GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ראובן ריבלין: עבדנו כל כך הרבה זמן, עד שחשקה נפשנו אחד בשני.
ראובן ריבלין: כשהקמנו את החברה היינו שני אנשים נפרדים לחלוטין, ארכיטקט וארכיטקטית.
ראובן ריבלין: הארכיטקטית בדרך כלל יותר טובה מהארכיטקט.
ראובן ריבלין: בסוף אני ביקשתי להתחתן אתה ואז יש לי חברה.
ניסן סלומינסקי: אתה אומר שהבעיה היא שהיא הסכימה.
ראובן ריבלין: זאת הבעיה שלה.
ראובן ריבלין: הבעיה עכשיו היא עם החוק.
ראובן ריבלין: החוק הזה לא יאפשר לי להתחתן אתה ואני אחיה אתה בחטא.
ניסן סלומינסקי: בוא נבין קודם כל את החוק ואחר כך נמצא פתרון.
משה אשר: ברגיל כל חברה מתמסה בנפרד מבעלי המניות שלה.
משה אשר: בשלב ראשון החברה חייבת במס בגין הכנסותיה, היא חייבת רמה שלה, ובשלב שני, כאשר מחלקים דיבידנדים, מתחייבים במס בידי בעלי המניות.
משה אשר: בחברה משפחתית המצב הוא אחר וזה דבר שהוא בבחירה.
משה אשר: אתה בוחר להיות חברה משפחתית.
משה אשר: אם אתה לא רוצה, אתה מתמסה במיסוי דו שלבי כחברה רגילה.
ראובן ריבלין: אני אבחר אם אני רוצה להמשיך להתנהל כחברה או כחברה משפחתית.
משה אשר: כן, עד גבול מסוים.
אלעזר שטרן: אתה יכול להתחתן אתה ולהמשיך.
משה אשר: מצבך לא ישתנה לרעה כתוצאה מהנישואין אבל תצטרך לקבל את ההחלטה עכשיו.
משה אשר: לאורך השנים זיהינו במודל הזה של המיסוי לא מעט פרצות מס ונזילות מס משמעותיות וזה מכל מיני סיבות.
ראובן ריבלין: הנושא הזה הוא לא כמו באיחוד הכנסות?
משה אשר: זה לא בעל ואישה.
משה אשר: זה לא קשור.
משה אשר: לאורך השנים במודל הזה התגלו לא מעט פרצות מס משמעותיות אותן אנחנו באים לתקן.
משה אשר: בשעתו, במסגרת הרפורמה במס של 2003, הוכנס סעיף של חברה שקופה, לא חברה משפחתית, שהרעיון שם היה שמי שיוכלו להיות בעלי המניות שלה הם יחידים ולאו דווקא בני משפחה אחת, אלא שהמנגנון של אז או הסעיף של אז לא יופעל, הוא לא ייכנס לתוקף אלא כאשר יותקנו תקנות בעניין של החברה השקופה, תקנות שבעשר השנים האחרונות לא הותקנו עד היום.
משה אשר: לא הותקנו, לא בעשר השנים האחרונות ולא עכשיו.
משה אשר: זה בהקשר של החברה השקופה וזה כתוב בספר החוקים אבל כרגע הוא לא מופעל.
משה אשר: מה שהופעל זה הדבר הזה.
משה אשר: במודל הזה ראינו הרבה מאוד תכנוני מס.
משה אשר: אנחנו נעבור אחד לאחד ונציג את הדברים.
משה אשר: לדוגמה, אני אתן דוגמה של תכנון אבל אחרי כן נעבור על הפרטים.
משה אשר: נניח שהנישום המייצג הוא תושב חוץ אבל כל בני המשפחה שלו הם תושבי ישראל והנכסים, ההכנסות של החברה המשפחתית, בחוץ לארץ.
משה אשר: המשמעות המיסויית היא שכל הכנסה מחוץ לארץ פטורה ממס בישראל.
משה אשר: היא לא חייבת למרות שבסופו של יום חלק גדול מהרווחים שייך לתושב ישראל.
ניסן סלומינסקי: תחזור.
ניסן סלומינסקי: אתה מדבר על חברה משפחתית שאחד מבני המשפחה נמצא בחוץ לארץ.
משה אשר: נתתי דוגמה לתכנון מס או למצב שהוא לא הגיוני, לא סביר ולא התכוונו אליו.
משה אשר: מצב שבו הנישום המייצג הוא תושב חוץ.
ניסן סלומינסקי: מי שקובע מי זה הנישום?
משה אשר: הם קובעים.
משה אשר: יש קריטריונים מסוימים שמי שחלקו ברווחים הכי גבוה.
משה אשר: הנישום הוא תושב חוץ, נניח מחזיקים בניין משרדים בגרמניה שנותן שכר דירה אדיר, וכל יתר בני המשפחה הם בישראל.
משה אשר: ברגע שאתה משקיף את זה, כמו שאמרנו קודם, המשמעות היא לצורכי מס שתושב חוץ מחזיק בנכס בחוץ לארץ וישראל לא בתמונה.
משה אשר: המשמעות היא שבסופו של יום, באופן שוטף, אנחנו לא רואים מסים הגם שחלקם של הישראלים נהנים מהרווחים האלה למרות שהם לא צריכים להיות נהנים.
גידי בר זכאי: אם הם מושכים, אתה ממסה אותם.
משה אשר: המנגנון אומר שברגע שמיסית את תושב החוץ, בין אם הוא חייב ובין אם הוא פטור, המיסוי אחרי כן של הרווחים, רואים אותו כאילו לא חולק.
יעקב ליצמן: אם הם תושבי חוץ?
משה אשר: אם כולם תושבי חוץ, אין בעיה.
משה אשר: הנכס בחוץ לארץ, תושבי החוץ בחוץ לארץ, אין בעיה.
יעקב ליצמן: ללא קרבה משפחתית.
משה אשר: לא, יש קרבה.
משה אשר: זאת חברה משפחתית.
משה אשר: כל בעלי המניות בני משפחה, הם ישראלים והנישום המייצג הוא תושב חוץ.
משה אשר: למעשה על השם שלו כל הישראלים פטורים.
אלעזר שטרן: גם דיבידנד וגם חברות?
משה אשר: הכול.
משה אשר: הכול פטור.
משה אשר: צריך לסגור את תקציב המדינה, לא?
משה אשר: בסופו של יום בני המשפחה הישראלים מפיקים הכנסות באמצעות החברה, יקבלו לימים דיבידנדים ולא ישלמו מסים.
משה אשר: לא לזה התכוונו.
משה אשר: חלקם צריך להיות חייב במס.
ניסן סלומינסקי: מה אתם רוצים לעשות במקרה כזה?
משה אשר: נתתי דוגמה.
משה אשר: אנחנו סוגרים את הפרצות אחת לאחת.
יצחק כהן: מה שיקרה זה שהם יעברו לחוץ לארץ
ניסן סלומינסקי: אם הם יעברו לחוץ לארץ, הם ישלמו.
ניסן סלומינסקי: יכול להיות שבחוץ לארץ אין להם את הפטור הזה.
ניסן סלומינסקי: אני לא יודע אם בחוץ לארץ יש להם את הפטור.
ניסן סלומינסקי: לא בטוח שבחוץ לארץ יש מושג של חברה משפחתית.
ניסן סלומינסקי: שם כל אחד משלם את המסים, כך שאין להם טעם לעבור.
יצחק כהן: ייקחו את המזוודות ויעברו ללונדון.
יצחק כהן: כמו עופר.
ניסן סלומינסקי: אבל לא ירוויחו כלום.
משה אשר: בואו ניקח את הדבר הזה ונעשה אותו עוד יותר משמעותי.
ראובן ריבלין: לא צריך להיבהל אם אנשים נוסעים ללונדון.
ראובן ריבלין: מי שרוצה, שייסע ללונדון.
ראובן ריבלין: זאת לא הבהלה שלנו.
ראובן ריבלין: מי שלא רוצה לחיות בארץ, שלא יבהיל אותנו.
ראובן ריבלין: הנישום יכול להיות גם פיקציה.
משה אשר: בוא נניח שהוא לא פיקציה.
משה אשר: הוא יכול להיות.
משה אשר: אתה צודק אבל בוא נניח שהוא לא כזה.
ראובן ריבלין: כי כל זה זאת פיקציה.
משה אשר: בואו ניקח מצב אפילו עוד יותר חמור.
משה אשר: יש הרי מספר פטורים שנתנו לתושבי חוץ בישראל, לדוגמה הכנסות בשוק ההון בבורסה שהן פטורות או לדוגמה הכנסות ממכירת מניות פרטיות בישראל.
משה אשר: תושבי החוץ פטורים כדי לעודד אותם להשקיע בישראל.
משה אשר: תראו מה קרה.
משה אשר: כל בני המשפחה הם ישראלים, הנישום המייצג הוא תושב חוץ, הנכס הוא בישראל ולא בחוץ לארץ אבל הוא נכס פטור בידי תושב חוץ לארץ, הקונסטרוקציה שנוצרה לנו כאן היא שכל הרווח שהוא למעשה רווח ישראלי, שמיועד להיות פטור בידי תושב חוץ, הופך להיות פטור בעקיפין בידי הישראלים.
משה אשר: לא לזה הייתה הכוונה.
משה אשר: זאת פרצה שצריך לסגור אותה.
משה אשר: יש עוד מספר לא מעט של פרצות במודל הזה.
משה אשר: אנחנו באנו עם רשימה שלמה שסוגרת את הפרצות.
משה אשר: דוגמה נוספת נמצאת במעבר מחברה רגילה לחברה משפחתית.
משה אשר: במעברים.
משה אשר: היום אין הסדר למעבר ובאין הסדר הזה אפשר לדלג על שלב מיסוי, ממיסוי דו שלבי לרדת למיסוי חד שלבי.
משה אשר: מעבר מסטטוס מיסויי של חברה רגילה לסטטוס מיסויי של חברה משפחתית.
משה אשר: בסטטוס מיסויי של חברה רגילה יש לנו מיסוי דו שלבי.
משה אשר: החברה חייבת ברמה שלה, עכשיו 25 אחוזים מס חברות, ובעתיד, כשהיא מחלקת דיבידנדים ליחיד יש עוד לצורך העניין שלושים אחוזים מס ברמת הדיבידנדים.
משה אשר: לעומת זאת בחברה משפחתית, מכיוון שרואים את המיסוי ברמה של היחיד, כל המיסוי ברמה שלו ואין יותר מיסוי בדיבידנדים כי הכול במס אחד אצלו.
אלעזר שטרן: כמה זה?
משה אשר: לפי העניין.
משה אשר: אם זה רווח הון, כל המיסוי כאן יהיה ב-25 אחוזים מס.
משה אשר: נניח רווח הון על נדל"ן, רווח הון על מניות – אם הוא בעל שליטה, זה שלושים אחוזים, אבל זאת רמת מס אחת.
משה אשר: כאן בשתי רמות אתה מגיע קרוב לחמישים אחוזים.
משה אשר: בואו נראה את הסיטואציה הבאה.
משה אשר: נניח בחברה הרגילה, החברה הזאת החזיקה נכס שהוא מניה פרטית, שהוא צבר הרבה מאוד מוניטין, עליית ערך וכן הלאה וכן הלאה.
משה אשר: גלום בו המון רווח הון והמון מס רווח הון שאמור להתחייב עד היחיד במיסוי דו שלבי, קרוב לחמישים אחוזים.
משה אשר: מה התכנון?
משה אשר: להפוך אותה, לפי הפרוצדורה הקיימת, לחברה משפחתית ולממש אותה בעולם של החברה המשפחתית ולהוריד בצורה הזאת ממיסוי דו שלבי של חמישים אחוזים למיסוי חד שלבי של שלושים אחוזים.
משה אשר: כאן מדינת ישראל מפסידה על עליית ערך מאוד משמעותית מס מאוד כבד.
יעקב ליצמן: בכמה כסף לדעתכם מדובר?
משה אשר: אלה מספרים גדולים.
משה אשר: אני לא יודע לומר, אבל אלה מספרים גדולים.
יעקב ליצמן: בערך.
משה אשר: זה לא כמו עליית מע"מ שיש לי סטטיסטיקה של צריכה שוטפת.
עפר שלח: כמה חברות משפחתיות יש לנו?
משה אשר: אני חושב עשרות אלפים, אבל אני לא יכול לומר מספר מדויק.
משה אשר: מדובר כאן בפוטנציאל של הכניסה לדבר הזה.
משה אשר: בכלל, בעולם פרצות המס, זה לא שיש לנו את המספר הנתון מראש אלא אם אתה תסתום את זה לא ייכנסו לזה ואז יהיה מיסוי חד שלבי לצורך העניין, לא בהכרח יחלקו דיבידנדים אבל לפחות מנעת את הנזילה.
משה אשר: סיטואציה נוספת.
משה אשר: נניח נצברו כאן עודפים.
משה אשר: הם שילמו מס בעולם של החברה הרגילה.
יעקב ליצמן: מה זה עודפים?
משה אשר: עודפים זה רווחים.
משה אשר: נצברו בחברה הרגילה.
משה אשר: היא שילמה עליהם מס חברות רגיל.
ראובן ריבלין: והם לא מחלקים את זה כדיבידנד.
משה אשר: אם יחלקו את זה לבעל המניות, יהיה שלושים אחוזים מס בידי בעל המניות.
משה אשר: לכן עוברים לחברה משפחתית ואז, איך מעבירים את הכסף למעלה?
משה אשר: בצורה מתוחכמת, מדורגת אבל מאוד ממוקדת מטרה – רושמים הוצאות שכר, מגדילים את הוצאות השכר, הוצאות דמי הניהול בחברה המשפחתית לטובת הנישום המייצג.
משה אשר: אז לנישום המייצג יש לכאורה הכנסה ממשכורת, אבל באותו סכום גם יש לו הוצאה בחברה, כך שלמעשה הוא באפס וכל הכסף עבר עליו.
משה אשר: למעשה בצורה הזאת, אם הסכומים האלה הם בגובה העודפים מן העבר, למעשה הבאנו אותם עד לרמת היחיד ללא מס על הדיבידנדים.
יצחק כהן: זאת פרנויה.
משה אשר: זה ביום יום.
משה אשר: זה קורה כל יום.
יצחק כהן: אתה עושה ביקורת מס, תהיה קליל, פשוט, ברור.
משה אשר: כשאנחנו קלילים, יש לנו נזילות.
ראובן ריבלין: יתחילו לאמץ את הילדים כעובדים?
ראובן ריבלין: איך הם יעברו להיות חברה משפחתית אם הם לא משפחה?
ראובן ריבלין: כאן יש חברה שפועלת ומשלמת דו שלבי את המס.
ראובן ריבלין: אתה עכשיו אומר להפוך אותה לחברה משפחתית.
ראובן ריבלין: מה, הם יאמצו את הילדים?
משה אשר: המצב הרבה יותר פשוט.
משה אשר: אני מאה אחוזים בחברה, אני מחר חברה משפחתית.
משה אשר: לא צריך שום משפחה.
משה אשר: נתתי דוגמה של חברה משפחתית שמוחזקת במאה אחוזים בידי יחיד.
משה אשר: העברתי את זה לכאן, רשמתי הוצאות משכורת, העברתי את הכול אלי, יש למטה הוצאה, למעלה הכנסה ואני באפס, וכל העודפים לקחתי.
עפר שלח: הוא אומר לסגור את הפרצה.
ראובן ריבלין: הוא אומר שיש חברה שעובדת כך והוא יהפוך אותה לחברה משפחתית.
עפר שלח: לא, זה לא מה שהוא אומר.
עפר שלח: אתה אומר.
ראובן ריבלין: צריכים להתקיים כמה תנאים ושקודם כל זאת תהיה משפחה.
עפר שלח: אם כמו שהוא אומר זה מאה אחוזים בבעלותי, למה כל החברות לא משפחתיות?
יצחק כהן: שם יש סיפור אחר לגמרי.
יצחק כהן: שם מתחמקים מתקרות המס.
ראובן ריבלין: כל דיבידנד נותן משכורות.
משה אשר: חברה רגילה, אם היא מקבלת דיבידנד מחברת בת, היא חייבת במס?
משה אשר: לא כי זה דיבידנד בין חברות.
משה אשר: לעומת זאת, חברה משפחתית, אם היא מקבלת דיבידנדים, זה כמו שהיחיד קיבל דיבידנדים ואז היא כן חייבת במס בשיעור של 25 או שלושים אחוזים, לפי העניין.
ניסן סלומינסקי: קודם היא תהיה רגילה ואחר כך תעבור להיות משפחתית.
משה אשר: יש סיטואציות בהן אנחנו נמצאים בחברה משפחתית וחברת הבת שלה חילקה הרבה מאוד דיבידנדים כאשר באופן עקרוני צריך לשלם מס.
משה אשר: הנישום המייצג צריך לשלם מס.
משה אשר: אז היא אומרת שהיא מתחרטת בדיעבד, אחרי תום שנת המס היא מתחרטת ואומרת שהיא בעצם רוצה להיות חברה רגילה ולא לשלם מס.
משה אשר: לפי החוק היום היא יכולה לשנות את הסטטוס בחזרה ולהיות חברה רגילה עד המועד בו היא מגישה דוחות, שזה בערך חצי שנה אחרי תום שנת המס.
משה אשר: זה מה שנקרא תכנון מס בדיעבד שמותר לפי החוק כרגע.
משה אשר: את הדבר הזה אנחנו רוצים לסגור.
ניסן סלומינסקי: כלומר, הבעל והאישה לא חייבים להתגרש.
ניסן סלומינסקי: הוא יכול לקנות את המניות.
יעקב ליצמן: אתה רוצה שלא יחלקו?
יצחק כהן: שכן יחלקו ויעברו לחברה רגילה.
ניסן סלומינסקי: אם בתום שנת המס הוא רואה שיש הרבה רווחים, הוא יכול לעשות תוך כדי.
ראובן ריבלין: עכשיו בוא תסביר לי מה נותן לך הנוסח הזה.
יעקב ליצמן: אין קשר.
יעקב ליצמן: החוק וזה, אלה שני דברים.
ראובן ריבלין: הואיל ובכל זאת אנחנו צריכים בשבוע הבא לאשר את התקציב, אולי כדאי שתגיד לנו מה כתוב כאן.
ניסן סלומינסקי: לא בשבוע הבא אלא השבוע, ביום רביעי.
ראובן ריבלין: אני מדבר במליאה.
ניסן סלומינסקי: שכל אחד ייקח בחשבון שביום רביעי נשב לפחות עד 10:00 בלילה ואם לא נספיק, יש לנו גם את יום חמישי.
יצחק כהן: זה ייקח לך שבועיים.
יצחק כהן: על כל סעיף יש התייעצות סיעתית.
יצחק כהן: אני מכין אותך לזה.
ניסן סלומינסקי: אם תעשו כך, בבקשה.
יעקב ליצמן: אתה עובר על שעות עבודה ומנוחה.
יעקב ליצמן: אתה לא יכול להעביד אותנו כמו עבדים.
יעקב ליצמן: אנחנו לא מקבלים משכורת לבוא בשעות כאלו.
ניסן סלומינסקי: כשאתה היית יושב ראש, אני לא זוכר איך היה.
ניסן סלומינסקי: תמיד היה מקובל שההצבעות של ועדת הכספים נערכו אפילו במשך כל הלילה.
ניסן סלומינסקי: אני זוכר אותי חוזר הביתה לפנות בוקר.
יעקב ליצמן: הצביעו בבוקר כאשר אחד מחברי הכנסת ישן והרימו לו את היד.
יצחק כהן: ניסן, בוא נישאר חברים.
יצחק כהן: על כל סעיף תהיה התייעצות סיעתית ורביזיה.
ראובן ריבלין: התקציב יעבור גם אם האופוזיציה תצטרך להצביע בעדו.
יצחק כהן: קח בחשבון, זה יום רביעי בעוד שלושה שבועות.
משה אשר: ניסן, כדי להתקדם אני מציע שנקריא ותוך כדי ההקראה, לכל סעיף יהיו לנו הערות של הלשכות ואז נוכל להיכנס יותר לפרטים.
ראובן ריבלין: רצוי.
ראובן ריבלין: כשכואב להם משהו, הם קופצים, ובצדק.
יצחק כהן: למה אתם שותקים?
זיו שרון: כשיקריא, נדבר.
עופר מנירב: אני מבטיח לכם שיהיו דברים שהם בסדר ויהיו דברים שנגיע עד לתקרה.
ראובן ריבלין: לכאורה אני מבין מה הוא אמר.
ראובן ריבלין: תגידו, אתם בעד החוק הזה?
זיו שרון: אנחנו חושבים שבכלל צריך להשאיר את החברה השקופה כי זה לא הוגן שרק בני אותה משפחה, כנהוג במדינות העולם, יכולים להקים חברות קטנות.
זיו שרון: לא רק זה אלא שבישיבה הראשונה של ועדת הכספים חברי הכנסת ביקשו את זה.
משה אשר: אנחנו נגיע לזה ונדון בזה.
ניסן סלומינסקי: משה, אתם רוצים להקריא את הנוסח הזה?
ניסן סלומינסקי: הנוסח הזה מסוכם אתם או שגם על זה יש מחלוקות?
משה אשר: בסך הכול אנחנו די מסוכמים.
ניסן סלומינסקי: תתחילו להקריא ונראה.
ניסן סלומינסקי: אם לא, נחזור לנוסח הרגיל.
משה אשר: בסך הכול הייתה לנו ישיבה עם נציגי רואי החשבון והסכמנו לגבי חלקים מהדברים.
משה אשר: חלק נפצל בהסכמה וחלק נשאיר.
ראובן ריבלין: אם הם מסכימים, אני מסיר את כל השאלות שהיו לי.
ניסן סלומינסקי: תתחילו להקריא את הסעיפים.
ניסן סלומינסקי: אם יתברר שאין הסכמות ואין טעם לעבור לזה, נחזור לנוסח בכחול ונסיים את הסיפור.
ניסן סלומינסקי: אנחנו לא יכולים ללכת לקראת דבר שלא היה אף פעם ואתם מגישים לנו עכשיו פעם ראשונה כשהייעוץ המשפטי שלנו בקושי הספיק להסתכל בו.
ניסן סלומינסקי: אנחנו יוצאים מתוך הנחה שלפחות על זה יש הסכמות.
ניסן סלומינסקי: אם לא, נחזור לנוסח הרגיל אותו אנחנו מכירים ונתקדם.
ליאת גרבר: (16) בסעיף 64א -
ליאת גרבר: ברישה, במקום "הכנסת החייבת של חברה" יבוא "הכנסה חייבת, לרבות שבח כמשמעותו בחוק מיסוי מקרקעין (בסעיף זה – הכנסה חייבת) והפסדים, של חברה תושבת ישראל שהתאגדה בישראל", במקום "והפסדיה ייחשבו" יבוא "ייחשבו", במקום "לא יאוחר מחודש לפני תחילתה של שנת מס פלונית, או תוך שלושה חודשים לאחר התאגדותה, הכול לפי העניין" יבוא "בתוך שלושה חודשים לאחר התאגדותה".
ליאת גרבר: אנחנו הופכים את הסעיף ליותר ברור קודם כל מבחינת מה היא הכנסה חייבת של החברה.
ליאת גרבר: התיקון החשוב הוא שכיום חברה יכולה לבחור להיות משפחתית לא יאוחר מחודש לפני תחילה של שנת המס או תוך שלושה חודשים לאחר התאגדותה.
ליאת גרבר: אנחנו מבקשים לבטל את האפשרות להפוך לחברה משפחתית חודש לפני תחילתה של שנת המס ולהשאיר רק את האפשרות של בחירה תוך שלושה חודשים על מנת למנוע את המעברים מחברה משפחתית לחברה רגילה שמשה דיבר על כך שהם בדיוק יוצרים את תכנוני המס.
ניסן סלומינסקי: הערות.
זיו שרון: לא ברור לנו מדוע חברה תושבת ישראל וחברה שהתאגדה בישראל, למה בכלל צריך את זה, במיוחד כאשר יש מצב שבו אתה ממסה בישראל חברה בגלל הניהול והשליטה שלה.
זיו שרון: אין שום סיבה להפלות את המצבים האלה לעומת מצבים אחרים בבחירה בין מיסוי ברמת יחיד למיסוי ברמת חברה.
יניב שקל: מעבר לזה.
יניב שקל: אתם רק מצמצמים כאן את המס שאתם יכולים לגבות.
יניב שקל: הרי בסופו של דבר חברה משפחתית, תחת ההנחה שהנישום המייצג הוא ישראלי, משלמת מס גם אם היא לא התאגדה בישראל וגם אם היא לא תושבת ישראל.
משה אשר: הבעיה יכולה להיות כאשר היא התאגדה בחוץ לארץ, כך שאין לנו בעיות של זיכויים וכפל תושבות או כפל תושבות פוטנציאלי עם מדינה אחרת.
משה אשר: מכיוון שכאן נתנו הסדר ייחודי, יש הסדר ייחודי בעולם מס הכנסה, חשבנו שזה יהיה יותר נכון לסמן ולומר שמדובר בחברה ישראלית מכל הכיוונים, כאשר לגבי הנישום המייצג – ואת זה אנחנו כן נראה – הוא כן יוכל גם להמשיך להיות תושב חוץ אבל כפי חלקו.
משה אשר: אז למעשה אנחנו נותנים את האיזון בין מצב שבו הסטטוס של החברה ואי הרצון לייצר התנגשויות מס עם מדינות אמנה וכדומה לבין הנישום המייצג שהוא למעשה הנישום האמיתי לצורכי מס.
עופר מנירב: זאת יכולה להיות גם חברה זרה.
עופר מנירב: אין מניעה שהיא תהיה חברה זרה.
עופר מנירב: היא לא חייבת להיות תושבת ישראל.
עופר מנירב: אם המייצג הוא תושב ישראל, אין לך בעיה שתהיה חברה זרה.
ראובן ריבלין: אנחנו מעודדים את זה.
ראובן ריבלין: רוצים שחברות זרות יבואו וישקיעו בארץ.
משה אשר: אנחנו נקבל את זה.
משה אשר: לפי המצב היום.
משה אשר: נתקדם.
ליאת גרבר: בפסקה (1) אחרי "(להלן בסעיף זה – תקופת ההטבה)" יבוא "וכן רווחים שמקורם בדיבידנד החייב במס לפי סעיף קטן (א3)", ובסופה יבוא "לעניי זה, "רווחים שחולקו מהכנסות החברה" – רווחים שחולקו מהכנסתה החייבת של החברה בתוספת ההכנסה הפטורה ממס, ובהפחתת המס החל על הנישום בשל ההכנסה החייבת כאמור, אם שולם על ידי החברה והיא לא חייבה את הנישום בהתאם".
ליאת גרבר: הסעיף הזה דן ברווחים שחולקו.
ליאת גרבר: בחברה משפחתית, כפי שמשה הסביר, תחילה החברה מחויבת ולאחר מכן כשהיא מחלקת, למעשה רואים את הרווחים כאילו לא חולקו מאחר והם כבר מוסו.
ליאת גרבר: אנחנו פשוט מגדירים בצורה יותר טובה, קודם כל אנחנו מכניסים את הדיבידנד שחייב במס לפי סעיף קטן (א)(3) ותכף נגיע לסעיף הזה ונסביר מהו, ואנחנו פשוט מגדירים בצורה יותר טובה מה הם הרווחים האלה על מנת למנוע תכנוני מס בהם רווחים שלא מוסו ברמת החברה ---
משה אשר: שלא מוסו על ידי הנישום המייצג ואחרי כן מחולקים בפטור.
ליאת גרבר: שלא מוסו על ידי הנישום המייצג ואחר כך מחולקים בפטור.
יניב שקל: בהקשר הזה רק תקלה אחת שראינו שקשורה למכירות הרעיוניות שבוצעו בשנים 2003 ו-2006.
יניב שקל: באותם מקרים יכול להיות שיש פער מאוד גדול בין החשבונאות למס, הפערים שאתם מנסים לפתור, דווקא מכיוון שחויב מס גבוה יותר בעת המכירה בפועל של הנכס.
יניב שקל: נרשם רווח על כל הרווח ולכן חלוקת הדיבידנד על פי כלל הסעיף הספציפי הזה תהיה חייבת במס על כל הרווח, כול מה שכבר חויב כמכירה רעיונית.
יניב שקל: אם בזמן המכירה הרעיונית זאת הייתה חברה שאיננה משפחתית והפכה להיות חברה משפחתית, כאן יש תקלה.
יניב שקל: אולי זה צריך להיות בהוראה ספציפית.
משה אשר: זאת סיטואציה מאוד פינתית שחברה רגילה הפכה להיות חברה משפחתית.
משה אשר: אנחנו נסדיר את זה בהוראת ביצוע ונטפל בזה.
יניב שקל: זה לא צריך להיות בהוראת ביצוע אלא בהוראת מעבר.
יניב שקל: זה נשמע כמו הוראת מעבר ולא הוראת ביצוע.
ניסן סלומינסקי: מתי תהיה הוראת המעבר?
ראובן ריבלין: או לא הוראת מעבר.
ניסן סלומינסקי: מה שלא עכשיו, לא יהיה.
משה אשר: אנחנו ננסח את זה.
משה אשר: תנסחו לנו בבקשה.
משה אשר: ברשותכם, אנחנו נעבור על הניסוח, ואם כן, בהוראת מעבר אנחנו נכלול את זה.
ניסן סלומינסקי: הוראת המעבר תהיה עכשיו?
משה אשר: ינסחו את זה עכשיו.
ניסן סלומינסקי: אם זיו צריך לנסח את זה, יהיה לנו שקט.
משה אשר: לפחות לשכת עורכי הדין לא תתנגד לניסוח.
ראובן ריבלין: אני מציע שתשבו.
ניסן סלומינסקי: הם כבר ישבו.
ניסן סלומינסקי: זה כתוצאה מהישיבה שלהם.
ראובן ריבלין: אבל יש להם עוד דברים.
ניסן סלומינסקי: יש לי כבר ניסיון ארוך אתם.
ניסן סלומינסקי: הם ישבו שעות.
ניסן סלומינסקי: זה הגיע הבוקר.
ניסן סלומינסקי: לכן אמרתי שאם יתברר שגם על זה אין הסכמה, אנחנו חוזרים לנוסח הישן.
ניסן סלומינסקי: המחיר שאנחנו מוכנים לשלם תמורת זה שקיבלנו את זה רק הבוקר הוא שבאמת זה מובא בהסכמה.
ניסן סלומינסקי: אם יתברר שהפערים גדולים, לא עשינו כלום וחזרנו לנוסח הקודם.
ניסן סלומינסקי: אם יש דברים קטנים או משהו, בסדר.
ליאת גרבר: פסקה (2) – תימחק.
ליאת גרבר: פסקה (2) עוסקת במס מעסיקים ואנחנו מציעים למחוק אותה.
במקום פסקה  יבוא: "(7) במכירת מניה של חברה משפחתית, יחולו הוראות אלה:
במקום פסקה  יבוא: "רווחים" – רווחים שמקורם בהכנסה החייבת, בתוספת ההכנסה הפטורה ממס ובהפחתת המס החל על בעל המניה בשל ההכנסה, אם שולם על ידי החברה והיא לא חייבה אותו בהתאם, והכול לרבות רווחים שמקורם בדיבידנד שחויב במס לפי סעיף קטן (א3).
במקום פסקה  יבוא: "רוכש" – לרבות מי שרכש מניות מהחברה המשפחתית.
במקום פסקה  יבוא: לעניין חישוב רווח ההון, ייווסף לתמורה של מוכר המניה סכום בגובה ההפסדים שיוחסו לנישום בתקופת ההטבה.
במקום פסקה  יבוא: הוראה זו לא תחול אם נפטר הנישום אליו יוחסו ההפסדים טרם מכירת המניה.
במקום פסקה  יבוא: לעניין זה, "הפסדים" – סכום השווה להכנסה החייבת שיוחסה למוכר המניה בניכוי הפסדים שיוחסו לו החל משנת המס 2014 ואילך ובלבד שהוא סכום שלילי.
במקום פסקה  יבוא: סעיף (7) דומה לסעיף עליו דיברנו לעניין רווחים שחולקו, רק שזה במועד מכירת המניה בה בעצם מפחיתים את סכום הרווחים ששולם עליהם מס על מנת שלא ייווצר כפל מס.
במקום פסקה  יבוא: זאת התאמה דומה לתיקון של הסעיף בפסקה (2) לעניין הרווחים שחולקו, שאנחנו מגדירים בצורה קצת יותר טובה את הרווחים שהפחיתו אותם מהתמורה.
במקום פסקה  יבוא: עשינו כאן תיקון.
ראובן ריבלין: פיצלנו את התנאי של תושב חוץ.
משה אשר: לעניין חישוב רווח הון בשעה שהיו הפסדים בעבר.
משה אשר: בעבר, נניח אנחנו בעולם של חברה משפחתית בשנות ההטבה שלה ובחברה המשפחתית יש הפסדים.
משה אשר: ההפסדים האלה משורשרים או מיוחסים לנישום המייצג, כמו שאמרנו קודם.
משה אשר: לימים מוכרים את המניות האלה.
משה אשר: כאן עלול להיווצר כפל הטבה כי מצד אחד ההפסדים האלה כבר קיבלו ביטוי בעולם האישי של הנישום המייצג, ומצד שני הם מורידים את התמורה של המניות ולכן יש כאן כפל הטבה.
משה אשר: לכן בהקשר הזה אמרנו שבסיטואציה בה מוכרים את המניות, צריך להוסיף לתמורה את גובה ההפסדים שיוחסו לנישום המייצג.
משה אשר: להערת לשכת רואי חשבון מה קורה אם הנישום נפטר ואז ההפסדים שלו יורדים לטמיון, ואז הוא לא הספיק לנצל אותם, אמרנו שאם הנישום נפטר והוא לא ניצל את ההפסדים האלה, אנחנו לא נעשה את ההתאמה הזאת.
ישי חיבה: זאת הערה שלנו וזה מקובל.
ליאת גרבר: (8) זכאי הנישום להטבות לפי הוראות סעיפים 9(5), 14(א) או (ג) או 97(ב), או להקלות ממס או לפטורים הניתנים לפי פקודה זו לתושב חוץ בשל היותו תושב חוץ, יינתנו ההטבות רק לפי חלקו היחסי של הנישום ברווחי החברה".
ליאת גרבר: הסעיף הזה למעשה סעיף אנטי תכנוני והוא בא על מנת למנוע מצבים בהם בוחרים למעשה בנישום מייצג שיש לו הטבות לפי הוראות הסעיפים.
ליאת גרבר: סעיף 9(5) הוא סעיף שמדבר בנכות ונותן פטור מאוד גבוה על הכנסות של נכים.
ליאת גרבר: סעיפים 14(א) או (ג) או 97(ב) מדברים על הטבות לעולים חדשים ותושבים חוזרים ויש פטורים שניתנים לתושבי חוץ.
ליאת גרבר: אנחנו מבקשים שבמידה והנישום המייצג הוא אחד מהנישומים הללו שמקבל את ההטבות לפי הסעיפים האלה, ההטבות יינתנו רק לפי חלקו היחסי.
משה אשר: כאשר לגבי עולים חדשים ותושבים חוזרים תהיה הוראת מעבר שלא תפגע.
משה אשר: אותה נקריא בהמשך.
שגית אפיק: לא הבנתי את ההוראה לגבי עולים חדשים ותושבים חוזרים.
משה אשר: לגבי עולים חדשים ותושבים חוזרים, כדי לא לפגוע בהם, כמו שאמרנו יש פיצול מהותי.
משה אשר: לגביהם נעשה החרגה בהוראות המעבר.
שגית אפיק: בהמשך כבר ניסחתם את זה?
משה אשר: תקריאי את הוראות המעבר שמתייחסות לזה.
שגית אפיק: תפני אותנו לסעיף.
אייל לב ארי: בעמוד האחרון למעלה.
ליאת גרבר: פסקה (8), כנוסחה בסעיף 40(16)(א)(5) לחוק זה, תחול על תושב חוץ לגבי רווחים שנצברו החל מיום כ"ט בטבת התשע"ד (1 בינואר 2014), ולגבי נישום שהיה לתושב ישראל לראשונה או תושב חזור ותיק, כאמור בסעיף 14(א) או (ג), החל מיום זה ואילך או שהוא תושב ישראל לראשונה או תושב חזור ותיק שהפך לנישום החל מיום זה ואילך.
משה אשר: זאת אומרת שמי שעלה לפני כן, הוא ממשיך לקבל.
משה אשר: את פרצת המס הזאת לכאורה, כרגע לא הצלחנו לסגור אותה לגביו, לגבי הסיטואציה הזאת.
ישי חיבה: אבל לגבי תושב חוץ סגרתם.
משה אשר: לגבי תושב חוץ, בוודאי.
ליאת גרבר: אפשרנו לנישום להיות תושב חוץ.
שגית אפיק: ומחקתם את ההמשך.
שגית אפיק: אני חייבת להגיד לכם שאני רואה את הדברים לראשונה וקשה לי להגיד לוועדה אם זה עונה או לא עונה.
שגית אפיק: אלה שינויים דרמטיים.
ישי חיבה: אפשר להסביר את זה בשפה פשוטה.
ישי חיבה: רשות המסים החליטה לא לאפשר יותר קבלת, נקרא לזה כך, פטור מלא לכל החברה בגלל שיש לה נישום מייצג שהוא תושב חוץ או עולה חדש.
ישי חיבה: לאור ההנחיה שניתנה שלגבי עולים חדשים ותושבים חוזרים לא יבוצע שינוי, הם החריגו את העולה החדש ואת תושב החוץ והחילו את ההוראה הזאת בדיעבד גם לגבי חברות קיימות עם תושב חוץ קיים שמהיום ואילך הוא יקבל את ההטבה רק על חלקו ולא על כל החברה.
ישי חיבה: לגבי עולים חדשים ותושבים חוזרים, זה יחול רק לגבי מי שיעלה מה-1 בינואר 2014.
ישי חיבה: ההוראה מחמירה.
ישי חיבה: לגבי חברות קיימות עם עולים חדשים קיימים ותושבים חוזרים קיימים, ההוראה תמשיך לחול כמו שהייתה קודם.
ליאת גרבר: בסעיף קטן (א1), במקום "יחד עם הגשת הדוח על פי סעיף 131 לאותה שנה" יבוא "בתוך שישים ימים מיום שחדל להתקיים התנאי האמור", ובסופו יבוא "מתחילת שת המס שבה חדל להתקיים בנישום התנאי האמור".
שגית אפיק: זה הכחול.
זיו שרון: אני מרים את היד לנסות לדבר על הסעיף הקודם.
ניסן סלומינסקי: אתה עכשיו מנסח משהו.
ניסן סלומינסקי: לצורך העניין אתה עכשיו תושב חוץ.
זיו שרון: עדיין יש לי הערה על הסעיף הקודם, על מה שהם סימנו כסעיף (8).
זיו שרון: זה בסדר במקומות שרוצים למנוע הטבות מיוחדות והחלק הזה מקובל, אבל צריך להיות איזון במובן של אם יש אנשים עם כמה שיעורי מס, אולי אנחנו עוברים בדרך לחברה השקופה, לא יכול להיות שהכול יהיה לפי בעל המניות הגדול ביותר שעשוי להיות, שגם שיעור המס שלו הוא הגבוה ביותר ואז ישולם מס בגין בעלי המניות האחרים שיכול להיות שלא מגיעים לסף המס לפי הגבוה ביותר.
משה אשר: זאת המשמעות לעבור למודל אחר לחלוטין.
משה אשר: זה המצב היום.
זיו שרון: אם יש מגמה בסעיף (8), יש כבר מגמת חצי פיצול שלא הייתה קיימת עד היום בסעיף (8).
משה אשר: כשנגיע לדיון בחברה השקופה, אני מבטיח לך שנפתח את כל הנושא וגם אז תעלה את הדברים.
ראובן ריבלין: ההערה שלו חשובה.
ראובן ריבלין: השאלה איך פותרים את זה.
ניסן סלומינסקי: נדון בזה כשנגיע לדיון על חברה שקופה.
זיו שרון: יש כרגע הסכמה שזה יישמר אבל עדיין לא ניתן להפעיל את החברה השקופה ולכן אנחנו מגיעים לתקופת ביניים.
ראובן ריבלין: כל אלה שהיו עד אותו זמן, הם נשארים.
ראובן ריבלין: זאת אומרת, לגביהם אתה לא מבטל.
משה אשר: זה לא זה.
משה אשר: אנחנו לא נקדים את המאוחר.
משה אשר: נגיע לסעיף הזה עוד מעט.
ניסן סלומינסקי: זה הסעיף הבא.
ליאת גרבר: הקראתי את סעיף קטן (ב) שמתקן את סעיף קטן (א1).
ליאת גרבר: סעיף קטן (א1) מדבר על סיטואציה בה בנישום המייצג חדל להתקיים תנאי והוא בעצם חדל להיות נישום מייצג והחברה צריכה להודיע על נישום מייצג אחר.
ליאת גרבר: היום זה יחד עם הגשת הדוח על פי סעיף 131.
ליאת גרבר: זאת אומרת, סיטואציה של שנה וחצי בה בעצם החברה לא מודיעה על נישום מייצג ואנחנו מבקשים להפוך את זה לשישים ימים מיום שחדל להתקיים התנאי האמור, על מנת למנוע תכנונים ומעברים בין נישומים מייצגים לפי כדאיות.
קטן יבוא: "(א2) אם בתוך שנת המס חדל להתקיים בחברה תנאי כאמור בסעיף קטן (א), תחדל החברה להיות חברה משפחתית זכאית מתחילת שנת המס שבה חדל להתקיים בה התנאי האמור.