.
אראל מרגלית: כרגע זה לא קורה.
אראל מרגלית: צריך להבין שבנאסד"ק בארצות-הברית הדברים שצריכים לעמוד בהם הם יותר קשים, לא פחות קשים.
אראל מרגלית: זה לא יותר קל.
אראל מרגלית: אבל כשעושים את המאמץ - - -
באסל גטאס: זה יותר יקר.
אראל מרגלית: זה יותר יקר, זה תהליך מאוד לא פשוט, גם מבחינה רגולטורית, זה עולה הרבה כסף לכל חברה, אבל כשעושים את המאמץ זה שווה את זה במובן הבא – הבוק שלך, אחרי שאתה עושה את ה- Road show, יש לך משקיעים חדשים בחברה שלך שהם משקיעים איכותיים מאוד ששווה לעבוד ולעשות את המאמץ כדי להביא אותם.
אראל מרגלית: מה צריך לעשות?
אראל מרגלית: הבורסה בתל-אביב צריכה להפוך לנאסד"ק של המזרח-התיכון, כי אין היום בצד מחוץ לארצות-הברית.
אראל מרגלית: היה בגרמניה ה"ניואר מרקט" בשנות ה-2000, היה את ה-"נובו מרשה" בצרפת ואת ה- AIM באנגליה.
אראל מרגלית: הן לא עשו עבודה טובה מספיק והן התמוטטו.
אראל מרגלית: אם ישראל תשלב בין החברות מהמיינסטרים שלה לבין החברות הטכנולוגיות, אפשר להפוך את תל-אביב לבורסה הטכנולוגית והכללית המשמעותית מחוץ לארצות-הברית.
אראל מרגלית: יש היום דרישה לזה, וזה יהיה הצעד הראשון.
אראל מרגלית: חברה שבאה ומנפיקה פה בארץ, זה לא אומר שהיא מנועה אחר-כך מלהנפיק בנאסד"ק.
אראל מרגלית: להיפך, זה צעד חשוב וטוב.
אראל מרגלית: יכולים להיות לה 40, 50, 60 מיליון דולר מכירות, היא יכולה להיות חברה מצוינת, היא עוד לא בשלה לבורסה האמריקנית, כי היום צריך מסה קריטית יותר גדולה, אבל היא יכולה שנתיים-שלוש בדרך לשם לעשות דרך הבורסה הישראלית, ואז לעשות מה שנקרא "מסחר כפול", כמו שחלק מהחברות היום עושות.
אראל מרגלית: אני חושב שדווקא העובדה שבשנים הקרובות יהיה היצע, כלומר, יהיו חברות שיזדקקו לבעלי מניות חדשים בגלל חוק הריכוזיות, זו אחלה הזדמנות בשבילנו, אבל את הבורסה צריך לשווק, צריך להיות מאוד מוטה שיווק לעולם כמו שמשווקים חברה מעניינת בכל מקום בעולם.
אראל מרגלית: אני בטוח שדיברתם על זה, אבל ישראל נמצאת במצב שעברנו מהמדינות המתפתחות, אבל עוד לא עלינו.
אראל מרגלית: אמרו לנו: גמרתם את הכיתה, אבל עוד לא התקבלתם לאוניברסיטה, וכדי להתקבל לאוניברסיטה צריך להפוך להיות חלק מהמדד של מורגן סטנלי.
<שאול ברונפלד: הם קוראים לזה "עולה כיתה, אך לא בבית ספרנו".
אראל מרגלית: יש להביא את המשקיעים האיכותיים לארץ.
אראל מרגלית: כדי להביא אותם, צריכים סחורה.
אראל מרגלית: הסחורה זה להביא את החברות הישראליות הטובות והמעניינות, לבחור בבורסה הישראלית כחלק מההתפתחות שלהן בדרך להצלחתן.
ניסן סלומינסקי: אנחנו לחוצים בזמן.
ניסן סלומינסקי: זה היום האחרון ויש עוד ועדות אחרות שחברי הכנסת צריכים לרוץ אליהן, ואני מפחד שאנחנו נפספס.
ניסן סלומינסקי: את מסוגלת לעשות את זה קצר?
<מיכל קורן: מאוד קצר.
ניסן סלומינסקי: את תהיי אחרונה, אחר-כך ניתן לסם בקצרה ושמוליק יסיים.
<מיכל קורן: אני מעמותת ה-CFO.
<מיכל קורן: אני מאוד רוצה להודות לך שהבאת את הנושא הזה לדיון ענייני ונעים.
<מיכל קורן: זה חשוב, זה חשוב לכולנו.
<מיכל קורן: עשינו עבודה גם עם הוועדה שהרשות כוננה, בראשות איציק שורקי, שנמצא כאן, ואורלי קורן, והבאנו להם הרבה מאוד אינפורמציה.
<מיכל קורן: בעצם יושבים אתנו CFO's, שהם גם בחברות ציבוריות, אבל הם גם בחברות פרטיות והם גם בחברות שנסחרות רק בחוץ-לארץ והם גם בחברות דואליות.
<מיכל קורן: אני רוצה רק מילה אחת למה שאמר חבר הכנסת אראל מרגלית עכשיו.
<מיכל קורן: כדי להביא לבורסה שלנו משקיעים מחוץ-לארץ, צריך לעשות אותה נגישה למשקיעים מחוץ-לארץ.
<מיכל קורן: אנחנו ישראלים ויהודים טובים, אז אנחנו פותחים את הבורסה ביום ראשון ולא פותחים אותה ביום שישי, והרבה מאוד אנליסטים זרים מתקשים לעבוד עם לוח השעות הזה, כי הם לא יודעים איך זה לעבוד ביום ראשון, הם לא מבינים מה קורה פה, וזה גם מקשה בהפוך על החברות שנסחרות בחוץ וגם בתל-אביב, כי הן נמצאות זמן רב מאוד באי-ודאות כשקורה משהו שם ביום שישי ופה אין בורסה ביום שישי וצריך לחכות ולראות מה יקרה פה.
<מיכל קורן: תודה רבה.
<אלי שני: אנחנו רוצים להסביר בחצי דקה למה אנחנו לא משקיעים.
ניסן סלומינסקי: ננסה בחצי דקה.
<אלי שני: משקיעים קטנים הם מיעוט קטן.
<אלי שני: אני בוגר הטכניון בכלכלה וניהול.
<אלי שני: אני משקיע בבורסה מ-1988.
<אלי שני: הסיבה העיקרית כיום שהמשקיעים עוזבים את הבורסה זה שיעור המס הגבוה.
<אלי שני: המס כיום הוא גבוה משמעותית מ-25%.
<אלי שני: לא ניתן לקזז רווחים שהיו ומומשו ב-2010 מהפסדים שהיו ב-2011, וכתוצאה מכך יש כיום הרבה מאוד משקיעים שגם הפסידו כסף וגם שילמו מס.
<אלי שני: בארצות-הברית ניתן לקזז הפסדים משוק ההון עם הכנסות מעבודה.
<אלי שני: יש מס מופחת למי שמשקיע מעל שנה.
<אלי שני: באמצעות תרגילי מס פשוטים אנשים יכולים לקבל החזרי מס או לשלם מס מאוד נמוך על השקעות במניות.
<אלי שני: מה שזה גורם, זה הפסד של מיליארדי שקלים להכנסות המדינה כתוצאה מהמשבר בבורסה.