GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ראובן חורש: אם היום אנחנו מאתרים בעיה בישוב מסויים, שמפעל רוצה לבוא אליו אבל הוא אומר שהוא לא יכול עם מערכת כזאת של איכות חיים - אנחנו לא יכולים יותר לעשות שום דבר.
ראובן חורש: הכסף כולו צבוע.
ראובן חורש: אין לנו חופש.
ראובן חורש: בשמחה ובאהבה צבענו את הכספים האלה אבל בשנה הקשה הזאת הם לא נותנים לנו גמישות.
ויצמן שירי: אני מבקש שתגיד משהו בעניין הטיפול הנקודתי.
ויצמן שירי: אני לא רואה את זה בספר התקציב.
ויצמן שירי: אני לא מדבר עדיין על עניין התקציב של מיליארד השקלים לשנה במגזר הערבי.
ויצמן שירי: עברתי על ספר התקציב ולא מצאתי את מה שחיפשתי, חוץ מתקציב מחקר ופיתוח תעשייתי, את כל התקציבים הלו בלי יוצא מן הכלל, כולל הדגל שאני כל הזמן מוביל.
ויצמן שירי: כל הזמן מזכירים לי שחוק עידוד השקעות הון, שעומד על 1.4, עומד היום על 878 מיליון שקלים.
ויצמן שירי: אני יודע שחלק גדול מזה כבר משועבד, כך שמי שהגיש נייר לשר האוצר ואמר שחוק עידוד השקעות הון שלי יכול לעלות עוד 300 מיליון שקל (אמרו בהתחלה מיליארד, אחר-כך ירדו ל-300 מיליון שקל), גם אם רוצים שזה יהיה 300 מיליון, אם חלק גדול מזה משועבד, ואם אני הקפצתי מ-24% ל-38%, וזאת המסגרת התקציבית, אני לא יודע על מה מפריחים מספרים וסיסמאות.
ויצמן שירי: זה התמודדות אחרת שלנו כסיעה מול שר האוצר.
ויצמן שירי: בסופו של דבר אם זה לא יהיה, אמרתי שאני לא אצביע בעד התקציב ואני אעשה הכל כדי שהתקציב לא יעבור.
ויצמן שירי: כל הזמן באים הנה עם סיסמאות: מקומות עבודה, ומבקר המדינה כתב על הנגב, ו"דופקים" את תושבי הנגב, וכל הזמן חוזרים על המנטרה הידועה: נגב, נגב.
ויצמן שירי: הוא כותב בשנים 1997-1998 שבכל המשרדים הממשלתיים יש תקציב של 3,680 שקל פר כל תושב בנגב - זה נפלא.
ויצמן שירי: אני מכפיל את זה בכמעט 600,000 תושבי הנגב, כולל המגזר הבדואי, שהמצב שלו קטסטרופלי, ואני מגיע לפער של כמעט 2.5 מיליארד שקל.
ויצמן שירי: אני לא מדבר על 2.5 מיליארד.
ויצמן שירי: אנחנו מסתכלים על המספרים המצחיקים הללו.
ויצמן שירי: בנוסף לזה, לכם הרי יש גם חלק בטיפול הנקודתי.
ויצמן שירי: התקציב של הטיפול הנקודתי הכללי צריך להיות 1.1 מיליארד שקלים אך אותי מעניינת חלקת אלוהים הקטנה שלי.
ויצמן שירי: כמובן ש-50% מהישובים הכלולים בטיפול הנקודתי מצויים בנגב.
ויצמן שירי: כמו אתמול, גם בתקציב משרד התשתיות הלאומיות אנחנו לא רואים שבטיפול הנקודתי מופיע ולו שקל אחד.
ויצמן שירי: לך תחפש את הכסף.
ויצמן שירי: שלא נדבר על מיליארד השקלים, שזה החלק היחסי של התוכנית שאושרה בממשלה על 4 מיליארד שקלים למגזר הערבי.
ויצמן שירי: אני לא רואה שום סעיף שבו זה מופיע.
ויצמן שירי: גם לא בתת-סעיף.
ויצמן שירי: כי אמרתי, חוץ מהעניין של מחקר ופיתוח, שזה גדל, וגם כן רק בסכומים מצחיקים, כל השאר לא flat אלא יותר קשה מ-flat.
ויצמן שירי: כיסחו את הכל.
ויצמן שירי: אתה לקחת את ה-40 מיליון שקל ואני מסתכל על מרכז השקעות, על פעולות שונות לפיתוח השווקים לייצוא, על מכון הייצוא, ועל תמיכה בתעשיה (סעיף שבו יש 277 מיליון במקום 317 מיליון).
ויצמן שירי: כל הסעיפים, בלי יותר מן הכלל, קוצצו בתקופה שיש בה מיתון ואבטלה, שכנראה עוד יגדלו.
ויצמן שירי: אני אומר בפעם המאה שאני מחוייב לקואליציה, מחוייב לממשלה, אבל מחוייב קודם כל למצפון שלי, זה הדבר הראשון.
ויצמן שירי: אני לא אצביע בעד שום תקציב.
ויצמן שירי: ככל שזה תלוי בי, לא אאשר את התקציב של המשרד הזה ולא את התקציב של משרד החינוך ושל משרד התשתיות הלאומיות.
ויצמן שירי: לא אאשר כלל את התקציב כי זה הפך להיות בדיחה.
ראובן חורש: הרשה לי להשלים.
ראובן חורש: אני כבר אומר לכם עכשיו, הקיצוץ של אותם הסעיפים שהזכיר חבר הכנסת שירי, אותם שלושה סעיפים עיקריים עליהם מדובר: בפיתוח, בעידוד ובשיווק, קיצצו השנה, עם ה- flat'ים ועם התפעולים, 140 מיליון ש"ח, כאשר בשנה שעברה אותם סעיפים קוצצו ב-120 מיליון ש"ח, וזה מצטבר.
אברהם-בייגה שוחט: מה קרה לייצוא בשנה שעברה?
ויצמן שירי: זה לא היה בתקציב של משרד התעשיה והמסחר.
ויצמן שירי: הייצוא גדל בצורה משמעותי בתחום האלקטרוניקה.
ויצמן שירי: אל תהיה גאה בתקציב הזה.
אברהם-בייגה שוחט: אני שואל אותו מה קרה לייצוא.
אברהם-בייגה שוחט: זה הכל.
ראובן חורש: בשנה שעברה הייצוא התעשייתי בהיי-טק גדל ב-42% והייצוא הכולל גדל ב-20%, כאשר התעשיות המסורתיות גדלו ב-10%.
ראובן חורש: כל זה קרה עד ספטמבר.
ראובן חורש: מאז ספטמבר יש ירידה.
ויצמן שירי: זה בזכות האוצר?
אברהם-בייגה שוחט: לא, זה בזכות חבר הכנסת שירי.
ויצמן שירי: לא בזכותי.
ויצמן שירי: גם לא בזכותי המדינה נראית כפי שהיא נראית.
ראובן חורש: המשרד הזה צריך גם לפעול.
ראובן חורש: יכולה להיות עליו בקורת, יכולה להיות בקורת על כל משרדי הממשלה, על היעילות ועל מספרי עובדים.
ראובן חורש: אבל לא יתכן שתקציבו התפעולי של משרד הוא 160 מיליון שקל והוא יידרש לקצץ בתקציב התפעולי שלו 10 מיליון שקל, כאשר משרד אחר, כמו משרד האוצר, שהתקציב התפעולי שלו הוא 1.3 מיליארד שקל נדרש לקצץ 10 מיליון שקל ואף משרד ראש הממשלה, שהתקציב התפעולי שלו 600 מיליון שקל מקצץ רק 2 מיליון שקל.
ראובן חורש: נכון שזה בטל בשישים לעומת עשרות המיליונים של הפיתוח אבל מישהו צריך לעשות גם את העבודה כדי לממש את מה שאנחנו רוצים לעשות.
דליה איציק: עוד לא קרה לי דבר כזה בחיים.
דליה איציק: בכל זאת הייתי סגנית ראש עיר, הייתי שרה לאיכות הסביבה, עשיתי כמה דברים בחיים.
דליה איציק: באתי למשרד ואמרתי שאני צריכה מהדקים.
דליה איציק: שאלתי את המזכירה למה אין מהדקים והיא אמרה לי: אין.
דליה איציק: יש אפס תקציב תפעולי.
דליה איציק: קראנו לחשב והוא ואמר: אין.
דליה איציק: אני מתביישת להגיד לכם, אין אפילו נייר טואלט.
דליה איציק: האוצר פשוט שוחט אותנו, לא מאפשר לנו לזוז.
ראובן חורש: את העניין של איזורי הפיתוח ותוכנית העידוד אני אבקש ממר משה מרחביה להבליט.
ויצמן שירי: לא אמרת דבר על העניין של חוק עידוד השקעות הון, שמ-1.4 בממוצע זה עומד על 870 מיליון שקל.
ראובן חורש: היתה פה ירידה של התחייבות מזומנית ל"אינטל" שנגמרה.
ויצמן שירי: כל שנה התקציב היה בסדר גודל כזה.
ויצמן שירי: זה לא מה שקרה היום עם "אינטל".
ויצמן שירי: "אינטל" זה מ-1996 והמצוקה היום היא יותר גדולה ממה שהיא היתה ב-1996.
ראובן חורש: אני רוצה להצביע על עוד נקודה אחת בעניין איזורי הפיתוח.
ראובן חורש: הקיצוץ באיזורי תעשיה הוא יותר גדול משום שחלק גדול מהתקציב שלנו הוא הוצאה מותנית בהכנסה.
ראובן חורש: היתה הערכה של הכנסה של 170 מיליון שקל אך כעת אנחנו מעריכים שההכנסה תהיה 60-70 מיליון שקל.
ראובן חורש: כל אותם איזורי תעשיה שאתה לא יכול למכור, כמו בעטרות או בברקן, ואין לנו שם תקבול, כלומר מה שנשאר לנו בעצם הוא עוד 100 מיליון פחות ממה שכתוב.
ראובן חורש: כלומר, באיזורי תעשיה אנחנו במצב קשה.
ראובן חורש: מר משה מרחביה, בבקשה.
משה מרחביה: מינהל איזורי פיתוח מופקד על פיתוח התשתיות בפריפריה.
משה מרחביה: אני רוצה להתמקד פה בשני תחומים במסגרת הפעילות.
משה מרחביה: הראשון הוא פיתוח התשתיות לפארקי התעשייה.
משה מרחביה: הכוונה היא פיתוח תשתיות ליצירת סביבת עבודה מושכת לתעשיה, כדוגמת עומר, תפן, טרדיון(?) וכיוצא בזה.
משה מרחביה: אבל רבים מאיזורי התעשיה בפריפריה הם לא במצב הזה כי הם לא נבנו בשנים האחרונות כשהיה יותר תקציב.
משה מרחביה: מוכנות וזמינות פיתוח מתמדת מעניקות לפריפריה יתרון תחרותי בהבאת מפעלים חדשים.
משה מרחביה: הזמינות היא שמעניקה את ההזדמנות.
משה מרחביה: אם אין זמינות - אין סיכוי להזדמנות.
משה מרחביה: כיום יש חסר גדול של פיתוח שטחי תעשיה בפריפריה, בהיקף של 700 מיליון שקל.
משה מרחביה: אם תסתכלו בגרף על המסך, רואים את השחיקה המתמשכת מאז 1996, שהיתה שנת שיא (כך היו גם השנים 95, 94 ו-93).
משה מרחביה: אז בין השאר נבנו אותם איזורי תעשיה שנקבתי קודם בשמם.
משה מרחביה: מאז 1996 ישנה שחיקה דרסטית מתמשכת, גם בהיקף הפעילות וגם בפער שעליו דיבר המנכ"ל בין הרשאה לבין הוצאה, כלומר הבאת הכנסות כתנאי למימוש ההרשאה.
משה מרחביה: משמעות הקיצוץ היא אי-עמידה בהתחייבות ליזמים שקיבלו קרקע, הקימו מפעלים ושילמו כסף כפי שנדרש מהם; אי קידום תשתיות ליזמים חדשים; וכפי שאמרתי, הפחתה משמעותית בסבסוד הוצאות הפיתוח.
דליה איציק: שלא נדבר על כך שאין אף הפעלה חדשה של שום פרוייקט.
משה מרחביה: אין ספק שהנתונים האלה מצמצמים את היתרון התחרותי שהיה קיים בעבר ויש בכך תרומה משמעותית למצב התעסוקה והאבטלה כיום בפריפריה.
משה מרחביה: תוכנית נוספת שהוזכרה, תקציב עידוד, טיפול ממוקד - זה חלק מהמלצות ועדת גבאי, שבין שאר המלצותיה המליצה על תקציב שנתי של כ-100 מיליון ש"ח לביצוע פרוייקטים תשתיתיים חיוניים בפריפריה, כל זה כחלופה להקטנת המענקים בחוק לעידוד השקעות הון.
משה מרחביה: במסגרת התוכנית הזאת בוצעו עד היום בישובי הפריפריה מנחתי תעופה, מתקני ביוב ---
ישראל כץ: תקציב עידוד היה בעקבות אותה משנה שקיצצה בגובה המענקים להשקעה וזו היתה התמורה בעצם לאיזורי הפיתוח.
ישראל כץ: ברגע שזה נשחק אז הורידו את גובה המענק ומצד שני לא עמדו בהתחייבות.
ישראל כץ: האם יש מפעלים או יוזמות שכתוצאה מזה לא התממשו?
משה מרחביה: זה לא שייך.
משה מרחביה: הרציו של ועדת גבאי היה לא לתת את המענקים רק לתעשיה אלא לטפל במכלול הבעיות של איזורי הפיתוח, שזה ביחד יסגור את הפערים.
משה מרחביה: בשקף הזה רואים שוב את אותה ירידה - הבטחות מול מימוש.
משה מרחביה: בשנת 2001 יש צורך ב-200 מיליון ש"ח על מנת לעמוד בהתחייבויות.
משה מרחביה: ברור שקיצוץ התקציב יעמיד בספק סיום פרוייקטים וביצוע, הפעלת פרוייקטים חדשים, שהם תיקים מוכנים לביצוע, וצירוף ישובים נוספים, שהובטח להם בהבטחות שלטוניות כאלה או אחרות שהם יצטרפו.
משה מרחביה: ברור שאין מה לדבר על כך כעת, כפי שנאמר על-ידי המנכ"ל ועל-ידי השרה, משום שהכל מחוייב.
משה מרחביה: לא רק שהכל מחוייב, גם מה שמחוייב לא מכוסה.
משה מרחביה: יש הפרשים משמעותיים, שאפשר לראות אותם פה.
דליה איציק: אני רוצה לומר ברשותך, אדוני היושב-ראש, שנפגשתי עם פורום עיירות הפיתוח מהדרום.
דליה איציק: ישב שם גם מר משה מרחביה.
דליה איציק: פקידים הם כמו שרי ממשלה, לעתים פחות טובים או יותר טובים, לפעמים יותר יעילים או פחות יעילים.
דליה איציק: אפשר להרחיב ולדבר על מה שקורה לפקידות במדינת ישראל.
דליה איציק: אבל מר משה מרחביה, שישב שם, גם בפניו וגם אחרי שהוא יצא אמרו לי: אין לך מושג כמה הוא משתדל וכמה הוא עושה.
דליה איציק: למה אני אומרת את זה?
דליה איציק: לא בגלל מר משה מרחביה אלא בגלל שהתוכנית הזאת כל-כך מלווה בלב וברגש.
דליה איציק: כל גרוש שמושקע שם הוא חיוני.
דליה איציק: אני, אגב, לא מאלה התומכים בזריקת כסף.
דליה איציק: אני לא מאמינה בשיטה הזאת.
דליה איציק: אני מאמינה בצורך להעניק לאנשים את אותם כללי עבודה בסיסיים כדי שיוכלו לעבוד.
דליה איציק: מה גם שהמרחק הוא פונקציה נוראית.
דליה איציק: אומרים לי יזמים בצורה מפורשת: עזבי אותי, עד שאני אגיע לשם הנשמה תצא לי, עדיף לי מרכז הארץ.
דליה איציק: כשאומרים לי שהאנשים הפוליטיים - בעיקר מהמפלגה שלך, אדוני היושב-ראש - רוצים לפעמים לחבר כל מיני מקומות, אני שואלת: האם את באר-שבע כבר חיברתם לארץ?
דליה איציק: את נווה יעקב כבר חיברו לירושלים?
דליה איציק: כל היום רק עובדים על זה שמחברים ומחברים.
דליה איציק: לא צריך להסתובב הרבה זמן כדי לראות שזה פשוט שתי מדינות.
דליה איציק: לפעמים יש שם בעיות מקומיות ובעיות של הנהגה מקומי, כמו בהרבה מקומות.
דליה איציק: אבל אי אפשר להגיד שבגלל שיש שם בעיה מקומית אנחנו לא נטפל.
דליה איציק: יש גם בעיות כאלה, גם בצפון וגם בדרום, כמו בכל מקום.
ויצמן שירי: זה לא בעיה של הנהגה מקומית.
ויצמן שירי: אותם הכי קל להאשים.
אבשלום וילן: לפני שנתיים כשקיבלנו את התקציב - שליש מהתקציב הזה הלך לשטחים ולא לתוך עיירות הפיתוח.
דליה איציק: אני רוצה להוסיף שאני מאוד לא אהבתי את ההערה של חבר הכנסת רן כהן, שהוא ידידי וחברי ואני מאוד אוהבת אותו.
דליה איציק: אני חושבת שכאשר שר מגיע לתפקידו עליו להבין שהם אזרחי מדינת ישראל בדיוק כמו כולם, עד שאין החלטה אחרת.
דליה איציק: אם יש החלטה אחרת, שממשלת ישראל תהיה "עם ביצים" ותחליט שהיא מפנה אותם, וזה בסדר גמור.
דליה איציק: כל זמן שהם שם, אין לי רצון לחנוק אותם.
אבשלום וילן: יש הבדל גדול בין לתת חלק לבין לתת כשליש מתקציבי העידוד האלה, שכפי שהסביר מר מרחביה הלכו לשם ולא לעיירות הפיתוח.
דליה איציק: אתה תסמוך עלי שלא תהיה שם העדפה, אבל גם לא יהיה שם זלזול מבחינתי.
ויצמן שירי: על-פי החוק הקיים 3 דקות מכאן מקבלים 24% בחוק עידוד השקעות הון, וגם בדימונה ובמצפה רמון מקבלים 24%.
ויצמן שירי: שמישהו יסביר לי מי איבד שם משהו.
ישראל כץ: יש כאן מצב ממש מיוחד.
ישראל כץ: שאל חבר הכנסת וילן קודם משהו על תוצאות הבחירות ומי בשלטון.
ישראל כץ: אבל אתם שכללתם את זה, גברתי השרה.
ישראל כץ: אני אומר את זה רק על רקע ההערה.
ישראל כץ: גם היו תוצאות מסויימות לבחירות, אתם גם בשלטון, ואתם גם תוקפים את השלטון הקודם, רק שכחתם מי ישב שם.
ישראל כץ: זה כבר שכלול של השכלול.
ויצמן שירי: חלקים מתוכנו.
ישראל כץ: עד כמה שאני יודע המפלגה שלי, שלא צריך להגן על כל מה שהיא עושה, אבל היא לא היתה בשנים האחרונות בשלטון.
ישראל כץ: קצת קשה לתקוף אותה על זה.
ויצמן שירי: אתה מדבר על שנים אחרונות?
ויצמן שירי: מדובר על פחות משנתיים.
ויצמן שירי: שנים אחרונות?
ויצמן שירי: זה לא 10 שנים.
דליה איציק: הליכוד אף פעם לא קולט שהוא היה 20 שנה בשלטון.
דליה איציק: תשאל אותם, הם בטוחים שמאז בגין הם לא היו בשלטון.
ישראל כץ: השר לשעבר רן כהן, שהוא שר מאוד חרוץ אבל באמת היינו חלוקים עליו בעניין הזה, בא והכריז הכרזות לגבי השקעות ביש"ע ועברו כבר שנתיים מאז ההכרזות ---
דליה איציק: אגב, למעשה הוא לא עשה כך.
דליה איציק: הוא היה מאוד בסדר.
ישראל כץ: אי אפשר להאשים את יש"ע בזה שאין תקציב להשקעות.
ישראל כץ: אולי אפשר להאשים את כל הממשלות על שאין תשתיות בערי הפיתוח.
ויצמן שירי: אשמים אלה שעשו את מה שעשו.
ויצמן שירי: מבקר המדינה כתב בצורה ברורה על הנגב מול תושבי יש"ע.
ויצמן שירי: הוא כתב.
ויצמן שירי: לא אני כתבתי.
ישראל כץ: אני מכבד את ההערה של השרה.
ישראל כץ: אני מכבד את המדיניות שהשרה הודיעה עליה לגבי השוויוניות של כלל אזרחי ישראל.
אברהם-בייגה שוחט: אני רוצה להעיר 2-3 הערות.
אברהם-בייגה שוחט: מכיוון שנפתחו פה דברים ברמה הכוללת, במקרו, ונאמר שאחד מתפקידי המשרד לדאוג לרמת האי-שוויון ודברים מהסוג הזה, אז אין ספק שאם תהיה תעשיה יותר טובה שתשלם משכורות יותר טובות להרבה יותר אנשים אז מדד האי-שוויון יהיה יותר סימפטי.
אברהם-בייגה שוחט: אבל זה לא תפקידו של המשרד.
אברהם-בייגה שוחט: זה גם לא בסדר העדיפויות הראשון שלו.
אברהם-בייגה שוחט: רמת האי-שוויון גדלה במדינת ישראל גם בגלל קבוצה מסויימת, בעשירון העליון, שהרוויחה הרבה יותר כסף.
אברהם-בייגה שוחט: זה המגזר שמאוד רצינו שירוויח הרבה כסף.
דליה איציק: דווקא מעניין שאתה אומר שאין זה תפקידו של המשרד.
דליה איציק: מאוד מעניין.
דליה איציק: אז של מי?
אברהם-בייגה שוחט: אני מייד אסביר לך.
אברהם-בייגה שוחט: אסביר לך עוד כמה דברים, אבל תני לי לגמור לדבר.
ויצמן שירי: של משרד העבודה והרווחה.
אברהם-בייגה שוחט: רמת האי-שוויון עלתה בגלל התעשיות הטכנולוגיות, ששילמו הרבה בעשירון העליון.
דליה איציק: נכון.
דליה איציק: נו, אז מה?
דליה איציק: זה לא סותר את מה שאמרנו.
אברהם-בייגה שוחט: אני אגיד מה שאני חושב.
אברהם-בייגה שוחט: שמעתי מה את אמרת ואני מגיב על כך.
אברהם-בייגה שוחט: אני גם אגיב על מה שאמרתי, על המדיניות הכלכלית, שצריך ללמוד מהשגיאות.
אברהם-בייגה שוחט: רק צריך לקרוא את הנתונים, מה קרה בשנה שעברה עד האינתיפדה.
אברהם-בייגה שוחט: אבל זה כנראה מסובך מדי, לקרוא גם את הצמיחה, כמה מקומות עבודה נוצרו, מה היה קצב ההשקעות, כמה ייבוא הון היה.
אברהם-בייגה שוחט: אלה דברים "לא חשובים" למשרד.
אברהם-בייגה שוחט: חשוב למשרד להגיד שהוא מטפל ברמת האי-שוויון.
אברהם-בייגה שוחט: שנת 2000 היתה אחת השנים הטובות ביותר מאז קום המדינה למשק הישראלי.
אברהם-בייגה שוחט: את זה צריך לדעת ולא להכות על חטא ולא להגיד "טעינו" ולא לבלבל את הדברים האלה.
אברהם-בייגה שוחט: צריך לקרוא את הנתונים של בנק ישראל, של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, של האוצר, של המשרד שלך, כדי להבין בדיוק מה קרה בשנת 2000.
דליה איציק: אני מעדיפה לא לענות לך.
דליה איציק: אבל ששתיקתי לא תתפרש כאילו אני מסכימה איתך.
דליה איציק: תזכור שאתה כבר לא שר האוצר.
אברהם-בייגה שוחט: כדאי לקרוא את הנתונים.
אברהם-בייגה שוחט: מן הראוי ללמוד אותם ולדעת אותם, אחד-אחד: מה היתה הצמיחה, כמה מקומות עבודה נוצרו, מה היו ההשקעות, בכמה גדל הייצוא.
אברהם-בייגה שוחט: כל זה בתקציב שכאילו עצר את הצמיחה במשק.
אברהם-בייגה שוחט: נהפוך הוא.
אברהם-בייגה שוחט: אני לא אומר שהכל בסדר בתקציב.
אברהם-בייגה שוחט: יש כמה דברים שצריך לעשות.
אברהם-בייגה שוחט: אבל צריך לראות את תפקיד המשרד במסגרת איך שמתנהל המשק הישראלי.
אברהם-בייגה שוחט: לא לפרוץ את זה ולהגיד: אנחנו נבנה מפעל במקום כזה או אחר ופתרנו את הבעיות החברתיות.
אברהם-בייגה שוחט: אם המשק יצמח אז יהיה טוב לכולם ותהיינה גם השקעות בכל המקומות.
אברהם-בייגה שוחט: ולא בכל מיני רמות של הצגת תפקיד המשרד כטיפול ברמת האי-שוויון.
אברהם-בייגה שוחט: דרך הצלחת המשק הישראלי, ואם זה יתחלק שווה ויהיו יותר מקומות עבודה עם הכנסה יותר גבוהה, זה יתן את הצמיחה ויקטין את רמת האי-שוויון.
אברהם-בייגה שוחט: לכן אני מציע להיזהר מלדבוק בכל מיני סיסמאות שלא שייכות לתפקיד המרכזי של המשרד.
אברהם-בייגה שוחט: הן יכולות להיות תוצאה של פעולת המשרד.
אברהם-בייגה שוחט: אם עושים השוואה בין תקציב המשרד לבין מה שקרה במשק, לצערי הרב זה יוצא הפוך, בגלל סיבות שבאמת לא תלויות בממשלה, לשמחתי הרבה, וטוב שהן לא תלויות בממשלה.
אברהם-בייגה שוחט: לא הממשלה הביאה את הפריחה בהיי-טק.
אברהם-בייגה שוחט: היא עשתה כמה דברים עם חברת "יוזמה" כשהתחילו עם העניין, אבל המשק העולמי עשה את מה שהוא עשה ולצערי הרב תהיה בשנה הבאה נסיגה.
אברהם-בייגה שוחט: לא כי יש למשרד התעשיה והמסחר יותר כסף או פחות כסף.
אברהם-בייגה שוחט: אירועים בטחוניים משפיעים פי אלף מאשר כל הדיבורים על עוד 50 מיליון שקל לכאן או לכאן.
אברהם-בייגה שוחט: צריך את המשרד, וצריך את כל משרדי הממשלה.
אברהם-בייגה שוחט: אבל לבוא ולהציג כאילו שמהעניין הזה נקבעת הצריכה במשק - מי שמכיר את המערכת במדינת ישראל, או בכל מקום בעולם, יודע שבין זה לבין מה שקורה בצמיחה במשק אין שום קשר.
אברהם-בייגה שוחט: מה שקובע את הצמיחה במשק זה התנאים שיש לנו פה, הצד הבטחוני, מה שקורה היום בשוק העולמי בנושא התעשיות הטכנולוגיות, שהן מובילי הצמיחה אצלנו.
אברהם-בייגה שוחט: זה תלוי אם ננהל תקציב נכון ולא נפרוץ אותו.
ישראל כץ: ברשותך, אני רוצה להשתמש בידע שלך, ולא מתוך בקורת.
ישראל כץ: אולי תוכל להגיד לנו, מה היה ההגיון בקיצוץ תקציבי תוכנית "עידוד"?
ישראל כץ: מה באמת עמד מאחורי זה?
אברהם-בייגה שוחט: אני התחייבתי להחזיר את תקציב "עידוד".
אברהם-בייגה שוחט: אגיד לך למה: רק כדי שיהיה שקט.
אברהם-בייגה שוחט: תיקחו את הניתוח, איזה סוג של דברים עשו בתקציב "עידוד".
אברהם-בייגה שוחט: חלקם טובים מאוד, הזכירו מנחת שדה תעופה, וחלקם לא במקומם.
אברהם-בייגה שוחט: הסוגיה בין יהודה ושומרון וערי הפיתוח בתקציב "עידוד" היא לא רק בעיה פוליטית.
אברהם-בייגה שוחט: אם הולכים לביתר עלית או לעמנואל ונותנים שם תקציב עידוד, ואין שם אף מפעל ואף פעם לא נהנו מחוק עידוד השקעות הון, אז מה זה שייך?
אברהם-בייגה שוחט: מה זה שייך לתקציב "עידוד"?
אברהם-בייגה שוחט: במקום לתת את זה לדימונה או לחצור הגלילית.
אברהם-בייגה שוחט: הורידו שם את חוק השקעות הון אבל האם השקיעו שם פעם באיזה מפעל?
אברהם-בייגה שוחט: אז לקחו שליש מהכסף ושמו שם, מסיבות פוליטיות ברורות.
אברהם-בייגה שוחט: ואותו דבר, האם לא בנו איזורי תעשיה בצפון ירושלים שאין שם רבע מפעל והיום באים ואומרים שחסר כסף?
אברהם-בייגה שוחט: תשאל אותו, הוא יגיד לך איזה איזורי תעשיה וכמה כסף השקיעו שם.
אברהם-בייגה שוחט: חבר הכנסת רן כהן בא וסיפר לי.
אברהם-בייגה שוחט: שאלתי את אגף התקציבים והם אמרו לי שזה נכון.
אברהם-בייגה שוחט: יש מאות דונמים מפותחים אך אין שם חצי מפעל.
אברהם-בייגה שוחט: לא משקיעים שם, אבל השקיעו בתשתית.
אברהם-בייגה שוחט: האם זה בסדר?
אברהם-בייגה שוחט: אז השר לשעבר רן כהן לא דאג להם והשרה דליה איציק כן תדאג להם?
דליה איציק: אתה מבקר פה את הפקידים.
דליה איציק: עד עכשיו שמרת על פקידי האוצר כמו משי.
דליה איציק: אני רוצה לשמור על הפקידים שלי.
אברהם-בייגה שוחט: אם את תפריעי לי, אני אקום ואלך.
אברהם-בייגה שוחט: תני לי לדבר.
דליה איציק: אל תאיים שאתה קם והולך.
דליה איציק: אפשר לחשוב שאתה בן יחיד בכנסת.
אברהם-בייגה שוחט: תני לי לדבר, אל תפריעי.
אברהם-בייגה שוחט: אני לא בן יחיד.
אברהם-בייגה שוחט: אני אומר את דברי.
אברהם-בייגה שוחט: תגידי את דברייך ואני לא אפריע לך.
אברהם-בייגה שוחט: אז אם כספים של "עידוד" שנבעו מחוק עידוד השקעות הון הלכו לישובים שלא היה בהם מעולם רבע מפעל, לבוא ולהגיד שזה היה בסדר זה קצת מצחיק.
אברהם-בייגה שוחט: באים ומפתחים איזורי תעשיה שחצי מפעל לא נבנה שם במאות מיליוני שקלים - גם זה מצחיק.
דליה איציק: במקום לכוון אותם, מקצצים להם את הראש.
אברהם-בייגה שוחט: לכן משרד האוצר בשנה שעברה ביקש שכל פרוייקט יקבל אישור, בגלל מה שקרה.
דליה איציק: זה לא יקרה יותר, כי אתם רציתם לנהל את משרד התעשיה והמסחר ועכשיו זה לא יקרה יותר.
אברהם-בייגה שוחט: לדעתי אם יש במקום מסויים צורך להקים מפעל ויש בעיה של חוסר תשתית, לא יעלה על הדעת שעיכוב תקציבי ימנע הקמת מפעל.
אברהם-בייגה שוחט: אני אומר את זה בהגדרה.
אברהם-בייגה שוחט: אני לא אומר שצריך לקחת עכשיו 300 מיליון אבל אם מחר יצטרכו להקים מפעל בכרמיאל, בבית-שאן או בדימונה, בשום מקרה לא יכול להיות מצב מסיבה כזאת לעצור את הפיתוח.
אברהם-בייגה שוחט: זה לא אומר שאפשר ללכת לתקציבים גדולים כפי שהיו ב-1996.
אברהם-בייגה שוחט: ב-1996 היה מצב אחר.
אברהם-בייגה שוחט: אני יודע מי היה אחראי על ביצוע התקציב ב-1996.
אברהם-בייגה שוחט: היתה אז צמיחה עם השקעות גדולות.
אברהם-בייגה שוחט: היום המצב הוא אחר.
אברהם-בייגה שוחט: אני חוזר ואומר, למשרד יש תפקידים מאוד חשובים ומאוד נכבדים, אבל המשרד צריך לדעת שהוא פועל בתוך מערכת ושהרבה פעמים הוא לא מכריע את הדברים.
אברהם-בייגה שוחט: לממשלה יש מגבלות, לשמחתי הרבה, בפעילות של המשק.
אברהם-בייגה שוחט: המשק יותר חזק מהממשלה וככה צריך להיות: גם ממשרד האוצר, גם ממשרד התעשיה והמסחר, גם ממשרד התיירות.
אברהם-בייגה שוחט: סיסמאות כמו "אנחנו נוביל את הצמיחה" - הצמיחה באה על-ידי 6 מיליון אנשים.
אברהם-בייגה שוחט: כל מי שעובד עושה צמיחה, בין אם הוא עובד בבנק או שהוא עובד בהיי-טק, בחקלאות או בתיירות.
אברהם-בייגה שוחט: אין דבר כזה "אנחנו מובילי צמיחה".
אברהם-בייגה שוחט: אם המשק יהיה בתנאים טובים, הוא יצמח.
אברהם-בייגה שוחט: אם הוא יהיה בתנאים לא טובים, הוא לא יצמח.
אברהם-בייגה שוחט: צמיחה לא נולדת בממשלה ולא מתחילה ולא נגמרת בממשלה.
אברהם-בייגה שוחט: הממשלה יכולה רק להפריע בעניין הזה.
אברהם-בייגה שוחט: עלה פה העניין של התשתיות.
אברהם-בייגה שוחט: מקובל עלי שלא יכול להיות מצב שבפריפריה לא יקימו מפעל כי אין כסף לתשתיות.
אברהם-בייגה שוחט: אז צריך יהיה להקצות עוד 20 או 30 או 40 מיליון שקל כדי לפתח איזור תעשיה.
אברהם-בייגה שוחט: צריך לעשות את זה אפילו אם זה לא בתקציב.
אברהם-בייגה שוחט: יש תמיד מקורות לעשות את הדברים האלה.
אברהם-בייגה שוחט: אני רוצה לסיים ולומר שאנחנו במשבר גדול מאוד והמשבר לא נובע מהמדיניות של הממשלה.
אברהם-בייגה שוחט: כל אחד יודע מה קרה ב-29.9, והנאסד"ק התחיל בירידה הגדולה בסביבות חודש מרץ.
אברהם-בייגה שוחט: קרה מה שקרה ויש לזה השפעה עלינו.
אברהם-בייגה שוחט: אנחנו חיים בתקופה רעה מאוד.
אברהם-בייגה שוחט: בטח יהיה מיתון באמריקה והסחר העולמי יירד וההיי-טק יהיה במצב יותר קשה והמצב הבטחוני לא ברור.
אברהם-בייגה שוחט: אני מקווה שהממשלה תצליח להגיע לפתרונות כלשהם.
אברהם-בייגה שוחט: לכן אני מאוד תמכתי, ועדיין תומך, בממשלה רחבה.
אברהם-בייגה שוחט: אבל צריך להביא בחשבון שמה שקורה בחדר הזה - ואני לא אומר את זה לשרה דליה איציק כשרת התעשיה והמסחר, כי עברנו עם כל השרים את אותו דבר וכל אחד הציג את מרכולתו ואת הבעיות שלו - אם העסק הזה יפתח ואם אנחנו ננהג בחוסר אחריות אז בנוסף לדברים החיצוניים, שאין לנו שליטה עליהם, אנחנו במו ידינו נגרום למצב פי 10 יותר חמור.
אברהם-בייגה שוחט: אני מציע לנהוג באחריות.
אברהם-בייגה שוחט: אז אני אומר, צריך להחזיר את "עידוד".
אברהם-בייגה שוחט: אתם שואלים אותי למה?
אברהם-בייגה שוחט: ככה, כי זה ערי פיתוח וצריך לתת.
אברהם-בייגה שוחט: אני מכיר את העניין הזה ולכן גם הסכמתי להחזיר.
אברהם-בייגה שוחט: צריך להוסיף לתשתיות של איזורי התעשיה אם יש ביקושים.
אברהם-בייגה שוחט: אם יש צורך, צריך לתת לזה ולא לחשוב פעמיים.
אברהם-בייגה שוחט: העניין הזה לא יכול להיות במחסור.
אברהם-בייגה שוחט: אבל בשאר הדברים אני מציע להיות מאוד מאוד זהירים.
ישראל כץ: אני רואה שבסוף יש הסכמה אפילו, למרות כל הלהט.
ישראל כץ: וטוב שיש להט גם.
יואל נווה: רציתי לתת לחבר הכנסת ויצמן שירי מספר נתונים, על-פי בקשתו.
יואל נווה: אבל הבנתי שכבר ניתנה תשובה.
ויצמן שירי: הוא נתן תשובה על הקטע של "אינטל".
ויצמן שירי: אבל אני גם בו-זמנית יכול להגיד ש---- בתוך הסיפור הזה ---
אברהם-בייגה שוחט: זה כסף קטן.
ויצמן שירי: זה לא כסף קטן.
ויצמן שירי: אמרו לי פה שזה 100 מיליון שקל.
חביבה כהן: 240 מיליון שקל.
ויצמן שירי: הכל מזומן.
ויצמן שירי: מיליארד ו-24 אלף שקל ל-3 שנים, 254 מיליון דולר.
ויצמן שירי: זה כבר 30% מהתקציב.
יואל נווה: מה שמעניין גם את מרכז ההשקעות בסופו של דבר זה לא התקציב המזומן.
יואל נווה: התקציב המזומן בדרך כלל הוא יותר הבעיה של משרד האוצר מאשר הבעיה של מרכז ההשקעות.
יואל נווה: למרכז ההשקעות יש הרשאה להתחייב ובמסגרת הזאת הוא חותם על אישורים עד שההרשאה ניתנת.
ויצמן שירי: אתם באים ואומרים שהעלות של חוק כזה היא כך וכך.
ויצמן שירי: אני מבקש את המספרים.
ויצמן שירי: גם אם אתה מעלה, נשאר לך 500 מיליון שקלים פנויים.
ויצמן שירי: אגב, יש על זה בטח עוד התחייבויות של עוד איזה 300 מיליון שקל.
ויצמן שירי: במקרה הכי קיצוני ישארו 200 מיליון שקלים, ואם אתה תגדיל ב-50% אז העלות היא עוד 100 מיליון שקל.
ויצמן שירי: בעלות המזומן זה מסתכם ב-300 מיליון שקל.
ויצמן שירי: אני מקבל את מה שחבר הכנסת שוחט אומר.
ויצמן שירי: אני רק לא מבין.
ויצמן שירי: דווקא בגלל מה שהוא אמר: שיש אינתיפדה, וירידה של הנאסד"ק (שאנחנו עוד לא מרגישים אותה), להערכתי הולכת להיות פה התמוטטות גדולה מאוד של חברות, שעל סמך "הנפח האווירי" הלכו והתחייבו בסכומי עתק: במשרדים, בכוח-אדם, בתשתיות, במיליון ואחד דברים.
ויצמן שירי: יש חברות ישראליות שנשחקו גם ביותר מ-60%.
ויצמן שירי: יש חברות שנשחקו ב-80%, לקחו התחייבויות של מאות מיליונים וכשיגיע הדוח הכספי שלהן וחלק גדול מההון העצמי שיש להן יימחק - והדוח הזה יתפרסם בחודש הבא (בסוף חודש אפריל) - תהיה קטסטרופה טוטאלית.
ויצמן שירי: אנחנו שמענו איך הורידו את הריבית בארצות-הברית לאפס.
ויצמן שירי: אני לא שומע פה בעניין הזה ---
אברהם-בייגה שוחט: ביפן הורידו לאפס.
ויצמן שירי: כשאתה מסתכל על ארצות-הברית, שזה היה 6.5% לפני שנה וירד ל-4.5% היום, וכשהאינפלציה בארצות-הברית היא גבוהה ב-3% ממה שקורה כאן, אז אתה מבין בדיוק.
ויצמן שירי: כתוב כאן שהכינו את התקציב הזה באוקטובר.
ויצמן שירי: קרוב לוודאי שהתחילו להכין אותו ביוני-יולי, כמו שאנחנו יודעים.
ויצמן שירי: אז היתה תחזית שהשנה הולכת להיות צמיחה של 6%-5.5%.
ויצמן שירי: המשמעות היא 6 מיליארד דולר פחות בתוצר הלאומי של מדינת ישראל.
אברהם-בייגה שוחט: 1% זה 4 מיליארד שקל.
ויצמן שירי: דיברתי בדולרים.
ויצמן שירי: זה בדיוק אותו דבר.
ויצמן שירי: זה 6 מיליארד דולר.
ויצמן שירי: לכן אני אומר, שומו שמיים, למה מחכים?
ויצמן שירי: שהקטסטרופה תהיה עוד יותר גדולה?
ויצמן שירי: בין ה-9% מובטלים לבין ה-15% - זה ככה בא, בשמיים.
ויצמן שירי: אני אומר עוד פעם, בפעם המאה, המקומות שישלמו את המחיר לא יהיו באיזור המרכז.
ויצמן שירי: אני לא צריך תשתיות בנגב.
ויצמן שירי: גם אם יעשו תשתיות בנגב, אם אין לאנשים מפעלים ואין ביקוש למפעלים, חבל על הזמן.
ויצמן שירי: בנגב לא חסר קרקעות או מים.
ויצמן שירי: בנגב חסר שישקיעו כספים.