GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מרב מיכאלי: עם כל הכבוד לתחרות שלנו עם מדינות אחרות, כמו שאמר כאן חבר הכנסת שלח שאני באמת מוצאת את עצמי מסכימה להרבה מדבריו, יש לישראל איכויות נוספות להציע ואין מצב שזאת תהיה ההטבה הגורפת שמקבלים כאן על השקעה באזור המרכז.
מרב מיכאלי: גם לגבי הפריפריה.
מרב מיכאלי: מה שצריך להשאיר, הטבות גבוהות וחשובות, אבל לא יתכן שההטבות האלה יחולו גם על חברות שהן תלויות באוצרות טבע.
מרב מיכאלי: מה יעשו מפעלי ים המלח?
מרב מיכאלי: ייקחו את המפעלים שלהם לתל אביב?
מרב מיכאלי: מפעלים שהם אמנם נמצאים בפריפריה, אבל הם תלויים תלות גמורה במה שנמצא בפריפריה, צריכים לשלם על זה מסים ראויים.
מרב מיכאלי: אין שום סיבה בעולם שמפעלי ים המלח ייהנו מהטבת המס הזאת.
מרב מיכאלי: לכן גם כשאנחנו מדברות על פריפריה, צריך להבדיל בין השקעה אמיתית בפריפריה, להביא מפעל שאפשר היה להקים אותו בכל מקום אחר אבל החברה בוחרת להקים אותו בבאר שבע או לידה, לבין אוצרות טבע שהם פשוט איפה שהם ואין סיבה לתת להם הנחות והקלות.
מרב מיכאלי: מספיק שהם זוכים בפרס המדהים שהם אלה שכורים, משווקים ועושים את כל מה שנגזר מזה.
מרב מיכאלי: אני חושבת שלגבי המרכז אנחנו צריכות לשקול אפילו אחוזים גבוהים יותר של מיסוי ולגבי הפריפריה, לעשות את ההבחנה הזאת.
מרב מיכאלי: זאת ההצעה שלי.
ניסן סלומינסקי: לתשומת לב, חלק גדול מהזמן שהשקענו כאן בוועדת הכספים עם רשות המסים היה כדי ליצור את החסמים שלא יאפשרו לחברות לנצל בתחכומי מס שנמצאים על הגבול.
ניסן סלומינסקי: באמת הייתה כאן רשימה ארוכה וטובה שעברנו עליה ואני מניח שלאחר שהיא תאושר, המצב יהיה הרבה יותר טוב מבחינת החברות הגדולות, מבחינת המדינה ביחס אליהן.
ניסן סלומינסקי: אני משבח את רשות המסים וגם את הוועדה שדחפה ודוחפת אותה ללכת בכיוון הזה של הדברים.
ניסן סלומינסקי: איציק ולאחר מכן ר' יעקב ליצמן.
יצחק כהן: אני אמרתי ואני לא רוצה להוסיף על דברי חבריי.
יצחק כהן: סביב השולחן יש קונצנזוס שאסור לפגוע בעידוד הפריפריה, להבאת מפעלים לשם.
יצחק כהן: דרך אגב, ים המלח לא נהנים מזה כיוון שהם לא במעטפת הזאת.
יצחק כהן: אני חושב אדוני היושב ראש, תשמע את רחשי חברי הכנסת.
יצחק כהן: 10 ו-15 – וגם ה-9 ו-15, כפי שמסתמן – לא יועיל.
יצחק כהן: כפי שאמר רוברט חבר הקואליציה שמצטרף כאן לקבוצה, נשאיר את זה ברמה של שש.
ניסן סלומינסקי: הוא חבר כנסת ותיק והוא יודע לחייך מתחת לשפם שאין לו.
יצחק כהן: נשאיר את זה ברמה של שש אבל זה לא יכול להישאר בתשע.
יצחק כהן: אני מבקש בשם כל החברים להביא את זה לרמה של שש-שבע.
ראובן ריבלין: שישים אחוזים מ-15.
יצחק כהן: שבע וחצי.
יעקב ליצמן: אני אקצר.
יעקב ליצמן: ברור שבפריפריה לא צריך לגעת.
יעקב ליצמן: אם רוצים להעלות באחוז, אין לי בעיה, אבל מעבר לכך, לדעתי לא צריך להעלות.
יעקב ליצמן: במרכז לדעתי צריך – אני פוחד להגיד את המילה – להוסיף ואין לי בעיה עם ה-15 המוצעים.
יעקב ליצמן: מה שאנחנו עושים כאן, לדעתי מהווה בעיה גדולה.
יעקב ליצמן: בא מפעל מחוץ לארץ לכאן, אנחנו מחפשים אותו, בודקים אותו, אומרים לו כך וכך.
יעקב ליצמן: כשאחר כך הוא בא, נותנים לו קרקע, נותנים לו השקעות הון וכולי.
יעקב ליצמן: אחר כך כשהוא מתחיל את המיסוי, בהתחלה פוטרים אותו אבל אחר כך הורגים אותו.
יעקב ליצמן: זה לא סתם להקים מפעלים אלא צריך אחר כך להחזיק אותם.
יעקב ליצמן: בפריפריה אף מפעל לא יחזיק מעמד אם יעלו את המסים.
יעקב ליצמן: בסופו של דבר הממשלה תשלם עבור זה באבטלה ובדברים אחרים.
יעקב ליצמן: על המרכז אני לא מדבר.
יעקב ליצמן: לא אכפת לי אם זה כך או כך.
יעקב ליצמן: אני לא נכנס לזה.
יצחק כהן: אכפת, אבל למרכז יש יתרונות.
יעקב ליצמן: בפריפריה צריך להשאיר את זה ואולי להוסיף רק אחוז אחד, אבל זה צריך לכלול את ירושלים.
יחיאל חיליק בר: אדוני היושב ראש.
יחיאל חיליק בר: איציק, הלוואי והיה כאן קונצנזוס.
יחיאל חיליק בר: אני לא שומע קונצנזוס למרות שהייתי רוצה להאמין שהוא קיים כאן.
יחיאל חיליק בר: דיבר חבר הכנסת שלח על כך שצריכות להיות פרופורציות במיסוי בין המרכז לפריפריה, אבל הלוואי והיינו חיים במדינה שיש בה פרופורציות בין המרכז לפריפריה בתעסוקה, בחינוך ובתנאים בסיסיים שאתה נולד אליהם.
יחיאל חיליק בר: כמי שעלה לירושלים מהפריפריה, מצפת, בגלל שלא היה לי מה לעשות במקום ההוא – לא מבחינת תעסוקה, לא מבחינת לימודים ולא מבחינות אחרות – אני מבין את המצוקה בפריפריה.
יחיאל חיליק בר: מירב ידידתי המוכשרת, אני ממש כופר בשתי ההנחות שהנחת כאן.
יחיאל חיליק בר: קודם כל, אני לא מסכים עם ההנחה הזאת שאין קשר בין דאגה בפריפריה לבין מיסוי חברות.
יחיאל חיליק בר: יש קשר ויש קשר הדוק.
יחיאל חיליק בר: אם את חושבת שאינטל היה מגיע לקריית גת סתם כי בא לו - ולא היה מעדיף לבוא לתל אביב, שם כל העולם מתרחש בתוך הבועה הזאת – ולתת פרנסה לאלפי משפחות, את טועה.
יחיאל חיליק בר: אגב, גם לירושלים, להר חוצבים.
יחיאל חיליק בר: מה זה לא צריך להסתכל על תחרות עם מדינות אחרות?
יחיאל חיליק בר: באות חברות זרות ומחליטות אם להשקיע כאן.
יחיאל חיליק בר: דיבר חבר הכנסת אילטוב על אירלנד.
יחיאל חיליק בר: אם כאן יש עשרה אחוזים ושם יש עשרה אחוזים, שם אין סכסוך, שם אין אינתיפאדה ושם אין כיפת ברזל ואין טילים, בוודאי שהוא יעדיף להיות באירלנד שגם יותר קרובה לאירופה.
יחיאל חיליק בר: לכן יש ועוד איך קשר וישראל צריכה להיות מדינה שמתחרה במדינות אחרות.
מרב מיכאלי: אני אמרתי שאין סתירה.
מרב מיכאלי: לא אמרתי שאין קשר.
יחיאל חיליק בר: העובדה היא שיש.
יחיאל חיליק בר: את יודעת מה הכי עצוב?
יחיאל חיליק בר: שבסופו של דבר אם המיסוי יהיה אחוז או שני אחוזים לכאן או לשם, ומפעל אחד בכל הסיפור הזה יקום בתל אביב או בחדרה ולא בדימונה או בקריית שמונה או באופקים, כאן מדובר באמת בפרנסה לא רק של אלה שעובדים במפעל.
יחיאל חיליק בר: אתם יודעים שהחברות האלה, מפעלי הענק האלה שמשקיעים, אלה ספקי לוויין, חברות לוויין והמון המון אנשים שבסופו של דבר נהנים מזה.
יחיאל חיליק בר: ישבה ועדת שני וקבעה את אותו 6-12 המפורסם.
יחיאל חיליק בר: אני חושב – כדי לסכם ולהצטרף לאלה שזורקים כאן
יחיאל חיליק בר: מספרים – שאם לא שומרים על ה-6-12 - כי אני, אגב, בעד להעלות, ואני לא עובד בחברת טבע אלא אני שייך למפלגה שאולי הובילה את הקמפיין הכי אגרסיבי נגד טבע, על חוסר המס שהיא שילמה - ואין לי בעיה להעלות במרכז אפילו יותר מ-15 אחוזים, לפחות לשמור על אותם שישה אחוזים בפריפריה.
יחיאל חיליק בר: חבר הכנסת שלח, אם צריך להיות להם שפיל, זה אחוז או שניים מאותם שישה אחוזים ולא מהעשרה אחוזים כי אם זה יהיה שמונה או תשעה אחוזים, אני אומר לך שבסופו של דבר ייקח זמן ופה עוד מפעל לא ייפתח ועוד מפעל לא ייפתח ומפעל כזה לפעמים הוא עולם ומלואו למשפחות בפריפריה.
יחיאל חיליק בר: לכן אני מאוד מבקש לנסות להיצמד – ואני אומר את זה גם כראש השדולה לפיתוח הפריפריה ביחד עם זבולון כלפה – לאותם שישה אחוזים ואם לסטות מהשישה אחוזים, באחוז אחד או לכל היותר - וגם לדעתי זה יותר מדי – בשני אחוזים.
יחיאל חיליק בר: זאת אומרת, עד שמונה אחוזים.
יחיאל חיליק בר: הייתי רוצה לחשוב שנסיים את ישיבת הוועדה עם המלצה לשישה-שבעה אחוזים.
יחיאל חיליק בר: אנחנו באמת עושים את זה בשביל עצמנו, בשביל אותן ערים בפריפריה שלהרבה מהן תהיה משמעות קטלנית אם החוק הזה יעלה מעל שבעה אחוזים.
ניסן סלומינסקי: הצטרף אלעזר.
אלעזר שטרן: מאחר שכולם תכננו לסיים, אני לא אאריך.
אלעזר שטרן: לא קיבלו אותי לשדולה של הפריפריה, אבל אני גר שם.
אלעזר שטרן: אני כמובן מצטרף לפחות לסיפא ששמעתי מחיליק.
ניסן סלומינסקי: ים המלח לא בפנים, אינטל לא בפנים והיא הולכת על מסלול של חמישה אחוזים.
אלעזר שטרן: אני אומר שוב, עשינו כבישים, דיברנו על זה גם קודם, ואני חושב שצריך לנצל את מה שהמדינה עשתה בשנים האחרונות.
אלעזר שטרן: הבעיה של הפריפריה היא תעסוקה.
אלעזר שטרן: בהקשר הזה אני חושב לגבי הפער הזה של שישה אחוזים ואני מודה שלא היו לנו בשורות לפריפריה בתקציב הזה ובגזרות אנחנו הולכים להטיל.
אלעזר שטרן: אני חושב שאסור שיהיה לנו קו שפוגע בפריפריה כי יש כבר כמה דברים פוגעים כאשר ב-4 באוגוסט ממשיכים לפגוע, עוד לפני שיהיה תקציב חדש.
אלעזר שטרן: אני מצטרף לאמירה הזאת שאת השישה אחוזים הקיימים עכשיו צריך לשמור עליהם כדי שלא נדבר אחד בפה ואחד בלב.
ניסן סלומינסקי: חיים הורוביץ, חבר נשיאות ודירקטור בחברת טבע.
<חיים הורוביץ: שלום לכולם.
<חיים הורוביץ: שמי חיים הורוביץ.
<חיים הורוביץ: אני יושב ראש ענף התרופות בהתאחדות התעשיינים וחבר בנשיאות ההתאחדות.
<חיים הורוביץ: כמו כן אני מכהן כבר הרבה שנים כדירקטור בחברת טבע.
<חיים הורוביץ: רציתי לומר מספר דברים בקצרה רבה.
<חיים הורוביץ: בנושא התעשייה, אני רוצה להזכיר שהתעשייה שלנו באופן ספציפי – ואני מתייחס כרגע לחלק של התרופות – מהווה קרוב ל-11 אחוזים מהיצוא התעשייתי של מדינת ישראל.
<חיים הורוביץ: זה יצוא חשוב שמשאיר הרבה ערכים מוספים בישראל ואנחנו גאים בו.
<חיים הורוביץ: בקטע הזה אני חובש לא רק את הכובע של טבע אלא גם מכתשים אגן וגם פריגו אגיס, מי שמכיר, ועוד חברות רבות אחרות שנמצאות בתמונה.
<חיים הורוביץ: זה בהחלט ענף שהוא חשוב מאוד ורובו ככולו נמצא בפריפריה.
<חיים הורוביץ: מבחינתנו, מנקודת המבט של התעשייה שלנו, הוא נמצא בעיקר בירושלים ובאזור רמת חובב בנגב ובמידה קטנה מאוד גם באצבע הגליל, בעיקר באזור קריית שמונה.
<חיים הורוביץ: כך שזה מאוד משמעותי ומאוד רלוונטי.
<חיים הורוביץ: מנקודת המבט של טבע, אני יכול להגיד לכם שלמעלה משמונים אחוזים מבעלי המניות של טבע נמצאים בחוץ לארץ.
<חיים הורוביץ: לו מישהו מהם היה חושב שאנחנו לא משלמים מס נכון, לא היינו כאן.
<חיים הורוביץ: יש לזה סיבות ובסך הכול מה שטבע עשתה הרבה שנים – אני לא בא להיות כאן מליץ יושר של אף אחד – היא שילמה כחוק כפי שאפשרו לה וכפי שהרשו לה לשלם.
<חיים הורוביץ: דרך אגב, להערה של חברת הכנסת מיכאלי, הסיבה העיקרית לכך שהיו מספרים יחסית נמוכים נבעה כתוצאה עסקית ספציפית במספר שנים שהיה לטבע.
משה גפני: לא מחלקים דיבידנדים.
<חיים הורוביץ: שנית, צריך לזכור שטבע הרבה מאוד שנים הייתה על מסלול אסטרטגי, הרבה מאוד שנים של אפס מס, השקיעה מיליארדי דולרים בשנים האלה ולכן זה נובע משנים עברו.
<חיים הורוביץ: כל זה מאחורינו.
<חיים הורוביץ: אנחנו מהשנה הבאה אמורים היינו להיות על מסלול של שישה אחוזים.
<חיים הורוביץ: כאן אני רוצה להגיד דבר שאולי יפתיע אתכם מעט.
<חיים הורוביץ: טבע היא חברה מפוארת וכולי, אבל דעו לכם שגם אנחנו נאבקים.
<חיים הורוביץ: המצב הגלובלי הוא מצב קשה מאוד בעולם וזה נכון לא רק לגבי טבע אלא גם לגבי החברות האחרות שהזכרתי ואולי אחרים מכירים.
<חיים הורוביץ: ולכן כל אחוז כאן משנה לנו מאוד ביכולת שלנו להתחרות קדימה.
<חיים הורוביץ: אנחנו כנראה הולכים לתקופה מאוד קשה בעולם הגלובלי בשנתיים הקרובות כמו שראינו את זה וכל מה שהייתי מבקש זה רק שתביאו בחשבון שהתחרות שלנו, כמו שאמר כאן ראש עיריית באר שבע, היא לא מול האירופאים והאמריקאים אלא התחרות שלנו היא באמת מול הסינים וההודים ויש להם יתרון אחד גדול.
<חיים הורוביץ: אני יכול להגיד לכם שאני הנציג הישראלי בדירקטוריון של טבע ואין מה לחשוד בי שאני לא מוביל ומנסה לחזק את הישראליות שלנו, אבל דעו לכם שהתחרות הכי גדולה שלנו נמצאת היום בסין והודו, ומה שיש להן להציע, זה קודם כל שכר מאוד מאוד נמוך וזה דבר שמאוד מאוד קשה לנו להתחרות בו מפני שאנחנו עובדים כאן לפי חוקים, אנחנו משלמים בענף שלנו בצורה מאוד נדיבה ועוד ידינו נטויה וזה אולי הדבר שהכי קשה לנו אתו, נושא השכר.
<חיים הורוביץ: אני מודה לכם על ההקשבה ועל תשומת הלב.
<חיים הורוביץ: תודה.
ניסן סלומינסקי: רציתי שנסיים ואולי נשמע תשובה מאנשי האוצר, אבל הצטרף אלינו אלי.
<אלי ברדה: מגדל העמק מהווה עמק סיליקון צפוני של הרבה מפעלי הייטק.
<אלי ברדה: אנחנו ברשויות המקומיות סופגים את כל הגזרות שבסופו של דבר תשיתו על כל משרדי הממשלה ואתן אנחנו צריכים להתמודד.
<אלי ברדה: אפילו הירידה של צה"ל לנגב יוצרת אצלנו בצפון, בפריפריה הצפונית, אתגר שאנחנו צריכים להתמודד אתו כי הרבה חבר'ה טובים הולכים עם מחנות צה"ל דרומה ואנחנו מוצאים את עצמנו במלחמת הישרדות יום יומית סביב השעון, גם לשמר את המפעלים הקיימים וגם לדאוג להביא מפעלים אחרים כי אלה הם מקורות ההכנסה שלנו ברמות סוציו אקונומיות נמוכות.
<אלי ברדה: אלה מקורות ההכנסה שלנו ואלה מקומות העבודה לתושבים או לצעירים שלנו שאנחנו צריכים לשמר אותם בעיר שלנו.
<אלי ברדה: אני חושב שצריכה להיאמר כאן מילה ברורה וחד משמעית והיא שנותנים העדפה והנחה לפריפריה ומוציאים את הפריפריה מהגזרה הזאת שמתכננים כאן.
<אלי ברדה: זאת לא בושה להצהיר כך.
<אלי ברדה: הרי כל הזמן משתמשים במתק שפתיים ואומרים עדיפות לפריפריה הגיאוגרפית והחברתית אבל לא עושים מספיק למען הדבר הזה.
<אלי ברדה: יש כאן הזדמנות טובה לומר שכאן אנחנו לא נפגע במקורות ההכנסה של הישובים ולא במקומות התעסוקה של התושבים כי מפעלים שלא יגיעו או שיעזבו, ישאבו גם את בני הטובים או את החבר'ה הצעירים שאנחנו משקיעים בהם כדי שהם יישארו במגדל העמק או בישובים בצפון ובנגב.
<אלי ברדה: אני חושב שיש לכם כאן הזדמנות הלכה למעשה לבטא מדיניות אמיתית שהיא בעד הפריפריה החברתית והגיאוגרפית ולא לגעת בפריפריה באמצעות הגזרה הזאת.
<רוביק דנילוביץ: אני חושב שהמדינה – והמדינה נמצאת כאן – צריכה גם לחשוב חשיבה יצירתית מחוץ לקופסה.
<רוביק דנילוביץ: אם היא תבוא לאותן חברות ותנהל אתן שיח אחר לחלוטין של כמה מקומות תעסוקה הן יכולות לייצר בעשר השנים הקרובות, כמה מפעלים עוד אפשר להקים , ננתב את המשאבים ואת התקציבים האלה ליותר פיתוח, לעוד מקומות תעסוקה, כולם יצאו נשכרים.
<רוביק דנילוביץ: אנחנו מסתכלים רק על האנטי ועל הוויכוחים ועל כיפוף ידיים, כפי שנאמר כאן קודם ולא כולם האזינו.
<רוביק דנילוביץ: הלך הרוח בחלק מהמקרים הוא אנטי.
<רוביק דנילוביץ: החוק הזה לא מיטיב – סליחה אם אני אומר את זה בבוטות – עם עידן עופר.
<רוביק דנילוביץ: הוא בצד.
<רוביק דנילוביץ: זה לא קשור לאוצרות הטבע אלא יש כאן דברים אחרים.
<רוביק דנילוביץ: אני מצפה מאנשים שמובילים את המדינה – וכאן מתקבלות ההחלטות – להסתכל על חזון, לקבוע מדיניות, לראות איך הדברים האלה באמת משפיעים עלינו בעשרים, שלושים וארבעים השנים הבאות.
<רוביק דנילוביץ: כאן אתם מקבלים את ההחלטות, גם החברים היקרים ממשרד האוצר שידעו לעשות את זה בעבר וגם כמובן חברי הכנסת.
ניסן סלומינסקי: התאחדות התעשיינים.
<רובי גינל: רובי גינל, סמנכ"ל התאחדות התעשיינים.
<רובי גינל: התאחדות התעשיינים הייתה שותפה מלאה לרפורמה שהחלה לפעול ב-2011.
<רובי גינל: היא נעשתה כמובן בהתייעצות עם כל הפורומים של התעשיינים אצלנו ואני רוצה לחזק את מה שנאמר כאן.
<רובי גינל: התעשיינים, בעיקר הגדולים שבהם, ויתרו על הטבות של אפס מס כדי להיכנס לתוואי הרפורמה שהיה אמור להסתכם ב-12 אחוזים במרכז ושישה אחוזים בפריפריה.
<רובי גינל: הבנצ' מארק היה עולמי.
<רובי גינל: רצינו ליצור בישראל את סביבת המס הטובה בעולם לתעשייה ולכן נכנסנו למסלול הזה.
<רובי גינל: צריך לזכור, אם אני מציף את מה שנאמר כאן, שזה למעשה אחד היתרונות היחידים של המשק הישראלי.
<רובי גינל: המשק הישראלי רחוק משווקי היעד, רחוק מחומרי הגלם, מערך נמלים בעייתי, שכר עבודה גבוה ולמעשה הטבת המס שבאמת היא הטבה טובה, היא הייתה אחת ההטבות המשמעותיות.
<רובי גינל: אנחנו בדקנו מה עשתה הרפורמה הזאת בשנים האחרונות – היא פועלת רק שנתיים – וראינו שהיא כבר גורמת להשפעה בשטח.
<רובי גינל: ראינו שהיא יצרה את מגמת יציאת התעשייה מישראל וגרמה למפעלים קטנים ובינוניים להגדיל את שיעורי היצוא שלהם כדי לעמוד בהטבה.
<רובי גינל: אנחנו חושבים שצריך להיכנס לנושא של תעדוף של מפעלים קטנים ובינוניים בהטבת המס.
<רובי גינל: אנחנו חושבים שצריך להפחית את תנאי היצוא שעומד היום על 25 אחוזים עבור מפעלים קטנים ובינוניים וכמובן לתעדף את הפריפריה.
<רובי גינל: אדוני היושב ראש, אם תוכל לאפשר מילה לגרשון.
ניסן סלומינסקי: גם כך חרגנו מעל ומעבר.
ניסן סלומינסקי: לא ציפינו שיכבדו אותנו כל כך הרבה ראשי ערים ואנחנו שמחים על כך.
ניסן סלומינסקי: היום זה היום האחרון שנשאר לנו.
ניסן סלומינסקי: אנשי האוצר, אם אתם רוצים להשיב.
<מיכאל שראל: נתחיל לגבי המספרים, כדי לשים את הדברים בפרופורציה.
<מיכאל שראל: אנחנו אמרנו שהצעד הזה שמוצע בתכנית הכלכלית, צפוי להביא 170 מיליון שקלים בשנת 2014.
<מיכאל שראל: מתוך ה-170 מיליון, בערך מאה מיליון הם בפריפריה.
<מיכאל שראל: כלומר, מאה מתוך 170 מהווים השפעה של הפריפריה.
יצחק כהן: זה מחזק את מה שנאמר כאן.
<מיכאל שראל: מהבחינה הזאת הפריפריה היא המרכז של ההצעה.
<מיכאל שראל: בטווח הארוך, ה-760 מיליון שקלים שאמרנו שהסכום הזה צפוי להגדיל את הכנסות המדינה בטווח הבינוני, מתוך ה-760 מיליון שקלים, 600 מיליון הם בפריפריה.
<מיכאל שראל: חלק גדול מהתוספת שאנחנו צופים בהכנסות ממסים, גם ב-2014 וגם בטווח הבינוני, זה מהפריפריה.
<מיכאל שראל: אם מוציאים את הפריפריה, למעשה מבטלים בערך שלושת-רבעי מהצו.
יצחק כהן: מה שאתה אומר, מחזק את דברי החברים.
משה גפני: זה בהתאם למדיניות היום, לפגוע בחלשים.
<מיכאל שראל: כשבודקים את האטרקטיביות או את הפערים של שיעורי המס, לא צריך לבחון אותם רק פריפריה, מפעלים מועדפים, מול מרכז עם מפעלים מועדפים אלא גם את הפער שבין פריפריה מפעלים מועדפים בין מס החברות הרגיל.
<מיכאל שראל: כשהוצעה הרפורמה של ועדת שני ב-2010 והיא התחילה להתבצע ב-2011, המס בחוק עידוד השקעות הון בפריפריה אכן היה אמור לרדת לשישה אחוזים, אבל באותו תוואי מס החברות הרגיל היה אמור לרדת ל-18 אחוזים.
<מיכאל שראל: כלומר, היה פער של 12 נקודות אחוז בין חוק עידוד השקעות הון בפריפריה לבין מס החברות הרגיל.
<מיכאל שראל: בוצע שינוי ב-2012 ועכשיו יהיה עוד שינוי ב-2014 ומס החברות הרגיל לא יורד ל-18 אחוזים אלא הוא עולה ל-26.5 אחוזים.
<מיכאל שראל: לכן מה שאנחנו מציעים בפריפריה שהוא עשרה אחוזים, בעצם מייצר פער של 16.5 נקודות אחוז, במקום ה-12 שהיו בוועדת שני.
<מיכאל שראל: מהבחינה הזאת הפער של מפעל מועדף בפריפריה לעומת הטבת המס - כי בעצם מהי הטבת המס?
<מיכאל שראל: איך אנחנו מחשבים את סך עלות הטבות המס?
<מיכאל שראל: יחסית למס החברות הרגיל - מהבחינה הזאת הטבות המס למפעל מועדף בפריפריה יגדלו מ-12 נקודות אחוז ל-16.5 נקודות אחוז.
משה גפני: במרכז יהיה 15.
<מיכאל שראל: במרכז יהיה 15 במקום 26.5, שזה אומר 11.5 נקודות אחוז.
משה גפני: אבל הפער בין הפריפריה למרכז יקטן.
<מיכאל שראל: הסברתי שצריך להסתכל לא רק על הפער הזה אלא גם על הפער מול מס החברות.
<מיכאל שראל: בנוסף לכך, אנחנו בעד הטבות מס למפעלים מועדפים ובעד הטבות מס לפריפריה שהן גדולות מהמרכז.
<מיכאל שראל: לכן גם הבאנו את המתווה הזה, אבל צריך לזכור שהטבות מס גדולות מדי מייצרות עיוותים.
<מיכאל שראל: אני קורא עיוותים למשל לחברה גדולה שיש לה הרבה מפעלים והרבה מוצרים, יכול להיות שיש לה מוצר מאוד רווחי ויש לה מוצר פחות רווחי.
<מיכאל שראל: אם הפערים בין הפריפריה למרכז הם מאוד משמעותיים, היא עשויה לשים את פס הייצור של המוצר המאוד רווחי בפריפריה, לגרוף את כל הטבות המס כתוצאה מכך, ואת פס הייצור של המוצר הפחות רווחי לשים במרכז.
<מיכאל שראל: זה לא ישפיע כהוא זה על מצב התעסוקה.
ראובן ריבלין: הרי לפני כך וכך שנים אמרנו לאותם אנשים בואו לפריפריה ותקימו מפעלים, הנה תכנית המס שנותנת לכם יתרונות כאלה ואחרים והם עשו זאת.
ראובן ריבלין: עכשיו אתה בא ואומר שאחרי שהם עשו זאת, אתה יכול לצחוק.
ראובן ריבלין: זה לא דבר שהם המציאו אלא זה דבר שאתם באתם ונתתם להם.
משה גפני: זה לא פייר כלפי יובל שטייניץ.
<מיכאל שראל: אם רוצים לעודד תעסוקה בפריפריה, יש הרבה כלים לעשות זאת, כל אחד במידה שונה של יעילות.
ראובן ריבלין: אז אתה משנה את כל התכנית.
<מיכאל שראל: היעילות של הכלי הזה, של חוק עידוד השקעות הון שלא ממוקד תעסוקה אלא דווקא הוא ממוקד חברות תחרותיות גלובליות ובעיקר חברות מייצאות שהן דווקא עתירות הון והן לא חברות עתירות תעסוקה, דווקא להשתמש בכלי הזה כדי להצדיק גידול תעסוקה ---
ראובן ריבלין: מה זה כלי?
ראובן ריבלין: זה כלי שאתה נתת לידיהם והם תכננו את המפעלים שלהם.
<מיכאל שראל: העלות של השישה אחוזים לעומת עשרה אחוזים, זה בערך 600 מיליון מתוך ה-760 מיליון.
<מיכאל שראל: השאלה אם ה-600 מיליון האלה, אתם רוצים להשתמש בהם, הוא הכלי היעיל ביותר שעומד לרשותנו.
משה גפני: אדוני היושב ראש, יש בעיה.
משה גפני: לפני שנתיים האוצר שכנע אותי שזאת התכנית הכי טובה.
ראובן ריבלין: אתה לא יכול לפני שלוש שנים לעשות דבר ועכשיו אתה אומר שאתה מבטל אותו.
ניסן סלומינסקי: סיימנו את הנושא הזה.
ניסן סלומינסקי: יהיה לנו את ט' באב כדי לדון בתוכנו.
ניסן סלומינסקי: עכשיו נקריא את זה.
<ליאת גרבר: אני מקריאה מעמוד 67 לנוסח החדש שחולק לכם, סעיף 51.
<שגית אפיק: עמוד 718 להצעת החוק, סעיף 51.
<שגית אפיק: 51.
<שגית אפיק: תיקון חוק לעידוד השקעות הון בחוק לעידוד השקעות הון, התשי"ט-1959 (בפרק זה – חוק לעידוד השקעות הון) –
<שגית אפיק: בסעיף 51ב(ג)(1), במקום "15 אחוזים" יבוא "20 אחוזים".
<שגית אפיק: בפסקה (1), במקום "6 אחוזים" יבוא "10 אחוזים".
<שגית אפיק: בסעיף 51יח, במקום "15 אחוזים" יבוא "20 אחוזים".
ראובן ריבלין: תגישי הסתייגות לשבעה וחצי אחוזים.
<שגית אפיק: קבוע.
יצחק כהן: שישה אחוזים קבוע, בשם הקבוצה.
יצחק כהן: לחילופין – 7.5 אחוזים.
<שגית אפיק: זה לפריפריה.
<ליאת גרבר: 52.
<ליאת גרבר: חוק לעידוד השקעות הון – תחילה ותחולה
<ליאת גרבר: סעיף 47ב(2)(א) לחוק עידוד השקעות הון, כנוסחו בסעיף 51(1) לחוק זה, יחול לגבי דיבידנד שיחולק ביום כ"ט בטבת התשע"ד (1 בינואר 2014) או לאחריו, מהכנסה של חברה כמפורט להלן:
<ליאת גרבר: חברה שהיא בעלת מפעל חקלאי מאושר, כהגדרתו בחוק לעידוד השקעות הון בחקלאות, התשמ"א-1980 – לגבי הכנסתה שהושגה בתקופת ההטבות כמשמעותה בסעיפים 34 או 35א לחוק האמור שתחילתה בתכנית שאושרה, כאמור בסעיף 18 לאותו חוק, ביום כ"ט בטבת התשע"ד (1 בינואר 2014) או לאחריו.
<ליאת גרבר: סעיפים 51טז ו-61יח לחוק עידוד השקעות הון, כנוסחם בסעיף 51(3) ו-(4) לחוק זה, יחולו לגבי הכנסה שהופקה או נצמחה, ודיבידנד שיחולק, לפי העניין, ביום כ"ט בטבת התשע"ד (1 בינואר 2014) או לאחריו.
<שגית אפיק: הקראת את 50 או שהתחלת ב-51?
<ליאת גרבר: התחלתי ב-51.
<ליאת גרבר: את צודקת.
<ליאת גרבר: צריך להקריא גם את 50.
<שגית אפיק: תני גם איזשהו הסבר על כל מה שהקראת.
<ליאת גרבר: 50.
<ליאת גרבר: תיקון חוק המדיניות הכלכלית לשנים 2011 ו-2012 (תיקוני חקיקה) בחוק המדיניות הכלכלית לשנים 2011 ו-2012 (תיקוני חקיקה), התשע"א-2011, בסעיף 38(ב), במקום "בשנות המס 2013 ו-2014" יבוא "בשנת המס 2013".
<ליאת גרבר: סעיף 50 מדבר על המתווה הפוחת של החוק החדש בו דנו כרגע.
<שגית אפיק: על הוראת השעה שהייתה לשנים 2013 ו-2014 ועכשיו אתם מבטלים אותה.
<שגית אפיק: ומשאירים אותה ביחס ל-2013, כשאנחנו כבר בסופה.
<ליאת גרבר: החל מ-2014 יהיה השיעור החדש.
<שגית אפיק: מה יהיה השיעור החשד?
<ליאת גרבר: 10 אחוזים בפריפריה ו-15 אחוזים במרכז.
<שגית אפיק: והוראות המעבר שהקראת?
<ליאת גרבר: סעיף 51 מדבר על העלאת שיעור המס על דיבידנד.
<ליאת גרבר: זה תיקון 68 לגבי מפעל תיירותי וכן לגבי מפעל שנמצא בחוק לעידוד השקעות הון לחקלאות.
<ליאת גרבר: סעיף 51טז מדבר על שיעורי המס החדשים שהם 10 ו-15 אחוזים כפי שאמרנו ועל העלאת שיעור המס על דיבידנד מ-15 אחוזים ל-20 אחוזים במתווה של החוק החדש.
<ליאת גרבר: כמו כן אנחנו מבקשים לבטל את פרק שביעי 2 לחוק עידוד השקעות הון.
ניסן סלומינסקי: אני מוכרח לעצור לדיון בסטודנטים כי קבענו את הדיון בשעה 1:30.
<שגית אפיק: פרק שביעי 2, בטל.
<שגית אפיק: תסבירי למה.
<ליאת גרבר: זה פרק שדן בחברה שניתן לתת לה הטבות לפי הפקודה והן בוטלו לפני הרבה שנים ולכן מצד אחד הוא נמצא שם כאות מתה ומצד שני כלפי העולם זה נראה כמו משטר מס.
<ליאת גרבר: פנו אלינו מה-OECD וביקשו שאם באמת זה לא מופעל וזה בגדר אות מתה, שנבטל את זה ונענינו לפנייה הזאת.
<ליאת גרבר: בעצם אין לזה משמעות.
<ליאת גרבר: מבחינת התחולה.
<ליאת גרבר: לגבי דיבידנדים שחולקו אחרי שנת המס 2014 והכנסה שתופק החל משנת המס 2014.
ניסן סלומינסקי: אני רוצה לקדם בברכה את שמעון סולומון שהצטרף לוועדה מטעם יש עתיד.
יצחק כהן: הודיעו במליאה?
ניסן סלומינסקי: אומרים שכן.
ניסן סלומינסקי: אנחנו עוברים לנושא של הסטודנטים.
ניסן סלומינסקי: נמצא כאן יושב ראש התאחדות הסטודנטים ואנחנו מקדמים אותו בברכה.
<משה אשר: נכון להיום סטודנט בעל תואר ראשון, יש לו נקודה לשלוש שנים, ומי שבעל תואר שני, יש לו חצי נקודה לשנתיים.
<משה אשר: מוצע כאן לבטל את ההטבה הנוכחית שמשמעותה בעלות התקציבית היא 190 מיליון שקלים.
יצחק כהן: הסתייגות בשם הקבוצה.
משה גפני: למה אתם מביאים את זה עכשיו?
משה גפני: הוועדה הוציאה את זה.
יצחק כהן: הסתייגות.
יצחק כהן: שהסעיף הזה יימחק ויישאר המצב הקיים.
יצחק כהן: לא צריך לפגוע בסטודנטים.
יצחק כהן: זאת באמת מכה אחרי מכה.
יצחק כהן: אומרים לך 190 מיליון, אבל זאת מכה קשה לסטודנטים.
בועז טופורובסקי: בעולם אידיאלי לא היה צריך לבטל את זה אבל אנחנו לא חיים בעולם אידיאלי ובמצב הכלכלי של מדינת ישראל, עם הגירעון, היה רצון של האוצר לבטל את ההטבה הזאת בשווי 190 מיליון שקלים.
בועז טופורובסקי: בשבועות האחרונים נכנסתי למספר מאוד רב של דיונים ופגישות.
גילה גמליאל: סליחה, ברשותך, הצעה לסדר.
גילה גמליאל: לא הבנתי, מה האוצר אמר?
יצחק כהן: 190 מיליון שקלים.
גילה גמליאל: לא הגעתם לפשרה?
בועז טופורובסקי: זה מה שאני מסביר.
גילה גמליאל: אז איך זה שהאוצר מציג את זה?
<משה אשר: אני הצגתי את המצב כמו שמופיע בכחול.
בועז טופורובסקי: לא הצבענו.
בועז טופורובסקי: הם מכירים את הפשרה ואני עכשיו מעדכן אותה.
בועז טופורובסקי: הפשרה שהושגה מדברת על כך שסטודנטים לתואר ראשון ימשיכו לקבל נקודת זיכוי במס במשך שנה אחת מסיום לימודיהם, וסטודנטים לתואר שני ימשיכו לקבל חצי נקודה זיכוי במס למשך שנה אחת מסיום לימודיהם.
בועז טופורובסקי: בעצם הפשרה הייתה הורדת התקופה של הזכאות מהלימודים, במקום שלוש שנים לתואר ראשון – לשנה, ובמקום לשנתיים לתואר שני - לשנה.
בועז טופורובסקי: היום הגענו לעוד הסכמה האומרת שהסטודנטים יוכלו לבחור במשך שנתיים מסיום לימודיהם באיזו שנה ינצלו את ההטבה.
ניסן סלומינסקי: בשני התארים?
בועז טופורובסקי: בשני התארים, כן.
בועז טופורובסקי: אם בשנה הראשונה הם לא משלמים מסים ובשנה השנייה הם כן משלמים, הם יוכלו לבחור את השנה השנייה.
בועז טופורובסקי: אני חושב שבמסגרת כל התמונה הכוללת ובמסגרת העובדה שלא רק שלא פגענו בסטודנטים אלא גם הוספנו תקציבים להשכלה הגבוהה, אני חושב שזאת פשרה הוגנת.
ניסן סלומינסקי: הסטודנטים קיבלו את זה?
בועז טופורובסקי: הסטודנטים קיבלו את זה.
בועז טופורובסקי: נמצא כאן יושב ראש התאחדות הסטודנטים ואני מניח שהוא יוכל להתייחס.
<אורי רשטיק: אנחנו רוצים להודות לכל חברי הוועדה על המאמץ ועל התמיכה שלהם בביטול הגזרה.
<אורי רשטיק: כמובן שהיינו שמחים אם הוועדה תבחר ותחליט לבטל לחלוטין את הגזרה הזאת, זה ברור לכולם, וזאת היא העדפתנו הראשונה, הייתה ותישאר.
<אורי רשטיק: אנחנו מבינים שבמצב של הקונסטלציה הפוליטית שיש בוועדה וגם לכאורה הגירעון שהמדינה לכאורה מתמודדת אתו, יש איזשהו מקום – אני לא בטוח שזה הכרח, יכול להיות שהוועדה תחליט אחרת – לתת כתף בהיבט הזה.
<אורי רשטיק: עם זאת, אני רוצה להזכיר, וחשוב לי גם להסתייג – שיתפתי את בועז ואת שאר חברי הכנסת בוועדה בהיבט הזה – ולומר שאם מדובר על תקופה, אז מדובר על תקופה, כשמה כן היא.
<אורי רשטיק: לכן אנחנו מבקשים שאם בכל זאת הוועדה תחליט כן לפגוע במידת מה בנקודות הזיכוי במס ולצמצם את זה משלוש שנים או משנתיים לשנה, שזה ייקבע בהוראת שעה.
<אורי רשטיק: כלומר, עכשיו אנחנו בעת של משבר, של חוסר בתקציב המדינה, משבר שלכאורה אמור להסתיים בסוף השנתיים של התקציב, ב-2015.
ראובן ריבלין: אתה רוצה שזאת תהיה רק הוראת שעה.
<אורי רשטיק: בדיוק.
<אורי רשטיק: אם הוועדה מחליטה לאחר המאמצים הרבים שבועז עשה, שגילה עשתה, שחבר הכנסת שטרן עשה, שעשתה חברת הכנסת שפיר – ואני מצטער אם שכחתי לציין מישהו - ועשו שאר חברי הכנסת שהתנגדו, בכל זאת עדיין אנחנו מבקשים שזאת תהיה הוראת שעה.
<אורי רשטיק: התקופה היא תקופה, היא תקופת זמן קצוב ואם זה המצב, זה צריך להיות לזמן קצוב.
גילה גמליאל: מלכתחילה טענתי שזאת טעות איומה לגעת באקדמאים בדיוק בתקופה בה כל הנטל נופל על כתפיהם וזה האור היחיד שקיים.