GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אברהם-בייגה שוחט: על מה?
אברהם-בייגה שוחט: על כך שאתה במשך חמש דקות מפריע לי לנהל את הישיבה, ואתה לא לבד, יש אתך עוד שלושה חברי כנסת.
אברהם-בייגה שוחט: עוד הערה אחת מצד מישהו מכם, ואני אבקש ממנו לעזוב את החדר.
ויצמן שירי: אדוני היושב ראש, אני רוצה באמצעותך לפנות לנציגי האוצר, לשר האוצר ולראש הממשלה.
ויצמן שירי: שלושת החוקים יחד לא מהווים אפילו תיקון של 10% של העוול שנגרם במשך שנים לתושבי הנגב.
ויצמן שירי: דוח מבקר המדינה האחרון מבהיר חד משמעית - ומעולם נציג שמבקר את הממשלה לא כתב דבר כזה בדוח שלו - שתושבי הנגב הופלו על ידי ממשלות ישראל.
ויצמן שירי: הדוח הזה מדבר על מעל לשני מיליארד שקל בשנה.
ויצמן שירי: כל שלושת החוקים האלה, גם אם יעלו מיליארד שקלים – והם לא יעלו מיליארד שקלים – מהווים פחות מ-1/2% מתקציב המדינה.
ישראל כץ: אני רוצה לשאול שאלה לגבי החוק שלך.
ישראל כץ: אתה דיברת על איזו פשרה אפשרית.
ישראל כץ: האם אתה מוכן שנעבור לחוק הבא של חבר הכנסת יצחק סבן ונשאיר את החוק שלך פתוח לדיון מקביל?
ישראל כץ: אם כך, אני עובר לחוק הלוואות לדיור, סעיף 10.
מאיר פרוש: יש גם חוק הלוואות לדיור בירושלים.
ישראל כץ: אני מדבר על סעיף הנגב.
ישראל כץ: הרי יש הגיון לדון בשלושת החוקים.
ישראל כץ: אבקש את התייחסות האוצר לנושא של חוק הלוואות דיור של חבר הכנסת יצחק סבן, בנפרד מהנושא של ירושלים.
ישראל כץ: מייד נצמיד אותו לשלושת החוקים, כדי שנוכל להתייחס אליו.
תאופיק חטיב: מה הסיכום שהתקבל עם חבר הכנסת ויצמן שירי?
ישראל כץ: שאנחנו משאירים את הנושא פתוח, נעבור לסעיף הבא, ונראה איך אפשר לפשר ולמזג.
אוהד מראני: החוק הזה מדבר על מענקים למי שבונה דירה בנגב.
אוהד מראני: הוא מגדיר פה זכאויות.
אוהד מראני: המענק הוא כ-60,000 שקל.
אוהד מראני: יש כמה סוגי מענק – כשמדובר על קרקע של המינהל ויש קרקע פרטית, מענקים של 60,000-70,000 שקל.
אוהד מראני: באופן כללי, חציים הוא מענק וחציים הלוואה.
אוהד מראני: העלות היא, לפי האומדנים שלנו, כ-40,000,000 שקלים בשנה.
אוהד מראני: אנחנו מתנגדים לחוק הזה.
אוהד מראני: אנחנו חושבים שהוא לא יביא אנשים נוספים לנגב.
אוהד מראני: אנשים יבואו לנגב בהתאם למקומות עבודה ואיכות חיים.
אוהד מראני: למענקים בתחום הדיור יש גם בדרך כלל נטייה שלא ליצור היצע חדש של דירות, אלא לגרום להעלאת מחירי הדיור.
אוהד מראני: אנחנו גם לא בטוחים שזה לטובת הנגב.
ישראל כץ: אנחנו נשמע את חבר הכנסת יצחק סבן.
ישראל כץ: לאחר מכן, אנחנו נשמע נציגים נוספים שהגיעו לכאן מהנגב עצמו.
ישראל כץ: יכול להיות שנעשה את זה גם אחרי שניגע בחוק הבא, בפקודת מס הכנסה.
ישראל כץ: אני רוצה להסביר לחברי הכנסת את נוהל הדיון שמתפתח.
ישראל כץ: מדובר בשלושה חוקים שמהווים מכלול.
ישראל כץ: יש כאן משלחות שקשורות לשלושת החוקים.
ישראל כץ: חבר הכנסת ויצמן הסביר את החוק שלו, והשאיר את העניין פתוח.
ישראל כץ: חבר הכנסת סבן יסביר את החוק שלו.
ישראל כץ: לאחר מכן, הוא יסביר את אותו חוק שאני העברתי, ולאחר מכן אנחנו נשמע את המשלחות, את ההתייחסות לדברים, ואז יהיה סיכום.
יצחק סבן: מאז שהתחלנו בחקיקת החוקים בנושא של הנגב, שמענו הרבה סיסמאות.
יצחק כהן: מדוח מבקר המדינה.
ישראל כץ: חבר הכנסת כהן, אני מבקש לא להעיר הערות.
ישראל כץ: חבר הכנסת פריצקי, אני לא אתן למה שהיה קודם להתפתח כאן עוד פעם.
יצחק כהן: אפשר להעיר הערה.
יצחק סבן: אני אומר שמאז שהתחלנו בחקיקת החוקים של הנגב, שמענו הרבה סיסמאות מצד הרבה חברי כנסת, ובוודאי מהאוצר, שצריך לעזור לנגב.
יצחק סבן: במה הסיסמאות האלה מתבטאות?
יצחק סבן: היום קיימת האפשרות לעזור לנגב.
יצחק סבן: שמעתי שמדברים על כך שיעלו המחירים, ושלא יבואו אנשים לנגב.
יצחק סבן: מאז שהתפרסמה החקיקה בדבר הדירות בנגב, אני אומר לך שיש הצפה גדולה מאד של אנשי המרכז שרוצים לבוא לגור באזור הנגב, וזה עיקר החוק הזה.
נחום לנגנטל: מאיזה אזורים?
יצחק סבן: מכל האזורים, וזה עיקר החוק.
יצחק כהן: חבר הכנסת לנגנטל, החוק הזה הוא רע לעשירים וטוב לעניים, אז תפסיק עם ההערות הציניות שלך.
יצחק סבן: מטרת החוק הזה היא להביא עוד חצי מיליון תושבים ממרכז הארץ לנגב, וזה השירות שייעשה למען הנגב וזה מה שיעזור לנגב.
יוני קפלן: הטיעון הזה לא מתאים לחוק הבא.
ויצמן שירי: אדרבה, למה לא?
יצחק סבן: אני רוצה להגיד שמאותו רגע שהתפרסם החוק הזה, אין שום עסקה בנושא של מכירת דירות באזור הנגב.
יצחק סבן: כל נושא הנדל"ן באזור הנגב מושבת לגמרי.
יצחק סבן: החוק הזה חייב לצאת לפועל מיידית.
יצחק סבן: אם לא, אני אומר שכל נושא הנדל"ן באזור הנגב עומד להיות מושבת לגמרי.
ויצמן שירי: יוני קפלן יהיה המרוויח הגדול.
ישראל כץ: אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה, סעיף 11.
ישראל כץ: אני אבקש את התייחסות משרד האוצר להצעה, ולאחר מכן כיוזם החוק, אני גם אסביר אותה.
רחמים מלול: אולי תפסיקו להיות כנסת על?
רחמים מלול: למה אנחנו נמצאים פה?
רחמים מלול: תיתן גם רשות דיבור לאלה ששותקים.
ענת מאור: אדוני היושב ראש, זה לא יכול להיות - -
ישראל כץ: חבר הכנסת מלול, אני מוחה על ההערה הזאת.
ישראל כץ: חברת הכנסת מאור, זאת אזהרה אחרונה.
ענת מאור: תזהיר את נציגי האוצר, לא את בית המחוקקים.
ישראל כץ: דרך אגב, הם מוזהרים באותה מידה.
אוהד מראני: את חורגת מההחלטות של הכנסת, לא אנחנו.
ישראל כץ: אני מבקש לא להשתמש במונחים כאלה, ואני מבקש לא לדבר במהלך הדיון.
ישראל כץ: אני מבקש כרגע להסביר את עמדת משרד האוצר.
אוהד מראני: אני רוצה רק לומר מילה אחת על החוק הזה, ואחר כך אני אעביר את רשות הדיבור לנציב מס הכנסה.
אוהד מראני: בחוקים כגון אלה, אנחנו חורגים מהתקציב שאותו הכנסת אישרה.
אוהד מראני: לא מדובר פה על "אוצר על".
אוהד מראני: מדובר פה אולי על "כנסת על על".
אוהד מראני: מדובר פה במצב שיש תקציב שאותו הכנסת אישרה.
אוהד מראני: כשאתם מעבירים חקיקות בהיקפים כאלה, בהיקפים גדולים, הכנסת גורמת לחריגה ממסגרת התקציב שאותה חוקקה הכנסת, וזאת תשובה לחברת הכנסת נאות.
אוהד מראני: עכשיו ידבר נציב מס הכנסה.
יוני קפלן: החוק המקורי נותן זיכוי ממס, שנע בין 5% ל-25% מההכנסה כנגד המס, ואני מדגיש מההכנסה כנגד המס.
יוני קפלן: חבר הכנסת מלול.
ישראל כץ: חבר הכנסת מלול, האם אתה יזמת את החוק?
רחמים מלול: אז מה?
רחמים מלול: יש אנשים שצעקו פה.
ישראל כץ: סליחה חבר הכנסת מלול, כשאתה מנהל את ישיבות הכנסת, האם נשמעים לך?
ישראל כץ: בדרך כלל כן, נכון?
רחמים מלול: אני שואל האם יש לנו זכות דיבור או לא.
ישראל כץ: לא הקשבת למה שאמרתי.
ישראל כץ: יש שלושה חוקים.
ישראל כץ: נציגי האוצר יסבירו אותם, יוזם החוק ידבר, לאחר מכן ידברו נציגי הציבור, ואז ידברו חברי הכנסת כמה שירצו.
יוני קפלן: החוק המקורי מעניק זיכוי ממס לתושבי אשקלון דרומה 5% מההכנסה כנגד המס, ושיעור הזיכוי מגיע מ-5% עד 25%.
יוני קפלן: אם ניקח כדוגמה תושב שמקבל 20% זיכוי וההכנסה שלו היא 30,000 או 35,0000 שקל לחודש, ההנחה ממס אצלו, על פי החוק המקורי, תגיע עד 7,000 שקל לחודש, ואם תרצו – 84,000 שקל לשנה.
יצחק כהן: זה ירד.
ויצמן שירי: לא, עוד לא ירד כלום.
יוני קפלן: אני מדבר על החוק המקורי.
ויצמן שירי: כמה כאלה יש?
יוני קפלן: אני אגיד לך לכמה תגיע סך כל העלות.
יוני קפלן: סך כל העלות מגיעה ל-925,000,000 שקל, וכפי שראש אגף תקציבים אמר, לא בבסיס התקציב ולא - -
ויצמן שירי: אמרת 600,000,000 שקל בפעם הקודמת, נכון?
ויצמן שירי: זה מופיע בפרוטוקול.
חיים דרוקלר: לא נכון.
ויצמן שירי: אני מדבר על ההצעה המקורית.
ויצמן שירי: תקרא את הפרוטוקול.
ישראל כץ: חבר הכנסת ויצמן, אני מודה לך על העזרה.
ישראל כץ: אתם בהתנהגות הזאת פוגעים במשלחות שהגיעו לכאן ורוצות להביע את דעתן.
ישראל כץ: עם כל הכבוד, אנחנו גם חוקקנו, ומשרד האוצר יביע את עמדותיו.
ישראל כץ: חשוב שבהזדמנות הזאת הדברים יהיו מתומצתים.
ישראל כץ: כדאי שנשמע כאן את המשלחות, שכן אנשים כאן מפגינים, נאבקים ורוצים לתאר את מצבם.
ישראל כץ: אני רוצה שנשמע אותם, לפני שנקבל החלטות.
ישראל כץ: לכן, כל ההערות האלה לא פוגעות לא בי, לא בכם, אלא במשלחות.
ישראל כץ: לכן אני מבקש לא להפריע.
יוני קפלן: למי שלא הבין, אני מתייחס לחוק המקורי, כפי שהוא עבר.
יוני קפלן: כפי שהוא עבר, הוא עבר לתקרה של חמש פעמים השכר הממוצע, דהיינו: סדר גודל של 35,0000 שקל לחודש, ואם תרצו, 420,0000 שקל לשנה.
יוני קפלן: אמרתי ששיעור הזיכוי הוא 5% כנגד ההכנסה, והוא יכול להגיע עד ל-25%.
יוני קפלן: 5% באשקלון, 10% בקריית גת, 12% בבאר שבע, 20% בדימונה ו-25% במצפה רמון, ואני מדבר על מקומות מרכזיים.
יוני קפלן: אני הייתי נוכח כשהתקיים כאן הדיון על תקציב המדינה, ואמרתי שהחוק הזה על פי האומדנים שלנו יעלה 925,000,000 שקלים.
יוני קפלן: כיוון שהחוק שעבר כבר בתאריך 5 בפברואר, עבר בתחולה רטרואקטיבית לאחד בינואר - וכמו שאמרתי, הוא לא בבסיס ההערכות של ההכנסות שלנו לתקציב - אנחנו מביאים כאן שני תיקונים; האחד - להחיל את התחולה מאמצע השנה, מהאחד ביולי.
יוני קפלן: אגב, מציעי החוק עצמם הבינו שצריך כאן היערכות, כיוון שהם הכניסו תנאים שצריך להיות לפחות 12 חודשים תושב הנגב.
יוני קפלן: אלה דברים שאנחנו צריכים לבדוק אותם, ואנחנו צריכים לקבל אישורים מהרשויות המקומיות.
יוני קפלן: יש פה זמן של היערכות.
ויצמן שירי: כמה זמן?
יוני קפלן: הצענו – וזה התקבל בממשלה – לדחות את התחולה לאחד ביולי, ולהוריד את התקרה הזכאית להטבות, במקום חמש פעמים השכר הממוצע, לסדר גודל של פעמיים השכר הממוצע.
קריאה: שש פעמים - -
ישראל כץ: אני מבקש מכל האורחים המכובדים לא להפריע למהלך הדיון.
יוני קפלן: כשאתה תדבר, אתה לא תרצה שאני אפריע לך.
יוני קפלן: אני אומר שאנחנו הצענו פעמיים השכר הממוצע, ופה אני רוצה להבהיר שגם אלה שמשתכרים שלוש, ארבע וחמש פעמים השכר הממוצע, יקבלו את הזיכוי הזה.
יוני קפלן: הם יקבלו את הזיכוי, אבל עד תקרה של פעמיים השכר הממוצע, שזה סדר גודל של 14,000 שקלים.
יוני קפלן: זה אומר שמי שהכנסתו נניח 14,000 שקל, מקבל תוספת לנטו שלו 1,400 שקלים כל חודש - אם זה 10%, ואם זה 12% - כ-1,680 שקלים.
יוני קפלן: התיקון הזה מביא לכך שהעלות השנתית תהיה כ-600,000,000 שקל החל משנת 2002, ובשנת 2001, בגלל שמדובר בחצי שנה מהאחד ביולי, כ-300,000,000 שקלים.
יוני קפלן: תודה.
ישראל כץ: כיוזם החוק, אני אסביר בכמה מילים על מה מדובר, ולאחר מכן נעביר את רשות הדיבור למשלחות, ואחרי זה כמובן ידברו חברי הכנסת.
ישראל כץ: אני יזמתי עם עוד חברים רבים בכנסת את חוק הנגב להטבות במס הכנסה.
ישראל כץ: יזמנו אותו כדי לנסות לסייע לנגב להתרומם למדרגה, שממנה הוא יוכל להמשיך ולמשוך לבד.
ישראל כץ: המסקנה שהגעתי אליה - אחרי שיחות עם נבחרים רבים בנגב, עם תושבים בנגב ועם אנשי כלכלה, ומתוך ראיית המצב בארץ בכל מיני תחומים, וגם מתוך הכרת מצב ההשקעות במדינת ישראל והדרך למשוך תעשיות מתוחכמות - היא שהתמריץ הטוב ביותר הוא התמריץ שבנוי על כלכלה חופשית ועל מוטיב כלכלי אמיתי.
ישראל כץ: המוטיב הזה אומר שאם תיתן את האפשרויות לאנשים שגרים בנגב - במקרה הזה - הם יידעו מה לעשות באפשרות הזאת.
ישראל כץ: הממשלה לא אומרת להם מה לעשות ואיך לעשות, אלא נותנת להם את היתרון.
ישראל כץ: כללנו כאן את כל מכלול היישובים בנגב, יש כאן עיר גדולה, ערים, מועצות מקומיות, מועצות בדואיות, ובפעם הראשונה מאז קום המדינה יש בכלל התייחסות לאוכלוסייה הבדואית בנגב שמקבלת את הזכויות הלגיטימיות של מי שגר ביישובים מרוחקים וגם זכאי להנחות במס.
ישראל כץ: כללנו את ההתיישבות העובדת ואת המועצות האזוריות.
ישראל כץ: עזרו לי חברי הכנסת ויצמן שירי, יצחק סבן וכל החברים בוועדה בצורה יוצאת מן הכלל לדרג בצורה הסבירה ביותר – היא לא מושלמת – את קריית גת עד אילת, כולל: באר-שבע, דימונה, אופקים, ירוחם, רהט וכו', גם בדירוג פנימי בנגב.
ישראל כץ: המטרה שלנו היא למשוך סטודנטים, צעירים וחיילים משוחררים להישאר בנגב, ואם הם באים ללמוד שם, אולי למשוך אותם גם להישאר שם.
ישראל כץ: המטרה היא למשוך כוחות חזקים, ולסייע לכוחות הקיימים, כי אני מאמין שאדם שנותנים לו את ההטבה הכספית הפוטנציאלית, יחליט באיזו דרך הוא רוצה לממש אותה.
ישראל כץ: זה נעשה באירלנד, והיום עושה את זה נשיא ארצות-הברית, ג'ורג' בוש, שרוצה להוריד את המסים כדי להגביר את הצמיחה ולא כדי להרוס את הכלכלה.
מיכאל קליינר: בשיעור אחיד.
ישראל כץ: שם הוא עושה את זה בשיעור אחיד, והלוואי שכאן זה יהיה בשיעור אחיד, אבל ברגע שאומרים שזה לא ניתן למשפחת X או Y, אלא לאזור טריטוריאלי מרוחק עם מאפיינים של 20% פחות מההכנסה הממוצעת הארצית, זה נקרא דבר שעומד בכל פרמטר כלכלי.
ישראל כץ: אז רוצים להגביר את הצמיחה בנגב יותר מאשר במקומות האחרים כרגע.
ישראל כץ: זה גם משווה במידה רבה את המצב בנגב למצב בצפון.
ישראל כץ: מהבחינה הזאת, זה דבר שהוא כמעט חסר תקדים, שהנגב כמעט לא נכלל בהטבות במס ששאר חלקי הארץ כן נהנו מהן עד היום.
ישראל כץ: לכן הוצע החוק הזה.
ישראל כץ: אני חושב שהתיקונים שמוצעים, פוגמים בהגיון הכלכלי.
ישראל כץ: החוק שלי לא במקרה הוצע כהוראת שעה לשלוש שנים.
ישראל כץ: לא חלים עליו כל הפרמטרים הרגילים של הטבות במס הכנסה.
ישראל כץ: המטרה של חלק מהחוקים שהוזכרו כאן, יחד עם החוקים האחרים, היא להזניק את הנגב שלוש שנים קדימה, ואז ליצור איזשהו בסיס – והלוואי שתביאו כבר את הדוח של ועדת טל ושנוכל לדון כאן בכל – עתידי שוויוני לפי קריטריונים לכל הארץ במקביל, מתקופה מסוימת.
ישראל כץ: בכובעי כיושב ראש ועדה, אני רוצה לאפשר לגבי ללוש, ראש העיר דימונה, לדבר.
ויצמן שירי: חבר הכנסת כץ, תן רשות דיבור גם לנציג אחת מהמועצות האזוריות וגם לג'ומעה אלקסאסי.
ישראל כץ: אני מודה לפורום הנגב על שהקל עליי את העבודה, ושקבע בעצמו מי ידבר.
ישראל כץ: אני מודה על כך, כי באמת יש כאן פורום מאד מכובד.
ישראל כץ: ראשון הדוברים יהיה ידידינו ראש העיר קריית גת אלברט ארז, גבי ללוש ראש העיר דימונה שני, וגו'מעה אלקסאסי השלישי.
אלברט ארז: אני נמצא כאן מתחילת הדיון, ומקשיב לדברים.
אלברט ארז: תאמינו לי, כבר עברתי מסלול אחד של חמש שנים בכנסת הזאת, ואני מכיר את עבודת הכנסת.
אלברט ארז: היה מנכ"ל משרד אוצר שבא לבקר בדימונה, ואמר לראש העיר: אני מכיר את העיר שלך יותר טוב ממך.
אלברט ארז: שאלו אותו: איך אדוני מכיר אותה?
אלברט ארז: הוא אמר: אני שירתי פה.
אלברט ארז: שאלו אותו: איפה אדוני שירת?
אלברט ארז: הוא אמר: בחיל הים.
אלברט ארז: אני שמעתי את הפתיח פה מידידינו אוהד מראני, ושמחתי שידידי ישראל כץ, יושב ראש הוועדה – שאגב, אני מודה לו ולחברי הכנסת ויצמן שירי ויצחק סבן בשם כל ראשי הרשויות על הגשת החוקים, ומייד אתייחס אליהם – דן בסעיפים סקטוריאליים, ויצאנו החוצה.
אלברט ארז: אם לא הייתי יוצא, הייתי מת מפחד וחרדה מצורת הצגת הנושאים, גם בגלל עניין הביטחון.
אלברט ארז: כל פעם זה מעין ריטואל קבוע של משרד האוצר, והוא יודע שלא יושבים בנגב חוטבי עצים ושואבי מים ולא אנשים טיפשים שלא מבינים בכלכלה, או אנשים שלא עוסקים בהכנת תקציב, גם אם הוא מגומד ל-300,000,000 או 400,000,000 שקל.
אלברט ארז: יש הנחות יסוד בהכנת תקציב גם לנושא ביטחון, וישנם דברים שאנחנו לא מופתעים לגביהם גם אצלנו ברשויות.
אלברט ארז: לכן יש אנשים שייתנו תשובות.
אלברט ארז: לגופם של הסעיפים, אני מבקש מחברי הכנסת שהגישו את החוקים לא להיפגע.
אלברט ארז: אני לא יודע האם בכוונה או לא בכוונה יצרתם משולש, שיוצר מניפה ותנופה לנגב, כדי להרים אותו כלפי מעלה.
אלברט ארז: אם מישהו חי באשליה שעד היום באים לטקסי האזכרה של דוד בן-גוריון כדי להפריח את השממה ולספר לנו סיפורים – תשכחו מזה.
אלברט ארז: זה לראשונה שהתושבים מזוהים ומזדהים עם המאבק הזה, ואני לא מציע לבחון אותם הפעם ביכולת להשבית שליש ממדינת ישראל.
אלברט ארז: מגדירים אותנו כקולוניה.
ויצמן שירי: 2/3.
אלברט ארז: השטח הוא 2/3.
אלברט ארז: אני גם שמעתי את הבכירים באוצר, שאמרו ש-90% מהאוכלוסייה בנגב תיהנה מהטבות.
אלברט ארז: מה קרה לאותם 10%?
אלברט ארז: האם אתה כבר קובע סטטוס שבינוניים ומטה יישארו בנגב?
אלברט ארז: גם אני יכול לקום וללכת מהנגב, תאמינו לי, אין לי שום בעיה עם זה.
אלברט ארז: אני רוצה שלא יגידו שזה עושה פעולה הפוכה.
אלברט ארז: אנחנו רוצים שאותם אנשים שבאים לאינטל ובאים לעבוד במפעלים בנגב ובבאר-שבע יגורו שם ולא יבואו בבוקר ויחזרו חזרה לביתם.
אלברט ארז: עם כל הכבוד, מי שעומד בחזית הראשונה מול האוכלוסייה שלנו זה אנחנו ולא אתם.
אלברט ארז: החוכמה לא נמצאת רק אצלכם.
אלברט ארז: אנחנו מתמודדים עם הבעיות האמיתיות יום יום ושעה שעה.
אלברט ארז: וכשאני אומר שיש 300 ילדים בסיכון, אומרים שיש הרבה כאלה בארץ.
אלברט ארז: אני לא רוצה להגיד לכם מי אמר את זה, ואני לא רוצה להיכנס לנושאים הפוליטיים.
אלברט ארז: חברים, אני אומר לכם מתוך כאב, שאנחנו לא מתכוונים לקבל שום פשרה, לא של שר האוצר, לא של נציגי האוצר, ולא של חברי הכנסת ישראל כץ, ויצמן שירי ויצחק סבן.
אלברט ארז: אנחנו רוצים שהחוקים יחולו מהאחד בינואר 2001.
אלברט ארז: כשמס הכנסה רוצה לגבות מאתנו כסף, הוא יודע להתארגן מהר.
אלברט ארז: כשרוצים, יודעים להתארגן מהר בנושא משכנתאות, וגם כשרוצים חוק עידוד השקעת הון, חבר הכנסת שוחט יודע איך עושים את זה יותר טוב מכולם, הוא עשה את זה בקריית גת מצוין.
אלברט ארז: לכן אני אומר לכם שאנחנו עומדים בכל תוקף על כך שיש לקיים את החוקים של חברי הכנסת מכנסת ישראל, שזה הגוף המחוקק, והוא לא יכול להיות פופוליסטי פתאום.
אלברט ארז: בסדר, גם היו בעבר מחטפים, ויותר גרועים מאלה - אלה לפחות נותנים תוצאה, ואנחנו נשיג את התוצאה.
אלברט ארז: אנחנו רוצים שהחוקים יתקיימו במלואם, בלי שום פשרה, בלי שום חציה.
אלברט ארז: מי שרוצה לעבור לגור בנגב, שיבוא וירוויח 7,000 שקל יותר, למה לא?
אלברט ארז: אחרי שלוש שנים יפוג תוקפם של החוקים.
אלברט ארז: לכן אני מבקש בכל לשון של בקשה שתתעשתו, ותאמינו לי שנציגי האוצר יודעים בדיוק איך לסדר את הסעיפים.
אלברט ארז: חבר הכנסת שוחט יודע, הוא כתב בשנה שעברה ומחק את זה מהספרים.
אלברט ארז: אל תמחקו את זה הפעם מהספרים.
אלברט ארז: תוציאו כסף למען אותה אוכלוסייה, כדי שלא תמצאו אותה מחר מתה.
אלברט ארז: איבדנו את היתרון היחסי שלנו במדינה.
אלברט ארז: אלה אותם ילדים שאתם רוצים שישרתו בצבא ושיגנו על המדינה.
אלברט ארז: אני מאד מודה לכם.
ישראל כץ: גבי ללוש, בבקשה.
גבי ללוש: אדוני היושב ראש, קודם כל אני רוצה להודות לכל החברים – לך באופן אישי, ולחברי הכנסת ויצמן וסבן.
גבי ללוש: אני מתנצל, אם לכאורה אני אדבר מעט מעבר למה שאני התכוונתי.
גבי ללוש: שמעתי בקשב רב את דבריו של נציג האוצר, הממונה על התקציבים באוצר.
גבי ללוש: ניתן להקיש במפורש שכל שלוש ההצעות - אחת שאולי לאחר מכן אני אתייחס אליה נקודתית, השנייה חוק עידוד השקעות הון, ולאחר מכן נושא של המיסוי - אלה חוקים שכבר חוקקו כחקיקה חברתית, אושרו על ידי הבית, והיום אומרים שזו חקיקה פופוליסטית, משום שלא היתה קואליציה.
גבי ללוש: זה לא מענייננו.
גבי ללוש: באשר לכל דבריו של הממונה, אני רק יכול לומר שגם אם היום הייתם מביאים הצעה – שלדעתי היא גם הגיונית – לסגור את הנגב כי אין לו זכות קיום, נציג האוצר היה אומר: אני מתנגד, כי אין לנו כסף.
גבי ללוש: זה הפירוש היחיד.
גבי ללוש: לעצם העניין, כיושב ראש ערי פיתוח, אני הייתי אז האיש שהתייחס לכך שממשלת נתניהו בשנת 1996 החליטה להקטין את חוק עידוד השקעות הון מ-38% ל-20% פלוס 4 מינהלי.
אוהד מראני: 30%.
גבי ללוש: עזוב, 30%.
גבי ללוש: ועובדה שהקימו את ועדת גבאי.
גבי ללוש: היא לקחה מאתנו 500,000,000 שקל, שהיו אמורים לחזור בעקיפין במסגרת עידוד 99 וכל מיני סעיפים.
גבי ללוש: אפשר גם לבדוק כמה מהסכומים הללו חזרו.
גבי ללוש: העובדה האחת והיחידה היא שמאז שחוק עידוד השקעות הון סורס, 2/3 מהמפעלים בערי הפיתוח לא קמו בהשוואה לתקופה המקבילה.
גבי ללוש: נתון נוסף שאי אפשר להתווכח עמו: עקומת האבטלה בערי הדרום היא בממוצע בין 10% ל-12%.
גבי ללוש: מפעלים נסגרים.
גבי ללוש: אני גם יכול לומר לכם שלפני מספר שבועות התבשרנו ושמחנו, שוישיי ישראל הולכת להקים מפעל בדימונה ובבאר שבע.
גבי ללוש: גם בגלל המשבר בנאסד"ק וגם בגלל המשבר בבורסה בארצות-הברית, ומשום שאז חשבו על חלופה של 24%, הודיעונו שאם לא יהיו אותם 38%, לא יקימו את המפעל.
גבי ללוש: אז נמשיך לצמוח באבטלה.
גבי ללוש: לגבי ההלוואה של 70,000 שקל, שומו שמים, מדובר ב-40,000,000 שקל.
גבי ללוש: רק אתמול למדנו שמעבירים פה כמה מאות מיליוני שקלים.
גבי ללוש: האם אתם יודעים מה המשמעות של הלוואה כזאת לאדם שמשתכר שכר מינימום?
גבי ללוש: על מה מדברים?
גבי ללוש: מדברים על 5% בדימונה שזה עד 6,000 שקל, כשלמעלה מ-60% אפילו לא משתכרים שכר כזה.
גבי ללוש: כולם עובדי חברות כוח אדם, או מקבלי הבטחת הכנסה, אז על איזו הטבה מדברים?
גבי ללוש: אם תיתן להם את אותם 60,000 או 70,000 שקל, לפחות תהיה להם האפשרות לבוא ולגור בערי הפיתוח, ואם תשאל את דעתי, צריך להיות מזוכיסט כדי לגור היום בערי הפיתוח, וכי למה?
גבי ללוש: תראו את הנתונים של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.
גבי ללוש: 60%-70% מהבוגרים של ערי הפיתוח, ובמיוחד בדרום, לא חוזרים הביתה.
גבי ללוש: תרשמו את דבריי, בעוד 10-15 שנה לא תהיינה יותר ערי פיתוח, זה יהיה בית אבות אחד גדול.
גבי ללוש: אפשר רק לגדר אותו ולשים את השלט "והדרת פני זקן".
גבי ללוש: זה מה שיהיה.
גבי ללוש: באשר לנושא של המיסוי, אני לא רוצה יותר עניים – מותר לי לומר את זה.
גבי ללוש: האם אתם יודעים כמה הנחות בחוק ההסדרים במשק אני נותן בארנונה מראש?
גבי ללוש: למעלה מ-30% מסך כל הארנונה שלי בחוק בדין – אם זה למקבלי הבטחת הכנסה, לנפגעים וכו'.
גבי ללוש: אני רוצה שיגורו בדימונה, בירוחם, בערד, באופקים, בנתיבות, בשדרות, במגזר הערבי, ברהט וכיוצא בזה, אנשים שתהיה להם היכולת הכלכלית להרים טיפה את המסה החברתית והתרבותית.
גבי ללוש: אני רוצה שהאנשים הללו יביאו לידי מצב כפי שהיה לפני 10 ו-15 שנה בערד ובדימונה, כשאנחנו דור המעברות נקנא ונתקדם כלפיהם.
גבי ללוש: כל זה לא בנמצא.
גבי ללוש: לראשונה הכנסת חוקקה שלושה חוקים חברתיים.
גבי ללוש: אם אתם מתכוונים למה שאתם מצהירים ולמה שאתם מחוקקים ומאשרים, כבדו את עצמכם.
גבי ללוש: אם לא, אנחנו נדע שאין לנו יותר על מי לסמוך, וביטא זאת ידידי אלברט ארז.
גבי ללוש: כל אחד יעשה חשבון עם עצמו ועם מצפונו, ואחת ולתמיד אנחנו נאמר:
גבי ללוש: בנים חורגים לילדים חדלנו, שתיקת הכבשים הסתיימה.
ג'ומעה אלקסאסי: צהרים טובים לכולם.
ג'ומעה אלקסאסי: זאת פעם ראשונה מאז קום מדינת ישראל שיש קואליציה אחת בין בני אברהם למטרה אחת – כיצד לקדם את הנגב.
ג'ומעה אלקסאסי: הנגב היום הוא 60% ממדינת ישראל.
ג'ומעה אלקסאסי: יש בו כ-10% מתושבי המדינה.
ג'ומעה אלקסאסי: אוצר המדינה נמצא אצלנו, וכל הכספים הולכים לצפון ולמרכז.
ג'ומעה אלקסאסי: אני פונה פה לכל חברי הוועדה המכובדת הזאת.
ג'ומעה אלקסאסי: אנחנו רוצים שהנגב יעלה מהאשכול העשירי לאשכול הראשון.
ג'ומעה אלקסאסי: אנחנו לא רוצים להיות באשכול ההוא.
ג'ומעה אלקסאסי: היום רהט נמצאת במקום ראשון במספר המובטלים.
ג'ומעה אלקסאסי: יש לנו מעל ל-60%-70% אבטלה, כי אתם יודעים שאצלנו גם לפי המסורת וגם לפי הדת, נשים ואנשים מבוגרים לא הולכים לעבוד, כולם מקבלים אבטלה.
ג'ומעה אלקסאסי: מה אנחנו רוצים?
ג'ומעה אלקסאסי: מה נותנים לנו שלושת החוקים האלה?
ג'ומעה אלקסאסי: בשבוע שעבר פנו אליי מחברת אסם בעניין העברת המפעל לרהט, שקולט מעל ל-250 עובדים.
ג'ומעה אלקסאסי: אני אפילו דיברתי על זה לפני תושבי רהט.
ג'ומעה אלקסאסי: אנחנו רוצים להוציא את האנשים שלנו מהעוני ומהאבטלה ולהפוך אותם לאנשים שיתחילו לתרום לחברה ולהיות חלק מהחברה.
ג'ומעה אלקסאסי: אנחנו לא רוצים להישאר עניים.
ג'ומעה אלקסאסי: מה נותנים לנו שלושת החוקים?
ג'ומעה אלקסאסי: הם מביאים את ההשקעה, וכך נרים גם את השכבה החלשה.
ג'ומעה אלקסאסי: יש לי בן סטודנט שלומד זו שנה שנייה הנדסת מחשבים באוניברסיטת בן-גוריון.
ג'ומעה אלקסאסי: יש לו עכשיו הצעות לעבור לצפון.
ג'ומעה אלקסאסי: איך אני יכול לתת לבן שלי להישאר לגור כאן?
ג'ומעה אלקסאסי: ואתם יודעים שאנחנו רוצים לשמור על התא המשפחתי, כי אנחנו אוכלוסייה מסורתית.
ג'ומעה אלקסאסי: אנחנו ניאבק בכל כוחנו בכל הדרכים הדמוקרטיות שקיימות במדינה, כדי לאשר את החוקים האלה.
ג'ומעה אלקסאסי: תודה רבה לכם.
רובי דנילוביץ: צהרים טובים.
רובי דנילוביץ: אנחנו מודים לכם על ההזדמנות שנתתם לנו לדבר.
רובי דנילוביץ: הזעקה הזאת היא זעקה שבאמת יוצאת מהלב.
רובי דנילוביץ: פה אתם נדרשים לאחריות לאומית, להפליה מתקנת של הנגב.
רובי דנילוביץ: ההפליה המתקנת באה אחרי הזנחה של 52 שנים.
רובי דנילוביץ: אני שואל אתכם כאן:
רובי דנילוביץ: מי ישמור על הנגב?
רובי דנילוביץ: מי יגן על הנגב, אם אתם לא תעזרו לנו?
רובי דנילוביץ: כבחור צעיר בן 30, יליד באר-שבע, אני רוצה לספר לכם שכל החברים שלי מהמחזור שהיו אתי בבית ספר ובבית ספר תיכון, רובם המכריע לא נמצא בבאר-שבע.
רובי דנילוביץ: כשאתה שואל אותם למה, הם אומרים: באר-שבע לא אטרקטיבית, ירוחם לא אטרקטיבית, דימונה לא אטרקטיבית.
רובי דנילוביץ: האנשים בורחים מהנגב, ואתם נדרשים לאחריות לאומית.
רובי דנילוביץ: תסתכלו קדימה 20 שנה.
רובי דנילוביץ: מי יישאר בנגב?
רובי דנילוביץ: אנחנו צריכים לשמור על הנגב.
רובי דנילוביץ: נכון, צריך להפלות אותנו לטובה.
רובי דנילוביץ: צריך להביא אוכלוסייה מוצלחת.
רובי דנילוביץ: צריך להביא אנשים טובים, מוכשרים וגם חזקים כלכלית.
רובי דנילוביץ: מספיק עם המסכנות.
רובי דנילוביץ: כל הזמן מדברים על הנגב במושגים של מסכנות.
רובי דנילוביץ: הישיבה הזאת היא ישיבה היסטורית.
רובי דנילוביץ: אתם יכולים להרים את הנגב למעלה – זה תהליך – ואתם יכולים גם, לצערי הרב, לקבור את הנגב.
רובי דנילוביץ: אנחנו מבקשים מכם לסייע לנו לעזור למדינת ישראל שתהיה חזקה ומתפתחת.
רובי דנילוביץ: תודה רבה.
אברהם דבורי: מאז דוח מבקר המדינה קרו שני אירועים: אחד מהם היה ביקור של ועדות הכנסת בנגב, ושלושה חברי כנסת שראו את פרסום הדוח ואת מסקנות הדוח כבסיס להנחת עבודה, הציעו שלושה חוקים, שהמשמעות שלהם לתת קצת תקווה לנגב.
אברהם דבורי: רבותיי, על מה אנחנו מדברים?
אברהם דבורי: הנגב מופלה, לפי הדוח, בשני מיליארד שקל בשנה.
אברהם דבורי: אז מישהו מבהיל אותנו עם 600,000,000 שקל?
אברהם דבורי: על מה מדובר פה?
אברהם דבורי: רבותיי, אני יושב במועצה אזורית שיש בה 11,000 תושבים ו-760,000 דונם מול 1,200,000 פלסטינים ברשות הפלסטינית, ואני שובר את הראש יחד עם כל ראשי הנגב איך להשאיר את התושבים בנגב.
אברהם דבורי: איזו סיבה תהיה להם להישאר בנגב?
אברהם דבורי: אני אומר לכם ששלושת החוקים האלה הם מקשה אחת.
אברהם דבורי: אתה נותן שכר, אתה נותן תעסוקה כדי שיהיה מקום לעבוד בו, ואתה נותן דיור כדי שיהיה מקום לגור בו.
אברהם דבורי: התוצאה החשובה ביותר של המאבק היא שכולנו מלוכדים.
אברהם דבורי: אמרתי פעם לשוחט: גם עם הנכים התחלת כך, תזכור איך גמרת עם הנכים.
אברהם דבורי: אותו דבר אני אומר לך כאן:
אברהם דבורי: ככה תגמרו עם הנגב!
משה גפני: אבל שוחט הוא לא שר האוצר.
אברהם דבורי: הוא יודע למה אמרתי את זה.
אברהם דבורי: האינטרס של פיתוח הנגב הוא אינטרס של כל המדינה.
אברהם דבורי: אני אומר לכם שאנחנו לא נרפה עד שלא יאושרו החוקים האלה, ואחרי שהם יאושרו, אנחנו נדאג לחוקים נוספים שיעלו מיליארד שקל נוסף, כי זה מה שמגיע לנגב.
יאיר חזן: אי אפשר לזרוק פה מספרים של 900,000,000 שקל.
יאיר חזן: הרי יש תהליכים שמתרחשים.
יאיר חזן: כשלאדם יש הכנסה פנויה של עוד 3,000 שקל בכיס, הרי הוא עושה איתה משהו – הוא הולך לקנות, זה מעלה את המסחר, חלק מזה חוזר לאוצר המדינה, אז אי אפשר לזרוק פה סתם שההצעה עולה 900,000,000 שקל.
יאיר חזן: אולי 400,000,000 שקל מתוך ה-900,000,000 שקל חוזרים למדינה חזרה על ידי כך שאנשים הולכים לקנות והמסחר גדל?
יאיר חזן: יש הרבה תהליכים.
יאיר חזן: אי אפשר לזרוק סתם מספרים.
יאיר חזן: יש היום מדינות שעומדות להוריד את מס ההכנסה.
יאיר חזן: אני שואל אותך לגבי אדם שמרוויח 30,000 שקל ברוטו וגר בבאר שבע – האם אתה יודע כמה נטו נשאר לו בכיס?
יאיר חזן: הוא משלם 14,000 מס הכנסה, 4,000 שקל מס בריאות.
יאיר חזן: הוא משלם 17,000-18,000 שקל מס ונשאר לו בכיס 12,000 שקל, רק שתבין את זה.
יאיר חזן: זה בכל מדינת ישראל.
יאיר חזן: מס ההכנסה במדינה שלנו מטורף, ואין ויכוח על זה, וגם אתם מסכימים.
יאיר חזן: אבל אומרים שיש איזה אזור בארץ שהוא הנגב, ושבאמצעות העניין של הורדת מס הכנסה – שלדעתי צריך לעשות בכל הארץ – אפשר לעזור לו להתקדם.
יוני קפלן: הצענו להוריד מס הכנסה בכל הארץ.
יאיר חזן: אז בואו נתחיל מהנגב.
יאיר חזן: בואו נבדוק מה ההשלכות של ביצוע ההצעות.
דרור דבש: אני רוצה לספר לכם על הניסיון של מצפה רמון.