GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רחמים מלול: אם אפשר, אני רוצה לומר כמה מילים עד שחבר הכנסת אזולאי יגיע.
רחמים מלול: ישנם שלושה זרמים בחינוך: הזרם הממלכתי, הזרם הממלכתי-הדתי וזרם החינוך העצמאי.
רחמים מלול: לגבי שני הזרמים הראשונים, ישנה הזכות לצרף זכויות פנסיה אצל מורים שעבדו באותם שני זרמים, במידה שהעובדים בהם נבחרו או מונו לרשות מקומית, או לסגן ראש רשות מקומית, כלומר: יכולים לצרף את זכויות הפנסיה שלהם, כאשר היתה הפליה ברורה לרעת עובדי החינוך העצמאי.
רחמים מלול: מורים שעבדו בזרם החינוך העצמאי, לא יכלו לצרף את זכויותיהם מן החינוך העצמאי אל עבודתם ברשות המקומית.
רחמים מלול: תיקון החוק נעשה על מנת להשוות את תנאיהם של המורים שעובדים בחינוך העצמאי ושעבדו בחינוך העצמאי, לאלה של חבריהם בזרם הממלכתי והממלכתי-דתי, כי היתה כאן הפליה ברורה, ואם אינני טועה, חבר הכנסת דוד אזולאי, גם הבג"צ נתן את דעתו לנושא הזה.
דוד אזולאי: אני הייתי נוכח בכל הדיווחים של משרד האוצר, ובאף דיווח משרד האוצר לא הודיע מה העלות הכספית של הסעיף הזה.
דוד אזולאי: זה רק אומר שאין הערכה כספית ואין פה עלות כספית גבוהה כל כך כפי שמנסים לצייר.
דוד אזולאי: בסך הכל מדובר פה על תיקון הפליה לטובת מגזר אחד, שבמשך שנים קופח.
דוד אזולאי: במשך ארבע שנים מנסים לחוקק את החוק הזה, עד שלאחרונה הוא עבר.
דוד אזולאי: אני לא רואה לנכון כרגע במסגרת של שינויים של החוקים הללו, לשנות או לבטל את החוק הזה.
דוד אזולאי: לא מדובר בעלויות כספיות גבוהות.
דוד אזולאי: מדובר בסך הכל בתיקון הפליה של שנים רבות בין עובדי החינוך העצמאי לבין מורים שמשרתים בחינוך הממלכתי או בחינוך הממלכתי-דתי.
ימימה מזוז: אני רוצה להגיד שאין כאן שום שאלת הפליה.
רחמים מלול: גברתי, אנחנו לא שבים לדון בחוק.
רחמים מלול: הוויכוח התקיים כבר בוועדת הפנים ואיכות הסביבה.
ימימה מזוז: אני רוצה להשיב לך.
ישראל כץ: חבר הכנסת מלול, אנחנו מקיימים כאן נוהל מסוים.
רחמים מלול: על דיון מחדש בחוק?
ישראל כץ: לא, אבל צריך לשמוע תשובה.
ימימה מזוז: אם מציעים לדחות את החוק או לבטלו, המשמעות היא שצריך להסביר למה צריך לבטל אותו.
ימימה מזוז: אני רוצה להסביר שהנימוק של ההפליה הוא לא נימוק, מכיוון שהחוק היום מאפשר רציפות זכויות למי שהיה עובד מדינה, ומי שעבד בחינוך הממלכתי או בחינוך הממלכתי-דתי היה עובד מדינה.
ימימה מזוז: היו לו זכויות לפנסיה תקציבית במסגרת שירותו במדינה, ויהיו לו זכויות לפנסיה תקציבית ברשויות המקומיות.
ימימה מזוז: יש רציפות זכויות לא רק לעניין של ראשי רשויות וסגניהם, אלא לגבי כל מערכת היחסים של עובדי הרשויות המקומיות ועובדי המדינה.
ימימה מזוז: פה אתם מדברים על גוף שהוא חיצוני למדינה, ושאין לו הסדר של פנסיה תקציבית.
דוד אזולאי: אדוני היושב ראש, עם כל הכבוד לגברת, היא אפילו לא יודעת שיש כבר הסכם היום בין עובדי הרשויות המקומיות לעובדי החינוך העצמאי שעובדים ברשויות המקומיות, כלומר: יש הסכם רצף זכויות בזרם החינוך העצמאי, אתה מבין?
דוד אזולאי: זאת לא הפליה.
דוד אזולאי: .. אפשר להעביר את זכויותיו של עובד שעבד בחינוך העצמאי ועבר לעבוד בשלטון המקומי, וזה בסדר – רכלבסקי חתום על ההסכם הזה.
דוד אזולאי: זה לא בסדר לגבי מורים שעבדו בחינוך העצמאי, והיא מספרת לי שזאת לא הפליה, אז מה זה?
ימימה מזוז: זה עובד בשירות המדינה, וזה לא.
יהודית נאות: אני התנגדתי לחוק הזה באמצעות כל כלי דמוקרטי שעמד לרשותי, אך ברוב דמוקרטי החוק הזה אושר, למורת רוחי.
יהודית נאות: חבר הכנסת מלול וחבר הכנסת אזולאי יודעים שאני חשבתי שאין כאן הפליה.
יהודית נאות: אבל לאורך כל הדיונים בוועדת הפנים ואיכות הסביבה, בקריאה ראשונה, שנייה ושלישית, לא דובר על הרבה כסף.
יהודית נאות: אני לא חושבת שוועדת הכספים היא ועדת על לחקיקה, אלא אם יש היבט כלכלי.
יהודית נאות: לכן, זה לא פייר.
יהודית נאות: הם עברו את דרך הייסורים, ואין כאן עלות כספית לתקציב המדינה.
יהודית נאות: אני התנגדתי לחוק, אבל צריך להתחשב בכלים הדמוקרטיים; אחרת למה ועדת הפנים ואיכות הסביבה דנה בעניין כל השנה?
ישראל כץ: טוב, זה נכון לגבי כל חוק.
יהודית נאות: לכן אני מדגישה שזה לא פייר.
זבולון אורלב: אני נקראתי בזמנו כ"עד מומחה" לוועדה וגם שימשתי כמנכ"ל משרד.
ישראל כץ: יש לי בקשה.
ישראל כץ: אל"ף – אל תנהלו כאן דיאלוגים.
ישראל כץ: בי"ת – הושמעו כאן טענות.
ישראל כץ: הרי אנחנו לא מצביעים תוך דקות.
ישראל כץ: כדאי להקשיב לטענות, שכן אולי אפשר להשתכנע מהאינפורמציה.
נחום לנגנטל: יש לי הערה לסדר.
נחום לנגנטל: אדוני היושב ראש, בכל סעיף אומרים את העלות השנתית של כל סעיף.
נחום לנגנטל: אני מבקש שאתה או איוור קרשנר תכתוב את העלות השנתית.
זבולון אורלב: מהמידע שלי כמנכ"ל משרד החינוך והתרבות לשעבר, כל השנים התייחסו לעובדי החינוך כאילו הם עובדי מדינה, לצורך הגמלאות שלהם.
זבולון אורלב: היסטורית, זה הגוף היחיד במשק, שהוא מתוקף כל מיני הסכמים.
זבולון אורלב: זאת הפליה בוטה לקחת את אותם גמלאים ולהרע את התנאים שלהם, אם הם נבחרים.
זבולון אורלב: אגב, לדעתי מדובר על בין אפס לשלושה אנשים במשך חמש שנים.
זבולון אורלב: אני רוצה שנבין במה מדובר.
זבולון אורלב: אפשר לראות את ההיסטוריה של מה שקרה ב-50 השנים האחרונות, ואני אומר דברים שאני יודע אותם.
זבולון אורלב: לכן, בעיניי כל הסיפור הזה נראה מצחיק.
זבולון אורלב: אני אינני חשוד כאיש החינוך העצמאי ואין לי טובת הנאה מכך, אבל הצדק הטבעי אומר שעושים פה עוול אישי לאנשים.
זבולון אורלב: אין פה עלות.
ישראל כץ: אם כך, לא נקיים הצבעה על הסעיף הזה.
אברהם הירשזון: יש פה דבר חמור מאד, אם נציגת האוצר אמרה שאין קשר, ופה אני שומע שיש קשר.
ישראל כץ: קשר היסטורי מסורתי.
אברהם הירשזון: זה כבר לא שייך למספרים, אלא לאמינות.
משה גפני: זה נכון גם לגבי המספרים.
אברהם הירשזון: לא מעניינים אותי המספרים, אלא קודם כל האמינות.
ישראל כץ: אנחנו עוברים לסעיף הבא.
דוד אזולאי: למה לא מצביעים על זה?
ישראל כץ: כי אנחנו לא מקיימים כרגע הצבעות, אלא על מה שמוסכם.
ישראל כץ: כרגע עוד שום דבר לא מוסכם.
ישראל כץ: חשבנו שזה יהיה מוסכם, אבל שמחנו שהגעתם והבהרתם את העניין.
ישראל כץ: הסעיף הבא הוא תיקון חוק השאלת ספרי לימוד.
ישראל כץ: אני מבקש להסביר את הנושא.
יעל אנדורן: הצעת החוק המקורית קובעת שבית ספר שירצה להיכלל בתכנית של השאלת ספרי לימוד, יוכל להיכלל בתכנית זו, ובתנאי שלמעלה מ-90% מהתלמידים יסכימו להעביר את ספרי הלימוד שלהם לידי בית הספר.
יעל אנדורן: ההצעה גם קובעת בסעיף 3(ב) ששר החינוך, באישור ועדת החינוך והתרבות, יקבע אמות מידה לקביעת סכומי סיוע לבתי ספר לרכישה הראשונית של ספרי הלימוד, כאמור בסעיף (א), זאת אומרת: שר החינוך ישתתף בסיוע לבתי ספר לרכישה הראשונית של ספרי הלימוד.
יעל אנדורן: בנוסף קובעת ההצעה, ששר החינוך, באישור ועדת החינוך והתרבות, יקבע דמי שאילה.
יהודית נאות: גם היום הוא כבר קובע, בבתי הספר שבהם זה מתקיים.
יעל אנדורן: מדובר על דמי שאילה מרביים לתלמיד לפי דרגת הכיתה.
יעל אנדורן: למעשה, ההצעה עלולה להיות כרוכה בשתי הוצאות תקציביות: הראשונה – השר ישתתף ברכישה הראשונית של ספרי הלימוד, וההוצאה השנייה – שהיא כרגע לא הוצאה תקציבית, והיא הוצאה שאנחנו קובעים פה כרגע שההורים ישתתפו בדמי השאילה המרביים.
יעל אנדורן: ניסיון העבר בוועדת החינוך והתרבות מראה שבמקרים רבים מאד של גביית תשלומים מההורים, ועדת החינוך והתרבות ושר החינוך החליטו לבטל את תשלומי ההורים על מנת להקל את התשלומים השונים המוטלים על ההורים.
יעל אנדורן: זה קרה באגרת בריאות לתלמיד לפני שלוש שנים, בנושא אגרת דמי שכפול ובנושאים נוספים.
ויצמן שירי: מה העלות התקציבית, בהנחה שוועדת החינוך והתרבות לא תבטל את האגרות האלה?
ישראל כץ: חברי הכנסת, אני מבקש לשמור על סדר הדיון.
ישראל כץ: אני רוצה שתאפשרו ליעל אנדורן לסיים את דבריה.
ישראל כץ: לאחר מכן, אני רוצה לשמוע את יוזם החוק, חבר הכנסת אורלב.
יהודית נאות: הוא לא היוזם, אנחנו יוזמי החוק.
זבולון אורלב: הם יוזמי החוק, אני יושב ראש הוועדה.
ישראל כץ: אז יוזמי החוק, בגיבוי יושב ראש הוועדה.
יעל אנדורן: העלות התקציבית הישירה לחוק היא אכן אותם סכומי סיוע שיקבע השר להשתתפות ברכישה הראשונית של ספרי הלימוד.
יעל אנדורן: העלות הזאת תלויה במספר בתי הספר שיצטרפו לתכנית.
יעל אנדורן: העלות הזאת היא פונקציה של אישור הוועדה.
יעל אנדורן: אנחנו מציעים לדחות את תחילת היישום בשנה אחת.
יהודית נאות: למה לדחות?
יהודית נאות: הרי כבר דחינו בשנה.
אוהד מראני: אנחנו רוצים להשאיר לממשלה החדשה - במסגרת ההחלטות על תקציב 2002 - ולמשרד החינוך להחליט מה הם עושים בעניין.
אוהד מראני: אבל ההצעה של הסכום תהיה במסגרת תקציב משרד החינוך לשנת 2002, שעליו הממשלה כבר החליטה ועוד לא התחילה לדון.
ישראל כץ: מי הם יוזמי החוק?
ישראל כץ: שני הפרופסורים נאות ונודלמן.
יהודית נאות: ברשותכם, אני רוצה שיושב ראש הוועדה ידבר.
זבולון אורלב: מערכת החינוך מקיימת פרויקט מזה עשר שנים בעניין השאלת ספרי לימוד.
זבולון אורלב: במשפט אחד, תלמיד משאיר בסוף שנת הלימודים את כל חבילת הספרים שלו, בית הספר לוקח את המהדורות שהתיישנו ואת הספרים החסרים, ובאגרה שההורים משלמים, הוא מחדש.
זבולון אורלב: התלמיד מגיע לשנת לימודים חדשה ולכיתה חדשה, והוא מקבל ערכת ספרים.
זבולון אורלב: האגרה היום עומדת בין 200 ל-250 שקלים מול הוצאה של בין 600 ל-1,000 שקלים, שהורים צריכים לשלם עבור רכישת ספרים חדשים, ולכן ההוזלה היא הוזלה משמעותית.
זבולון אורלב: צריך לדעת ש-400,000 ילדים הם ממשפחות מתחת לקו העוני, ויש ילדים שבאים לבתי ספר ללא ספרי לימוד.
זבולון אורלב: ההוצאה היחידה היא הוצאה חד-פעמית של בית ספר שמצטרף לפרויקט, כדי פעם אחת להסדיר ולהשלים.
זבולון אורלב: היום משלימים בסדר גודל של כ-40,000 שקלים.
זבולון אורלב: זאת ההוצאה לבית ספר, כלומר: אם תוסיף עוד 100 בתי ספר, פירושו של דבר 4,000,000 שקל.
זבולון אורלב: יש כ-1,000 בתי ספר שכבר החלו בפרויקט הזה.
זבולון אורלב: ב-2,000 בתי ספר זה עדיין לא עובד.
זבולון אורלב: מה אומר החוק?
זבולון אורלב: שבית ספר שרוצה להצטרף, במדרג של שלוש שנים השר צריך לצרף אותו.
זבולון אורלב: לא כתוב בחוק שבשנה הראשונה, שזאת שנת הלימודים הקרובה, צריך "לעשות" שליש.
זבולון אורלב: הוא יכול להגיד בשנת תשס"ב: אני יכול להכניס לפרויקט 100 בתי ספר, או 200 בתי ספר.
זבולון אורלב: הפרויקט עובד, מדוע לא להכניס אותו למסגרת חוק?
ויצמן שירי: תתחילו עם הנגב, אתה מוכן?
זבולון אורלב: אין טענה שהממשלה החדשה תרצה לבחון את העניין, כי זה עובד בכל הממשלות, ולכן זאת טענת סרק.
זבולון אורלב: אם רוצים, אפשר להגיד שהמדרג של שלוש שנים הוא לא מספיק ולכן להוסיף עוד שנה אחת.
זבולון אורלב: אני אשכנע אותם להוסיף עוד שנה אחת, כך שבמקום שלוש שנים יהיה מדובר בארבע שנים.
זבולון אורלב: למה לא להתחיל בזה באותם בתי ספר שבהם יש רוב לתלמידים שבאים ממשפחות מעוטות יכולות, בשכונות השיקום, בעיירות פיתוח, במגזר הערבי והבדואי?
זבולון אורלב: למה לא להתחיל עם זה במסגרת חוק?
זבולון אורלב: את יודעת שבין כה זה יעבוד, אז למה לא במסגרת חוק אלא במסגרת וולונטרית?
זבולון אורלב: אגב, נציגי אגף התקציבים אמרו לשר האוצר הקודם – וזה כתוב – שעלות החוק היא 300,000,000 שקל.
זבולון אורלב: זה פשוט לא נכון.
זבולון אורלב: גם אם כל בתי הספר ייכנסו לפרויקט בשנה אחת, מדובר ב-80,000,000 שקל לכל הפרויקט כולו.
זבולון אורלב: אם מחלקים את זה לארבע שנים שווה בשווה, מדובר ב-20,000,000 שקל.
זבולון אורלב: אני גם אומר אל תקצו בשנה הראשונה 20,000,000, אלא 15,0000 שקל.
זבולון אורלב: למה נטפלתם לכבשת הרש?
יהודית נאות: בוועדת החינוך והתרבות היינו מודעים לעניין הכספי.
יהודית נאות: קודם כל, אמר פה נציג האוצר שאנחנו מדברים פה על סדרי עדיפות של הממשלה ושל הכנסת, כי זו המטרה של הדיון.
יהודית נאות: אנחנו בוועדה שקלנו את הנושא התקציבי, ובאופן וולונטרי, מתוך אחריות תקציבית, הוועדה היא זאת שאמרה שנחיל את החוק משנת תשס"ב.
יהודית נאות: חברי ועדת החינוך והתרבות אמרו: יכולנו להחיל את החוק בשנה הנוכחית, אבל אמרנו שלא נפיל גזירות כלכליות על תקציב המדינה, ולכן נחיל אותו מתשס"ב.
יהודית נאות: אנחנו הצענו את זה.
יהודית נאות: מה עשה משרד האוצר?
יהודית נאות: הוא לא הכניס את החוק בבסיס התקציב, ועכשיו הוא מכניס אותו לחוק ההסדרים.
יהודית נאות: הרי אם החוק הזה היה חל כבר מספטמבר 2000, זה כבר היה בבסיס התקציב.
יהודית נאות: יש לנו אחריות תקציבית.
יהודית נאות: עכשיו החוק בהקפאה, כאשר לעולם חוק מוקפא איננו יוצא מהקפאה.
יהודית נאות: בחוק הזה גלומות עוד תכונות חיוביות.
יהודית נאות: אנחנו רוצים שהספרים יהיו מאושרים, שלא תוחלפנה מהדורות חדשות לבקרים, ושגם תהיה בקרה על חוברות הכרומו.
יהודית נאות: הצעת החוק הזאת מבוססת על דוח מבקר המדינה.
מיכאל נודלמן: אני מסכים עם כל הדברים הללו שנאמרו, אבל אני רוצה להוסיף כמה דברים.
מיכאל נודלמן: אנחנו תמיד מדברים על העוני ועל הילדים העניים.
מיכאל נודלמן: פה מדובר על השקעה ב-400,000 ילדים עניים, ועבור משרד האוצר פתאום 15,000,000 שקל זה כל כך הרבה כסף?
מיכאל נודלמן: אני משווה את החוק הזה לחוק משפחות ברוכות ילדים, שזה אולי חוק צודק, אבל זה חוק רגרסיבי.
מיכאל נודלמן: פה מדובר בחוק פרוגרסיבי, שנותן לילדים ישירות.
אברהם הירשזון: אני מצטרף לדבריו של יושב ראש ועדת החינוך והתרבות.
יהודית נאות: אני לא עוסקת בכספים, אבל אני מבקשת שתקבעו אתם את הגג הראוי להצעת החוק הזאת לשנת התקציב תשס"ב, רק אל תהרגו את החוק.
זבולון אורלב: העיקרון חשוב.
יהודית נאות: אם מדובר ב-40,000 שקל לבית ספר, תקבעו אתם 100 בתי ספר, 200 בתי ספר, או 300 בתי ספר.
יהודית נאות: אנחנו מבטיחים שהמגזרים שיקבלו לראשונה את הזכות על המפעל הזה, ייקבעו על פי אמות מידה של אשכולות חינוך ואשכולות סוציו-אקונומיים.
ויצמן שירי: האם אפשר להתחיל עם אשכול 1 ואשכול 2?
יהודית נאות: זאת הכוונה.
ויצמן שירי: מה העלות לאשכול 1 ולאשכול 2?
יהודית נאות: 15,000,000 שקל.
עופר חוגי: מכיוון שבחוק הזה יש הרבה תיקונים, אני מציע לא לדחות את החוק, אלא ליישם את החוק, ושנציגי האוצר יקבעו סכום מסוים שיהיה גם בתור הבסיס.
יוסף יצחק פריצקי: הנקודה היא להגדיל תקציב ולתת עדיפות לאשכולות 1 ו-2.
ישראל כץ: סיימנו את הדיון על הסעיף הזה, עד להצבעה.
ישראל כץ: הסעיף הבא – תיקון חוק חינוך חינם לילדים חולים.
ישראל כץ: בבקשה תסבירו את החוק בתמצות, כדי שנוכל להתקדם.
יעל אנדורן: הצעת החוק מסדירה את המסגרת לטיפול וחינוך לילדים חולים, השוהים בביתם מעל ל-21 יום ולילדים מאושפזים בבתי חולים.
יעל אנדורן: המצב הנוכחי הוא שברוב בתי החולים שבהם שוהים ילדים, קיימות מסגרות חינוכיות.
יעל אנדורן: ההצעה, למעשה, מרחיבה את המצב, כי היא קובעת שגם מי שיהיה בבית יהיה זכאי לחינוך, בהתאם למה ששר החינוך יקבע בתקנות.
יעל אנדורן: ההצעה מחייבת גם שינוי ארגוני מבחינת משרד החינוך, שהיום לא שולח מורים פורמליים לבתי הילדים, אלא העמותות מבצעות זאת.
יעל אנדורן: ההצעה שלנו היא לדחות את יישום החוק בשנה מתשס"ב ל-תשס"ג.
אבשלום וילן: למה אין לכם הערכת אומדן?
תאופיק חטיב: לא שמענו מה העלות.
זבולון אורלב: גם החוק הזה מוחל בהדרגה.
זבולון אורלב: היה ברור שאי אפשר להשתלט על העניין בשנה אחת, והחוק לא קובע מה ההדרגה.
זבולון אורלב: צריך להבין שיש היום ילדים חולים במחלות כרוניות ששוכבים בבית, מפסידים בחינות בגרות, לא עולים מכיתה לכיתה, והמדינה מתנערת מהם.
זבולון אורלב: אלה ילדים בגיל חינוך חובה.
זבולון אורלב: אני אומר שוב, שיש להגדיר סכום – מיליון שקל, אבל להתחיל.
אוהד מראני: אז בשביל זה לא צריך חוק.
זבולון אורלב: שוב, אין פה שאלה של מדיניות שהממשלה לא רוצה בה.
ויצמן שירי: אנחנו שמים לב לכך שחמשת הסעיפים - -
ישראל כץ: זכות הדיבור שלך מבוטלת.
ישראל כץ: אתה לא תתייחס לסעיפים הקודמים.
ויצמן שירי: אין להם שום הערכה תקציבית לאף סעיף, אז איך הם הגיעו לשלושה מיליארד שקל?
ויצמן שירי: הם לא יודעים כמה עולה כל דבר, ולכן הם לא יכולים לזרוק לעיתונות את הסכום שלושה מיליארד שקל.
ישראל כץ: חבר הכנסת ויצמן, נראה לי שהסעיף הבא הרבה יותר חשוב לך.
ויצמן שירי: מה זה שייך?
ישראל כץ: חבר הכנסת אורלב, אני שמעתי את הדברים שאמרת, והם נכונים, אבל ביחס למכלול, אני עומד להצביע כרגע, ואני ממליץ לקבל את הצעת האוצר בסעיף הזה.
ישראל כץ: אני עומד לקיים כרגע הצבעה.
עופר חוגי: האם נציגי האוצר מוכנים להקצות שני מיליון או שלושה מיליון שקל?
ישראל כץ: חבר הכנסת חוגי, עם כל הכבוד, יש לי משימה לבצע.
ישראל כץ: אני ממליץ לוועדה להצביע בעד הנושא.
ישראל כץ: הרי כל חוק הוא חשוב וכל חוק הוא צודק, וכבר אמרנו את זה, ואין על זה ויכוח בכנסת.
ישראל כץ: יהיה דיון לגבי כל החוקים; אנחנו לא מצביעים על החוקים האחרים, אלא אם כן הם בשלים.
ישראל כץ: החוק הזה הוא לא בשל.
ישראל כץ: החוק הזה נוגע בנקודה שהיא לא מאורגנת.
נחום לנגנטל: בואו נצביע על החוק הזה יחד עם שאר החוקים.
ישראל כץ: ביחס לחוקים האחרים או לחלק מהם, נדון על כל אחד.
ישראל כץ: לא ייגרם נזק אם נדחה את החוק הזה, כי הוא עוד לא בשל בלאו הכי.
נחום לנגנטל: יש לי שאלה לסדר.
נחום לנגנטל: מה אכפת לך לדחות את ההצבעה עליו?
ישראל כץ: כנראה שאכפת לי.
ישראל כץ: אנחנו נצטרך להפעיל הרבה שיקולי דעת היום.
ישראל כץ: אני מציע לוועדה לקבל את ההצעה, כפי שהיא כתובה כאן.
אברהם-בייגה שוחט: חבר הכנסת כץ, לא הבנו למה הודעת שההצבעה תתקיים בסוף, אבל אתה בסוף מצביע עכשיו.
ישראל כץ: לא אמרתי שהיא תתקיים בסוף, אלא אמרתי שצריך להיות שיקול דעת לגבי הדברים.
יוסף יצחק פריצקי: אדוני היושב ראש, יש לי הצעה לסדר.
יוסף יצחק פריצקי: צריך לפחות לחכות שש דקות, כדי להביא אנשים להצבעה.
ישראל כץ: אין שום בעיה.
ישראל כץ: אם אתה רוצה לקבל חמש דקות כדי להביא אנשים להצבעה, תקבל חמש דקות.
ישראל כץ: אני אומר עוד פעם, שאני אציע להצביע על חוק שייראה שהוא בשל להצבעה.
ישראל כץ: ביקש חבר הכנסת פריצקי חמש דקות, ואני נותן לו אפילו שמונה דקות עד השעה 12:50.
ישראל כץ: חבר הכנסת שוחט, לא ייתכן שמצד אחד אתה תיתן עצות בהתחלה שצריכים להיות מסורים לקואליציה, ומצד שני כשרוצים להתקדם, יש לך עצות אחרות.
ישראל כץ: זה ייתכן, אבל אני עדיין מפעיל את שיקול דעתי.
ויצמן שירי: אוהד מראני, האם אתה מוכן להקציב לעניין מיליון שקל?
אוהד מראני: אבל בלי חוק.
ויצמן שירי: האם אתה מתחייב לפרוטוקול שאתה מעביר מיליון שקל צבוע?
זבולון אורלב: למה לא במסגרת חוק?
ויצמן שירי: אבל מה זה משנה?
ויצמן שירי: הוא אומר לך שהוא מתחייב לפרוטוקול.
זבולון אורלב: זה משנה מאד.
זבולון אורלב: מה עם השאלת ספרים?
יוסף יצחק פריצקי: כנ"ל.
ישראל כץ: חבר הכנסת פריצקי, אני רוצה להגיד לך שאני מעריך מאד את דאגת תנועת שינוי – שאתה מייצג אותה כאן בצורה יפה - לתקציב המדינה בכל חוק שלא נוגע לחוק שאתם הצעתם.
יוסף יצחק פריצקי: אני רוצה לומר לך, אדוני היושב ראש, שחוק השאלת ספרים לא נועד למצביעי שינוי.
יוסף יצחק פריצקי: מה אתה מבלבל את המוח?
יוסף יצחק פריצקי: הוא נועד לילדים עניים, ואין לנו מצביעים עניים - -
ישראל כץ: מי שעושה כאן פופוליזם זה רק אתם, משום שהטיעון שלך לגבי כל החוקים זה שאסור לפגוע בתקציב המדינה, למרות שאתה באופוזיציה – ואני מאד מכבד את זה – אבל כשיש חוק שנוגע לסיעתך, אתה יודע להילחם.
יוסף יצחק פריצקי: איזה מן דבר זה?
ויצמן שירי: יש לי הצעה שמקובלת גם על חבר הכנסת זבולון אורלב, לגבי המיליון שקל שאתה מאשר שתדאג לצבוע.
אוהד מראני: אני לא מאשר.
ויצמן שירי: אתה אמרת שאתה תאשר.
ישראל כץ: חבר הכנסת אורלב, האם אתה מוכן להצעה הזאת, שנראית לי די בסדר?
זבולון אורלב: אני מקבל אותה.
זבולון אורלב: אני שוקל בכובד ראש את ההצעות של אוהד מראני.
זבולון אורלב: אני רק מבקש שוב לא לעשות את אותו דבר בעניין השאלת ספרי לימוד, אלא להתחיל עם החוק ב-15,000,000 שקל.
ישראל כץ: ברור שמדובר על מכלול.
זבולון אורלב: לגבי העניין של ילדים חולים, ייתכן שאפשר להתפשר על מיליון שקל בהתחלה.
אוהד מראני: ברשותכם, אנחנו לא רוצים להיכנס כאן למשא ומתן תקציבי.
ויצמן שירי: האם אתה מוכן להתחייב על מיליון שקל לילדים חולים?
אוהד מראני: אני לא רוצה כרגע להתחייב.
ויצמן שירי: אנחנו מעלים את זה להצבעה.
ישראל כץ: האם אתה הודעת שיינתן לנושא מיליון שקל?
אוהד מראני: אני לא רוצה לסגור את זה.
נחום לנגנטל: מה ההודעה של ראש אגף התקציבים?
נחום לנגנטל: אם הוא אומר שהוא נותן, ללא חוק, X כסף, חזקה עליו שהוא יבצע את הדברים.
אוהד מראני: אני מוכן להגיד X כסף, בלי להגיד מה ה-X.
אוהד מראני: ה-X יהיה בסיכום עם שר האוצר, ואנחנו נגיד לכם את זה היום.
ישראל כץ: אני רוצה לברך את יושב ראש ועדת החינוך והתרבות ואת יוזמי החוק.
ישראל כץ: אני חושב שהסיכום הזה הוא חשוב, וגם נכונות משרד האוצר חשובה.
ישראל כץ: הנכונות הזאת נרשמה.
ישראל כץ: יחסית לנסיבות שאנחנו נמצאים בהן, עצם העובדה שמתחילים ביישום הנושא, תואמת ליישום הנושא.
ישראל כץ: בעד – כולם נגד – אין נמנעים – אין תחילת יישום החוק תידחה בשנה, והאוצר התחייב להעביר סכום כסף לעניין, כפי שיסוכם עם שר האוצר.
ישראל כץ: תודה רבה, זה התקבל פה אחד.
ישראל כץ: הסעיפים הבאים קשורים לחוקי הנגב בהכללה.
ישראל כץ: נראה לי שיושב ראש הכנסת רוצה להתייחס לנושא.
אברהם דבורי: אדוני היושב ראש, אני מודה על רשות הדיבור, ואני מתנצל בפני חברי הכנסת על ההתפרצות למהלך הדיון.
אברהם דבורי: אני מבקש בקשה אחת, שהיא מעבר למה שאנחנו עושים כאן בכנסת.
אברהם דבורי: התפתח דיון ציבורי כבר – ואני ראיתי שיש גם מחלוקת בין שר האוצר לבין ראש הממשלה בנושא חוק נכי רדיפות הנאצים.
אברהם דבורי: אני לא יכול לתאר לכם כמה פניות הגיעו אליי למשרד היום לכנסת בנושא הזה, יותר מכל דבר אחר שאנחנו עוסקים בו.
ויצמן שירי: חבר הכנסת פריצקי, תגיד לי, אתה לא מתבייש?
ויצמן שירי: מה קרה לך?
יוסף יצחק פריצקי: סלח לי!!!
ויצמן שירי: מה זאת אומרת "סלח לי"?
ויצמן שירי: אני לא סולח לך, תתייחס בכבוד.
ישראל כץ: חברי הכנסת פריצקי וויצמן.
ויצמן שירי: הוא צוחק כשיושב ראש הכנסת מדבר.
ישראל כץ: האם יש כאן אנשים שהם מומחים להבעות פנים?
ישראל כץ: דנים כאן בנושא רציני.
ישראל כץ: יושב ראש הכנסת רוצה לומר את דברו, הוא לא מחייב אנשים.
ישראל כץ: הוא מביע את דעתו – בבקשה.
ישראל כץ: הוא מדווח לנו על פניות של הציבור, ואני חושב שחשוב שנדע זאת.
אברהם דבורי: הגיעו עד לרגעים האלה המון פניות ציבור בטלפונים, בפקסים ובפניות אישיות.
אברהם דבורי: מדובר כאן בנושא שהסמל שלו הוא יותר גדול מבחינה משמעותית בהרבה מן הדברים שאנחנו עוסקים כאן.
אברהם דבורי: אם הדבר היה נגמר בהסכמה לפני כן, להעלות או להעלות זה סיפור אחד.
אברהם דבורי: מרגע שזה הפך להיות מחלוקת ציבורית, אני רוצה להבהיר לחברי הכנסת את הפניות של הציבור, ולבקש בנקודה הזאת להתעלות מעל למחלוקת, כדי שלא ייווצר חלילה מצב שנראה שהכנסת מצביעה כנגד נכי רדיפות הנאצים.
אברהם דבורי: זאת כל הבקשה שלי בנקודה הזאת של הדיון, לא יותר.
ישראל כץ: תודה רבה לאדוני יושב ראש הכנסת.
אברהם-בייגה שוחט: האם פנית גם לממשלה?
אברהם דבורי: כן.
ישראל כץ: אני מודה לך, אדוני יושב ראש הכנסת.
ישראל כץ: אנחנו נתייחס בכובד ראש לפנייה החשובה הזאת.
אבשלום וילן: מאתמול שר האוצר וראש הממשלה לא מדברים, והוועדה סובלת מזה.
ישראל כץ: אדוני יושב ראש הכנסת, אולי היית רוצה גם לברך את אנשי הנגב שנמצאים כאן?
אברהם דבורי: נמצאים פה חברי הכנסת ויצמן, סבן ושוחט.
ויצמן שירי: במקרה הזה, זה לא כולל את חבר הכנסת שוחט.
יוסף יצחק פריצקי: בושה וחרפה!
יוסף יצחק פריצקי: האם אנחנו לא מקבלים טלפונים מאנשים?
יוסף יצחק פריצקי: האם אני לא יודע מה זה נכי רדיפות הנאצים?
יוסף יצחק פריצקי: מה זה הדבר הזה?
יוסף יצחק פריצקי: האם אני לא מקבל טלפונים מאנשים ואתה לא מקבל טלפונים מאנשים?
יוסף יצחק פריצקי: בשביל זה צריך יושב ראש כנסת?
יוסף יצחק פריצקי: סליחה אדוני היושב ראש, אני מוחה על כך.
משה גפני: מותר ליושב ראש כנסת להביא בפני הוועדה את הפניות של הציבור בנושא של נכי רדיפות הנאצים.
ויצמן שירי: זה לא שמותר לו, אלא זאת חובתו.
יוסף יצחק פריצקי: אני לא מתייחס לחוק באופן ספציפי.
אברהם הירשזון: חבר הכנסת פריצקי, תירגע.
יוסף יצחק פריצקי: חבר הכנסת אברהם הירשזון, אני לא מתייחס לחוק שלך, אין לי ויכוח אתך.
ישראל כץ: חבר הכנסת פריצקי, המחאה שלך נרשמה.
ישראל כץ: אני התרתי ליושב ראש הכנסת לומר את מה שהוא אמר, ואלה דברים חשובים.
ישראל כץ: אני חושב שחשוב מאד שלא יצטייר כאן, חלילה, הרושם שהוויכוחים כאן הם על איזו טקטיקה, אלא על עצם הנושא החשוב הזה.
ישראל כץ: כל הוועדה מאוחדת בחשיבות הבלתי רגילה של הנושא, וכך אנחנו נשאיר את הדברים.
ישראל כץ: חבר הכנסת פריצקי, אתה יכול לגשת ולומר ליושב ראש הכנסת את מה שיש לך לומר לו.
ישראל כץ: אתה לא צריך לעשות את זה על חשבון הדיונים, בייחוד כשהגענו לסעיפים שנוגעים לנגב.
ישראל כץ: אנחנו עוברים לסעיף 9, חוק לעידוד השקעות הון – אי-תחולה תיקון מס' 51.
ישראל כץ: לאחר מכן אנחנו נדון ברצף בחוק הלוואות לדיור, סעיף 10 ובחוק פקודת מס הכנסה, סעיף 11.
ישראל כץ: אני מבקש מחברי הכנסת לשמור על שלווה ועל איפוק.
אוהד מראני: מדובר כאן על הצעת חוק שבאה להגדיל את שיעור מענקי עידוד השקעות הון למפעלים בנגב.
אוהד מראני: ההצעה הזאת מעלה את המענקים לשיעורים שהם לא סבירים לדעתנו.
אוהד מראני: בינתיים הושגה פשרה בין כל מרכיבי הממשלה.
אוהד מראני: הפשרה מדברת על שיעורים שהם פחות או יותר באמצע בין השיעורים הנקובים כיום לבין השיעורים שהוצעו בחוק הזה.
אוהד מראני: ההצעה הזאת תובא כהצעה מפורטת להצבעות יותר מאוחר.
רחמים מלול: אדוני, יש לי בקשה, שההצבעה על כל שלושת חוקי הנגב תתקיים בו זמנית, ושלא תהיה הצבעה על כל חוק בנפרד.
ישראל כץ: אנחנו נשקול את הבקשה.
ישראל כץ: חבר הכנסת ויצמן שירי, נדמה לי שאתה היית יוזמו ומולידו של החוק.
ישראל כץ: מי שירצה התראה לגייס מצביעים, תמיד יקבל.
ישראל כץ: חבר הכנסת ויצמן שירי, הייתי רוצה לשמוע בקצרה את ההתייחסות שלך לחוק, אבל גם לנושא הזה של פשרה, כי אם יש פשרה, רק נוכל לברך עליה ולאשר אותה.
ויצמן שירי: הפשרה היא למעשה פשרה חלקית.
ויצמן שירי: הפשרה מדברת על מה שהיה נהוג עד היום 20% - שיהיה 30%, ומה שהיה 24% - יהיה 32%.
ויצמן שירי: זאת הפשרה שסוכם עליה עם ראש הממשלה ועם שר האוצר.
ויצמן שירי: יש כרגע בדיקה נוספת, שאני צריך לקבל עליה תשובות, לגבי פשרה נוספת, שבמידה שהחוק של חבר הכנסת סבן יתקבל במלואו, אני אהיה מוכן להתפשר על עוד משהו בנושא – לא באחוזים, אלא בתחומים מסוימים של החוק.
ישראל כץ: ממתי התחולה?
ויצמן שירי: מיידית, מהאחד באפריל.
אבשלום וילן: יש לי שאלה.
אבשלום וילן: אני תומך בהצעה המקורית של חבר הכנסת ויצמן שירי, ואני גם מוכן לקבל את ההקטנה, אבל הבעיה שאם אתה אומר פשרה, אני מאד מאד לא אוהב בלשון המעטה את החצי השני של הפשרה, שפירושו של דבר שחבר הכנסת ויצמן שירי וחבריו תומכים בחוק משפחות ברוכות ילדים.
ישראל כץ: חבר הכנסת וילן, עם כל הכבוד, מסיבות עיתונאים אתה יכול לעשות גם בחוץ.
משה גפני: בנגב אין משפחות ברוכות ילדים?
משה גפני: אני לא מבין אותך.
אבשלום וילן: אני הלכתי לתקשורת?
אבשלום וילן: מה אתה קופץ - -
ישראל כץ: חברי הכנסת גפני ווילן.
ישראל כץ: חבל שזה קורה דווקא כשמצלמות הטלוויזיה כאן.
ישראל כץ: אני מבקש לשבת.
ישראל כץ: אם אתה לא סומך עליי, זה לא טוב.
ישראל כץ: חבר הכנסת וילן, המעשה היה מיותר.
ישראל כץ: ביקשתי לעסוק בכל חוק לגופו ולא להשוות.
אבשלום וילן: בסך הכל אמרתי את האמת.
אברהם הירשזון: אדוני היושב ראש, אני מבקש שיירשם בפרוטוקול שנציג מרצ בוועדה מתנגד להטבות למיעוטים במדינת ישראל.
אבשלום וילן: התנגדות מכובדת.
יעקב ליצמן: האם דיברנו היום על ה-350,000,000 שדובר עליהם אתמול?
יעקב ליצמן: האם דיברנו על 480,000,000?
ישראל כץ: חבר הכנסת וילן, ההתנהגות לא מקובלת עליי.
מיכאל קליינר: למה?
מיכאל קליינר: מותר לו להעיר הערה.
ישראל כץ: חבר הכנסת קליינר, אני מתרה גם בך.
ישראל כץ: עם כל הכבוד, אף אחד לא יגיד לי איך לנהל את הישיבה.
ישראל כץ: אני מבקש להתייחס לחוקים לגופו של עניין.
ענת מאור: חבר הכנסת גפני, אתם חוקקתם חוק - -
משה גפני: אתם חוקקתם חוק שעלותו מיליארדי שקלים.
משה גפני: אברהם שוחט עשה זאת בזמן ממשלת רבין.
משה גפני: נתתם מיליארדים למשפחות שאין בהן יוצאי צבא, החל מהילד הרביעי.
משה גפני: אתם צבועים! אנחנו היינו באופוזיציה.
משה גפני: עשיתם את זה בשביל הערבים, ואני מברך אתכם על זה.
אברהם-בייגה שוחט: יש לך מזל שיש לך יום כיפור, חבר הכנסת גפני.
משה גפני: האם אתם לא משקרים עכשיו?
ישראל כץ: חבר הכנסת גפני וחברת הכנסת נאות, זו התראה אחרונה.
ישראל כץ: חבר הכנסת שוחט, מפאת כבודך אני לא רוצה לתת לך התראה אחרונה.