GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<יגאל ברזני: או שהאוצר ייתן לנו את מספר העובדים שהוא לא היה מוכן לתת ואנחנו בטוחים שגם היום לא ייתן אותם, או שאם יאלצו אותנו, זה יהיה על חשבון הפסד הכנסות אחרות, גבוהות יותר.
<יגאל ברזני: אנחנו מדברים בערך על 150 אלף נשים עקרות בית שהן מהוות את אוכלוסיית המיעוטים.
<יגאל ברזני: מדובר בשליש מהנשים שמתגוררות בכפרים.
<יגאל ברזני: הגבייה שם מאוד קשה.
<יגאל ברזני: לפעמים לכפרים אנחנו צריכים להכניס שישה שוטרים.
<יגאל ברזני: תארו לעצמכם שישה שוטרים ושני גובים נכנסים לבית של עקרת בית וסוף סוף מצאו את הבית.
ניסן סלומינסקי: להיכנס זאת בעיה.
ניסן סלומינסקי: לצאת זאת בעיה.
<יגאל ברזני: נכנסו ששת השוטרים לבית, אבל מה אפשר לקחת שם?
<יגאל ברזני: את הרכבים אי אפשר לקחת.
<קריאה: את הילדים.
ראובן ריבלין: יש להם אמצעי גבייה.
<יגאל ברזני: באוצר אמרו לנו קצבאות הילדים.
<יגאל ברזני: את הקצבאות אנחנו לוקחים כבר מהחובות של הגברים כך שמהקצבאות לא יישאר.
<יגאל ברזני: גם הקצבאות ירדו באופן דרסטי וזה על חשבון הגברים, כך שלא נצליח לגבות כסף מהנשים.
<יגאל ברזני: אני אומר שפשוט זה לא משתלם מבחינה כלכלית.
<אבי פרידמן: הערה אחת.
<אבי פרידמן: אני רואה חשבון.
<אבי פרידמן: הערה אחת בלבד.
<אבי פרידמן: בשמו של עופר מנירב שהגיע ב-11:30, הערה קצרה.
<אבי פרידמן: הלשכה רואה בזה מס והיא תוהה.
<אבי פרידמן: אם זה יופעל, הלא כבר בשנה הבאה צריך יהיה להתחיל לשלם לעקרות הבית הראשונות.
<אבי פרידמן: מאין?
<משה ברסימנטוב: אני אעשה זאת בקצרה.
<משה ברסימנטוב: המצב החוקי ממנו החל חוק ביטוח לאומי הגדיר את האישה, את עקרת הבית, כתלויה בבעלה ולא נתן לה זכויות באופן עצמאי.
אורלי לוי אבקסיס: מתי נקבע החוק הזה?
<משה ברסימנטוב: בשנות ה-50.
אורלי לוי אבקסיס: עברנו כברת דרך משנות ה-50.
<משה ברסימנטוב: היא הנותנת.
אורלי לוי אבקסיס: לא היא הנותנת.
אורלי לוי אבקסיס: היום אתה רוצה שהבעל שילם עבור האישה שיושבת בבית.
<משה ברסימנטוב: לא בלבלתי אותך פעם אחת בשום עניין ואני לא אעשה את זה עכשיו.
<משה ברסימנטוב: כך נקבע המעמד הבסיסי של נשים בחוק הביטוח הלאומי.
<משה ברסימנטוב: עד שנת 1996 הן גם לא היו זכאיות כלל לקצבת זקנה.
<משה ברסימנטוב: החל משנת 1996 הן זכאיות לקצבת זקנה, 1996-1997, נשים ממועד זה ואילך, רק לקצבה הבסיסית ורק מגיל 67.
<משה ברסימנטוב: נכון, הכנסת צריכה לקבל כאן החלטה פטרנליסטית עבור הנשים, לצורך העניין עבור עקרות הבית, החלטה שאומרת שעדיף לאישה לקבל קצבה שגבוהה בחמישים אחוזים מגיל 62 מאשר קצבה נמוכה יותר בגיל 67 ומכיוון שגם תוחלת החיים עולה, אל תקלו ראש בדבר הזה.
<משה ברסימנטוב: תוספת של חמישים אחוזים לקצבה, להעלות את הקצבה בלמעלה מ-750 שקלים, זה לא עניין של מה בכך.
אורלי לוי אבקסיס: אם היה לה כסף, היא הייתה יכולה לעשות ביטוח נפרד.
<משה ברסימנטוב: אף אחד לא יבטח אותה בסכומים כאלה.
<משה ברסימנטוב: אף חברת ביטוח לא תבטח בסכומים כאלה את עקרת הבית.
אורלי לוי אבקסיס: כמה זה חמישים אחוזים מהקצבה?
<משה ברסימנטוב: 750 שקלים.
אורלי לוי אבקסיס: אם אתה חוסך מהיום הראשון עד לגיל 65.
ראובן ריבלין: אל תדאג, אנחנו נתמודד עם הנשים שאנחנו נקפח אותן.
<משה ברסימנטוב: מדובר כאן על החלטה.
<משה ברסימנטוב: מה לעשות שהיא החלטה לטווח ארוך.
<משה ברסימנטוב: הנשים ישלמו היום ויראו את פירותיהן בטווח הארוך, בגיל 62 עד גיל 67.
אורלי לוי אבקסיס: כל המטרה שלכם היא בעצם לדאוג להן.
<משה ברסימנטוב: גם.
<משה ברסימנטוב: גם זה וגם הצורך הפיסקלי שהוא גם צורך שנועד להגן על כל האוכלוסייה.
<משה ברסימנטוב: כל הכסף כאן בסך הכול ילך לאוצר המדינה.
<משה ברסימנטוב: שום כסף לא ילך כאן לאף אחד אחר.
<משה ברסימנטוב: הכול לאוצר המדינה ולשירותים שהמדינה מספקת.
אורלי לוי אבקסיס: ואז תעשו בכסף הזה תספורת.
<משה ברסימנטוב: התקציב הזה, דיברנו על זה בישיבה הקודמת, מכיל גם הרבה כלים שנועדו לסייע לנשים לצאת לעבודה ומנינו אותם.
<משה ברסימנטוב: כל השירותים שדיברנו עליהם, הם שירותים שבסוף, במהות, מקלים על נשים לצאת לעבודה.
<משה ברסימנטוב: דובר כאן על משטר המס.
<משה ברסימנטוב: משטר המס בשנת 2004 ובשנת 2005 היה אחר לגמרי.
<משה ברסימנטוב: דמי ביטוח לאומי מאז ירדו בהרבה.
<משה ברסימנטוב: מס הכנסה ירד בהרבה.
<משה ברסימנטוב: גם אחרי כל השינויים שנעשה כאן, נטל המס על השכבות החלשות ועל שכבות הביניים יהיה הרבה יותר נמוך.
<משה ברסימנטוב: מדינה רשאית לעשות את השינויים האלה.
אורלי לוי אבקסיס: אז איך הביטוח הלאומי אומר אחרת?
אורלי לוי אבקסיס: הוא מרמה אותנו?
<משה ברסימנטוב: הוא לא מרמה אתכם.
<משה ברסימנטוב: תבדקו מה היה נטל המס על משפחה בשנת 2004 ובשנת 2005 ומה נטל המס על משפחות היום – הוא הרבה יותר נמוך.
<משה ברסימנטוב: הדבר האחרון, לעניין המשאבים שיידרשו לביטוח הלאומי.
<משה ברסימנטוב: אנחנו התחלנו כבר את הדיון עם הביטוח הלאומי.
<משה ברסימנטוב: אנחנו נגיע אתם להבנות על המשאבים שנדרשים כדי לעמוד בהוראות החוק ולעשות את זה בצורה סבירה.
אורלי לוי אבקסיס: אני מציעה לביטוח הלאומי לשלוח את פקידי מס הכנסה לגבות את הכסף הזה מתוך המגזרים השונים.
ניסן סלומינסקי: אנחנו עכשיו במהירות – ואני מבקש מחבריי חברי הכנסת – כי גם אם נרצה לפצל את זה, גם אם נרצה לבטל, אנחנו צריכים לעבור תהליך הקראה.
<משה ברסימנטוב: עוד משפט אחד אדוני היושב ראש.
<משה ברסימנטוב: שכחתי לומר אותו.
<משה ברסימנטוב: היו ועדות בעבר, לפחות שתיים, שהמליצו כן לבטל את הדבר ולהחיל את חובת התשלום על עקרות בית.
<משה ברסימנטוב: גם הוועדה האחרונה שבחנה את הביטוח הלאומי, גם ועדה משנת 1997 או 1998.
<משה ברסימנטוב: בסך הכול בדרגי המקצוע לאורך השנים היה קונצנזוס שהעיוות הזה לא משרת.
ניסן סלומינסקי: חבריי, אנחנו צריכים לעבור את התהליך הפורמלי.
ניסן סלומינסקי: לכן תנו לנו לקרוא את זה במהירות.
ראובן ריבלין: אם אנחנו לא מקבלים את זה, זה הולך להסתייגות.
ניסן סלומינסקי: תנו לנו לקרוא את הסעיף הזה במהירות.
ניסן סלומינסקי: מי שרוצה, יכניס הסתייגות.
ניסן סלומינסקי: אנחנו כבר נדע איך לטפל בזה.
ניסן סלומינסקי: אני ממהר קצת כי אני רוצה להתקדם.
ניסן סלומינסקי: ראש עיריית אילת מחכה לנו.
<שמרית גיטלין שקד: אני רק רוצה להעיר הערה קטנה.
<שמרית גיטלין שקד: הדיון הוא לא על ביטוח לאומי.
<שמרית גיטלין שקד: מכיוון שהיה כאן איזשהו דיון על הזכויות שיינתנו לעקרות הבית מביטוח לאומי, חשוב לציין ששם מדובר רק על עקרות בית מתחת לגיל חמישים.
<שמרית גיטלין שקד: עקרות הבית מגיל חמישים ומעלה לא ייהנו מתוספת הזכויות האלה.
<משה ברסימנטוב: ולא ישלמו.
<שמרית גיטלין שקד: אנחנו קוראים דף מצורף.
<שמרית גיטלין שקד: זה כולל תיקונים שמשרד האוצר העביר.
<שמרית גיטלין שקד: חוק ביטוח בריאות ממלכתי 75.
<שמרית גיטלין שקד: בחוק ביטוח בריאות ממלכתי התשנ"ד-1994, בפרק זה – חוק ביטוח בריאות ממלכתי, בסעיף 2 אחרי ההגדרה חוק הביטוח הלאומי, יבוא חוק הבטחת הכנסה התשמ"א-1980.
<שמרית גיטלין שקד: (1) בסעיף 14 – (א) בסעיף קטן (א), ההגדרה "עקרת בית" – תימחק.
<שמרית גיטלין שקד: (ב) בסעיף קט (ה) בפסקה (1), בסופה יבוא: "שני מבוטחים שהם בני זוג ומשתלמת להם השלמת הכנסה ולשניהם משתלמת קצבת זקנה, יהיו חייבים לשלם דמי ביטוח בריאות בעד שניהם בסכום המינימום.
<שמרית גיטלין שקד: מבוטח שמשולמת לו ולבן זוגו השלמת הכנסה והוא זכאי לקצבת זקנה, ישלם את דמי ביטוח בריאות בעדו ובעד בן זוגו בסכום המינימום בלבד.
<שמרית גיטלין שקד: (2) בפסקה (2), המלים "וכן מבוטח כאמור שלבן זוגו משולמת קצבת זקנה" – יימחקו.
<שמרית גיטלין שקד: אחרי "חייב לשלם דמי ביטוח בריאות" יבוא "בעדו ובעד בן זוגו" ואחרי ה"128 שקלים חדשים לחודש" יבוא "להלן – הסכום הכולל".
<שמרית גיטלין שקד: שני מבוטחים שהם בני זוג ומשתלמת לכל אחד מהם קצבת זקנה ללא הבטחת הכנסה, יהיו חייבים לשלם דמי ביטוח בריאות בעד שניהם בסכום הכולל בלבד.
<שמרית גיטלין שקד: (3) בפסקה (4), בסופה יבוא: "ו-(ו)(1)".
<שמרית גיטלין שקד: (ג) אחרי סעיף קטן (ו) יבוא: - (ו1) על אף האמור בסעיף קטן (ו), מבוטחים שהם בני זוג כהגדרתם בחוק הבטחת הכנסה ושמשתלמת להם גמלה לפי החוק האמור, למעט בני זוג שלשניהם הכנסה, סך דמי ביטוח הבריאות לפי סעיף זה ששולמו בעדם לא יעלה על סכום המינימום ואולם אם לאחד מבני הזוג הכנסה שבשלה משתלמים בעדו דמי ביטוח בריאות לפי סעיף זה בסכום העולה על סכום המינימום, יהיה סך דמי ביטוח הבריאות לפי סעיף זה שישולם בעד שני בני הזוג בשיעור של חמישה אחוזים מההכנסה כאמור.
<שמרית גיטלין שקד: בסעיף קטן זה, הכנסה – הכנסה או גמלה לפי סעיפים קטנים (ב) עד (ד) לפי העניין.
<שמרית גיטלין שקד: (ד) בסעיף קטן (ז), המלים "בעד עקרת בית" – יימחקו.
<שמרית גיטלין שקד: 76.
<שמרית גיטלין שקד: חוק ביטוח בריאות ממלכתי, תחילה ותחילה תחילתו של סעיף 14 לחוק ביטוח בריאות ממלכתי כנוסחו בסעיף 75(2) לחוק זה, ביום כ"ט בטבת התשע"ד, 1 בינואר 2014, והוא יחול על דמי ביטוח בריאות המשתלמים בעד היום האמור ואילך.
אורלי לוי אבקסיס: הסתייגות בעד כל אחד מהסעיפים.
ראובן ריבלין: הסתייגות של שלושת הנוכחות כאן בצירופי.
ראובן ריבלין: סעיף 75 להצעת חוק ההסדרים יימחק.
<שמרית גיטלין שקד: סעיף 75 ו-76.
ראובן ריבלין: או יפוצל.
ראובן ריבלין: אז יוכל מי שרוצה להצביע בעד ומי שרוצה יוכל להצביע נגד.
ראובן ריבלין: יפוצל.
ראובן ריבלין: אנחנו מסכימים.
אורלי לוי אבקסיס: ובנוסף על כל אחד ואחד מהסעיפים, למקרה שזה לא יעבור.
ניסן סלומינסקי: רבותיי, סיימנו את הדיון בנושא הזה.
ניסן סלומינסקי: לכבודו של ראש עיריית אילת אני רוצה להקדים את הנושא שלו, חוק אזור סחר חופשי באילת.
ניסן סלומינסקי: אנחנו דנים בסעיף 54, חוק אזור סחר חופשי באילת, התנאים להטבות.
ראובן ריבלין: כל שרי הממשלה יהיו עם אילת.
ניסן סלומינסקי: יש לנו מגבלה של שעה 4:00 שאני לא יודע מה לעשות אתה.
גילה גמליאל: אנחנו לא יכולים להשתתף בדיון של אף ועדה אחרת.
גילה גמליאל: אנחנו כלואים רק בוועדה הזאת.
<משה אשר: כמה מלים בנושא הזה.
<משה אשר: שלום לכולם, שלום גם לראש עיריית אילת.
<משה אשר: הסעיף הזה הוא חלק ממלחמה כוללת בחשבונות הפיקטיביות ובהעברת סחורה.
<משה אשר: יש כאן שני סעיפים.
<משה אשר: מטפלים גם בזה וגם בנושא של הממשק עם הרשות הפלשתינאית.
<משה אשר: אלה שני סעיפים קטנים.
<משה אשר: בכל הקשור לאילת, יסבירו האנשים שעוסקים בתחום הזה, מדובר בחוק אזור סחר חופשי אילת והרעיון הוא באמת לוודא שהסחורות עליהן יש מע"מ אפס באילת, אכן מגיעות לשם ולא עושים על זה סיבובים כאלה או אחרים.
<משה אשר: לכן כאן אנחנו ממליצים להוסיף עבירה פלילית בחוק סחר חופשי אילת שלמעשה אומר שמי שלא מכניס את הסחורה, יוטל עליו עונש מאסר כזה או אחר.
<משה אשר: לגבי הפרטים הנוספים, איריס מהלשכה המשפטית שלנו תוסיף.
<איריס ויינברגר: אני אתן סקירה.
<איריס ויינברגר: החוק הזה הוא סחר חופשי אילת.
<איריס ויינברגר: נכון להיום החוק קובע שבמידה ונוהגים בטובין בניגוד להוראות החוק, בניגוד לפטור של אילת, אפשר לחייב במסים אבל אין שם אמירה שקובעת שבמידה והכניסו טובין לאילת, הציגו חשבונית כאילו הכניסו טובין לאילת אבל לא הראו את הטובין ובעצם יכול להיות שאין טובין אלא רק חשבונית וקיבלו כאן פטור לחינם, או הפוך, הוציאו טובין מאילת בלי הניירת של ביטול העסקה שהכניסה את הטובין האלה לאילת, נכון להיום אין לי עבירה פלילית.
<איריס ויינברגר: על הנושא הזה אנחנו קיבלנו ביקורת ממבקר המדינה.
<איריס ויינברגר: בהתאם אנחנו מציעים כעת גם לקבוע כאמירה בחקיקה הראשית – כי היום זה נמצא בתקנות ואז אי אפשר לקבוע את זה כעבירה פלילית – שהזכאות לשיעור אפס תהיה כאשר החשבונית תוצג יחד עם הטובין במסוף כשנכנסים לאילת - כמובן מדובר על עוסקים – וכנ"ל לגבי היצוא, צריך שתהיה הוכחה לביטול העסקה.
<איריס ויינברגר: אז על הדברים האלה אנחנו מבקשים לקבוע עבירות פליליות, כאשר מדובר על עבירה ברמה של חטא, מאסר שנה, כאשר יכול להיות שהכוונה העתידית היא אולי להפוך את זה גם לעבירה מנהלית אלא שזה לא נמצא ואלה דברים שצריכים תיקון התוספת לחוק העבירות המנהליות.
<איריס ויינברגר: זאת אומרת, זה יכול להיות רק בשלב הבא אחרי שכבר ייקבעו העבירות.
<איריס ויינברגר: אלה סעיפים 13(א) ו-13(ב) שאנחנו מציעים לגבי הצגת החשבונית בלי הטובין והוצאת הטובין בלי ביטול העסקה.
ראובן ריבלין: אני נוסע עם הנכד שלי לאילת וקונה לו חולצה I LOVE EILAT.
<איריס ויינברגר: אף אחד לא יבדוק אותך.
ראובן ריבלין: יש עלי חובת החוק.
ראובן ריבלין: אני לא צריך שיבדקו אותי, אני עברתי עבירה.
<איריס ויינברגר: לא, זה רק לגבי עוסקים.
ראובן ריבלין: כשאני יוצא מאילת וקניתי סיגריות, נשארו לי ארבע סיגריות, אני לא צריך לשלם עליהן מע"מ.
<איריס ויינברגר: קודם כל, לגבי הסיגריות אין בעיה כי הסיגריות נמצאות בתוספת והן חייבות במס קנייה.
ראובן ריבלין: בירה.
ראובן ריבלין: זאת אומרת, החובה חלה רק על עוסקים.
<איריס ויינברגר: על עוסקים.
<איריס ויינברגר: רק על עוסקים.
<משה אשר: עוד בהקשר הזה מכיוון שזה באותו עניין.
<משה אשר: שוב, יש לנו במעברים בין ישראל לרשות הפלשתינאית – וגם זה מופיע עכשיו בהצעת החוק - - -
ניסן סלומינסקי: זה סעיף אחר.
ניסן סלומינסקי: ראש העיר.
<יצחק מאיר הלוי: נמצא אתנו רואה חשבון זוהר מילר שהוא ממייסדי החוק.
<יצחק מאיר הלוי: כשאנחנו שומעים מע"מ בכנסת, אנחנו מיד נזעקנו.
<יצחק מאיר הלוי: אנחנו פרנואידים מפותחים בעניין.
<יצחק מאיר הלוי: אני רוצה להגיד שבראש ובראשונה אנחנו נמצאים בכל מקום שצריך לשמור על החוק.
<יצחק מאיר הלוי: שיהיה ברור.
<יצחק מאיר הלוי: לכן שני הסעיפים האמורים מקובלים עלינו לחלוטין.
<יצחק מאיר הלוי: איפה שיש עבריינים, צריך לטפל בהם כמו שמטפלים בעבריינים.
<יצחק מאיר הלוי: תודה רבה על העזרה.
<יצחק מאיר הלוי: דבר שני שאנחנו רוצים לבקש ואחרי כן רואה חשבון מילר יוסיף כמה מלים, שבפרק העונשין יהיה כתוב לא מי שהציג אלא עוסק שהציג, מחמת עינה בישא, שלא נתבלבל.
<איריס ויינברגר: החובה היא על עוסק.
<אבי פרידמן: כן, אבל יכול להיות מצב שגם אדם פרטי.
<אבי פרידמן: שיהיה ברור לעתיד, אם תהיה בעיה.
<איריס ויינברגר: הסעיף מפנה לסעיף 5(ב).
גילה גמליאל: משה, מקובל עליך?
ניסן סלומינסקי: זאת כאילו חזרה על אותה מילה, אבל בסדר.
<איריס ויינברגר: זאת אותה מילה שנמצאת בסעיף 5(ב) כשזה מפנה לשם, כך שאין צורך.
<יצחק מאיר הלוי: אם זה יוצר בעיה, אז אני חוזר בי.
ניסן סלומינסקי: לא חשוב, אבל זה נרשם בפרוטוקול.
<יצחק מאיר הלוי: אני רוצה לנצל את ההזדמנות.
<יצחק מאיר הלוי: אני דיברתי גם עם מנהל רשות המסים לפני שבועיים וביקשתי שתוקם ועדה עם רשות המסים, עם משרד הכלכלה ויחד עם עיריית אילת כדי לייצר את אותו מנגנון של בקרה, אכיפה ופיקוח.
<משה אשר: לבחינה.
<יצחק מאיר הלוי: בסדר, לבחינה.
<יצחק מאיר הלוי: אם זה יותר מרגיע אתכם.
<יצחק מאיר הלוי: שזה יהיה מוסכם.
<זוהר מילר: רק מילה אחת, ברשותך, היועצת המשפטית.
גילה גמליאל: מי כבודו?
<יצחק מאיר הלוי: זוהר מילר, רואה חשבון.
ראובן ריבלין: הוא ייסד את אזור סחר חופשי.
<זוהר מילר: בסעיף שמדבר על טובין שיוצאים, צריך להיות ברור שיש באילת בכל זאת – אולי לא הרבה – יצרנים שהם מביאים חומרי גלם ומייצרים באילת ולפעמים הם מוכרים אותם החוצה.
<זוהר מילר: כאן אין עניין של עסקה.
<איריס ויינברגר: אבל אז לא חל עליהם מס בשיעור אפס.
<זוהר מילר: למה?
<זוהר מילר: הוא אומר שאלה חומרי גלם בשיעור אפס מהצפון.
<זוהר מילר: הוא מייצר באילת ומוכר את זה צפונה.
<איריס ויינברגר: זה מה שאמרתי.
<איריס ויינברגר: לכן, במכירה החוצה - - -
<זוהר מילר: אבל הוא לא יכול להביא אישור על ביטול עסקה.
<איריס ויינברגר: הוא לא צריך.
<זוהר מילר: הוא עושה עסקה.
<איריס ויינברגר: אבל הוא לא צריך כי המכירה שלו מאילת החוצה היא במע"מ מלא.
<איריס ויינברגר: לכן לא חל על זה מע"מ בשיעור אפס, שזה הרישא של הסעיף.
<אבי פרידמן: אם הוא ירצה להוציא חומרי גלם.
<אבי פרידמן: רק אם הוא ירצה להוציא חומרי גלם.
<אבי פרידמן: מוצר מוגמר, אין בעיה עם זה.
<אבי פרידמן: אם הוא ירצה להחזיר חומרי גלם, יש לו בעיה.
<זוהר מילר: הם צודקים.
ניסן סלומינסקי: הייעוץ המשפטי אוסר עלי להמשיך הלאה מאחר וקבענו את הישיבה עד שעה 4:00.
ניסן סלומינסקי: מבחינתי הייתי שמח להמשיך.
<משה אשר: אתה יכול רק להקריא?
ניסן סלומינסקי: היא גם אומרת שיש הערות.
ניסן סלומינסקי: נצטרך בין כה וכה לחזור לזה, כמו שנצטרך לעשות לגבי הסעיפים האחרים.
ניסן סלומינסקי: אנחנו נקבע מועד חדש בהקדם.
ניסן סלומינסקי: אתם כבר לא תצרכו לבוא אם לא תרצו, כי אמרתם את שלכם ואנשים שמעו ואני מניח שלא על זה יש את הוויכוח.
ניסן סלומינסקי: את הדיון נמשיך אבל לא נחזור עליו.
ניסן סלומינסקי: לעונג לנו לארח את השר סילבן שלום.
ניסן סלומינסקי: זאת הפעם היחידה שאני אומר "השר" כי החל מרגע זה הוא באמת ידיד כל כך קרוב וחבר, והחלטנו שאנחנו קוראים לכולם לא חבר הכנסת אלא בשמות הפרטיים.
סילבן שלום: אני אתן סקירה קצרה על מה שהיה אתמול בממשלה לגבי הנגב והגליל ואחר כך נעבור לדון בנושא לשמו באנו לכאן.
ניסן סלומינסקי: אנחנו שמחים לארח אותך.
ניסן סלומינסקי: אתה ממש בן בית כאן וידיד.
זהבה גלאון: אני ממש מצטערת.
זהבה גלאון: עם כל ההערכה של לשר, אני באתי לנושא מסוים.
זהבה גלאון: בסדר היום כתוב שבשעה 10:00 נדון בהקמת ועדת משנה לעניינים חסויים.
זהבה גלאון: אני רוצה לדעת על הוועדה הזאת כי אחרי כן אני צריכה ללכת.
ניסן סלומינסקי: חשבתי שאת נשארת אתנו.
זהבה גלאון: אני ממש מתנצלת אבל אני צריכה ללכת.
זהבה גלאון: ראיתי על סדר היום משהו שהיה נראה לי תמוה ואני לא יודעת מה הוא.
ניסן סלומינסקי: שגית הייתה צריכה לבוא להסביר מה זה.
ניסן סלומינסקי: בכל אופן, התבקשתי ואמרו שיש ועדה חסויה שדנה לא בנושאים ביטחוניים אלא בנושאים שכנראה קשורים לקשרי מדינת ישראל בכלכלה.
ניסן סלומינסקי: שגית הייתה צריכה להסביר את זה כי אני לא מכיר את הוועדה הזאת.
ניסן סלומינסקי: חיכיתי שהיא תבוא.
יעקב ליצמן: כל קדנציה יש ועדה.
ניסן סלומינסקי: כל קדנציה מקימים את הוועדה הזאת.
סילבן שלום: אני אמנם לא הייתי בישיבות הוועדה כבר עשר שנים, אבל יש ועדה כזאת.
זהבה גלאון: לא בכל קדנציה.
ניסן סלומינסקי: בכל קדנציה.
יעקב ליצמן: מקימים את הוועדה.
יעקב ליצמן: אולי לא משתמשים בה.
ניסן סלומינסקי: אמרו לי שבכל קדנציה מקימים אותה.
יעקב ליצמן: בתקופה שלי התבצעה מכירת בנק לאומי והוקמה ועדה כזאת.
ראובן ריבלין: השאלה כמה היא פעילה.
ראובן ריבלין: זה תלוי בנסיבות.
עפר שלח: עדיין זה צריך להיות על פי מפתח.
ניסן סלומינסקי: המפתח יהיה שלושה מהקואליציה ושניים מהאופוזיציה.
ניסן סלומינסקי: אני מציע למנות, חוץ ממני שאני צריך להיות היושב ראש, את עופר ואת אלעזר מצד אחד, ואת אראל ויצחק כהן מצד שני.
זהבה גלאון: רק גברים אתה ממנה?
גילה גמליאל: כל הזמן הוא ממנה רק גברים.
ניסן סלומינסקי: הלכתי לפי סיעות.
סילבן שלום: אני לא רואה שיש כאן מישהו מהליכוד.
גילה גמליאל: רובי.
זהבה גלאון: אין דבר כזה שממנים רק גברים.
ניסן סלומינסקי: מה את רוצה שאני אעשה?
יעקב ליצמן: אני היחיד שאין לי טענה.
יעקב ליצמן: אל תמנה אותי.
ניסן סלומינסקי: לכן לקחתי את יצחק.
ניסן סלומינסקי: הלכתי על פי הגודל של הסיעות באופוזיציה.
ניסן סלומינסקי: יש את מפלגת העבודה ויש את ש"ס.
ניסן סלומינסקי: חיפשתי בש"ס אישה ואמרו לי שבעזרת השם תהיה בפעם הבאה.
זהבה גלאון: מי אמר שזה צריך להיות רק לפי גודל הסיעה?
ניסן סלומינסקי: אף אחד לא אמר, אבל זה ההיגיון שלי.
יצחק כהן: מזל שלא לפי גובה חברי הכנסת.
ניסן סלומינסקי: זה היה ההיגיון שלי.
אלעזר שטרן: אם רובי לא רוצה, אתה יכול להגיד לפי ההתמדה בוועדה.
ראובן ריבלין: אני לא רוצה להיות.
זהבה גלאון: אני ממש מודאגת מהעניין הזה.
ניסן סלומינסקי: אנחנו מצביעים על האישור.
ניסן סלומינסקי: ה צב ע ה בעד האישור - רוב אושר הוועדה אושרה.
ניסן סלומינסקי: אנחנו בעמוד 718.
ניסן סלומינסקי: אנחנו מקדמים בברכה את ראש עיריית באר שבע.
יצחק כהן: אני עולה להצביע ואני אחזור.
ניסן סלומינסקי: משה, בבקשה, תוביל את הדיון.
<משה אשר: שלום לכם.
<משה אשר: חוק עידוד השקעות הון נותן הטבות במיסוי לחברות יצרניות, תעשייתיות, שגם מוכרות בשווקים בחוץ לארץ לפי הקריטריונים הקבועים בחוק.
<משה אשר: בשעתו הייתה ועדה בראשות מנכ"ל האוצר לשעבר מר חיים שני, שהמליצה על שינוי במתווה הטבות המס.
<משה אשר: במקום מסלול הפטור, פטור מותנה עד שמחלקים דיבידנדים, שהיה מקובל במפעלים המוטבים, לעבור למסלולים חדשים של מס מופחת אבל קבוע שהוא לא פטור ולמעשה הוא גם לא נועל ולא יוצר תמריץ לנעול את הרווחים בתוך החברות או ליצור דיפרנציאציה קשה מדי בין החברות האלה לבין חברות אחרות.
<משה אשר: הוועדה המליצה על מתווה של הפחתה מדורגת באישורי המס.
<משה אשר: ההפחתה הזאת הייתה בגובה של עשרה אחוזים לאזור פיתוח א' ו-15 אחוזים ליתר האזורים במתווה יורד שבסופו של יום מגיע לשישה אחוזים בפריפריה, אזור פיתוח א', ו-12 אחוזים באזור פיתוח אחר.
<משה אשר: המתווה היורד הזה, המדרגות של 10 ו-15 היו בשנה שעברה למפעלים המועדפים, וכמו שאמרנו, במתווה יורד של מספר שנים צריך להגיע לשיעור המס הסופי שלהם, כפי שציינתי קודם לכן.
<משה אשר: פרט לכך יש גם מסלול שהוא מסלול מועדף מיוחד, שם שיעור המס הוא אפילו נמוך מזה, הוא עד חמישה אחוזים, אבל זה למפעלים מיוחדים.
<משה אשר: על רקע העלאות המסים, גם מס הכנסה וגם מס חברות - אנחנו מבקשים להעלות את שיעור מס החברות מ-25 אחוזים ל-26.5 אחוזים – אנחנו מוצאים לנכון להקפיץ/להעלות את שיעור המס של המפעלים בחוק עידוד השקעות הון לשיעורי מס שהיו בשנה שעברה, קרי, 15 אחוזים במרכז הארץ או למי שלא נמצא בפריפריה באזור פיתוח א', ובאזור פיתוח א' לייצב על עשרה אחוזים.
<משה אשר: זאת ההצעה שעומדת לפניכם.
ניסן סלומינסקי: המניע העיקרי לכך זה הנושא של גירעון שקיים למדינה והרצון לכסות אותו או שיש סיבות טובות אחרות?
<משה אשר: זה גם המצב הגירעוני וגם בגין העלאת מס החברות ליתר החברות בארץ, עד כמה אתה שומר את האיזון בין שני סוגי החברות ועד כמה אתה יוצר דיפרנציאציה ביניהן.
<משה אשר: חשבנו שיהיה נכון שלא רק הציבור, היחידים, החברות הרגילות ומי שקונה ומשלם מע"מ יישא בנטל ובסגירת הגירעון אלא גם החברות בעלות המפעלים המועדפים יחזרו לשיעור המס שהיה להן בשנה הקודמת.
ניסן סלומינסקי: כמה כסף שווה השינוי הזה?
<משה אשר: מיכאל שראל יוכל להשיב.
<מיכאל שראל: ההנחה שלנו היא שהשינוי המוצע מוסיף בשנת 2014 כ-170 מיליון שקלים.
<מיכאל שראל: בטווח הארוך הוא מוסיף כ-760 מיליון שקלים.
<מיכאל שראל: בטווח הארוך, אני מתכוון לעוד כמה שנים כאשר עוד חברות יהיו במסלול של חוק עידוד השקעות הון.
<מיכאל שראל: הן כבר מתוכננות להיות שם בעוד כמה שנים והן תושפענה בעוד מספר שנים.
<מיכאל שראל: בשנת 2014, אנחנו מעריכים שהסכום הוא 170 מיליון ובטווח הארוך, כלומר, בעוד כמה שנים, 760 מיליון שקלים.
<מיכאל שראל: זה השינוי המוצע ל-10 ו-15 במקום 7 ו-12.5 ב-2014, ובמקום 6 ו-12 בטווח הארוך יותר.
<מיכאל שראל: סיבה נוספת לכך שהטווח הארוך הוא הרבה יותר גדול מהטווח הקצר היא שבטווח הארוך שיעורי המס בפריפריה למשל היו אמורים לרדת לשישה אחוזים וב-2014 לשבעה אחוזים, כך שזה פער של עוד אחוז, וגם בשנה הראשונה אנחנו מצפים לכך שההשפעה תהיה קטנה יותר כי ההכנסות ממס חברות בשנה הראשונה מושפעות רק מהמקדמות והמקדמות מכסות רק בשמונים אחוזים מההכנסה החייבת.
<מיכאל שראל: היתר בא בשנה שלאחר מכן.
ניסן סלומינסקי: בנייר הרשמי שלכם נאמר שזה יהווה שבעים מיליון.
<מיכאל שראל: לכן אני אומר שעכשיו יש לנו אומדן מתוקן האומר 170 מיליון כאשר השינוי המשמעותי בין 70 ל-170, או למעשה כל השינוי בין 70 ל-170, נובע ממידע חדש לגבי מספר החברות שהולכות להשתמש במסלול חוק עידוד השקעות הון ב-2014.
<מיכאל שראל: כלומר, לפני כן לקחנו בחשבון שמספר חברות מסוים יימצא במסלול הזה ועכשיו הערכה שלנו, על סמך נתונים חדשים, היא שיותר חברות נמצאות במסלול הזה.
<יונתן רגב: נקודה חשובה היא שכאשר עשו ב-2011, בסוף 2010, את התיקון הקודם לחוק עידוד, מס החברות הכללי שהיה לנגד עיני הוועדה ולנגד עיני הכנסת היה 18 אחוזים.
<יונתן רגב: זאת הייתה החקיקה אז שדיברה על הפחתה מדורגת.
ניסן סלומינסקי: במרכז או בפריפריה?
<יונתן רגב: לא.
<יונתן רגב: הכללי.
<יונתן רגב: מס החברות הכללי.
<שגית אפיק: אבל ב-2010 לא היו 18 אחוזים.
<יונתן רגב: הייתה חקיקה.
<שגית אפיק: אבל אז ידעו שמתווה ההפחתה לא יחזיק מעמד.
<יונתן רגב: אני אשמח להשלים את דבריי.
<יונתן רגב: הוועדה שעשתה את העבודה לא הסתכלה על 2011 אלא היא הסתכלה על טווח מיסוי ארוך וכאשר היא עשתה את כל החישובים ואת ההיבטים התחרותיים וכדומה, לנגד עיניה עמדה החקיקה הקיימת אז שדיברה על מתווה הפחתה מדורג עד ל-18 אחוזים.
<יונתן רגב: מאז כידוע לכם המתווה הזה השתנה, מה שמאוד מאוד מגדיל את הפער בין חברות שאינן זכאיות לחוק עידוד לבין החברות שכן זכאיות.
ניסן סלומינסקי: חבריי חברי הכנסת, מישהו ביקש להתייחס?
ניסן סלומינסקי: לא ראיתי נרשמים.
ראובן ריבלין: אני חושב שבהחלט כאשר ראינו את המתווה שמגיש האוצר, אנחנו צריכים להבחין הבחנה יתרה בין הפריפריה לבין מרכז הארץ.
ראובן ריבלין: אנחנו לא צריכים רק לשלם מס שפתיים לפריפריה.
ראובן ריבלין: העניין הוא בידינו.
ראובן ריבלין: נדמה לי שהשיעורים לגבי הפריפריה צריכים להצטמצם בהרבה גם מתוך אחריות לתקציב המדינה ואני חושב שבעניין זה אנחנו יכולים להגיע למצב שבו גם אם נאלץ לגזור גזרות, קודם כל הן תתמתנה לגבי הפריפריה וגם השיעורים יכולים להיות הרבה יותר מתונים מהשיעורים שמובאים אלינו על פי בקשת האוצר.
יצחק כהן: השר סילבן שלום בדיון הקודם דיבר על הנגב והגליל ולכן הדיון הזה מתקיים בעיתוי מאוד מוצלח.
יצחק כהן: שמענו על הקשיים הגדולים ועל המאמצים הגדולים שעושה הממשלה הקודמת והנוכחית על מנת להעביר אוכלוסייה ולעצור הגירה שלילית.
יצחק כהן: אנחנו באמת רוצים לעזור לפריפריה.
יצחק כהן: אנחנו לא יכולים להשאיר אותה בפער כזה של מיסוי.
יצחק כהן: להקפיץ את זה משישה אחוזים לעשרה אחוזים, זה בלתי נתפס ובוודאי שבכך נפגע בה.
יצחק כהן: אני מקווה שיום אחד שלמה בוחבוט יגיד שהולכים על פיצול דיפרנציאלי, אבל כאן לפחות יש בידינו לעשות ואני מאוד מקווה שזה ישתנה ונוריד לפריפריה את מספר האחוזים בצורה משמעותית.
מרב מיכאלי: ההסבר של ראש רשות המסים, על פניו העיקרון הוא הגיוני אבל מה שמטריד אותי זה שלאור נתונים שהתפרסמו השנה במינהל הכנסות המדינה, גם את המס שאמורות לשלם החברות האלה, הן לא משלמות.
מרב מיכאלי: אם כן, מה זה משנה אם נעלה להן?
מרב מיכאלי: אפשר להעלות גם לחמישים אחוזים, זה מאוד יפה על הנייר, אבל תכל'ס הן משלמות מיליארד שקלים אבל מקבלות הטבות בארבעה מיליארד שקלים כאשר שבעים אחוזים מתוך ההטבות הולכים לארבע חברות שנכללות בתוך החוק הזה.
מרב מיכאלי: בסדר, נרשום, אבל זה לא יהיה.
<משה אשר: המצב הקודם, לפני שעברו לחוק החדש מ-2011, היה מצב שאפשר על פי החוק לפטור בפטור מותנה עד שתהיה חלוקת דיבידנדים, את אותן חברות ממס למעשה לתקופות בלתי מוגבלות, עד שיחלקו את זה כדיבידנדים.
<משה אשר: לכן, כאשר רואים שחברה מרוויחה הרבה אבל לא משלמת מסים, זה היה למעשה המצב הנתון של אז.
<משה אשר: לכן צריך להבחין בין המצב החוקי לבין, על הדבר הזה, תכנונים כאלה ואחרים שחברות עשו שאתם אנחנו מתמודדים בשומות ומתמודדים היטב.
<משה אשר: ולכן, כאשר בוועדת חיים שני ראו את המצב, אמרו שהדחייה הזאת היא דחייה ארוכה מדי שלא תמיד משרתת את המטרות לשמן היא נועדה, כי לא כל הכספים מושקעים בחזרה באותם מפעלים, באותם סכומים וכן הלאה וכן הלאה.
מרב מיכאלי: אני מבינה שבאת הבוקר עם דיבור באנדר-סטייטמנט, ממש ברמה של אצולה אנגלית.
<משה אשר: בסופו של יום הוחלט על תיקון המתווה.
<משה אשר: כמובן שזה לא ראוי לתקן חוק בדיעבד ולשנות את כללי המשחק בדיעבד, ולכן קבעו את זה משנת 2011 ואילך.
<משה אשר: כמובן התכניות הישנות עדיין חלות אבל הן יסתיימו בשנים הקרובות, כך שבסופו של יום אנחנו נתייצב על שיעור מס כפי שייקבע כאן בוועדה.
ניסן סלומינסקי: אני מציע שניתן את רשות הדיבור לראשי הרשויות.
ניסן סלומינסקי: יושב ראש מרכז השלטון המקומי, שלמה.
שלמה בוחבוט: אדוני היושב ראש, חברי הכנסת, חבריי ראשי הערים.
שלמה בוחבוט: לפני שבוע או שבוע וחצי היה דיון כאן על המרכבה, על הקיצוצים המאוד משמעותיים במפעלים בצפון ובדרום.
שלמה בוחבוט: אני תמיד אומר שכדאי בישיבות כאלה להניח על השולחן את מצבם של המפעלים בערי הפריפריה ובכלל מצבם של התושבים עצמם בהגירה השלילית מהצפון והדרום למרכז.
שלמה בוחבוט: נכון, מדינת ישראל אולי במצוקה כספית, אבל התנודות החריפות האלה בתנאים – מי שיבדוק היום – כמעט אין הטבות לערי הפריפריה.