GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<שמואל האוזר: שני סקרים נעשו על-ידי הבנק העולמי – יש איזה סקר של הבנק העולמי שנעשה על 185 מדינות, והוא אומר שבהגנה על המשקיע אנחנו נמצאים במקום השישי בעולם.
<שמואל האוזר: ברגולציה אנחנו עושים עבודה טובה מאוד וחלק מזה הגיע לשולחנה של - - -
בועז טופורובסקי: יותר מדי טובה.
בועז טופורובסקי: יכול להיות שזה אותו צד.
<שמואל האוזר: אני מוכן גם את זה לשקול.
<שמואל האוזר: אני חושב שכשאנחנו שוקלים את הדברים אנחנו צריכים להביא את שני הדברים ביחד.
<שמואל האוזר: אני אתחיל קודם כול בשינוי התפיסה של הרגולטורים, אפרופו ההערה של חבר הכנסת טופורובסקי.
<שמואל האוזר: רגולציה חסרה פה גם למשקיעים והתפקיד שלנו להגן על משקיעים, אנחנו חייבים שתהיה רגולציה איכותית שמגינה על המשקיעים.
<שמואל האוזר: מצד שני, אנחנו צריכים לשאול את השאלה הנכונה, האם עודף ברגולציה לא מעיק על החברות ועל הפעילות העסקית.
<שמואל האוזר: הם היו עדים לכך שגם כשישבתי בוועדת הריכוזיות אמרתי שאנחנו צריכים להיזהר שלא לפגוע בשוק ההון.
זהבה גלאון: הגדר עודף רגולציה.
<שמואל האוזר: אני צריך להגדיר מה הוא עודף רגולציה, ואז להגיע למקום הנכון, אבל קונספטואלית, אם יש דבר כזה עודף רגולציה, אנחנו צריכים להבין שזה מעיק.
<שמואל האוזר: כשאני מדבר על שינוי תפיסה מבחינתנו כרגולטורים, אני חושב שהתפקיד שלנו להחזיר את אמון הציבור לשוק ההון.
<שמואל האוזר: אני חושב שאנחנו צריכים לשאול איך אנחנו מסירים חסמים רגולטוריים שמעיקים על הפעילות העסקית, אולי להפחית עלויות לחברות, לעשות מדרג רגולציה בין חברות קטנות לחברות גדולות, אולי הקלות נוספות גם במישור של הגילוי וגם במישור של ממשל תאגידי, וגם אז, אחרי הכול, לשאול את עצמנו איך אנחנו יכולים לתרום לפיתוח השוק, בין השאר גם בבורסה.
<שמואל האוזר: ולכן מה עשינו?
<שמואל האוזר: אנחנו עושים בכמה תחומים.
<שמואל האוזר: בתחום של ההגנה על המשקיעים עשינו עשייה גדולה שעברה גם את הוועדה הזאת – ממשל תאגידי שבא להגן על המשקיעים; גילוי ושקיפות; אכיפה פלילית, מינהלית, אזרחית; ארגז כלים לטיפול בהסדרי חוב.
<שמואל האוזר: כל דבר.
<שמואל האוזר: אפשר לחשוב מה עוד אפשר לעשות, אבל עשינו הרבה.
<שמואל האוזר: מצד שני, אנחנו חייבים לחשוב על פיקוח זירות מסחר אלטרנטיביות ששם אין הגנה על המשקיעים, על חברות הדירוג, שאין לנו יכולת לפקח.
<שמואל האוזר: צריך לפקח על רואי החשבון, צריך לשנות את כללי חלוקת הדיבידנד וכן הלאה.
<שמואל האוזר: יש פה דברים שאנחנו צריכים לעשות לטובתם של המשקיעים.
<שמואל האוזר: ואני חושב שהתפקיד שלנו, בין השאר, גם לדאוג לרווחת הצרכנים.
<שמואל האוזר: מה עשינו ומה אנחנו מתכוונים לעשות?
<שמואל האוזר: דיברנו על עמלות הפצה – הוועדה הזאת אישרה הורדה של עמלות הפצה – מערכת ההפצה להוזלת דמי ניהול, צמצום עמלות ברוקראז' – היינו שם.
<שמואל האוזר: אני חושב שזה לא מספיק, יש לנו עוד מה לעשות.
<שמואל האוזר: חוק ההקלות, הקלות רגולטוריות, אפרופו הצורך להפחית עלויות, יעמוד בקרוב, אני מקווה מיד אחרי הפגרה, בפני הממשלה ובפני הכנסת, כדי שהם יאשרו.
<שמואל האוזר: איך אנחנו יכולים להקל?
<שמואל האוזר: מדרג רגולציה יבוא גם כן באותו חוק.
<שמואל האוזר: מערכת הצבעות באינטרנט עברה אתמול בקריאה ראשונה ואני מקווה שגם היא מקלה על המשקיעים, וגם סוגים של מוצרים פיננסיים, כמו הקפ"מ, שהתכלית שלו לתת איזה מכשיר פיננסי שיכול לתת תשואה גבוהה יותר למפקידים קטנים.
באסל גטאס: צרכנים בשבילך הם הקהל הרחב?
באסל גטאס: אין הבדל בין צרכנים למשקיעים?
<שמואל האוזר: מה?
באסל גטאס: כשאתה אומר "צרכנים", מה זה צרכנים?
באסל גטאס: מה ההבדל בין צרכנים למשקיעים?
<שמואל האוזר: בכל משקיע יש גם היבט צרכני וגם היבט של השקעה.
<שמואל האוזר: כשאתה חושב במה אדם רוצה להשקיע, תחום הטיפול הוא השקעה.
<שמואל האוזר: אם אתה רוצה להוריד דמי ניהול או שאתה רוצה לתת לו מוצר פיננסי שאין לו תשואה זה משהו צרכני.
<שמואל האוזר: זה גם וגם.
<שמואל האוזר: אני חושב שגם הבורסה צריכה לעשות מעשה ואנחנו לא יכולים לשבת בשקט ולא לעשות.
<שמואל האוזר: עשינו את ועדת המו"פ, שהרשות יזמה ושתעמוד גם כן בקרוב, אני מקווה, בפני הממשלה ובפני הכנסת, שהתכלית שלה איך אנחנו מביאים חברות מו"פ, חברות היי-טק, שרוצות לגייס הון.
<שמואל האוזר: במקום שיצאו החוצה ויוציאו את הפעילות העסקית שלהן, יבואו לבורסה עצמה.
<שמואל האוזר: ישבו כל הגופים בחברת המו"פ, גם מהאוצר מהתקציבים, ממס הכנסה, ממשרד ראש הממשלה, מהבורסה, מרשות ניירות ערך, כולם ביחד חשבו מה אנחנו יכולים לעשות.
<שמואל האוזר: אלה המלצות שיבואו, הן חלק מהפיתוח שצריך לעשות.
<שמואל האוזר: התמודדות עם מחיקת החברות ועם חברות דואליות – אנחנו רוצים לצמצם את התופעה הזאת של מחיקת חברות, אנחנו רוצים שיבואו חברות להנפיק, אנחנו רוצים שיבואו יותר חבורות מחוץ-לארץ.
<שמואל האוזר: איך מביאים חברות נוספות, גם מקומיות, גם זרות וכן הלאה?
<שמואל האוזר: הוועדה לעידוד מסחר ונזילות מטפלת בין השאר בדברים האלה, להפוך את הבורסה לזירת מסחר בין-לאומית.
<שמואל האוזר: אותה ועדה שגם אותה מניתי באה על רקע העובדה שאנחנו חושבים שהבורסה במידה רבה מאובנת ולא נעשתה מספיק עשייה שיכולה אולי לעודד את הנזילות.
<שמואל האוזר: היא צריכה להיות יותר ידידותית למשתמש, צריך לעשות שיתוף פעולה עם בורסות בעולם, אולי לשנות את הבורסה במקום להיות מלכ"ר למטרות רווח, ואז לשנות בכלל את החברות בבורסה.
<שמואל האוזר: מי יהיה חבר?
<שמואל האוזר: מי לא יהיה חבר?
<שמואל האוזר: מבנה עמלות – אולי אפילו להוריד עמלות.
<שמואל האוזר: להסיר מגבלות טכנולוגיות שאולי קיימות – משקיעים זרים אומרים: אני רוצה להתחבר בישראל, יש מגבלות טכנולוגיות.
<שמואל האוזר: למרות שיש שיטת מסחר לא רעה, עדיין פקודות מסחר מסוימות אינן קיימות וכן הלאה.
<שמואל האוזר: מוצרים פיננסיים שקיימים בארץ ובעולם, מסחר אלגוריתמי – אַלְגו-טריידינג – מסחר שכולנו יודעים עליו, עשיית שוק על-ידי הבאת בנקים.
<שמואל האוזר: יש המון דברים – אני רק מציין חלק מהדברים על קצה המזלג – המון דברים שהוועדה שוקלת.
<שמואל האוזר: יש מה לעשות גם בעולם הזה של 900 מיליון.
<שמואל האוזר: אני חושב שלא צריך לחשוב על 2.4 מיליארד כמטרה, אלא אולי 5 ו-10 מיליארד.
<שמואל האוזר: למה שלא נגיע למקומות אחרים?
<שמואל האוזר: וזה לא בלתי אפשרי.
<שמואל האוזר: גם הבורסה צריכה לשנות תפיסה בקשר להתנהלות, גם בממשל התאגידי שלה, איך מצמצמים פוטנציאל ניגוד עניינים שקיים בהתנהלות היום, מגבירים את העצמאות של דירקטור חיצוני וכן הלאה, איך מגבירים את השקיפות, הליך התקינה בבורסה וכן הלאה.
<שמואל האוזר: אנחנו שם, אנחנו חושבים שאנחנו נמצאים שם.
<שמואל האוזר: חלק מהתפקיד שלנו, הרשות, בחוק, מוגדר כפיקוח על ניהול תקין והוגן של הבורסה וזה מה שאנחנו עושים.
<שמואל האוזר: אני רוצה רק לסיים במשהו שאולי הוא הדבר היותר מטריד.
<שמואל האוזר: יש פתגם סיני – סליחה שהוא כתוב באנגלית – אבל מכיוון שאני לא דובר סינית, אני אגיד אותו באנגלית: be not afraid of growing slowly be afraid only of standing still.
<שמואל האוזר: אסור לנו לעמוד ולחכות שהדברים יקרו.
<שמואל האוזר: אסור לנו להסתכל על המצב הנוכחי של הבורסה כאילו זה נזלת.
ניסן סלומינסקי: תודה רבה לשמוליק.
ניסן סלומינסקי: אני מבקש מסם שידבר, ואחר-כך נראה.
באסל גטאס: אפשר שאלות בלי לדבר?
ניסן סלומינסקי: אחרי שסם ידבר אני אתן לחברי הכנסת.
ניסן סלומינסקי: סם, בבקשה.
ניסן סלומינסקי: יושב-ראש הבורסה במיל', כמו שאומרים.
<שאול ברונפלד: אני ודאי לא אפתיע אתכם אם אומר שכל מה שיושב-ראש רשות ניירות ערך אמר על חשיבות הבורסה כתשתית לאומית, אני חותם על כל מילה שפרופ' האוזר אמר.
<שאול ברונפלד: אין שאלה.
<שאול ברונפלד: מה שלא כל-כך שמים לב שבשנה הקודמת וכנראה זה יהיה גם בשנה הנוכחית החברות גייסו בבורסה 40 מיליארד שקל בצורה של אגרות חוב.
<שאול ברונפלד: הממשלה גייסה 80 מיליארד שקל באמצעות אגרות חוב.
<שאול ברונפלד: כלומר, אותה בורסה שמתייבשת, מצליחים לגייס בה 120 מיליארד שקל בשנה.
<שאול ברונפלד: מה לעשות, לא במניות אלא באגרות חוב.
<שאול ברונפלד: לכן השאלה היא, למה אי-אפשר לגייס כסף במניות.
<שאול ברונפלד: לזה אני רוצה להתייחס – מה קרה לשוק המניות?
<שאול ברונפלד: למה לא קונים?
<שאול ברונפלד: למה לא מוכרים?
<שאול ברונפלד: למה המחזורים יורדים?
<שאול ברונפלד: כאשר המחזורים יורדים, כידוע, קשה להנפיק.
<שאול ברונפלד: לפני שאני אכנס לשאלה הזאת אני רוצה להגיד בכמה מלים מה זה בורסה.
<שאול ברונפלד: כשמדברים על בורסה אפשר לחשוב על הארגון – הבורסה לניירות ערך בתל-אביב בע"מ – הארגון שהיה לי העונג, הכבוד והזכות לעמוד בראשו במשך די הרבה שנים, אבל הבורסה היא גם החברות שנסחרות, המשקיעים המוסדיים, קרנות נאמנות, החתמים – כל הקהילייה הזאת, קוראים לה "הבורסה".
<שאול ברונפלד: אני רוצה מילה אחת על הארגון עצמו, הארגון שמפעיל את הבורסה.
<שאול ברונפלד: יעזור לי חבר הכנסת שלח, הבורסה היא האצטדיון הכלכלי, עליו משחקות הקבוצות הכלכליות: החברות, המשקיעים, הגורמים המוסדיים.
<שאול ברונפלד: אנחנו, הארגון שמפעיל את הבורסה, אנחנו אחראים על האצטדיון הזה.
<שאול ברונפלד: האמינו לי, הדשא נהדר, הטריבונות נקיות, התאורה נהדרת, הבאנו סדרנים וליימנים.
<שאול ברונפלד: דבר אחד אנחנו לא יכולים לעשות, אנחנו לא יכולים לעלות על המגרש, לא יכולים לתקוע גולים ולא יכולים לקבל גולים.
אלעזר שטרן: בלי שופט?
אלעזר שטרן: אין שופט?
<שאול ברונפלד: יש שופטים, בוודאי.
<שאול ברונפלד: יש שופטים.
עפר שלח: כמו שאומר פרופ' האוזר, אם אין קהל, באים ליושב-ראש ההתאחדות ואומרים לו: תדאג שיהיה קהל.
עפר שלח: מתחנו את האנלוגיה כבר יותר מדי גם כך.
ניסן סלומינסקי: נדמה לי ששם כשלא מצליחים, הוא לא מתפטר.
עפר שלח: אם המעמד של סם היה כמו שלו, אנחנו היינו מתפטרים.
<שאול ברונפלד: אותה בורסה שמתייבשת כביכול היא ארגון שמפעיל 200 אנשים, עם מערכות מחשב מהמשוכללות ביותר בארץ.
<שאול ברונפלד: כל יום הבורסה מטפלת ב-3.2 מיליון פקודות קנייה ומכירה.
<שאול ברונפלד: כל יום 8 מיליארדי שקלים עוברים ידיים בין קונים ומוכרים.
<שאול ברונפלד: נכון, בשפל הנוכחי, רק מיליארד במניות.
<שאול ברונפלד: מבחינת הבורסה כארגון אנחנו היינו מסוגלים וטיפלנו במחזורי מסחר ומניות של 2 מיליארד שקל.
<שאול ברונפלד: אנחנו מסוגלים היום, בעקבות השכלולים שהנהגנו בשנים האחרונות, לטפל ב-4-3 מיליארד שקל ביום.
<שאול ברונפלד: כשיגיעו 10 מיליארד שקל, גם אז הבורסה תהיה מסוגלת לטפל בלי רעש, בלי צלצולים, בלי תקלות, בלי בעיות.
<שאול ברונפלד: הבעיה הגדולה היא, כמו שאמר עפר, לאן נעלמו השחקנים, לאן נעלמו החברות, לאן נעלמו המשקיעים המוסדיים, לאן נעלמו כל המשתתפים האחרים בקהיליית שוק ההון.
באסל גטאס: לאן ומה הסיבה.
<שאול ברונפלד: יושבים כאן נציג איגוד החברות הבורסאיות וחברים אחרים, אני חושב שכדאי לשמוע אותם.
<שאול ברונפלד: אני אומר את זה במלוא האחריות – לא שמעתי משום משתמש בשירותי הבורסה שהשירותים שהבורסה נותנת לקהיליית שוק ההון לא מספקים.
<שאול ברונפלד: לא שמעתי תלונות, לא על איכות השירות, לא על הזמינות שלהם, לא על המחירים שאנחנו מקבלים או על העמלות שאנחנו מקבלים.
<שאול ברונפלד: אין תלונות.
<שאול ברונפלד: רבותי, הבעיה נמצאת במקום אחר, לא בבורסה.
<שאול ברונפלד: תגידו: הנה, יש לנו הוכחה מיידית שאתה טועה – יושב-ראש הבורסה התפטר, אתמול מחזור מסחר של 2 מיליארד שקל.
<שאול ברונפלד: צ'יק-צ'ק, 2.2 מיליארד שקל.
<שאול ברונפלד: הנה, זו ההוכחה הניצחת.
<שאול ברונפלד: הבעיה היתה יושב-ראש הדירקטוריון של הבורסה.
<שאול ברונפלד: ואז אתה שואל את עצמך למה לא העיפו אותו לפני שנתיים, אולי השפל הזה היה בכלל נמנע.
<מיכל קורן: כל המשבר העולמי היה נמנע.
<שאול ברונפלד: כנראה שיושבי-הראש הקודמים של רשות ניירות ערך עשו כאן
<שאול ברונפלד: טעות מאוד גדולה שלא הדיחו את הנהלת הבורסה מייד עם התגלות סימנים ראשונים של משבר.
<שאול ברונפלד: ..
<שאול ברונפלד: יש לנו הוכחה, זה עובד.
באסל גטאס: צריך לחכות עוד כמה ימים.
<שאול ברונפלד: תדיח את היושב-ראש ותראה שהמחזורים מכפילים את עצמם.
<שאול ברונפלד: אני מזכיר לכולם – יש כאן
<שאול ברונפלד: הרבה מאוד אנשים צעירים, אז אני מרגיש שאני עושה כאן מצווה – השפל הנוכחי הוא לא הראשון בתולדות הבורסה בתל-אביב.
<שאול ברונפלד: היה לנו שפל קשה מאוד ב-1985-1984, היה לנו שפל קשה מאוד ב-1995-1994, היה לנו שפל קשה מאוד ב-2002-2001, ויושבי-הראש של הרשות דאז, לא עלה על דעתם שהתרופה היא הדחה – אני הייתי אז מנכ"ל הבורסה, לא היושב-ראש – איך הם לא חשבו על העניין הזה?
<שאול ברונפלד: קצת יותר ברצינות.
<שאול ברונפלד: הבורסה עשתה ועושה גם להתמודד עם השפל הנוכחי.
<שאול ברונפלד: במרץ שנת 2012, כמעט לפני שנה וחצי, הגשתי לדירקטוריון של הבורסה תזכיר מלומד, מנומק, מה הסיבות לשפל, מה צריך לעשות ואיך צריך לעשות.
<שאול ברונפלד: העברתי את התזכיר הזה ליושב-ראש רשות ניירות ערך, העברתי את התזכיר הזה לפורום הרגולטורים, ובסוף הגשתי אותו להנהלת משרד האוצר באוגוסט 2012.
<שאול ברונפלד: מי שירצה, אני כמובן אשמח להעביר את זה.
<שאול ברונפלד: הניסיון להציג את הבורסה כמי שיושבת ומחכה לנס שיוציא את השוק מהשפל הוא רעיון מופרך, לא היה ולא נברא.
<שאול ברונפלד: להיפך, אמרתי כל השנים שדווקא שפל זו ההזדמנות הטובה לעשות שינויים, כי כשיש גאות כולם מבסוטים, לאף אחד אין ראש וכן הלאה.
<שאול ברונפלד: התזכיר הזה והעוקבים לו שבאו במהלך 2012 באו בדיוק לנצל את השפל, את הנכונות של הרגולטורים, של האוצר, כך האמנתי, כך קיוויתי, לעשות דברים, לעשות אותם מהר.
<שאול ברונפלד: בשפל, בעת מצוקה, אפשר לעשות דברים יותר מהר מאשר בימים כתיקונם.
<שאול ברונפלד: לא נסתייע, ועכשיו כולנו מדברים על נזלת.
<שאול ברונפלד: אני רוצה לסיים בבקשה או הצעה לקצת צניעות.
<שאול ברונפלד: מדי כמה שנים עולה רעיון מבריק להפוך את ישראל למרכז פיננסי בין-לאומי.
<שאול ברונפלד: אני רוצה להציע קצת צניעות בעניין הזה.
<שאול ברונפלד: אם נצליח להיות מרכז שכונתי, דיינו.
<שאול ברונפלד: לא צריך לקפוץ מעבר לפופיק.
<שאול ברונפלד: למדינת ישראל יש יתרונות יחסיים בהרבה מאוד תחומים, לצערנו לא בתחום הפיננסי.
<שאול ברונפלד: האזור שבו אנחנו נמצאים זה לא אזור מאוד אטרקטיבי למשקיעים בין-לאומיים, ואני לא מדבר רק על הסביבה הגיאו-פוליטית, יש לנו גם די הרבה בעיות משלנו, שהן לא אטרקציה מי יודע מה.
<שאול ברונפלד: למרות זאת, לא צריך להתייאש, לא צריך להרים ידיים, יש לנו הרבה מה לעשות, גם אם לא נהיה מרכז פיננסי בין-לאומי.
<שאול ברונפלד: ואני מציע לניו-יורק, ללונדון ולפרנקפורט, אל תיכנסו לכוננות ספיגה, אנחנו לא מאיימים עליכם, מספיק שנעשה את הדברים הנכונים שאנחנו צריכים לעשות אצלנו.
<שאול ברונפלד: אני מציע שיינתנו הזדמנות ואפשרות למשתמשים בשירותי הבורסה, לפעילים בשוק ההון, להגיד מה באמת עוצר את התפתחות שוק ההון, למה אין חברות גדולות, למה חברות טובות רצות לארצות-הברית במקום להיסחר בתל-אביב, למה חברות טובות שנסחרות בארצות-הברית מסרבות להיסחר בתל-אביב, למרות שהכנסת הנכבדה הזאת חוקקה את חוק הרישום הכפול שבא להקל על חברות שכבר נסחרות בארצות-הברית, להקל עליהן להיסחר בארץ.
<שאול ברונפלד: אני חושב שאלה הן השאלות.
<שאול ברונפלד: זו "הבעיה של הקומקום", כך אני קורא לזה.
<שאול ברונפלד: אפשר להתעסק בהחלט בצ'ופצ'יק של הקומקום, זה מעניין, זה מאתגר, זה חשוב, אבל אם נעשה את זה, כל מה שיהיה לנו, תהיה לנו זרבובית משוכללת, קומקום לא יהיה.
<שאול ברונפלד: אני רוצה לבקש שתתייחסו לקומקום, טפלו בו, הצ'ופצ'יק, אם אפשר לקרוא כך לבורסה, הצ'ופצ'יק של הקומקום הוא בסדר גמור.
באסל גטאס: איך אתה קושר בין הקומקום לאצטדיון?
ניסן סלומינסקי: חברי חברי הכנסת - - -
<שאול ברונפלד: הקומקום זה כל שוק ההון והאצטדיון זה הצ'ופיצ'יק.
ניסן סלומינסקי: חברי חברי הכנסת, יש שתי אפשרויות, או שחברי הכנסת יתחילו עכשיו או - -
זהבה גלאון: זאת האפשרות.
ניסן סלומינסקי: מי שממהר, ודאי.
ניסן סלומינסקי: - - אפשרות שנייה היא לשמוע עוד שני גופים שקשורים, שייתנו לנו אולי כיוונים שונים, ואז יכול להיות שנדבר יותר לעניין.
זהבה גלאון: אדוני, אני צריכה לצאת ולחזור.
זהבה גלאון: אני אשמח לדבר ולחזור.
זהבה גלאון: תאפשר לנו, לכמה חברי כנסת, ותעשה אחר-כך מיקס.
ניסן סלומינסקי: זהבה, ראשונה.
זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, קודם כול, תודה.
זהבה גלאון: אני מתנצלת שאני צריכה ללכת, אבל אני גם אחזור.
זהבה גלאון: זה דיון לא קל, אני חייבת לומר.
זהבה גלאון: אני שומעת את סם ברונפלד נורא-נורא פסימי, מתעסק רק בצ'ופצ'יק ולא בקומקום כולו, ושנסת
זהבה גלאון: פק בלהיות שכונה ושאנחנו לא כל-כך אטרקטיביים.
זהבה גלאון: נכון, כרגע אנחנו לא אטרקטיביים, או לא מספיק אטרקטיביים, או שיש משבר.
זהבה גלאון: אני בדרך כלל לא נוהגת באופן הזה.
זהבה גלאון: אני רוצה לומר, אני חברה בוועדת הכספים שנתיים, אני רוצה להביע הערכה מאוד גדולה לפעילות של ראש הרשות לניירות ערך.
זהבה גלאון: אני חושבת שמזמן לא היה ראש רשות ניירות ערך אמיץ, רפורמטור, אפשר להגיד.
זהבה גלאון: יש איזה מחלוקת אתו על עניין הרגולציה, הדה-רגולציה.
זהבה גלאון: על הרגולציה יש לי מחלוקת חריפה אתו, אני מביעה אותה.
זהבה גלאון: אני לא זוכרת מישהו שטיפל באופן הזה – רק הדוגמה האחרונה – בהרצת המניות בעקבות הזינוק במחזורי המסחר של IDB אחזקות.
זהבה גלאון: מה שמראה, דרך אגב, חברי חברי הכנסת, שלא תמיד מחזור מסחר הוא סימן לתשואות גבוהות למשקיעים.
זהבה גלאון: ראינו מה שהיה עכשיו עם הזינוק בהרצת המניות של דנקנר ו-IDB.
זהבה גלאון: אומרים: הבורסה מתייבשת.
זהבה גלאון: זה באמת נורא מפחיד – הבורסה מתייבשת.
זהבה גלאון: אנחנו שומעים את כל הקריאות האלה, אבל אני רוצה להתרכז בדבר אחד.
זהבה גלאון: אני מודה, אדוני, שזה מטריד אותי.
זהבה גלאון: עכשיו אני מדברת רק בכובע שלי, כחברת כנסת, בכובע שלנו, כחברי כנסת, שמחוקקים כאן חוקים, ואני רוצה ממש להזהיר, שעכשיו, בנסיבות האלה, כשיש בעיית נזילות, נזלת, הבורסה מתייבשת, כל האמירות האלה, שלא נשפוך את התינוק עם המים.
זהבה גלאון: אני ממש רוצה להתריע.
זהבה גלאון: עכשיו יש עליהום על עודף רגולציה.
זהבה גלאון: רוצים להציל את הבורסה, יש עליהום על עודף רגולציה, אז אני רוצה לתת כמה דוגמאות מה זה עודף הרגולציה הזה, על מה כולם כל כך מזדעקים.
זהבה גלאון: אני מודה שאני מוטרדת, שכל התהליכים האלה – אנחנו גם מדברים על הכספים של הציבור – כל התהליכים האלה של הדה-רגולציה, אני מאוד-מאוד חוששת שהם יסכנו את כספי הציבור.
זהבה גלאון: ובכלל, לפני שמפחיתים רגולציה, צריך לשאול האם הגוף הזה, הבורסה, מתנהל כמו שצריך.
זהבה גלאון: כל השנים האלה שיושבים שם בהנהלות דירקטורים ודח"צים – אני אומרת את זה מאוד-מאוד בזהירות, מבלי לפגוע באף אחד – האם כל זה התנהל כל השנים כמו שצריך או אולי יש איזה רגע שהגיע הזמן לטלטלה?
אלעזר שטרן: ברור שלא התנהל כמו שצריך.
זהבה גלאון: אתה אמרת.
זהבה גלאון: אני שאלתי.
זהבה גלאון: אני פשוט יותר מעודנת ממך, אבל אני מודה לך.
זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, צריך לשאול לא רק מי נפגע מהרגולציה אלא גם מי ייפגע מהדה-רגולציה.
זהבה גלאון: ואני אומרת שוב: אנשים שמשקיעים את הכסף שלהם ואת החסכונות שלהם בשוק ההון, הם הראשונים שנפגעים.
זהבה גלאון: מה זה עודף הרגולציה?
זהבה גלאון: ניקח כמה דוגמאות ותגידו לי אם אתם חושבים שזה עודף רגולציה.
זהבה גלאון: עשיתי רשימה קצרה.
זהבה גלאון: חוק הריכוזיות, שרק עסקנו בו עכשיו – נכון, היה לנו ויכוח גם במהלך הדיונים כאן על חוק הריכוזיות על ההחמרה – זה עודף רגולציה?
זהבה גלאון: חוק התספורות שחוקקנו כאן בשנה שעברה, שרק עכשיו איל גבאי מראה לדנקנר את מה שהוא מראה לו בעקבות חוק התספורות – זה היה קורה בלי שהיה חוק תספורות שהכנסת הזאת חוקקה?
זהבה גלאון: תיקון 16 לחוק החברות, התיקון שמגביל את שכר הבכירים.
זהבה גלאון: רק היום אנחנו שומעים על החגיגה של שכר הבכירים.
זהבה גלאון: לחוקים האלה יש חשיבות עצומה בהגנה על כספי הציבור.
זהבה גלאון: אני רוצה להזהיר אתכם, חברי חברי הכנסת, שעכשיו, בהזדמנות חגיגית זו, כשהאצטדיון ריק וצריך להתעסק רק בצ'ופצ'יק ולא בקומקום, מביטול הרגולציה.
זהבה גלאון: אני רוצה לומר ולסיים, אדוני היושב-ראש: יש משבר.
זהבה גלאון: עברתי על המצגת ועל החוברת.
זהבה גלאון: אני מניחה שלא הכול ישים ולא הכול פתיר ולא כל ההצעות שמציע ראש הרשות יהיו, אבל אם חלק גדול מההמלצות יתקבלו, אדוני – ציטטתי כאן, אמר יושב-ראש הרשות שצריך לעשות שינוי תפיסה גם על חברות, יזמים ובעלי שליטה.
זהבה גלאון: נכון שצריך לעשות שינוי תפיסה, אבל קודם כול הבעיה מתחילה בהתנהלות הבעייתית של שוק ההון.
זהבה גלאון: אנחנו רואים את ניגודי העניינים בקשר שבין גופים פיננסיים לחברות עסקיות.
זהבה גלאון: דיברנו על זה כאן לא פעם אחת.
זהבה גלאון: אנחנו רואים את הדירקטורים החיצוניים שמשרתים את בעלי השליטה והמנהלים ולא את המשקיעים – אם שוק ההון בכללותו יהיה שקוף יותר, אמין יותר, אטרקטיבי יותר, אני מניחה שמחזורי המסחר בבורסה יעלו מחדש, או כמו שאמר יושב-ראש הרשות תהיה חשיבות לבורסה כמנוף צמיחה.
זהבה גלאון: אני מציעה לקבל את ההמלצות שהוצגו כאן.
זהבה גלאון: אחת לכמה זמן זה לא נורא שיהיו זעזועים, ומפה ללכת הלאה.
זהבה גלאון: אני אומרת שהגישה שהושמעה כאן:
זהבה גלאון: בואו לא נחשוב על ישראל כמרכז מסחר בין-לאומי.
זהבה גלאון: מה זו המגלומניה הזאת?
זהבה גלאון: ישראל תהיה מרכז מסחר בין-לאומי?
זהבה גלאון: אנחנו לא ממש אטרקטיביים בתחום הפיננסי, אולי זה נכון, אבל קודם פרופ' האוזר הביא את הנתונים, רשמתי לגבי מה שקורה בבורסה בתל-אביב, אבל אנחנו רואים שיש גם סיפור גלובלי, זאת אומרת, זה לא רק ישראל.
זהבה גלאון: רשמתי את הנתונים, אני לא אחזור עליהם.
זהבה גלאון: לכן אני רוצה להציע ובזה לסיים.
זהבה גלאון: אני רוצה לברך את המהלכים שעושה ראש הרשות.
זהבה גלאון: אלה מהלכים נדרשים.
זהבה גלאון: אני חולקת עליו בנושא של הרגולציה והדה-רגולציה.
זהבה גלאון: אני מציעה לנו, חברי חברי הכנסת, שלא נשפוך את התינוק עם המים עכשיו בהזדמנות חגיגית זו.
זהבה גלאון: אני מתנצלת, אני הולכת וחוזרת.
ניסן סלומינסקי: הייתי בטוח שבסוף תסיימי – ולכן צריך להחליף את השלטון.
זהבה גלאון: תמיד צריך להחליף את השלטון, במקרה זה השלטון שלכם.
ניסן סלומינסקי: אני מבקש לשמוע את יושב-ראש איגוד קרנות להשקעה משותפות בנאמנות, אלי בבלי.
<אלי בבלי: אנחנו איגוד שאמון על ניהול של כספי ציבור בסך של 200 מיליארד שקל, שרובו המכריע מושקע באמצעות הבורסה בתל-אביב.
<אלי בבלי: בשנים האחרונות חלו שינויים בשווקים בעולם ובבורסות בעולם, כגון מעבר של בורסות לבעלות פרטית ושיתופי פעולה בין בורסות ביבשות שונות.
<אלי בבלי: אנחנו חושבים שהמשבר בבורסה הוא הזדמנות לרפורמה במבנה המשפטי של הבורסה ובבעלות הבורסה.
<אלי בבלי: אנחנו חושבים שכדאי להפוך את הבורסה לתאגיד עסקי הפועל תחת כללי ממשל תאגידי.
<אלי בבלי: תודה.
ניסן סלומינסקי: אם יורשה לי, מאחר שדיברת קצר מאוד, אז יש לנו זמן.
ניסן סלומינסקי: תסביר לי מה שאני לא מבין – חברי ודאי מבינים יותר – מה המשמעות של זה או מה זה אומר.
ניסן סלומינסקי: יכול להיות שלאנשי מקצוע זה ברור כשמש.
<אלי בבלי: הבורסה לניירות ערך היום מוגדרת כמלכ"ר, הבעלים של הבורסה הם חברי הבורסה שהם בנקים שבעבר היו בעלים של קרנות נאמנות וקופות גמל וברוקרים פרטיים.
<אלי בבלי: הם מתחרים אחד בשני, ולכן הם נמנעים מלעשות שינויים בבורסה, הם נמנעים מלקדם את הבורסה, אלא אם כן האינטרס הוא אינטרס חופף לכולם, ולא יהיה לטובת בנק כזה או אחר או חבר בורסה כזה או אחר.
<אלי בבלי: ההפיכה של הבורסה לגוף עסקי, לחברה בע"מ, עם דירקטוריון, עם בעלים ועם מנכ"ל - - -
<קריאה: למטרת רווח?
<אלי בבלי: זה גוף עסקי.
<אלי בבלי: כמו שקורה בבורסות אחרות בעולם, אנחנו חושבים שזה יקדם את הבורסה, ייקח אותה למקום שהבורסות בעולם הלכו, יהפוך אותה ליותר אטרקטיבית ממה שהיא היום.
<שמואל האוזר: אני רק אזכיר שבעבר המבנה המשפטי היה נחלת רוב הבורסות.
<שמואל האוזר: היום 90% מהבורסות בעולם עברו להיות למטרת רווח.
ניסן סלומינסקי: מי הבעלים?
<שמואל האוזר: יש כאלה שהנפיקו גם לציבור.
אלעזר שטרן: זה הפרטה.
<שאול ברונפלד: שאלו מה הבעלות של הבורסה.
<שאול ברונפלד: אולי רוצים אינפורמציה.
ניסן סלומינסקי: תרשום, וניתן לך.
<שמואל האוזר: היום זה חוק הבורסה - - -
ניסן סלומינסקי: למשל בהצעה שהוא מציע.
<שמואל האוזר: אם זה מונפק למשל לציבור, אז זה ציבורי.
<שמואל האוזר: אם זה יונפק לבעלי מניות - - -
<שמואל האוזר: הם יכולים להישאר חלק, הם יכולים להישאר יותר.
ניסן סלומינסקי: באופן תיאורטי, גם הבורסות יכולות להיות בתחרות - - -
<שמואל האוזר: ההצעה היא הרבה יותר - - -
ניסן סלומינסקי: זה עסק, אז יכולות להיות כמה בורסות שאחת תתחרה בשנייה.
באסל גטאס: אני בעד.
ניסן סלומינסקי: אנחנו בעד תחרות חופשית.
ניסן סלומינסקי: כל מה שלמטרות רווח, תמיד צריכה להיות בו תחרות.
<שמואל האוזר: בגלל שזירות המסחר הן אלקטרוניות ואתה יכול להתחבר לכל הבורסות בעולם, יש לך תחרות עזה גם עם בורסות אחרות בעולם.
<שמואל האוזר: בקלות אתה מעביר מפה לשם.
באסל גטאס: סליחה, אלעזר.
באסל גטאס: האם אמרת 90% לפי המודל הזה, המלכ"ר?
<שמואל האוזר: בעבר הם היו מלכ"רים, היום 90% לא מלכ"רים.
אלעזר שטרן: אני לוקח את הוויכוחון האחרון כדוגמה.
אלעזר שטרן: אני חושב שאנחנו צריכים להיות צנועים.
אלעזר שטרן: אנחנו לא יכולים לנקוט עמדה ביחס לרעיונות שעלו כאן, זה לא השלב.
אלעזר שטרן: אני רואה את מטרת הדיון הזה כסוג של קריאה שאומרת שאנחנו מאוד לא מרוצים ממה שקורה בבורסה, וגם את זה אני אומר בצניעות, גם כשאנחנו משווים לעולם.
אלעזר שטרן: בשורה התחתונה הבורסה כרגע לא ממלאת את תפקידה בהיבט הזה, או ממלאת את תפקידה לא טוב מספיק.
אלעזר שטרן: להגיד שאני בעד להפוך את הבורסה ממלכ"ר לחברה למטרות רווח, אני לא חושב שמה שהוצג בפנינו כאן עד עכשיו מספיק לנו כדי לנקוט עמדה, למרות שהרעיון הוא רעיון ברור, ואני חושב שההסתכלות הזאת, מה שהיא אומרת, עם הסכנות שבה, שהישיבה על המתרחש בבורסה תהיה יותר רציפה או עם אינטרסים ברורים יותר – אני חושב שהמחשבה הזאת מחשבה נכונה.
אלעזר שטרן: אני מודה שאני ער לקולות שמדברים על עודף רגולציה גם כדבר ממתן פעילות בורסה.
אלעזר שטרן: לצד זה עובדה שאנחנו הוספנו רגולציה, והביאו לכאן דוגמה.
אלעזר שטרן: אני חושב שציבור המשקיעים בישראל לא קיבל את הסחורה בשנים האחרונות או את תו התקן שהיה ראוי שהוא יקבל מבורסה ששייכת למדינה.
אלעזר שטרן: אנחנו מדברים פה אני מקווה על דבר שכבר תוקן.
אלעזר שטרן: דיברו פה על IDB ולצד זה כמעט מיליארד שקל הוצאות שכר, זאת אומרת, אושר הכול על-ידי דירקטורים ובפיקוח.
אלעזר שטרן: האם משקיע ששם את הכסף עם תו תקן מסוים של הבורסה – אני לא חושב שהוא חושב שאין סיכון בגלל שיש בורסה – האם הוא יכול להביא בחשבון שחברות שמפסידות, שלדירקטורים, כולל לדח"צים, משלמים שכר כזה?
אלעזר שטרן: האם תו התקן הזה הוא סוג של בורסה או לא?
אלעזר שטרן: אני חושב שזה פוגע ברמת האמינות של הבורסה, וזה חלק מהדברים שמביאים לאותן טריבונות ריקות, אם אני מתייחס לדימוי שהיה כאן.
אלעזר שטרן: אני לא יודע אם הפיקוח של הבנקים נכון, אולי הוא גדול מדי בבורסה בהיבט הזה, וגם זה קשור לסיפור של ההעברה ממלכ"ר למוסד למטרת רווח.
אלעזר שטרן: אני מניח שאז הכוח של החברים בבורסה ישתנה.
אלעזר שטרן: בשורה התחתונה אני חושב שטוב עשה פרופ' האוזר.
אלעזר שטרן: הוא זה שהביא את הדיון הזה בזמן הזה, צריך לומר את האמת, ובלי זה היינו ממשיכים לקטר.
אלעזר שטרן: אני מקווה שהדיון הזה יהיה אחרי שנבין לא רק את הצעקה שבוקעת מהבורסה, אלא מה בדיוק התהליכים שהולכים לעשות, ושהדיון לא יהיה רק נכון לצעוק ולצלצל בפעמונים, אלא יביא פתרונות.
אלעזר שטרן: אני אשמח שיתקיים הדיון הזה במועדו כאן.
ניסן סלומינסקי: תודה, אלעזר.
ניסן סלומינסקי: איגוד החברות הציבוריות, אילן.
<אילן פלטו: אני מנכ"ל איגוד החברות הציבוריות.
<אילן פלטו: אם אני מסתכל על שוק ההון ומחלק אותו לשלושה מישורים: יש לנו מישור ההיצע, שזה כפי שנאמר, כמות החברות.
<אילן פלטו: מצד הביקוש זה כל המשקיעים השונים למיניהם, ומצד המסחר, זו הפעילות בבורסה.
<אילן פלטו: לנו אין ספק שעיקר הבעיה היום היא בצד ההיצע – כמות החברות.
<אילן פלטו: חברות פרטיות לא רוצות להפוך לחברות ציבוריות.
<אילן פלטו: לעומת זאת, חברות ציבוריות רוצות כמה שיותר מהר וכמה שאפשר לצאת מהבורסה.
<אילן פלטו: הסיבה העיקרית והחד-משמעית, ושלא יטעו אתכם, זה עודף הרגולציה.