GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
סמדר אלחנני: אני חושבת שבנק ישראל צריך לקחת על עצמו חלק גדול יותר מהעלות הזו.
רביב סובל: למיטב ידיעתי אסור לו.
סמדר אלחנני: כי כשאתה נכנס לבנק ישראל אתה לא משלם כלום.
רביב סובל: האפשרות עדיין נשארת.
רביב סובל: מי שרוצה יוכל להגיע לבנק ישראל.
סמדר אלחנני: אני חושבת שסניפי הדואר, שהם בתפוצה מרבית בכל מדינת ישראל צריכים לשמש יותר ויותר כמסוף.
אורי אולניק: זו בדיוק ההצעה.
יוסף יצחק פריצקי: אני מבין שאני יכול לפתוח חשבון בבנק הדואר, ויש לי פנקס שיקים.
יוסף יצחק פריצקי: כרטיס אשראי אני גם מקבל בבנק הדואר?
מירה דאיבוג: לא.
יוסף יצחק פריצקי: כלומר פנקס שיקים, חשבון – אלה הם השירותים הבנקאיים שהוא נותן.
מירה דאיבוג: והעברות כספים והוראות קבע.
רביב סובל: בעבר היו תוכניות חיסכון, לתקופה מצומצמת, וזה נגמר.
מירה דאיבוג: זה נגמר משום שלפי החוק בנק הדואר צריך להפקיד את הכספים שלו באוצר המדינה, ואוצר המדינה לא מעוניין לקבל אותם, היום.
יוסף יצחק פריצקי: ברור.
יוסף יצחק פריצקי: זה הגיוני.
יוסף יצחק פריצקי: זה הרי לא אמור להיות בנק.
יוסף יצחק פריצקי: זה אמור להיות איזשהו שירות לאזרח שכבר בא לדואר, וכן הלאה.
ישראל כץ: אם אין הערות נוספות, אני מציע לאשר את זה.
ישראל כץ: תקנות מע"מ (רישום) (תיקון) מכתב שר האוצר מיום י"ג באדר התשס"א (8.3.01)
אנה שניידר: חוק מס ערך מוסף קובע שכל התקנות לפיו טעונות אישור של ועדת הכספים, גם אם הן מהותיות, וגם אם הן טכניות.
אנה שניידר: תקנות מע"מ (רישום) קובעות את דרכי הרישום של עוסקים לצורך מע"מ, קרי – הם צריכים לקבל מספר עוסק, הם צריכים לשלם את הדו"חות, הם יכולים לקבל ניכוי מס תשומות, וכן הלאה.
אנה שניידר: המדינה חילקה לאזורים, שעל כל אזור חולש משרד מע"מ אזורי.
אנה שניידר: כשירות לציבור ישנה תוספת לתקנות מע"מ (רישום), שבה מופיעות כל הכתובות של המשרדים השונים בארץ.
אנה שניידר: עכשיו יש כנראה עדכון, הם מכניסים את התוספת ובאים לוועדת הכספים כדי לאשר.
ישראל כץ: אם כך, אני לא רואה כל סיבה שלא לאשר.
יוסף יצחק פריצקי: על זה מטרידים את ועדת הכספים?
יוסף יצחק פריצקי: על היכן יהיה משרד מע"מ?
אנה שניידר: בהרבה מאד מקומות מע"מ ומס הכנסה יושבים באותו בניין.
אנה שניידר: זה נוח.
אנה שניידר: יש פה בקשה שהנושא של בנק הדואר יתחיל רק מה- 1 ביוני.
ישראל כץ: בסדר, קיבלנו.
ישראל כץ: אישור מוסדות ציבור לעניין סעיף 46 לפקודת מס הכנסה מכתב שר האוצר מיום כ"א באדר התשס"א (16.03.01) רשימה מספר 3163901
ישראל כץ: יש כאן רשימה של מוסדות ציבור.
ישראל כץ: היה משהו לגבי נהריה.
ישראל כץ: האם ביררת אתם?
איוור קירשנר: הם אמרו שהם ישלחו לנו פקס, אך עדיין לא הגיע שום דבר.
ישראל כץ: אני מציע לאשר את זה בכפוף לכך שהם ישלחו את הרשימה.
יוסף יצחק פריצקי: אני מניח שאתה תסכים אתי לאשר את זה בכפוף לכך שחברי הנהלת העמותה מרביתם אינם קשורים לעיריה במישרין או בעקיפין.
יוסף יצחק פריצקי: אנחנו לא רוצים עוד גוף שיהיה תחת פיקודו של העיריה.
ישראל כץ: איך זה מקובל בדרך כלל, בכל מקום?
יוסף יצחק פריצקי: אני לא יודע.
יוסף יצחק פריצקי: זו פעם ראשונה שזה מגיע לפה.
ישראל כץ: למה לקבוע כלל כזה - -?
יוסף יצחק פריצקי: משום שבאיזה שהוא מקום צריך להתחיל.
יוסף יצחק פריצקי: לפי עיתון "הארץ" תבוא לכאן עוד קרן, הקרן החדשה לירושלים, שהוקמה.
ישראל כץ: היא כבר עובדת שלוש שנים.
יוסף יצחק פריצקי: הוקמה קרן חדשה.
יוסף יצחק פריצקי: אני לא חושב שאני צריך לאפשר מצב שבו קרן, שמקבלת - -
ישראל כץ: אם היית אומר שזה כלל שהולכים אתו לכל אורך הדרך – ניחא.
ישראל כץ: השאלה אם זה ריאלי לעשות את זה דווקא כאן.
אנה שניידר: האם הגוף נקרא "החברה לפיתוח נהריה"?
אנה שניידר: אני יודעת שיש רשויות שיש להן חברות לפיתוח.
יוסף יצחק פריצקי: אני רוצה לומר במה העניין.
יוסף יצחק פריצקי: אני מבין שהעיריה רוצה לגייס תורמים לפרוייקטים.
יוסף יצחק פריצקי: זה לגיטימי.
יוסף יצחק פריצקי: ברגע שנותנים זיכוי ממס על התרומות, אוצר המדינה משתתף בכך, למעשה.
יוסף יצחק פריצקי: ראש עיר יכול להחליט שבמקום לממן פרוייקט מסוים מתקציב העיריה הוא יגייס תורם, אוצר המדינה ישתתף.
יוסף יצחק פריצקי: יש פה שאלה לא פשוטה של חלוקה שוויונית, של שיקול דעת.
יוסף יצחק פריצקי: העניין הזה לא פשוט.
ישראל כץ: אבל אם המדינה מאשרת להם, הרי שרשם העמותות בדק את זה, ומשרד האוצר המליץ.
אנה שניידר: אותה טענה לא יכולה להיטען גם לגבי עמותת מרכז הפעוט, מספר 12 ברשימה?
יוסף יצחק פריצקי: אני מנסה לעשות מאמץ שתהיה איזושהי הפרדה בין הון לשלטון.
יוסף יצחק פריצקי: אני לא רוצה שיהיה ראש עיר שיאמר לתורם: תרום לקרן מסוימת, תמורת הבטחות.
יוסף יצחק פריצקי: לכאורה יכול להיות מצב שחברי העמותה לא קשורים לעיריה, וראש העיר רק לוחש על אוזנם.
יוסף יצחק פריצקי: אין לדברים סוף.
ישראל כץ: לדעתי, אם הם קשורים לעיריה, זה עדיף מאשר ההפך.
ישראל כץ: יש להם אחריות.
יוסף יצחק פריצקי: אז תכפיף את העניין לביקורת, זו עמותה.
יוסף יצחק פריצקי: – העיריה כפופה לביקורת של מבקר פנים, וזה בסדר גמור.
יוסף יצחק פריצקי: העמותה לא כפופה לשום דבר.
ישראל כץ: היא כפופה לרשם העמותות.
יוסף יצחק פריצקי: זה עלול להיות קופה ב' של העיריה.
יוסף יצחק פריצקי: אני לא רוצה מצב כזה.
ישראל כץ: משרד האוצר הגיש את הרשימה, בחתימת שר האוצר.
ישראל כץ: יש לו שיקול דעת.
ישראל כץ: יש כאן נקודה שהיא כלכלית – שמישהו יתרום, ואז המדינה, כאשר היא מזכה אותו במס – היא מפסידה כספים, מבחינה פוטנציאלית.
ישראל כץ: אם משרד האוצר, שאמור לספוג את העניין הזה, באופן תיאורטי, כמובן, מגיש לנו את זה – הנקודה הזו היא לא מענייני.
ישראל כץ: אני מקבל את זה שאתה בודק את הדברים מבחינת כללי מינהל תקין, שלא עשו כאן איזה מעשה עורמה.
יוסף יצחק פריצקי: מה שאתה מציע הוא יותר חמור – להכפיף אותם לביקורת העיריה.
יוסף יצחק פריצקי: זה לא יהיה כך.
יוסף יצחק פריצקי: אז לפחות נקבע שמרבית חברי הנהלת העמותה לא יהיו קשורים לעיריה.
ישראל כץ: אני לא יודע אם זה כלל טוב.
יוסף יצחק פריצקי: איך תפקח על העניין?
ישראל כץ: עצם זה שזו עמותה, המדינה הכירה באפשרות להפריד ישויות משפטיות, נתנה אישור לעיריות להקים עמותות.
ישראל כץ: הכללים של העיריה הם כאלה, ויש את רשם העמותות והפיקוח שלו עם כללים כאלה.
ישראל כץ: הכל נעשה בצורה מסודרת.
נחום לנגנטל: היום בחברות ממשלתיות חדשות יש רוב לעובדי המדינה.
נחום לנגנטל: פעם זה היה הפוך.
יוסף יצחק פריצקי: כי חברה ממשלתית גם כפופה לביקורת מבקר.
יוסף יצחק פריצקי: פה יש לך גוף שלא כפוף לשום ביקורת.
ישראל כץ: העיריה כפופה, ונציגיה, אם הם שם, כפופים גם הם?
ישראל כץ: אבל עצם העניין שנותנים להקים עמותה – קבעו שתהיה ישות משפטית אחרת.
ישראל כץ: ברור שאף אחד לא יכול לגנוב מהעמותות או לעשות מעשים שלא ייעשו – כי יש את רשם העמותות, ויש פיקוח.
ישראל כץ: אם המצב הקיים לא עונה על כל הבעיות – אפשר ליזום תיקונים.
אנה שניידר: לפי חוק מבקר המדינה יש אפשרות להרחיב את הסוגים של הגופים המבוקרים, בהסכמת מבקר המדינה.
אנה שניידר: יכול להיות שצריך לבדוק אם באופן כללי - -
יוסף יצחק פריצקי: אני רוצה לתת דוגמה.
יוסף יצחק פריצקי: ראש העיר הקודם של תל אביב, שלמה להט, עשה דברים נפלאים עם קרן תל אביב לפיתוח.
אנה שניידר: ובקרן ירושלים זה לא אותו הדבר?
יוסף יצחק פריצקי: כן, אבל לכאורה יוצא שיש כאן חלוקה לא שוויונית.
יוסף יצחק פריצקי: אף אחד לא רוצה לשים מבנה בשכונות עוני.
ישראל כץ: אני רוצה לחשוב על כללים חדשים, אבל אין טעם להחיל את המסקנות שעדיין אין לי על נהריה דווקא.
יוסף יצחק פריצקי: באיזה שהוא מקום זה מוכרח להתחיל.
ישראל כץ: אני הצעתי בזמנו לקחת את כל רשימות הפטורים הקיימות, לסווג אותם, ולבחון קודם כל מה קיים, גם מבחינה היסטורית.
ישראל כץ: אחרי זה אפשר לשקול כללים של פרסום לאזרחים – כמו שעושים היום במקרים אחרים, שלא רק המקצוענים יידעו איך ניתן לעשות את הדברים, אלא שכל אזרח יידע מה הזכויות שניתנות במידה ורוצים להקים קרן תרבות או קרן לפעילות חברתית – שכונתית.
ישראל כץ: – יש את אלה שמתמחים בעניין, ואם ניקח את כל מה שקיים נראה שיש לזה מאפיינים די ברורים.
ישראל כץ: אנשים לא מודעים לדברים.
ישראל כץ: איך, למשל, בעניין הכספים הייחודיים יש רשימת קריטריונים שמתפרסמת בעיתון, עם מועדים להגשה?
ישראל כץ: למה כאן אין?
נחום לנגנטל: אבל אי אפשר לקחת את נהריה כבת ערובה.
יוסף יצחק פריצקי: מה שקורה כאן הוא שלשר האוצר יש סמכות בלעדית להמליץ.
יוסף יצחק פריצקי: אני צריך להביא לאישור את מה שעבר, לא את מה שלא עבר.
יוסף יצחק פריצקי: צריך לדעת מה לא עבר, ולמה.
ישראל כץ: צריך לבדוק מה ממוצע הזמן שלוקח לאזרח שפונה לקבל תשובה, מה אחוז הבקשות שנפסלות או לא מקודמות, מה מאפיין אותם – אחרת שר אוצר מסוים יקדם עמותות תרבות ושר אוצר אחר יקדם עמותות מסוג אחר.
אנה שניידר: אני רציתי לומר שיש פתרון לבעיה שהעלה חבר הכנסת יוסף פריצקי.
אנה שניידר: בסעיף 9 לחוק מבקר המדינה יש רשימה של גופים שנתונים לביקורת המבקר.
אנה שניידר: בין היתר כתוב שזו גם כל רשות מקומית, וגם כל מפעל, מוסד, קרן או גוף אחר, שהרשות המקומית משתתפת בהנהלתו, אולם הביקורת על גוף כזה לא תופעל, אלא אם הוועדה לביקורת המדינה או מבקר המדינה החליטו על כך ובמידה שהחליטו.
אנה שניידר: כלומר, שאפשר להסדיר את העניין הזה.
ישראל כץ: אז אני מציע שנאשר.
ישראל כץ: ביקשנו את הפרטים.
ישראל כץ: אני לא יודע אם אני מעדיף שיהיה רוב לאנשי העיריה או לא.
ישראל כץ: אולי עדיף שיישבו נציגי ציבור?
יוסף יצחק פריצקי: אני מעדיף שיישבו פקידי עיריה, אם יש ביקורת.
ישראל כץ: ננסח בשם הוועדה פניה לוועדה לביקורת המדינה.
אנה שניידר: צריכה להיות החלטה שהם מעמידים אותם לביקורת.
ישראל כץ: לגבי הרשימה הזו, של ה- 5,000, אני מציע לנסות ולרכז לפי קטגוריות.
ישראל כץ: שיהיה נוהג פרסום לציבור על זכאות של אנשים לפנות ולבקש.
סמדר אלחנני: יש מדריך איך להקים עמותה למטרת מעמד של זיכוי ממס.
סמדר אלחנני: צו תעריף המכס והפטורים ומס קניה על טובין (תיקון מס' 47), התשס"א-2001 צו תעריף המכס והפטורים ומס קניה על טובין (תיקון מס' 48), התשס"א-‏2001
ישעיהו בן יונתן: בתיקון מספר 47 מדובר בתירס מתוק.
ישעיהו בן יונתן: יש כל מיני סוגי תירס, והמס על תירס הוא 0.71 לק"ג, בדרך כלל בפרטים אחרים.
ישעיהו בן יונתן: בפרט מסוים, שזה תירס קפוא, במקום לקבוע שיעור מס של 0.71, משום מה נשמט הדבר הזה.
ישעיהו בן יונתן: אם כן, זה דבר טכני לחלוטין.
ישעיהו בן יונתן: לגבי הצו השני, שהוא צו גדול יותר – אנחנו עשינו רפורמה במיסוי החקלאות.
ישראל כץ: זה נראה נושא מורכב.
ישעיהו בן יונתן: לא, הוא פשוט.
ישעיהו בן יונתן: זה נעשה בתיאום עם משרד החקלאות, עם מגדלי הפירות והירקות – על דעת כולם.
ישראל כץ: אני חושב שצריך להיות דיון בהשתתפותם – מייד אחרי החג.
ישראל כץ: זה נושא שיכולות להיות לו רגישויות.
ישעיהו בן יונתן: זה על דעת כולם – מגדלי הפירות והירקות, משרד החקלאות - -
ישראל כץ: אנחנו נקיים ישיבה אחרי החג, ונזמין משלחות.
ישראל כץ: אם אין בעיה – שיקבלו את הבשורה במקום.
ישראל כץ: אולי יהיו גורמים שירצו להעלות טענות.
ישראל כץ: זה נושא מאד מורכב.
ישראל כץ: בכל זאת, אתה הולך לאפשר כאן יבוא פירות וירקות, שזה קיים - -
יוסף יצחק פריצקי: אפשר להתייחס לפרטים האחרים?
יוסף יצחק פריצקי: – יש כאן דבש, גבינות, ועוד.
ישראל כץ: זה הכל מוצרי חקלאות.
אנה שניידר: גם אם אפשר לפרק את הדברים, מבחינת הצו.
אנה שניידר: זה במילא כרגע הועלה.
אנה שניידר: מה- 26 בפברואר, ועכשיו הוועדה צריכה לאשר את זה.
ישראל כץ: הבעיה היא שכאשר עושים דברים כאלה, צריך לדאוג שיגיעו משלחות מכל הצדדים.
ישראל כץ: נשמע את הדברים ואז נוכל להתייחס.
ישראל כץ: זה תחום שלם.
ישראל כץ: נקיים ישיבה על זה אחרי הפגרה.
יוסף יצחק פריצקי: אני רוצה להבין אבל על מה מדובר.
ישראל כץ: יש לך איזון – מצד אחד מוצרים זולים, מצד שני – יצרנים שעוסקים בזה.
יוסף יצחק פריצקי: צריך לבדוק את זה.
יוסף יצחק פריצקי: צריך להזמין גם נציגים של מחלבות קטנות.
יוסף יצחק פריצקי: יש פה ריכוזיות אדירה, כולנו יודעים על מה מדבור.
איוור קירשנר: חבר הכנסת עופר חוגי ביקש רביזיה.
איוור קירשנר: הוא טוען שהוא לא קיבל הודעה.
איוור קירשנר: אנחנו הודענו לו בפקס לבית ולמשרד.
ישראל כץ: תודה, הרביזיה לא התקבלה.
חברי הוועדה: איתן כבל
חברי הוועדה: יעקב ליצמן
חברי הוועדה: מיכאל קליינר
מוזמנים: נושא 1: אושיק בן-עטר - אגף חשב כללי, משרד האוצר
מוזמנים: רג'ין יהודה-כלף - עו"ד, אגף המכס, משרד האוצר
מוזמנים: מאיר אלמליח - מנכ"ל חברה לקירור ואריזה, מירום הגליל
מוזמנים: מירום הגליל
מוזמנים: דני גולדברג - עו"ד, פרקליטות המדינה
מוזמנים: נושא 3: עמיחי כץ - אגף התקציבים, משרד האוצר
מוזמנים: מרים גראזי-רוזנבאום - הלשכה המשפטית, משרד החינוך
מוזמנים: רוני ברקת - סמנכ"ל כלכלה ותקציבים, משרד המדע,
מוזמנים: פרידה סופר - סמנכ"לית בכירה למינהל, משרד המדע,
מוזמנים: אמנון דה-הרטוך - הלשכה המשפטית, משרד המשפטים
מוזמנים: עובדיה בן-שלום - נשיא האגודה לטיפוח חברה ותרבות,
מוזמנים: הרב ד"ר אהרן בן-דוד - מ"מ נשיא האגודה, האגודה לטיפוח חברה
מוזמנים: יגאל בן-שלום - יו"ר מכון המש"י, האגודה לטיפוח חברה
מוזמנים: אהרן גריזים - רואה חשבון, האגודה לטיפוח חברה ותרבות,
מוזמנים: פרופ' אבנר חי שאקי - יועץ, האגודה לטיפוח חברה ותרבות, תיעוד
מוזמנים: בן-ציון בן דוד - יועץ, האגודה לטיפוח חברה ותרבות, תיעוד
מוזמנים: יפה לוי - תקציבנית, מנהלת לשכה, האגודה לטיפוח
נושא 4: שלומית לביא - משרד מבקר המדינה
נושא 5: עמית לנג - משרד האוצר
נושא 5: יורם הורביץ - סמנכ"ל המשרד לאיכות הסביבה
נושא 5: יצחק גרוסמן - מנהל חטיבת כספים, רשות הטבע והגנים
סדר-היום: 2) דו"ח על הוצאות השכר של גופים ציבוריים לשנת 1999.
סדר-היום: 4) מינוי עו"ד מרדכי בס למנכ"ל משרד מבקר המדינה.
סדר-היום: החברה לקירור ואריזה, מרום הגליל בע"מ
ישראל כץ: יש את עניין הרפורמה.
א' שניידר: האם זה מסתיים ב-1 במאי?
ישראל כץ: ב-1 במאי.
א' שניידר: אל תעשה זאת בחטף.
יעקב ליצמן: תקיים ישיבה על זה רק בשבוע הזה.
יעקב ליצמן: אפילו כנסת אין עדיין, אך אפשר לזמן את הוועדה רק על זה.
ישראל כץ: נקיים זאת ביום ראשון הבא.
יעקב ליצמן: מי מוזמן ממשרד האוצר לגבי נושא רשות הטבע?
א' קרשנר: מישהו מאגף התקציבים.
יעקב ליצמן: האפשר לדחות את ההצבעה?
יעקב ליצמן: מדובר על עשרים מליון שקל לגופים האלה, וצריך לשמוע על כך.
ישראל כץ: לאיזה משרד זה שייך?
יעקב ליצמן: תיירות.
יעקב ליצמן: יש משבר בתיירות.
יעקב ליצמן: א' קרשנר: זה נקרא: רשויות פיתוח.
ישראל כץ: אבל, לאיזה משרד זה שייך?
יעקב ליצמן: כתוב: משרד האוצר.
ישראל כץ: זה המשרד לאיכות הסביבה.
ישראל כץ: מדובר ברשות הגנים.
יעקב ליצמן: מדובר בשמורות הטבע והגנים.
יוסף יצחק פריצקי: היושב-ראש, האם התחלת בהעברות התקציביות?
ישראל כץ: זהו דיון מיקדמי.
ישראל כץ: החלטנו שביום ראשון הבא כנראה תהיה הישיבה על בקשת משרד האוצר להארכת תקנות הרפורמה.
ישראל כץ: לא נעשה זאת היום.
יוסף יצחק פריצקי: אם יש לך זמן בשבוע הבא, לדעתי יש לדון בנושא "אל-על".
יוסף יצחק פריצקי: המצב שם רע בלשון המעטה, והולך להיות עוד יותר רע בלשון המעטה.
יוסף יצחק פריצקי: בסוף נושא זה יבוא אלינו.
יעקב ליצמן: אין שם יחסי אנוש.
יוסף יצחק פריצקי: יכול להיות.
יוסף יצחק פריצקי: יש שם הפסדים אדירים.
יוסף יצחק פריצקי: חבר-הכנסת ליצמן, חשבתי שבגלל השבת הם ירויחו, כפי שאתה אמרת.
יעקב ליצמן: הם באמת ירויחו.
יעקב ליצמן: כבר לא שומרים שבת.
יעקב ליצמן: הם טסים בשבת.
יעקב ליצמן: הם מחליפים שם וטסים באותם המטוסים עם אותו צוות.
יוסף יצחק פריצקי: אתה אומר, שזה בגלל זה.
יוסף יצחק פריצקי: אתה אומר: אין אפס! י' ליצמן: אין אפס! אתה מפחד לנסות, כי אולי אני צודק.
יוסף יצחק פריצקי: הם מפחדים להוכיח לעולם שאנו צודקים.
יוסף יצחק פריצקי: אתם צודקים, והראיה - אלפיים שנה אתם אומרים שאתם צודקים.
יעקב ליצמן: קודם כל, זה בטוח שאנו ננצח במלחמה.
יעקב ליצמן: זה לא יעזור לכם.
ישראל כץ: הנושא הראשון בסדר-היום הוא: החברה לקירור ואריזה, מרום הגליל בע"מ.
ישראל כץ: אני מציע, שמנכ"ל החברה, מאיר אלמליח, יציג את הנושא, ורואה-החשבון לאחר מכן יוסיף.
ישראל כץ: לאחר מכן, נשמע את התייחסות נציגי הממשלה.
ישראל כץ: היש נציגים רק ממשרדי האוצר והתמ"ס?
ישראל כץ: נציג משרד החקלאות לא נמצא פה.
ישראל כץ: האם הוא קשור לזה?
ח' פרננדס: מן הסתם.
ח' פרננדס: אינני יודע למה הם לא הגיעו.
יוסף יצחק פריצקי: לפני שאנו שומעים את מנכ"ל החברה, מה היא הבקשה?
א' קרשנר: זו בקשה לסיוע.
יוסף יצחק פריצקי: מה רוצים פה: ערבות או כסף או מה?
ישראל כץ: נשמע את תיאור המצב כמו שהוא, ונראה.
ישראל כץ: האפשר לבדוק האם מישהו הודיע למשרד החקלאות?
יוסף יצחק פריצקי: מה רוצים?
יוסף יצחק פריצקי: היש פה בקשה?
יוסף יצחק פריצקי: ההבאתם בקשה?
ח' פרננדס: אנו לא מהחברה.
ח' פרננדס: הזמינו אותנו לדיון.
יוסף יצחק פריצקי: התפלאתי וחיפשתי את בקשת האוצר.
יוסף יצחק פריצקי: היו"ר ישראל כץ: לא הגענו עד כדי כך.
יוסף יצחק פריצקי: מדובר בחברה במצוקה.
יוסף יצחק פריצקי: חשבתי, שיש כאן בקשה כמו פרוייקט השלום בשער הירדן, כשהגישו בקשה.
יוסף יצחק פריצקי: אני מחפש לראות מה עושים פה.
מ' אלמליח: אני מאיר אלמליח ממושב ספסופה בגליל, ואני משמש בערך שלוש שנים כמנהל חברה לקירור במושב מירון.
מ' אלמליח: החברה הוקמה בתחילת שנות ה-60, וזו חברה לקירור ואריזת פירות נשירים שנמצאים אצלנו באיזור.
יעקב ליצמן: מה זה שייך למירון?
יעקב ליצמן: זה ספסופה.
מ' אלמליח: זה לכל המושבים.
מ' אלמליח: האם אתה שואל על בעלי המניות?
מ' אלמליח: בעלי המניות הם מושבים וקיבוצים באיזור.
ז' פוגל: שני קיבוצים ויש גם מושבים.
יעקב ליצמן: הרוב זה ספסופה.
מ' אלמליח: לא.
מ' אלמליח: דלתון קצת יותר, ויש גם את כרם בן-זמרה ומירון.
מ' אלמליח: תפקידנו לסייע לחקלאים לקטוף את תוצרתם בעונת הקיץ ולהסב אותה לבית קירור בכל מיני שיטות מיוחדות, להכניס את הפרי ולשומרו לחורף.
מ' אלמליח: זה דבר, שיכול לסייע בשני דברים לחקלאי.
ישראל כץ: לא הקשבתי כל כך לתשובה.
ישראל כץ: מניות החברה הן של כל המושבים באיזור של מרום הגליל?
מ' אלמליח: כן.
מ' אלמליח: ז' פוגל: זה קו עימות.
מ' אלמליח: ראשית, הסיוע שהחקלאי מקבל מזה זה שהוא מקבל מחירים יותר טובים בחורף.
מ' אלמליח: שנית, הוא לא נאנס ע"י סוחרים שמגיעים בקיץ, כשהפרי נמצא על העצים ומתחיל להבשיל, ונותן להם בכל מחיר על מנת להיפטר מהפרי.
מ' אלמליח: אנו משרתים חקלאים באיזור מרום הגליל, באיזור מעלה-יוסף, במבואות חרמון וגם חקלאים מרמת-הגולן.
מ' אלמליח: המפעל נקלע קצת לקשיים.
מ' אלמליח: איננו עובדים למטרות רווח, ומטרתנו היא לשרת את החקלאי.
מ' אלמליח: הרווח העיקרי שלנו זה, שלחקלאי יהיו תשובות ופתרונות לתוצרתו.
מ' אלמליח: כרגע, בשנים האחרונות, אנו במצוקה, בגלל קריסת כל מה שהיה והמערכות שהיו אז של ארגוני הקניות.
מ' אלמליח: כבר עשר שנים אנו מנסים לשרוד לבד.
מ' אלמליח: בעשר השנים האחרונות לא השקענו בציוד חדש ובחידוש מערכות ולא הכנסנו את בית הקירור לשנות האלפיים, וזה דבר שגרם לנו למספר נזקים; למשל: לפני שנתיים, בגלל תקלות במערכות, היה לנו נזק של משהו כמו מליון שקל ששולם וחברות הביטוח לא הכירו בזה.
יוסף יצחק פריצקי: האם חוק גל לא חל על מפעל כזה?
מ' אלמליח: הגענו להסכם עם המשקם של פרישה למספר שנים על החובות.
ישראל כץ: זה חוק גל.
יוסף יצחק פריצקי: כן, זה חוק גל.
יוסף יצחק פריצקי: יש לכם משקם.
ז' פוגל: אנו לא נמצאים בתוך המשקם.
ז' פוגל: אנו חברה, ולא אגודה חקלאית.
יוסף יצחק פריצקי: למעשה, זו אגודה חקלאית.
ז' פוגל: אנו לא אגודה חקלאית, אלא חברה, ואנו לא נכנסנו לזה.
ז' פוגל: יש איזה שהוא הסדר עם הבנקים ועם המינהל של מושבי הגליל.
מ' אלמליח: יש לנו בעיות של מיחשוב המערכת.
מ' אלמליח: למשל, יש בעיה שנפח בית הקירור הוא 7,000 טון, ואין לנו מספיק ציוד ל-7,000 טון.
מ' אלמליח: על מנת שנוכל לממש את פוטנציאל בית הקירור, אין לנו את 7,000 הטון.
מ' אלמליח: לפני חודשיים-שלושה חודשיים פיטרנו עובדים.
מ' אלמליח: יש לנו בין 30 ל-40 עובדים, ששלחנו אותם לחצי שנה חופש ואמרנו: "נראה מה יהיה לקראת הקיץ".
מ' אלמליח: אנו בפתח עונה, ובחודשים החמישי והשישי יש להתחיל לפתוח את העונה.
יעקב ליצמן: האם שלחתם את כל העובדים?
מ' אלמליח: שלחנו 70% מהעובדים ללשכת התעסוקה, ושאר העובדים עובדים בחצי משרה.
יעקב ליצמן: האם קיבלתם פעם סיוע מהממשלה?
מ' אלמליח: לפי מה שזכור לי, לא.
ז' פוגל: קיבלו מענק השקעה בשנות ה-70.
מ' אלמליח: היתה ישיבה עם שמחה יודוביץ במשרד החקלאות לפני חצי שנה או שנה.
מ' אלמליח: היא ניסתה לסייע לנו, אך אמרה: "אנו ניתן לכם 30%, וחסר לכם 70%".
מ' אלמליח: זו הבעיה שלנו.
יוסף יצחק פריצקי: ברצוני לשאול אותך שאלה.
יוסף יצחק פריצקי: אמרת, שאין לכם היום מלוא תוצרת.
יוסף יצחק פריצקי: אתה אומר, שהמפעל לא עובד בקיבולת מספקת.
מ' אלמליח: גם.
יוסף יצחק פריצקי: מה היא הסיבה?
יוסף יצחק פריצקי: האם הסיבה לכך היא שאנשים עוזבים חקלאות?
ישראל כץ: בגליל - אם הם יעזבו את החקלאות, הם יעזבו את הגליל.
ישראל כץ: יש רק מטעים ולול.
יוסף יצחק פריצקי: יש כאלה שעוזבים, ויש כאלה שלא.
יוסף יצחק פריצקי: למה זה קורה?
ז' פוגל: אסביר.
ז' פוגל: יש קיבולת, ומכניסים פנימה את התוצרת לחדרי הקירור עם ארגזים.
ז' פוגל: ב-10-13 השנים האחרונות לא השקיעו בארגזים.
ז' פוגל: הארגזים האחרונים שיש לנו הם ארגזי עץ מתקלקלים, נשרטים ונשברים ואין משהו חדש.
ז' פוגל: לא השקיעו בציוד חדש במשך 10-13 שנה.
ז' פוגל: א' שניידר: אם כך, איפה מקררים?
ז' פוגל: אנשים מחפשים מקומות אחרים.
ז' פוגל: במבואות החרמון יש איזה חדר קירור נוסף, שעבר מידי המושבים לידיים פרטיות.
ז' פוגל: הדבר היחידי שקיים באיזור התעשיה לצורך הקירור הוא רק החברה הזו.
יעקב ליצמן: האם הכסף הזה מיועד לפיתוח, לרכישת ציוד?
ז' פוגל: כן.
יוסף יצחק פריצקי: האם אתה צריך אותו להון חוזר או לשוטף?
ז' פוגל: צריך אותו להון חוזר לצורך השקעה.
איתן כבל: אשאל כמה שאלות.
איתן כבל: אני מניח, שעל-פי הנתונים שיש לכם, בית-האריזה הזה אמור להיות בית אריזה ריווחי במידה והוא יכניס.
ז' פוגל: ללא שום ספק.
איתן כבל: האם בכלל פניתם לגורם פרטי במושבים, בקיבוצים או במערכות אחרות?
איתן כבל: אם המקום ריווחי, אין שום סיבה לא ליצור מצב בו יהיו הלוואת גישור או גורם, שותף, שיבוא ויכנס לפעילות.
יעקב ליצמן: האם אתה מוכן לשאול את אותה שאלה גם את רשות הגנים, שמבקשים עשרים מליון שקל?
יוסף יצחק פריצקי: דרך אגב, חבר-הכנסת ליצמן, יש לך טענה שהיא אולי ראויה.
יוסף יצחק פריצקי: אתה אומר: בוא ונפריט את שירות רשות הגנים.
יוסף יצחק פריצקי: זו שאלה לגורם אחר.
יעקב ליצמן: אינני מבין למה כאן האוצר מבקש, וכאן האוצר אומר: אני לא ביקשתי.
יעקב ליצמן: א' כבל: חבר-הכנסת ליצמן, זו ישיבתי הראשונה, ועדיין לא ראיתי את רשות הגנים הלאומיים ולא ראיתי שום דבר.
יעקב ליצמן: אני מנסה תחילה להבין לגופו של עניין ולגופו של נושא.
יעקב ליצמן: יש כלל בסיסי, שאם אתה גוף ריווחי או גוף עם פוטנציאל ריווחי, אתה יכול לנסות ולגייס גורמים אחרים.
איתן כבל: יכול להיות, שתגיד לי שאין בגליל יכולות כאלה.
איתן כבל: אני מכיר קצת הרבה מאד את האיזור וגם את הנושא.
איתן כבל: האם ניסיתם לעניין משקיעים כאלה ואחרים?
איתן כבל: יכול להיות, שתבואו ותגידו שאין לכם את היכולת לגייס.
איתן כבל: גם לאור נסיונות העבר, החשש שלי הוא שברגע שאתה מתחיל לפנות לממשלה, זה הופך למעגל קסמים.
איתן כבל: אני מבין את חשיבות הנושא כלפיכם.
איתן כבל: אני אומר זאת גם מנקודת מבט שלכם.
ישראל כץ: אחדד שאלה זו, כדי להבין את המצב.
ישראל כץ: מה יקרה, אם החברה הזו לא תהיה קיימת?
מ' אלמליח: אם החברה הזו לא תהיה קיימת, יהיה דבר פשוט: 80%-90% מהחקלאים - יגיעו אליהם אותם סריסים, אותם סיטונאים ואותם סוחרים בקיץ, ישתלטו להם על המטעים ויקחו את המטעים במחירי אפס.
מ' אלמליח: מלבד זאת, החברה מעסיקה 30-40 עובדים, וזו לא הנקודה.
מ' אלמליח: הנקודה היא, שיש מאות משפחות, ומדובר ב-600-700 משפחות שמתפרנסות מהענף הזה.
יוסף יצחק פריצקי: האם יש לך מתחרים?
יוסף יצחק פריצקי: אם יבוא חקלאי ואתה לא תהיה, הוא ישנע את הסחורה וילך לבית קירור אחר.
יוסף יצחק פריצקי: יש בתי קירור אחרים?
יוסף יצחק פריצקי: כלומר, עם כל הכבוד, אינך לבד בעולם.
מ' אלמליח: אתה צודק.
מ' אלמליח: יש בתי קירור נוספים באיזורנו.
מ' אלמליח: למשל: יש אחד בקרית-שמונה ששייך לקיבוצים.
מ' אלמליח: יש הבדל בין המשק המשפחתי למשק הקיבוצי.
מ' אלמליח: מסביבי נמצאים שלושה בתי קירור - בראש-פינה, ביסוד-המעלה ובקרית-שמונה - והם של הקיבוצים.
מ' אלמליח: באלה הסחורה מגיעה לבית הקירור, והם אחראים על הקניה, השיווק והמכירה.
מ' אלמליח: אחד מבתי הקירור נמצא בידיים פרטיות.
מ' אלמליח: הוא, קודם כל, לוקח את הכסף אליו ומה שנראה לו להשאיר לחקלאים הוא משאיר.
ישראל כץ: מה אתם עושים?
מ' אלמליח: אנו בית הקירור היחידי שמקררים לחקלאים, והחקלאי מוכר את סחורתו לבד.
ישראל כץ: וזאת, מתוך מה שבתוך בית הקירור - מתי שהוא יכול.
איתן כבל: הוא מרויח את פער התיווך.
מ' אלמליח: בדיוק.
מ' אלמליח: זה בית הקירור היחידי, שהחקלאים משתמשים בו בשיטה הזו.
א' שניידר: האם אתם מוסד ללא כוונת רווח?
ז' פוגל: אנו חברה רגילה, אבל אנו לא פועלים על רווח.
ז' פוגל: אין רווחים בחברה הזו.
ישראל כץ: מה קורה אם היו רווחים?
ישראל כץ: לפי תקנון החברה, מה עושים עם הרווחים?
יוסף יצחק פריצקי: אני מבין מה הוא אומר.
יוסף יצחק פריצקי: הוא אומר, שהוא מוכר במחירי COST.
מ' אלמליח: אם יש רווח, ראשית - זה מושקע בבית הקירור, ושנית - המחירים, שהחקלאי ישלם שנה מאוחר יותר, יהיו נמוכים יותר.
מיכאל קליינר: אם זו היתה הכוונה, למה לא התארגנתם כחברה ללא כוונת רווח?
מיכאל קליינר: ז' פוגל: החברה הוקמה ב-1964, ואז היתה כנראה מחשבה אחרת.
מיכאל קליינר: רוב האגודות באיזור שם הן אגודות חקלאיות.
מיכאל קליינר: אני כבר הצעתי לסגור אותה כי- - -
א' קרשנר: אם יש הפסד, יעלו את המחיר.
איתן כבל: כל הסיפור הוא כדי שהם ירויחו את פערי התיווך.
מ' אלמליח: חבר-הכנסת כבל, שאלת לגבי חיפוש שותף.
מ' אלמליח: היה לנו נסיון.
מ' אלמליח: יש בית קירור נוסף, שניסו להכניס שותף.
מ' אלמליח: הם לא הכניסו שותף, אלא סוחר שהשתלט על בית הקירור.
מ' אלמליח: היום הם לא יכולים להוציאו מבית הקירור.
מ' אלמליח: הם נמצאים שם כאורחים, וכל תנועה שהוא עושה שם הוא מחייב אותם בכסף - דברים שאצלנו אנו לא עושים.
ישראל כץ: האם זה עולה לחקלאי יותר?
ישראל כץ: האם המחירים שלו גבוהים יותר?
מ' אלמליח: בודאי.
מ' אלמליח: אצלו על כל תנועה הוא מחייב אותם בכסף, ובסוף עונה הוא נותן להם דו"ח גדול, ובמקום להרויח שלושה שקלים נשארים להם ארבעים אגורות.
ח' פרננדס: אני חיים פרננדס, רפרנט חקלאות באגף התקציבים.
ח' פרננדס: לדעתי לפחות, הבקשה, שמונחת פה, מעלה כמה תמיהות.
ח' פרננדס: תחילה, לגבי נושא קבלת מענקים ממינהלת ההשקעות בחקלאות.
יעקב ליצמן: האם אתם לא יודעים מהבקשה הזו בכלל?
ח' פרננדס: המינהלת פתוחה לפני כל בתי האריזה והקירור.
יעקב ליצמן: האם אתה מוכן לענות לי על שאלתי?
ח' פרננדס: לא שמעתי את השאלה.
יעקב ליצמן: שאלתי: האם אתם לא יודעים על זה בכלל?
יעקב ליצמן: ח' פרננדס: מה זה "לא יודעים"?
יעקב ליצמן: אני שואל על הבקשה.
ח' פרננדס: אגיע לעניין הזה עכשיו.
ח' פרננדס: בית האריזה לקירור אומר, שהפעם האחרונה שהוא קיבל מענק היא בשנות ה-70.
ח' פרננדס: בדקנו, וגם אנו ראינו שהפעם האחרונה שהם קיבלו היתה בשנות ה-70.
ח' פרננדס: לא ברור לי למה הם לא מגישים בקשה; אם הם מעוניינים לשדרג ולעשות איזה שהן השקעות הון, למה הם לא מגישים בקשה כמו כל מפעל אחר גם באיזור הגליל וגם בארץ למינהלת ההשקעות בחקלאות?
ח' פרננדס: אזכיר, שאיזור זה מקבל 30% מענק במינהלת ההשקעות בחקלאות, שזה גבוה משאר חלקי הארץ.
ח' פרננדס: ברצוני להזכיר גם, שבקשה כזו לא הגיעה למינהלת ההשקעות.
ח' פרננדס: אני חבר במינהל ההשקעות בחקלאות, ולא קיבלנו את הבקשה ולא ראינו אותה.
ח' פרננדס: בעינינו, 30% מענק זה נראה טוב.
ישראל כץ: הם אומרים, שאין להם את ה-70%.
ח' פרננדס: אתה יכול לבוא ולהגיד זאת על כל מפעל, שיכול להגיד: "אין לי את ה-70% האלה", ונפתח פה איזה שהוא ערוץ נוסף למינהלת ההשקעות בחקלאות.
ח' פרננדס: כל מי שיבוא ויגיד: "30% לא משמש טוב, לא משמש מנוף ראוי עבורי, אבוא לוועדת הכספים ואנסה להגדיל את המנוף".
ח' פרננדס: תימחור - קטונתי, אך יכול להיות שתימחור השירותים שהמפעל הזה נותן לא ראוי, וכוללים בתוך התימחור איזו שהיא פרמיה שהם מצפים לקבל מתקציב המדינה.
ח' פרננדס: יכול להיות, שהתימחור לא נכון.
ח' פרננדס: יכול להיות, שהתחרות באיזור קשה.