GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<זיו שרון: הסיכום היה שבסופו של דבר אין הגיון להיות בשחור ולבן ומי שלא מכר, יהיה זכאי לשתי דירות אבל מי שמכר ב-2013, לא זכאי - בתוך כדי התקופה עד 2017 – ליהנות מאותה הוראת ביניים.
<זיו שרון: הסיכום עם אנשי רשות המסים היה לאפשר את המצב הזה.
<משה אשר: שוב, אנחנו נבחן את זה.
<משה אשר: זה נדון על רקע ההצעה השנייה.
אורי מקלב: אפשר להבין את הסיכומים שיש בין האוצר לגורמים השונים?
ניסן סלומינסקי: אני לא מצליח להבין, אבל להערכתי הכול בטל ומבוטל כי ההסכם אתם היה בגין ההצעה החדשה שהם הביאו לנו הבוקר.
<זיו שרון: אני מבקש לא לעשות פרשנות.
<זיו שרון: כל סעיף בפני עצמו.
ניסן סלומינסקי: מבחינתי זה לא רלוונטי.
ניסן סלומינסקי: לי יש אותם ולא אכפת לי עם מי דיברו ומה דיברו.
ניסן סלומינסקי: לי יש אותם.
ניסן סלומינסקי: אני אומר שאם ההצעה החדשה הפלנו ואנחנו דנים על הדבר הזה, אני לא יודע אם לגבי זה יש ביניהם הסכמים וכולי.
אורי מקלב: אולי נבין על מה מדובר.
<שגית אפיק: אולי נבין על מה בדיוק הנקודה.
<זיו שרון: אני אסביר.
<זיו שרון: בגלל ההתניה שכתוב שהמוכר היה זכאי לפטור ממס לפי סעיף 49ב(1) לחוק מיסוי מקרקעין, עולה שאם מישהו מכר בשנת 2013, הוא לא זכאי להקלה שבהוראות המעבר.
<זיו שרון: לעומת זאת, אחר זכאי לא על דירה אחת אלא על שתי דירות.
<זיו שרון: מה שהצענו להם והם קיבלו, אני לא אגיד סיכום כדי שזה לא ייחשב כחלק מהסיכום הכולל, הם הבינו את חוסר ההיגיון שבהצעה הזאת שהיא קטיגורית יותר מדי, ולכן הסכימו להכניס דירה במהלך התקופה הזאת.
<משה אשר: באופן עקרוני אנחנו מסכימים, אני רק אגיד שוורד תציין את המנגנון לפיו ניתן את הפטור הנוסף, את החבות הנוספת.
<משה אשר: ורד, תסבירי את המנגנון.
<ורד אולפינר: המנגנון בעצם בא ואומר שמי שצריך להשלים את תקופת ארבע השנים, זאת אומרת שהוא מכר בתקופה שהיא קצרה מארבע שנים, דירה אחת הוא כן יוכל למכור ולגבי השנייה, הוא יצטרך להשלים את ארבע השנים.
<ורד אולפינר: זה מה שרציתם.
<שגית אפיק: תעבירו לזה נוסח.
<משה אשר: כן, נעביר נוסח.
ניסן סלומינסקי: לשכת עורכי הדין, בואו שבו במקומי, אולי תגיעו להסכמים יותר טובים ממני.
<אביבה אטיאס: המכירות אינן לקרוב כהגדרתו בסעיף 1 לחוק מיסוי מקרקעין, בין בתמורה ובין שלא בתמורה.
<אביבה אטיאס: הכוונה היא לא לאפשר סטפ אפ מלאכותיים כאשר אתה לא משחרר דירות לשוק ואתה עושה עסקאות בין קרובים.
<אביבה אטיאס: לא עסקאות שביקשת, זה לא בין הורה לילד שהוא מבקש עליו פטור לפי סעיף 62.
<אביבה אטיאס: את זה אנחנו תכף נקרא בסעיף הבא.
<אביבה אטיאס: אלה אנשים שמעבירים לקרובים, גם לבני משפחה, מבקשים חיוב במס כדי לקבל את הליניאריות ולקבע שווי רכישה חדש.
<אביבה אטיאס: לא משחרר דירות לשוק.
<אביבה אטיאס: זה בעצם סעיף אנטי תכנוני כדי לא לשמור דירות בידך אם סטפ אפ חדש ולבטל את האפקט של הליניאריות.
<אביבה אטיאס: כל דירה נוספת, מעבר לשתי הדירות שמכרת בליניאריות החדשה שהמשמעות שלה היא פטור, כל דירה כזאת בתקופת המעבר, בארבע השנים הסמוכות לתחילת החוק, תחויב במס מלא.
אורי מקלב: למה זאת לא חקיקה רטרואקטיבית?
<אביבה אטיאס: זה רק בארבע השנים.
אורי מקלב: אבל במה את מחייבת אותו?
אורי מקלב: מאיזה שנה?
<אביבה אטיאס: על הדירה השלישית, משום שבמצב הקיים בארבע שנים אתה יכול למכור אחת.
<אביבה אטיאס: נתנו לך בארבע שנים למכור שתיים ולא למכור שלוש, ארבע וחמש.
אורי מקלב: אם היו לו שלוש דירות שהחזיק אותן ארבע שנים.
<אביבה אטיאס: אז הוא היה יכול למכור אחת.
<אביבה אטיאס: עכשיו אפשרנו לו שתיים אבל לא שלוש ואילך.
אורי מקלב: אם יש לו שלוש דירות שהוא מחזיק בהן ארבע שנים.
אורי מקלב: מה קורה בחוק שקיים היום?
<אביבה אטיאס: יכול למכור אחת ולחכות.
<אביבה אטיאס: פעם בארבע שנים.
<אביבה אטיאס: כדי לשחרר שתי דירות, הוא צריך שמונה שנים.
אורי מקלב: על הדירה השלישית, כמה רטרואקטיביות?
<אביבה אטיאס: לא, כשהוא יצא ב-1 בינואר 2018, הוא יכול למכור אותה עם חלק פטור וחלק חייב.
אורי מקלב: אם הוא מוכר אותה באמצע התקופה?
<אביבה אטיאס: את השלישית הוא מוכר בתקופת המעבר?
<אביבה אטיאס: מס מלא.
<אביבה אטיאס: אומרים לו תחכה עד ה-1 בינואר 2018.
אורי מקלב: ממתי המס המלא?
אורי מקלב: מאיזה שנה זה המס המלא?
יצחק אהרונוביץ': ממתי שהוא רכש.
אורי מקלב: אם הוא מחזיק בדירה עשרים שנים, את הדירה השלישית הזאת, עכשיו הוא ישלם.
<ורד אולפינר: אבל אתה מדבר על הדירה השלישית.
<אביבה אטיאס: השלישית בארבע שנים.
יצחק אהרונוביץ': זה הדין הקיים היום.
<אביבה אטיאס: לגבי דירות מתנה.
<אביבה אטיאס: אתה יכול לתת מתנות בתקופת המעבר, אתה מקבל עליהן פטור לפי סעיף 62 כהורה לילד.
<אביבה אטיאס: הילד יכול לנצל שתי דירות בליניאריות החדשה בתקופת המעבר אבל כל דירה שהוא מוכר, נספרת לאבא.
<אביבה אטיאס: זאת אומרת, האבא יכול שתיים והבן יכול שתיים, אבל הם לא יכולים ביחד להוציא את הדירה החמישית.
<אביבה אטיאס: מי שנכנס עם דירה יחידה לתקופת המעבר, מקבל את הפטור של דירה יחידה.
<אביבה אטיאס: מי שנכנס כמרובה דירות, שינצל את החישוב הליניארי על שתיים, נשאר עם השלישית – לא יכול להוציא אותה בפטור של דירה יחידה.
<זיו שרון: אחד הדברים שעלה, כדי למנוע מיסוי רטרואקטיבי, מקום שבו הופכים להיות במשטר חייב אבל אנשים שהסתמכו – ובגלל זה לא שמרו קבלות כי הם ידעו שהם עומדים למכור בפטור – שוב, זה לא מחייב אף אחד אבל לפחות הסכמה בינינו לבין רשות המסים הייתה שיינתן מסלול שהוא מסלול בשיעור נמוך יותר לאלה שלא יציגו קבלות לפחות ברכישות שהן היו עד לשינוי המשטר של החוק.
<זיו שרון: זה לא נמצא בבלו פרינט.
ניסן סלומינסקי: אתה רוצה שייתנו אישור לעשות עסקאות בלי קבלות.
<שגית אפיק: אנשים יצאו מתוך הנחה שעד היום יש להם פטור אחת לארבע.
<זיו שרון: בדיוק.
<זיו שרון: מכאן ואילך אין לנו בעיה.
<ראובן קוגן: לאנשים גם אין קבלות ולכן אין מה לשמור.
ניסן סלומינסקי: ההיתר הזה שווה כסף יותר מאשר כל החוק.
<זיו שרון: מבחינתנו כלשכה אין שום בעיה שהחל מה-1 בינואר 2014 וכחלק מהמלחמה בהון השחור, תהיה חובה להציג קבלות בדירות מגורים כדי לזכות בהוצאות, אבל לכל מי שמחזיק את הדירה רטרואקטיבית מזה שנים ארוכות ובמהלך חיי הדירה – מכיוון שידע שאם הוא ימכור, הוא ימכור בפטור – לא שמר קבלות, ההצעה שלנו שהתקבלה בהסכמה ---
ניסן סלומינסקי: לפי זה, כל דירה כזאת תימכר בהפסד.
<זיו שרון: להפך.
<זיו שרון: בלי הקבלות יגדל לה המס.
ניסן סלומינסקי: הוא יגיד שהיו לו הוצאות וכולי.
<זיו שרון: זה ממילא בכל נכס מקרקעין.
ניסן סלומינסקי: אם יש לו קבלות.
<זיו שרון: לא זה הפתרון.
<זיו שרון: הפתרון הוא לא להגיד יש לי הוצאה אלא בגלל הרצון למנוע מיסוי רטרואקטיבי, להגיע בהסכמה לשיעור מס שהוא שיעור מס נמוך יותר על דירות המגורים לגביהן לא תהיינה קבלות ורק על הדירות שנרכשו לפני שינוי החוק.
יצחק אהרונוביץ': אנחנו נשקול מסלול מהיר.
ניסן סלומינסקי: המשמעות היא שגם מי שיש לו קבלות, ילך למסלול הזה.
יצחק אהרונוביץ': מסלול של אולי עשרים אחוזים אבל רק עם שווי רכישה.
ניסן סלומינסקי: יש מילה חדשה - נשקול.
ניסן סלומינסקי: יהיה כתוב בחוק, נשקול.
<אביבה אטיאס: צריך לקרוא את החלק של מס הרכישה.
<אביבה אטיאס: עמוד 695, סעיף 43(2).
<שגית אפיק: אתם אמרתם שתביאו ניסוח אחר לעניין השערוך ולכן כרגע אנחנו עוזבים את זה.
<שגית אפיק: אגב, מתי תביאו את כל הדברים האחרים?
<שגית אפיק: זמננו קצר בחוק ההסדרים.
ניסן סלומינסקי: אנחנו צריכים להעלות את זה בוועדה והזמן מתקצר.
<שגית אפיק: תקנות לפני ההצבעה, כדי שאפשר יהיה לדון גם בהן.
<שגית אפיק: היו סעיפים בהם היה נוסח אחר.
ניסן סלומינסקי: אם לא נספיק, לא נוכל לדון בזה ונצטרך להחריג את זה.
ניסן סלומינסקי: אולי אתם רוצים את זה, אבל אז תגידו.
<שגית אפיק: היו שינויי נוסח בדיון ביום חמישי.
<שגית אפיק: אלה דברים שצריכים לחזור לכאן לדיון וגם אנחנו צריכים לעבור עליהם.
<שגית אפיק: הזמן הולך ומתקצר.
<שגית אפיק: פסקה (3) בסעיף (9).
<אביבה אטיאס: 43.
<אביבה אטיאס: (3) בסעיף 9 -
<אביבה אטיאס: בפסקה (1), ברישה, במקום "שנעשתה ביום" יבוא "שנעשתה מיום" ובמקום "או לאחריו" יבוא "עד יום כ"ה באייר התשע"ג (5 במאי 2013).
<אביבה אטיאס: כאן זה עניין של סגירת נוסחים.
<שגית אפיק: את בעצם משאירה את החקיקה הקודמת עד ה-5 במאי 2013.
<אביבה אטיאס: לא, אנחנו סוגרים אותה.
<שגית אפיק: מ-5 במאי את מתחילה את הוראת השעה.
<אביבה אטיאס: עד 31 בדצמבר 2014 ואחר כך מה-1 בינואר 2015 ואילך, הוראת קבע.
<אביבה אטיאס: הרישה – תימחק.
<שגית אפיק: מה זה הרישה תימחק?
<אביבה אטיאס: זה תיקון 75.
<אביבה אטיאס: אין לי אותו כאן.
<ורד אולפינר: תסבירי את שיעורי המס וזה יעשה כאן סדר.
<אביבה אטיאס: בסעיף קטן (ב)(2) להצעת החוק אנחנו מחילים את תיקון 75 עד ל-31 ביולי 2013.
<אביבה אטיאס: זה התיקון המהותי שנעשה כאן, כדי שנוכל להתחיל מתחילת החוק עם ההוראות החדשות.
<אביבה אטיאס: בפסקת משנה (א), במקום "ט' בטבת התשע"ה (31 בדצמבר 2014)" יבוא "כ"ד באב התשע"ג (31 ביולי 2013)", במקום הקטע החל במלים "(בפסקה זו – הדירה) עד המלים "ישלם מס רכישה בשיעור משווי הזכות הנמכרת כקבוע להלן" יבוא "והתקיים בו אחד התנאים כאמור בפסקאות (1) או (2) של סעיף קטן (ג1א)(2)(א), ישלם מס רכישה בשיעור משווי הזכות הנמכרת כקבוע להלן".
משנה יבוא: "(ב) לעניין פסקה זו יחולו הוראות סעיף קטן (ג1א)(2)(ב) ו-(3)".
משנה יבוא: אלה יותר שינויי נוסח כי הנוסח הקודם היה מסורבל.
משנה יבוא: יחד עם הנסחית של משרד המשפטים עשינו כאן איזשהו סדר בתיקון 75.
משנה יבוא: בגדול יש לנו מדרגות לדירה שאיננה יחידה, דירת השקעה, ולדירה שהיא יחידה, שזה היה חמש, שש ושבע, ולדירה היחידה אפס, שלוש וחצי וחמש.
קטן יבוא: "ג1ג)(1) במכירת זכות במקרקעין, שהם בניין או חלק ממנו שהוא דירת מגורים, שנעשתה מיום כ"ה באב - התשע"ג (1 באוגוסט 2013) – יום תחילת החוק – עד יום ט' בטבת התשע"ה (31 בדצמבר 2014), ישולם מס רכישה בשיעור משווי הזכות הנמכרת כקבוע להלן:
קטן יבוא: על חלק השווי העולה על 1,089,350 שקלים חדשים ועד 3,268,040 – שישה אחוזים.
קטן יבוא: על חלק השווי העולה על 5,000,000 שקלים חדשים – שמונה אחוזים.
קטן יבוא: הוספנו את מדרגת שמונה אחוזים.
<שגית אפיק: הייתה הצעה בוועדה לעשות גם מעל שמונה מיליון.
ניסן סלומינסקי: אנחנו בזמנו ביקשנו לעשות עוד דרגה.
<אביבה אטיאס: הבנתי שזה בשוליים שבשוליים של השוליים.
<ראובן קוגן: אם אתם רוצים את זה ברמה ההצהרתית.
ניסן סלומינסקי: אם אתה אומר שאין הרבה כסף וזה זניח, אני מסכים לזה.
ניסן סלומינסקי: גם שישים מיליון שקלים מהבחינה הזאת, זה סכום די זניח ביחס למיליארדים עליהם אנחנו מדברים.
ניסן סלומינסקי: אם זה זניח, זה זניח.
ניסן סלומינסקי: אנחנו יוצאים מתוך הנחה שרוצים להביע איזו תפיסת עולם.
ניסן סלומינסקי: אם להביע תפיסת עולם, אני חושב שכן כדאי להכניס עוד מדרגה.
<ראובן קוגן: אין בעיה.
<ורד אולפינר: נבדוק עוד מדרגה.
ניסן סלומינסקי: הבוס הקודם של מיכל היה עונה לדרגה הזאת.
ניסן סלומינסקי: הוא באמת דוגמה שבסופו של דבר הוא אחר כך ירד בדרגה.
ניסן סלומינסקי: בכל זאת אנחנו רוצים להוסיף עוד דרגה.
ניסן סלומינסקי: אני חושב שזה יהיה מכובד.
<ורד אולפינר: אנחנו חושבים שזה מאוד טריביאלי למכור ולקנות דירות במחירים כאלה.
ניסן סלומינסקי: אסור שעינינו צרה במי שמרוויח ביושר.
מיכל בירן: בשוק הפרטי שיעשה מה שהוא רוצה.
<טמיר כהן: זה צריך להיות שלוש וחצי מיליון במקום חמישה.
<ראובן קוגן: זה מה שגילה גמליאל ביקשה.
<ראובן קוגן: המדרגה הגבוהה תתחיל לא מחמישה מיליון אלא משלושה וחצי מיליון.
<טמיר כהן: לא רק דירות יוקרה.
<ראובן קוגן: זה שלושים בשנה.
<ראובן קוגן: שם זה מיליארד.
<ראובן קוגן: בסדר.
<שגית אפיק: במקום חמישה מיליון, הייתה כאן הצעה של חברת הכנסת גילה גמליאל שזה יהיה שלושה וחצי מיליון.
<אביבה אטיאס: מ-3.2 עד 3.5?
ניסן סלומינסקי: כפי שאמר מנהל רשות המסים – נשקול את זה, את הנושא של שלושה וחצי מיליון במקום חמישה מיליון ועוד דרגה.
<ורד אולפינר: שלושה וחצי זה לא יכול להיות כי עד 3.
<ורד אולפינר: 268 זה שבעה אחוזים.
<ורד אולפינר: זה לא הגיוני.
<ורד אולפינר: כבר אין כאן מדרגה.
<שגית אפיק: להעלות את השמונה כבר שם.
מיכל בירן: לעניין ה-נשקול, יש תשובות?
מיכל בירן: זה בטוח?
מיכל בירן: יש הסכמה על זה שזה יהיה פטור?
<ראובן קוגן: לא, אין הסכמה.
<שגית אפיק: חברי הוועדה בדיון הקודם הביעו התנגדות.
ניסן סלומינסקי: כל זה הוא רק בהנחה שזה יהיה.
ניסן סלומינסקי: אנחנו שומרים את כל האופציות בידינו.
ניסן סלומינסקי: מצד אחד אנחנו שומרים את האופציה לאשר ומצד שני לשנות.
מיכל בירן: כן, אבל בתוך כל האופציות אתה מתכוון להם שהשנמוך לא יהיה בתוך זה?
ניסן סלומינסקי: ודאי שזאת אופציה קיימת.
ניסן סלומינסקי: היא קיימת מאוד.
מיכל בירן: מה בעייתי בזה?
<שגית אפיק: גם השיפור של ההעלאה של דירה חדשה הוא בעייתי.
ניסן סלומינסקי: בתוך עמך ישראל, יש גם משפרי דירות.
מיכל בירן: זה נכון, אבל אני אומרת שצורם באופן יותר בוטה עניין השנמוך, כי לבן אדם גם כך לא היה כסף והוא שנמך ואתה עוד גובה ממנו.
ניסן סלומינסקי: אנחנו חושבים אותו הדבר.
מיכל בירן: זאת נראית לי דוגמה מאוד חריגה שמשנמכים מאקירוב לאסותא.
<ראובן קוגן: לא אני הבאתי אותה.
<אביבה אטיאס: (2) על אף הוראות פסקה (1) יחיד תושב ישראל שרכש דירת מגורים מיום כ"ה באב התשע"ג (1 באוגוסט 2013) עד יום ט' באב התשע"ה (31 בדצמבר 2014), (בפסקת משנה זו – הדירה) והתקיים בו אחד מאלה:
<אביבה אטיאס: ב-24 החודשים שלאחר רכישת הדירה, מכר דירת מגורים אחרת שהייתה דירתו היחידה עד למועד רכישת הדירה.
<אביבה אטיאס: ואולם אם רכישת הדירה הייתה מקבלן - ב-12 החודשים מהמועד שבו הייתה החזקה בדירה שרכש אמורה להימסר לידיו על פי ההסכם עם הקבלן, מכר דירת מגורים אחרת שהייתה דירתו היחידה עד למועד רכישת הדירה, ואם חל עיכוב במסירת החזקה בשל נסיבות שאינן בשליטתו של הרוכש – ב-12 החודשים מהמועד שבו נמסרה לידיו החזקה בדירה בפועל, מכר את דירת המגורים שהייתה דירתו היחידה עד למועד רכישת הדירה.
<אביבה אטיאס: דיברנו על זה בפטור החד פעמי של שתי דירות.
<אביבה אטיאס: אם הוא רוכש את החלופית, הוא מקבל את המדרגה של משפרי דיור.
<שגית אפיק: הוא משפר דיור בכל מקרה.
<אביבה אטיאס: ישלם מס רכישה בשיעור משווי הזכות הנמכרת כקבוע להלן:
<אביבה אטיאס: על חלק השווי העולה על 1,744,270 שקלים חדשים ועד 5,000,000 שקלים חדשים – חמישה אחוזים.
<שגית אפיק: למה נבחרו המספרים האלה?
<שגית אפיק: מה היחס בין זה לבין המספרים של המשקיעים במדרגות, שגם שם זה מהשקל הראשון אבל זה גם אחוזים אחרים וגם מספרים אחרים?
<שגית אפיק: לפי מה?
<אביבה אטיאס: כי ביטלנו את המדרגה הראשונה.
<אביבה אטיאס: זה קפץ למיליון ו-700.
יצחק אהרונוביץ': החלפנו אותה ב-3.5.
<שגית אפיק: האפס הייתה מיליון ו-470.
<שגית אפיק: איך הגעתם למיליון ו-740?
יצחק אהרונוביץ': כי המדרגה היא 3.5 ממילא.
ניסן סלומינסקי: פעם ראשונה שיש מהלך הגיוני בדירוג הפנימי.
<שגית אפיק: אפשר גם ללכת על המספר הנמוך, על המיליון ו-470 למשל.
ניסן סלומינסקי: יכול להיות שגם כאן יהיו שינויים.
<אביבה אטיאס: אנחנו מדברים עכשיו על הקטגוריה השלישית בתקופת הוראת השעה של אלו שרכשו לראשונה בחייהם דירה.
<אביבה אטיאס: (3) על אף הוראות פסקאות (1) ו-(2), יחיד תושב ישראל שרכש לראשונה דירת מגורים בתקופה שמיום כ"ה באב התשע"ג (1 באוגוסט 2013) עד יום ט' בטבת התשע"ה (31 בדצמבר 2014), והדירה היא דירתו היחידה, ישלם מס רכישה בשיעור משווי הזכות הנמכרת כקבוע להלן:
<אביבה אטיאס: על חלק השווי העולה על 1,470,560 שקלים חדשים ועד 1,744,270 שקלים חדשים – 3.5 אחוזים.
<אביבה אטיאס: על חלק השווי העולה על 5,000,000 שקלים חדשים – שמונה אחוזים.
<אביבה אטיאס: (4) בסעיף קטן זה -
<אביבה אטיאס: "תושב ישראל" – לרבות מי שבתוך שנתיים מיום רכישת הדירה היה לתושב ישראל לראשונה או לתושב חזור ותיק, כמשמעותם בסעיף 154(א) לפקודה
<אביבה אטיאס: יראו רוכש כאילו רכש דירת מגורים לראשונה גם אם יש לו, נוסף עליה, דירת מגורים שנתקבלה בירושה או במתנה מקרוב כהגדרתו בסעיף 62(א) ושחלקו של הרוכש בה אינו עולה על שליש.
<ג'קי מצא: לעניין סעיף (ד).
<ג'קי מצא: ההפניה היא להתייחס לרכישת דירה לראשונה או בכלל לכמה דירות יש לך?
<ג'קי מצא: הנוסח לדעתי כאן קלוקל.
<ג'קי מצא: אם הכוונה לומר לגבי הרוכש לראשונה, אז בוודאי ירושה לא רלוונטית כי הוא לא רכש.
<ג'קי מצא: קבלת ירושה איננה רכישה.
יצחק אהרונוביץ': הכוונה לכמות הדירות.
<אביבה אטיאס: אמרנו דירה שנתקבלה בירושה.
<אביבה אטיאס: לא שרכש.
<ג'קי מצא: סעיף (ד), האם הוא בא להסביר שדירה שהתקבלה בירושה או במתנה היא לא רכישה לראשונה או שהוא בא להסביר את כמות הדירות?
<ג'קי מצא: דהיינו, אם אני קיבלתי עכשיו ירושה, לפי סעיף (ד) דירה שהתקבלה בירושה מקרוב ועכשיו רכשתי דירה, האם אני נחשב רוכש לראשונה?
<ג'קי מצא: אני חושב שהתכוונתם למשהו אבל ניסחתם אחרת.
<ג'קי מצא: אני חושב שהתכוונתם לומר לעניין רכישה לראשונה.
<ג'קי מצא: אם זה לעניין רכישה לראשונה, ירושה היא לא רכישה ממילא.
<אביבה אטיאס: יראו רוכש כאילו רכש דירה.
<ורד אולפינר: גם אם יש לו.
<ורד אולפינר: נוסף עליה.
<ורד אולפינר: לא אמרנו כאן רכישה.
<אביבה אטיאס: לעניין הרכישה לראשונה, הדירות האלה לא.
<ג'קי מצא: איזה דירות?
<אביבה אטיאס: דירת מגורים שהתקבלה בירושה.
<ג'קי מצא: דירה בירושה היא לא רכישה.
<ורד אולפינר: אומרים לו מתי הדירה הזאת היא הדירה הראשונה שהוא רכש בימי חייו.
<ורד אולפינר: זה מה שכתוב.
<ג'קי מצא: אני קיבלתי דירה בירושה ועכשיו רכשתי דירה.
<אביבה אטיאס: יראו אותך כרוכש לראשונה.
<ג'קי מצא: לא צריך להגיד את זה כי אני לא רכשתי מעולם דירה.
<ורד אולפינר: אבל יש לך דירה.
<שגית אפיק: זה צריך להיות כאילו אתה הבעלים של דירה ראשונה.
<ג'קי מצא: אני רוצה להסביר.
<ג'קי מצא: בחוק מיסוי מקרקעין, ירושה מעולם לא נחשבה רכישה באף משמעות.
<ג'קי מצא: כאן בפעם הראשונה מסבירים לנו שירושה – דרך אגב, גם לא ברור לי האם אתם מתכוונים, אינו עולה על שליש, כי אם התכוונתם אינו עולה על שליש, אז זאת בכלל החמרה כי ירושה מעולם לא הייתה רכישה.
<ג'קי מצא: עכשיו, אם אתם רוצים להגיד שדירת ירושה עד שליש, רק היא לא נחשבת רכישה, אז אתם גם באים להחמיר ולא רק להקל.
<ורד אולפינר: למה?
<ג'קי מצא: אני מסביר.
<ג'קי מצא: אם אני קיבלתי בירושה ארבעים אחוזים.
<שגית אפיק: ירושה לא נחשבה בכלל.
<ג'קי מצא: נכון.
<ג'קי מצא: אם אני קיבלתי בירושה ארבעים אחוזים מדירה ועכשיו רכשתי דירה, אני בכלל לא חשבתי שאני לא רוכש לראשונה.
<ג'קי מצא: אני הייתי בטוח שאני רוכש לראשונה.
<ג'קי מצא: אם תגידו שאתם מסכימים שירושה היא לא רכישה, כמו שכל חוק מיסוי מקרקעין הוא כזה, צריך להוריד את זה.
<ג'קי מצא: או שאתם מתכוונים לומר שזה לעניין מספר הדירות.
<ג'קי מצא: צריך להסביר למה התכוונתם.
<זיו שרון: יש סיבה לקיפוח המשפחות מעוטות הילדים?
<זיו שרון: דהיינו, משפחה עם שני ילדים, דינה שונה ממשפחה עם שלושה ילדים.
<זיו שרון: יש איזושהי לוגיקה לרשות המסים בהפליה של משפחות עם מספר ילדים קטן?
יצחק אהרונוביץ': דווקא העלינו את המספר.
<זיו שרון: אני יודע שהעליתם אבל לא העליתם מספיק ולא העליתם עם לוגיקה.
<זיו שרון: אני מאוד מודה לכם על שהעליתם, אבל הלוגיקה עדיין לא קיימת.
<אביבה אטיאס: ג'קי, אתה צודק שזה מצמצם.
<אביבה אטיאס: הרעיון הוא שמי שיש לו כבר דירת מגורים, קיבל בירושה אבל אין מעמדו כשל אחד שצריך עכשיו לאסוף את הכסף ולקנות את הדירה המלאה הראשונה שלו בחייו.
<אביבה אטיאס: מעמדו הכלכלי שונה.
<אביבה אטיאס: אמרנו שעד שליש, עד דירה ושליש, תיחשב דירה לראשונה בחיים, אבל ברגע שיש לך דירה שלמה, מצבך שונה ממי שאין לו בכלל.
<ורד אולפינר: לחלוטין.
<אביבה אטיאס: מצב העושר שלך שונה ואנחנו רוצים לעזור לאלה שאין להם, לאלה שלא יכולים לממש את דירת הירושה ולהתקדם הלאה בחיים.
<אביבה אטיאס: אלה שאספו פרוטה לפרוטה לדירה הראשונה בחייהם.
<אביבה אטיאס: אמרנו שעד שליש.
<אביבה אטיאס: שליש בירושה, שליש במתנה, נראה אותך כרוכש לראשונה למרות שיש לך עוד שבריר אבל השבריר הזה הוא לא מספיק.
<אביבה אטיאס: ברגע שאתה מדבר על הדירה המלאה, אנחנו לא רואים הצדקה להשוות אותו למצב של מי שאין לו דירה.
<ג'קי מצא: השליש מתייחס גם לירושה וגם למתנה?
<אביבה אטיאס: לפי הנסחית של משרד המשפטים, כן.
<אביבה אטיאס: שאלנו אותה.
<אביבה אטיאס: היא אמרה שזאת המשמעות בעברית בנוסח.
<אביבה אטיאס: דירה בירושה או במתנה ושחלקו של הרוכש בה.
<זיו שרון: מכיוון ששני ילדים יכולים לריב על מכירת הדירה הנוספת, כדי שיהיו להם מקורות כספיים כמו שלושה ילדים, בשונה מילד אחד, אני עדיין שואל, ולא קיבלתי תשובה מרשות המסים פרט לזה שעלינו מ-25 אחוזים לשליש, על הלוגיקה של הדברים.
<זיו שרון: אם תקועים עם שליש דירה שאין לה משמעות, זה אותו דבר אם תקועים עם חצי דירה.
יצחק אהרונוביץ': הלוגיקה זה מה שהוסבר עכשיו.
<ורד אולפינר: היה אפשר גם לעצור ב-25 אחוזים.
<ג'קי מצא: למה במס שבח נתתם פטור?
<ג'קי מצא: במס שבח, כאשר קיבלתי דירה בירושה.
<אביבה אטיאס: רק אם המוריש היה מוכר אותה והיה מקבל עליה פטור.
<ג'קי מצא: רק אם, אבל כן.
<אביבה אטיאס: זה לא על כל דירות הירושה.
<אביבה אטיאס: זה על דירות ירושה שהמוריש לא הספיק למכור אותן ערב מותו בפטור.
<ורד אולפינר: כאן האיזון נובע ממקום אחר.
<ורד אולפינר: כאן האיזון נובע מזה שאם אנחנו באים ואומרים למי שאוסף שקל לשקל ורוכש דירה יחידה, מצבך שונה ממי שמכר דירה ועכשיו קנה דירה אחרת, גם שאת ההשלמה - שהוא כן רוכש דירה יותר יקרה – הוא צריך באמת לאסוף שקל לשקל, אבל מצבו שונה.
<ורד אולפינר: כך גם כאן.
<ורד אולפינר: מי שיש לו שליש דירה שהוא קיבל בירושה או במתנה, אומרים שיש לו נכס נוסף אבל הוא לא נכס מהותי שמשנה את מצבו לעומת אותו אחד שכבר הייתה לו דירה שלמה.
<ורד אולפינר: אפשר גם לעצור ב-25 אחוזים אבל אנחנו הקלנו והלכנו לשליש.
<ג'קי מצא: אם המצב היה הפוך, הוא לא היה משלם מס רכישה.
<ג'קי מצא: אם הוא קודם רכש ואחר כך ירש.
<ורד אולפינר: בסדר, אבל לא היה לו את העושר.
<ג'קי מצא: זאת פעם ראשונה שבחוק מיסוי מקרקעין רואים ירושה כרכישה.
<ורד אולפינר: לא, לא רואים את זה בכלל.
<ורד אולפינר: זה לא נכון.
<ורד אולפינר: אנחנו לא רואים את זה כרכישה.
<ורד אולפינר: יש לו הון בסיסי ומצבו שונה ממי שאין לו.
<אביבה אטיאס: לכן רצינו להגדיל לשליש.
<אביבה אטיאס: אתה צודק.
<אביבה אטיאס: אם לא היינו עושים את מה שהיינו כותבים, המשמעות הייתה שזה עובד לטובתו בגלל שירושה איננה מכירה.
<אביבה אטיאס: אתה צודק, ולכן זה מגביל.
<אביבה אטיאס: בסעיף קטן (ה) לא שינינו שום דבר אלא פשוט העתקנו את הסעיף הזה למקום הנכון.
<אביבה אטיאס: זה קיים גם היום.
<זיו שרון: גם מה שקיים היום, קיים לא נכון כי הוא הולך על שווי מכירה.
<זיו שרון: בקבוצת רכישה, בהוראת ביצוע הם עשו את זה, אבל לטעמי קצת בחריגה מסמכות, צריך להגדיר אחרת את שווי המכירה.
<זיו שרון: שווי המכירה הוא העלויות הצפויות של הנכס הבנוי ולא שווי המכירה של הנכס הבנוי שכולל בתוכו גם את הרווח הצפוי.
<זיו שרון: צריך להגדיר את זה כעלויות של הנכס הבנוי.
יצחק אהרונוביץ': העברנו את זה למשרדים שלנו.
יצחק אהרונוביץ': אנחנו הולכים בקבוצות רכישה לפי עלויות הבנייה הצפויות ולא לוקחים שם רווח יזמות.
<זיו שרון: מצוין.
<זיו שרון: תכניס את זה לחוק.
יצחק אהרונוביץ': זה מטופל ואין שום סיבה להכניס את זה לחוק.
יצחק אהרונוביץ': ההנחיות שלנו, הן שני ספרים.
<זיו שרון: ההנחיות שלכם לא מחייבות אתכם וגם לא מחייבות את בתי המשפט.
<שגית אפיק: הן עוד מעט יחייבו אותך בפעולה חייבת בדיווח.
ניסן סלומינסקי: התגלתה מחלוקת נוספת בין לבין.
ניסן סלומינסקי: בסדר, שמעו.
ניסן סלומינסקי: אני ראיתי שהרבה מאוד מההערות שנאמרו התקבלו על דעתכם.
ניסן סלומינסקי: אם פעם הערה לא מתקבלת, לא קרה שום דבר.
<ג'קי מצא: היה וזה לא יתקבל, אני עדיין מציע לכם לקרוא שוב את הנוסח כי גם לגישתכם הנוסח כאן צריך להיות הפוך.
<ג'קי מצא: תסתכלו על פסקה (ד).
<ג'קי מצא: כתוב "שחלקו אינו עולה על שליש".
<ג'קי מצא: זאת אומרת, אם הוא עולה על שליש, דווקא העמדה שלי מתקבלת.
<ג'קי מצא: אני מציע לכם לקרוא שוב כי זה כתוב הפוך ממה שאתם רוצים.
<ורד אולפינר: אנחנו נקרא.
<ורד אולפינר: בכל אופן את המשמעות, הבהרנו כאן, בוועדה.
<ג'קי מצא: זה כתוב בדיוק הפוך.
<ג'קי מצא: כתוב ב-(ד): יראו רוכש כאילו רכש דירת מגורים לראשונה גם אם יש לו נוסף עליה דירת מגורים שנתקבלה בירושה ושחלקו אינו עולה על שליש.
<ג'קי מצא: אתם רוצים לומר הפוך.
<ג'קי מצא: אתם רוצים לומר שאם הוא קיבל דירה מעל שליש, רואים אותו כאילו יש לו דירה נוספת.
<אביבה אטיאס: זה בדיוק מה שכתוב.
<ורד אולפינר: אנחנו נקרא שוב את הנוסח.
ניסן סלומינסקי: תקראו שוב את הנוסח כך שיביע את מה שמתכוונים לו.
<אביבה אטיאס: (ג1ד) (1) במכירת זכות במקרקעין, שהם בניין או חלק ממנו שהוא דירת מגורים, שנעשתה ביום י' בטבת התשע"ה (1 בינואר 2015) או לאחריו, ישולם מס רכישה בשיעור משווי הזכות הנמכרת כקבוע להלן:
<אביבה אטיאס: על חלק השווי העולה על 1,055,935 שקלים חדשים ועד 5,000,000 שקלים חדשים – חמישה אחוזים.
<שגית אפיק: אלה משפרי הדיור.
<אביבה אטיאס: משפרים ומשקיעים.
<אביבה אטיאס: הוראת קבע.
<שגית אפיק: הם אותו הדבר?
<שגית אפיק: יהיה להם אותו מיסוי בהוראת הקבע, למשפרי דיור ולמשקיעים.
<אביבה אטיאס: אין הבחנה.
<שגית אפיק: איך הגיע מיליון ו-55?
<שגית אפיק: מאיזה מדרגה הוא נלקח?
<אביבה אטיאס: זאת ההיסטוריה של הוראת הקבע.
<אביבה אטיאס: שי, בלי המדד או עם המדד?
<שגית אפיק: בלי המדד.
יצחק אהרונוביץ': עם המדד ל-2013.
<שגית אפיק: כשבאתם אלינו לפני שנתיים, זה היה מיליון.
<שגית אפיק: לדעתי זה בלי המדד.
יצחק אהרונוביץ': עם המדד.
<שגית אפיק: זאת אומרת, בעל דירה יחידה ממיליון ו-470, יהיה לו הפסד ב-2015 כי זה יהפוך להיות מיליון ו-240 או מיליון ו-250, לא משנה, ולמשפרי דיור ומשקיעים שיהפכו להיות בסל אחד, המדרגות יתחילו מהשקל הראשון עד מיליון ו-55.
ניסן סלומינסקי: אם אנחנו עוברים על זה כל כך קל, רק צריך להציב תמרורי אזהרה.
<שגית אפיק: אתם שוקלים.
<שגית אפיק: גם אנחנו שוקלים.
<שגית אפיק: שוקלים בשקט.
<אביבה אטיאס: (2) על אף הוראות פסקה (1), יחיד תושב ישראל שרכש לראשונה דירת מגורים ביום י' בטבת התשע"ה (1 בינואר 2015) או לאחריו, והדירה היא דירתו היחידה, ישלם מס רכישה בשיעור משווי הזכות הנמכרת כקבוע להלן:
<אביבה אטיאס: על חלק השווי העולה על 1,241,270 שקלים חדשים ועד 1.744,270 שקלים חדשים – 3.5 אחוזים.
<אביבה אטיאס: (3) לעניין סעיף קטן זה יחולו הוראות סעיף קטן (ג1ג)(4).
<אביבה אטיאס: אלה כל ההוראות של מהי דירה יחידה והוראות התא המשפחתי שקראתי קודם, מהו תושב ישראל ופסקה (ד) שדיברנו עליה עכשיו.
<שגית אפיק: מה הרציונל לחזור למיליון ו-240, אחרי שלוש שנים בהן נהיה בסכומים אחרים?
יצחק אהרונוביץ': הוראת שעה.
יצחק אהרונוביץ': אתם החלטתם להאריך.
<שגית אפיק: אנחנו הצענו לכם להאריך את זה ולהעלות על דירות יוקרה.
<שגית אפיק: עניתם לנו לשתי השאלות האלה שתשקלו.
<שגית אפיק: חזרתם לכאן עם שיקול של חמישה מיליון להעלות, עם משפרי דיור שאנחנו לא העלינו על דעתנו שיכול לחול ועם חזרה למיליון ו-240.
<שגית אפיק: לא העלינו על דעתנו שזה יחזור.
<שגית אפיק: זה ממש לא מתיישב.
<ראובן קוגן: ההסדר של מס רכישה היה מאוזן עוד מהכנסת הקודמת.
<ראובן קוגן: העלאת מדרגה לדירה יחידה הייתה ביחד עם העלאת מס רכישה על משקיעים ומימנו את זה בעצם מתוך הכסף שגבינו ממס הרכישה הגבוה מהמשקיעים.
<ראובן קוגן: לכן, ברגע שבסוף 2014 מס הרכישה למשקיעים חוזר לרמתו הנמוכה יותר מלפני 2011, אותו דין חל גם על דירה יחידה ואותו דין חל גם על משפרי דיור.
<ראובן קוגן: בדירה יחידה זה בעצם חל על שתי אוכלוסיות, גם אוכלוסיית הדירות הראשונות וגם משפרי דיור.
<ראובן קוגן: לכן זה ההסדר.
<אביבה אטיאס: בסעיף קטן (ג2) -
<אביבה אטיאס: בהגדרה "המדד הבסיסי", במקום "בסעיף קטן (ג1ב)" יבוא "בסעיפים קטנים (ג1ג) ו-(ג1ד)".
<אביבה אטיאס: בסעיף קטן (ג4), במקום "ו-(ג1ב)" יבוא "(ג1ג) ו-(ג1ד)".
<אביבה אטיאס: 4.
<אביבה אטיאס: בסעיף 16א(א), במקום ההגדרה "חבר בני אדם" ו"תושב ישראל" יבוא: "חבר בני אדם" – כהגדרתו בסעיף 1 לפקודה.
<אביבה אטיאס: הואיל וההגדרה תושב ישראל, הוגדרה כבר בסעיף 1 לחוק ולתיקון הזה בהפניה לפקודה, לא צריך לחזור עליה כאן.
<אביבה אטיאס: עד כאן.
ניסן סלומינסקי: אפשר להגיד שהאוצר מעודד התיישבות מעבר לקו.
ניסן סלומינסקי: אתם מדברים אתי על רכישת קרוונים, בסכומים האלה.
ניסן סלומינסקי: אפילו בית בישובים אי אפשר לקנות בסכום כזה.
ניסן סלומינסקי: אולי קרוונים.