GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<גידי בר-זכאי: מדובר על סיטואציה שהנאמנות חדלה להיות נאמנות קרובים ואז יש איזושהי מחשבה לעשות חלוקה ליניארית.
<גידי בר-זכאי: כשקוראים את הוראות החוק מבינים שבעצם נאמנות קרובים יכולה להיות כזאת שקיימת לפני התחילה של החוק ועכשיו אנחנו אומרים שהנה, את עכשיו נאמנות של קרובים.
<גידי בר-זכאי: מצד שני, הוראות התחילה של החוק מגדירות אותה.
<גידי בר-זכאי: מה דינו של מי שנפטר אחרי שהיה יוצר בנאמנות קרובים, לפני תחילת החוק?
<גידי בר-זכאי: צריך פשוט לסדר את זה בליניאריות וזה לא כתוב.
<משה אשר: נרשום את ההערה.
ניסן סלומינסקי: ממשיכים בהקראה.
<ליאת גרבר: (30) בסעיף 75ט –
<ליאת גרבר: בסעיף קטן (א), במקום הרישה עד המלים "תושבי חוץ, או" יבוא "נאמנות תושבי חוץ היא נאמנות".
<ליאת גרבר: בסוף הפסקה יבוא "וכן נאמנות שכל יוצריה נפטרו וכל הנהנים בשנת המס הם תושבי חוץ.
<ליאת גרבר: (31) בסעיף 75י(א)(3), בסופו יבוא "לעניין זה יראו יוצר תושב ישראל גם יוצר שבמועד פטירתו היה תושב ישראל".
<ליאת גרבר: (32) בסעיף 75יד(א), במקום "נאמנות יוצר תושב חוץ" יבוא "נאמנות תושבי חוץ".
<גידי בר-זכאי: אפשר להעיר על הסעיף הזה?
<גידי בר-זכאי: המטרה של סעיף 75יד(א) היא במקרה שנאמנות בעצם מתפרקת, חדלה להיות נאמנות, ונותרו בה הפסדים או השלכות נוספות.
<גידי בר-זכאי: במקרה כזה יעמדו לזכותו של היוצר מתוך מחשבה.
<גידי בר-זכאי: כרגע החוק אומר שאם יש הפסדים בנאמנות, הם לא יכולים לעבור אליו, למרות שהחבות במס עוברת אליו.
<גידי בר-זכאי: כאן זה אומר, בהצעה של הרשות, שזה יעבור אליו לאחר שהנאמנות תתפרק.
<גידי בר-זכאי: מאחר שהגדרתם נאמנות נהנה תושב ישראל, אולי בסעיף קטן (2) להוסיף הערה שבמידה וזאת הנאמנות, גם אותה הוראה תחול כלפיו שהוא ייהנה כמו שנהנה היוצר מאחר שגם הנהנה עכשיו מגדיר את הנאמנות, שגם הוא ייהנה מאותה הוראה.
<משה אשר: נשקול את זה בחיוב.
<משה אשר: נביא את הדברים האלה בהמשך הדרך.
<ליאת גרבר: (33) בסעיף 75ט(ה), במקום "בנאמנות יוצר תושב חוץ" יבוא "בנאמנות תושבי חוץ).
<ליאת גרבר: (34) בסעיף 75ט(1)(ג)(1), במקום "בנאמנות יוצר תושב חוץ" יבוא "בנאמנות תושבי חוץ".
<ליאת גרבר: (35) סעיף 75טז3 – בטל.
<ליאת גרבר: (36) בסעיף 75יח(3), אחרי "יוצרים יחידים תושבי חוץ" יבוא "או תושבים זכאים כהגדרתם בסעיף 75ז(ה).
<ליאת גרבר: (37) בסעיף 75יח(4), במקום "נאמנות יוצר תושב חוץ" יבוא "נאמנות תושבי חוץ".
<ליאת גרבר: יש לנו את פסקה (47) בעמוד 685.
<ליאת גרבר: (47) בסעיף 131 –
משנה יבוא: "(5) נהנה שקיבל חלוקה מנאמן, גם אם היא אינה חייבת במס בישראל.
משנה יבוא: הוראת פסקה זו לא יחולו על חלוקה של נכס שמקורו אינו בישראל לנהנה בנאמנות תושבי חוץ, לנהנה בנאמנות נהנה תושב חוץ או לנהנה בנאמנות לפי צוואה שכל הנהנים בה הם תושבי חוץ.
משנה יבוא: (6) נאמן בנאמנות נהנה תושב ישראל שחל עליה סעיף 75ח1(ד)(2)".
<מאיר לינזן: מספר הערות.
<מאיר לינזן: אנחנו לא סבורים שבכל מקרה של חלוקה צריך להגיש דוח מלא.
<מאיר לינזן: אולי כדאי לקבוע מעל סכום מסוים כפי שהיה בעבר, מאה אלף שקלים.
<מאיר לינזן: אני בעד חובת דיווח כללית במשק, אבל עד אז לפחות לגבי חלוקות בסכומים נמוכים.
<מאיר לינזן: הערה שנייה יותר מהותית.
<מאיר לינזן: ועדת הכנסת פיצלה פיצול מהותי את הנושא של עולים חדשים לגבי חובות הדיווח בין השאר של עולים חדשים ולכן אני חושב לגבי חלוקות לעולים חדשים - - -
<משה אשר: בסוף הוא ייתן אותו הדבר.
<משה אשר: עולה חדש צריך לדווח על החלוקות האלה.
<מאיר לינזן: להגיש דוח מלא על החלוקות שלו?
<משה אשר: נדבר על היקף הדוח שאותו עולה חדש צריך לדווח.
<משה אשר: זה מקובל.
<ליאת גרבר: יש גם את סעיף (47(ג) שגם הוא רלוונטי.
<אייל לב ארי: גם (47)(א)(3).
<ליאת גרבר: (47)(א)(3) – בפסקה (6), במקום "לפי פסקאות (1) עד (5)" יבוא "לפי סעיף קטן זה".
<גידי בר-זכאי: ליאת, לעניין הנושא שמאיר דיבר עליו כרגע.
<גידי בר-זכאי: אני מבין שאולי בוועדת הכנסת הפיצול המהותי היה רק בענייני דיווח.
<גידי בר-זכאי: אבל רק תאשרו לי שהכוונה כאן - - -
<ליאת גרבר: לעניין סעיפים ספציפיים.
<גידי בר-זכאי: זה אני מבין.
<גידי בר-זכאי: אני רק רוצה להבין מה זה יהיה.
<גידי בר-זכאי: עכשיו יש מישהו שהוא תושב חוזר ותיק או עולה ועושים לו חלוקה של רכוש בחוץ לארץ שהוא לא צריך לדווח עליה וכל מה שקורה בחוץ לארץ על פי אותה חקיקה מהותית מחוץ למשחק, הוא ידווח לכם על החלוקה ועל מה היא כוללת?
<משה אשר: זה דוח מלא בישראל.
<גידי בר-זכאי: וזה סותר לחלוטין את הפיצול המהותי.
<גידי בר-זכאי: לא תוכלו להגיד אחרת.
<גידי בר-זכאי: זה ממש לב לבו של העניין.
<גידי בר-זכאי: אתם גורמים למי שיקבל חלוקה, לדווח על משהו שהוא לא מדווח עליו בשום מקרה.
<משה אשר: אנחנו להוריד את זה, אולי בסייגים כאלה ואחרים.
<משה אשר: אנחנו נדבר על זה היום אחר הצהרים וניתן לכם תשובה סופית.
ניסן סלומינסקי: מתי נקבל את הנייר הסופי?
<משה אשר: אני מניח שביום ראשון.
<משה אשר: יש עוד סעיף נוסף, הוראות התחולה.
<ליאת גרבר: לא הקראתי את סעיף 47(ג).
<ליאת גרבר: בסעיף קטן (ג1)(1) ברישה, במקום " או (4), יבוא "(4) או (6)".
<ליאת גרבר: עכשיו אנחנו עוברים לפסקה (51).
<אייל לב ארי: אני לא בטוח.
<אייל לב ארי: גם (51) וגם (52), נראה לי שייך לפעולה החייבת בדיווח.
<ליאת גרבר: יש לנו את סעיף 40, פסקה (60) בעמוד 692.
<ליאת גרבר: (60) בסעיף 196, בסופו יבוא: "(ד) לעניין הסכם לפי סעיף זה, חברה להחזקת נכסי נאמנות כהגדרתה בסעיף 75ג, לא תיחשב כתושבת ישראל".
<ליאת גרבר: למעשה דיברנו כבר על הסעיף הזה.
<ליאת גרבר: חברה להחזקת נכסי נאמנות, כפי שהזכרנו קודם, היא חברה שלא ממוסה בישראל ואנחנו מבקשים שבעצם לא יחולו עליה הטבות מס.
<משה אשר: אם אנחנו לא ממסים אותה ולא רואים לא את הנכסים ולא את ההכנסות, אז היא לא תושבת ישראל פיסקלית כדי שלא תהנה מאמנות המס של ישראל.
<ליאת גרבר: אנחנו בסעיף 42(ו) בעמוד 694.
<ליאת גרבר: הוראות פרק רביעי 2 לפקודה, כנוסחו בסעיף 40(23) עד (36) לחוק זה, יחולו גם על נאמנות שהוקמה לפני יום התחילה, לגבי הכנסות הנאמן שהופקו או שנצמחו ביום התחילה ואילך, ואולם התקופה למתן הודעה לפי סעיף 75ח(1)(ב) לפקודה כנוסחו בסעיף 40(29) לחוק זה, תהיה לעניין נאמנות כאמור – שישים ימים מיום התחילה.
<ליאת גרבר: אני חושבת שתיקנו ליותר.
<אייל לב ארי: כן.
<אייל לב ארי: צריך לתקן לתשעים.
<מאיר לינזן: שתי הערות בנושאים עליהם דובר עם מנהל רשות המסים.
<מאיר לינזן: האחת, זה עניין של פרשנות אבל אני חושב שכדאי להבהיר.
<מאיר לינזן: החקיקה איננה רטרואקטיבית ולכן כמובן חלוקת – כמו שהצהרת בעבר – היא לא תחול על רווחי עבר של נאמנויות שהיו פטורות ממס על פי הדין הקיים.
<מאיר לינזן: לכן כמובן חלוקת רווחים, רווחי עבר מנאמנויות, לא תהיה חייבת במס.
<משה אשר: אם הנאמן יוכיח.
<משה אשר: נבדוק את הנושא.
<מאיר לינזן: הדבר החשוב יותר, כדי למנוע רטרואקטיביות, שנכס שנמצא בנאמנות פטורה היום, יקבל בסיס חדש עם הכניסה לחוק.
<משה אשר: השאלה מה זה נאמנות פטורה.
<מאיר לינזן: נאמנות שהיא פטורה היום לפי הדין.
<מאיר לינזן: אם יש ויכוח, יש ויכוח.
<מאיר לינזן: נאמנות שהיא פטורה.
<דניאל פסרמן: יוצר תושב חוץ.
<מאיר לינזן: אם היא לא הייתה זכאית, אז היא לא פטורה היום.
<מאיר לינזן: היום נאמנות יוצר זר איננה חייבת מס בישראל.
<מאיר לינזן: יכול להיות שיש נאמנות יוצר זר שהיא חייבת היום מס בישראל בנסיבות.
<מאיר לינזן: נאמנות שאיננה חייבת במס היום.
<מאיר לינזן: אנחנו עוברים ממשטר פטור למשטר חייב.
<מאיר לינזן: צריך להימנע ממיסוי רטרואקטיבי.
<מאיר לינזן: אלה שני נושאים.
<מאיר לינזן: האחד, זה דבר ברור מאליו כי אנחנו לומדים את זה גם מהוראות אחרות, שחלוקת רווחי עבר איננה חייבת במס.
<מאיר לינזן: זה גם מעצם ההוראה של הבחירה שאני יכול למסות את הנאמנות וברור שאני לא אמסה אותה על רווחי עבר.
<מאיר לינזן: זה עניין שכדאי להבהיר.
<מאיר לינזן: הדבר השני זה הנושא של בסיס חדש לנכסים בנאמנויות שאינן חייבות במס היום בישראל.
<משה אשר: אני אתייחס לדברים.
<משה אשר: כמו שנאמר עוד בפתיח שלנו קודם, לגבי אותן נאמנויות שמצאנו גם בעיות ופרצות, הון שחור, הון לא לגיטימי.
<משה אשר: יש גם נאמנויות תקינות ויש גם נאמנויות לא תקינות ויש מקרים שיותר קלים לבדיקה ויש מקרים שפחות קלים לבדיקה.
<משה אשר: כמובן שמה שאנחנו מתכוונים לעשות, שוב, בדיאלוג עם הלשכות, זה לנסות לכוון אל המקרים השונים ולהציע הסדרים כאלה ואחרים לכניסה להוראות החדשות בצורה כזאת שיבטיחו שמאותו רגע ואילך הנאמנות מסווגת בצורה ברורה לכיוון אחד כזה או אחר.
<משה אשר: לגבי העבר, אם הדברים ברורים במאה אחוז, אין תשלומי מס.
<משה אשר: אם הדברים לא ברורים במאה אחוזים, יוכלו להיכנס להסדרים.
<משה אשר: כל הדברים האלה, זה ברמת ההסדרים ונוכל לדון בשמחה עם לשכת רואי חשבון אבל זה לא קשור לחקיקות היום.
<מאיר לינזן: עדיין יש אלמנט רטרואקטיבי בהיעדר סטפה.
<דניאל פסרמן: משה, זה צריך להיות חלק מהחוק.
<דניאל פסרמן: כל פעם שעברנו ממשטר פטור למשטר חייב, יש הסדרה חקיקתית.
<אמיר דוידוב: נאמנות שנוצרה על ידי אדם שלא קשור לנהנה.
<דניאל פסרמן: אתה לא הולך עכשיו למקרים ספציפיים לחפש את מקרה הקצה.
<אמיר דוידוב: יש אין סוף מקרים.
<דניאל פסרמן: יש לך חוק.
<דניאל פסרמן: סתם נגיד, תיקון 132 עבר ממשטר פטור למשטר חייב.
<דניאל פסרמן: צריך להסדיר את המעבר הזה.
<דניאל פסרמן: יש רמאים, יש גנבים, טפל בהם, אני לא הולך לכיוון הזה בכלל.
<דניאל פסרמן: יש הון שחור, טפל בהון השחור.
<דניאל פסרמן: יש את המקרים הרגילים.
<דניאל פסרמן: הרי עד היום החוק היה שזה פטור.
<דניאל פסרמן: אמיר, החוק היה שזה פטור.
<ספי זינגר: המעבר הזה מוסדר בדיוק באותה הדרך שבה עבר ההסדר של תיקון 147.
<ספי זינגר: בדיונים בכנסת, גם ב-147 עלתה שאלת הרטרואקטיביות ונאמר שם שהמעבר בדרך הזאת הוא לא מעבר רטרואקטיבי אלא מעבר פרוספקטיבי.
<ספי זינגר: בניסוח החקיקה כמו שהוא עכשיו, הוא ניסוח פרוספקטיבי ולא רטרואקטיבי ולכן הוא לא מעלה קושי.
<דניאל פסרמן: אם החזקת נכס, נאמנות שהוקמה לפני שלושים שנים והייתה פטורה עד היום, פתאום מחר תהיה חייבת במס ומחר תמכור את הנכס, כל הרווח שנצבר במשך שלושים שנים יהיה חייב במס בישראל.
<דניאל פסרמן: לא יעלה על הדעת.
<ירדנה סרוסי: אומרת רשות המסים שהיא מסכימה לזה שלא יהיה מיסוי רטרואקטיבי אבל הוא ייבדק כי יש נאמנויות שכן היו.
<דניאל פסרמן: אם הנאמנות בעייתית, בכל מקרה תבדקי אותה, אבל החוק צריך להגיד את הכללים.
<משה אשר: דניאל, תצטרף לישיבה.
<משה אשר: כרגע לא שכנעת אותנו.
<ענבל שני: אם זה יהיה כתוב בחוק, יהיה להם מה שנקרא את הפטור הלגיטימי כי הם לא יצטרכו לשכנע אותנו.
<ענבל שני: זה מסוכן.
ניסן סלומינסקי: רבותיי, סיימנו?
<ליאת גרבר: יש לנו עוד סעיף קטן שלא קשור לנאמנויות.
<משה אשר: את פרק הנאמנויות סיימנו.
<משה אשר: עכשיו יש סעיף קטנטן שמתייחס לעולם של קיזוזי הפסדים מחוץ לארץ.
ניסן סלומינסקי: יש לנו בעיה.
ניסן סלומינסקי: סעיף 38(ב), אין לי ייעוץ משפטי לנושא.
<משה אשר: אני אסביר את זה.
ניסן סלומינסקי: שגית הייתה צריכה להיות.
ניסן סלומינסקי: שגית אמרה שזה סעיף קטן מאוד, אבל אייל הכין את הסעיפים האחרים.
<משה אשר: אני מאוד מודה לכם.
<משה אשר: תודה רבה.
ניסן סלומינסקי: דנו בנושא הזה באופן כללי ועכשיו אבל עכשיו אנחנו צריכים להצביע.
<שגית אפיק: לא דנו בזה.
<שגית אפיק: דיברנו באופן כללי.
<ערן יעקב: אנחנו אכן העברנו בחקיקה את העלאת המס מ-25 אחוזים לשלושים אחוזים.
<ערן יעקב: מה שנשאר לנו בעצם זה הצו.
<ערן יעקב: הצו הוא מהלך משלים שאומר שאנחנו מורידים את התקרה מ-60,720 ל-50 אלף שקלים.
<ערן יעקב: אגב, תוספת הכנסות הן בין חמישים לשישים מיליון שקלים כאשר הורדת התקרה היא סביב עשרה מיליון.
<שגית אפיק: בעצם הגענו ל-60,720.
אראל מרגלית: למה זה?
<ערן יעקב: לזכייה.
<ערן יעקב: זאת תקרת הפטור, שזה כמעט מרבית הזכיות שהן עד הסכום הזה.
אראל מרגלית: יש בזה אחר כמו שאומרים?
<ערן יעקב: אחר הוא בסך הכול שישים מיליון, בסך כל המעטפת מהעלאה מ-25 ל-30 אחוזים והורדת התקרה ב-10,000 שקלים, משישים לחמישים.
<ערן יעקב: בסך הכול בין חמישים לשישים מיליון שקלים.
ניסן סלומינסקי: לא צריך להקריא את הצו?
<שגית אפיק: הגענו לשישים אלף כתוצאה מעדכוני מדד בשבע השנים האחרונות.
<ערן יעקב: תיקון משולב עם מה שהעברנו בשבוע שעבר.
<שגית אפיק: בעוד חמש שנים תבואו להחזיר אותנו לחמישים אלף.
<ערן יעקב: יכול להיות.
<שגית אפיק: התחילה של זה היא מ-1 בינואר 2014?
<שגית אפיק: וגם ההעלאה.
<ערן יעקב: וגם ההעלאה היא מה-1 בינואר 2014.
ניסן סלומינסקי: צריך להתארגן.
<שגית אפיק: למה בהצעת החוק אתם לא מעלים?
<ברוך משולם: שם זה שיעור המס ופה זאת תקרת הפטור.
<ברוך משולם: אלה שני דברים שונים.
<שגית אפיק: כי שם לא הסכמתם להקדים ל-1 בינואר.
<ערן יעקב: נכון.
<ערן יעקב: ההתארגנות היא לא מבחינתנו.
<ערן יעקב: ההתארגנות הייתה מבחינת הגורמים כמו מפעל הפיס, הלוטו וכולי.
<ערן יעקב: גם לגבי זה צריך לשאול אותם כי ההתארגנות היא דווקא מבחינתם ולא מבחינתנו.
<שגית אפיק: אתם רוצים להקדים או לא?
<ערן יעקב: צריך לבדוק את זה אתם.
<ערן יעקב: הם ערוכים ל-1 בינואר.
<ערן יעקב: ההתארגנות היא מבחינתם.
ניסן סלומינסקי: זה יישאר כך.
ניסן סלומינסקי: מי בעד אישור צו מס הכנסה (קביעת סכום לעניין השתכרות או רווח מהימורים, מהגרלות או מפעילות נושאת פרסים) (תיקון), התשע"ג-2013?
ניסן סלומינסקי: ה צ ב ע ה בעד - 12 הצו אושר פה אחד
ראובן ריבלין: הסתייגות, ובלבד שאני הזוכה.
<שגית אפיק: זה צו.
<שגית אפיק: אין הסתייגות לצו.
ניסן סלומינסקי: אני רוצה להזכיר שגם הנושא הזה נכנס כדי להקל עלינו בנושא של קיצוצי הגזרות שעשינו.
ניסן סלומינסקי: כדי שנוכל באמת לקצץ ולעזור למעמד הביניים, היינו צריכים למצוא מקורות אחרים וזה אחד המקורות.
<ערן יעקב: מדובר באותה מעטפת פיסקלית.
<ערן יעקב: בחלופה הזאת מדובר על כך שאלה תקנות מיסוי מקרקעין.
יעקב ליצמן: מה זאת המילה פיסקלית?
<ערן יעקב: תקציבית.
יעקב ליצמן: אז למה אתה לא אומר תקציבית?
<ערן יעקב: אוקיי.
<ערן יעקב: תקנות מיסוי מקרקעין (שבח ורכישה), מס רכישה על כל מה שהוא לא דירת מגורים.
<ערן יעקב: נכון להיום מדובר במס של חמישה אחוזים.
<ערן יעקב: מה שאנחנו מביאים בפניכם זאת העלאה לשישה אחוזים ולהחריג קרקע שמיועדת לבניית דירות מגורים, להחריג את אותן קרקעות שמיועדות לבניית דירות מגורים ומיועדות לבנייה של שמונה יחידות לפחות.
ניסן סלומינסקי: אני רוצה להעיר שמאחר שמדיניות הממשלה היא לטפל בהורדת מחירי הדירות, אנחנו אמרנו שאנחנו רוצים להחריג כל קרקע שהיא לבנייה בלי לומר לצורך זה או לצורך זה.
ניסן סלומינסקי: אמרנו כל קרקע שהיא לבנייה.
<שגית אפיק: אבל זה לא מה שכתוב.
ניסן סלומינסקי: לכן אני רוצה לשנות את זה.
ניסן סלומינסקי: זה מה שסוכם.
ניסן סלומינסקי: האם השינוי הוא על דעתכם?
ניסן סלומינסקי: אם לא, אנחנו נעצרים.
<ערן יעקב: מה השינוי שלך?
ניסן סלומינסקי: השינוי אומר שאנחנו מחריגים כל קרקע למגורים.
ניסן סלומינסקי: כלומר, במלים פשוטות, כל מי שרוכש קרקע למגורים ומקבל היתר בנייה תוך שנתיים.
גילה גמליאל: שלוש שנים.
גילה גמליאל: כאן מופיע שלוש שנים.
ניסן סלומינסקי: אני אומר מה השינוי.
ניסן סלומינסקי: אנחנו אמרנו שיהיה תוך שנתיים.
ניסן סלומינסקי: אנחנו דיברנו על שלוש שנים התחלת בנייה אבל ראו שהתחלת בנייה זה לא משהו שאפשר להגדיר אותו ולכן אמרנו שיותר פשוט לעשות על קבלת היתר בנייה.
ניסן סלומינסקי: תוך שנתיים כל מי שיקבל היתר בנייה, האחוז הזה יוחזר אליו.
זהבה גלאון: מתי אמרנו את זה?
ניסן סלומינסקי: זה מה שאני בזמנו דיברתי אתם וזה מה שהצגתי.
זהבה גלאון: מי זה אתם?
זהבה גלאון: אני לא זוכרת שדנו בזה אי פעם.
גילה גמליאל: לא, הוא דיבר על הקואליציה.
יעקב ליצמן: ב-3 בבוקר.
גילה גמליאל: הוא דיבר אתנו, עם הקואליציה.
ניסן סלומינסקי: לא רק עם הקואליציה.
ראובן ריבלין: דנו בוועדה.
ניסן סלומינסקי: דיברנו על זה ואני הצגתי את זה כך.
זהבה גלאון: אלא אם כן זה היה ביומיים האחרונים.
גילה גמליאל: השינוי שבין שלוש השנים לשנתיים.
ניסן סלומינסקי: ההסבר היה ששלוש שנים היה לגבי בנייה.
ניסן סלומינסקי: אחר כך התברר, מתוך בירור אתם, שההגדרה של בנייה לא כל כך ברורה ולכן לקחנו מי שמקבל היתר, שזה דבר ברור וזה השלב הכי פשוט והוא שלב הרבה יותר מוקדם כי אדם מקבל היתר בנייה ועד שהוא מתארגן.
ניסן סלומינסקי: יותר פשוט ללכת על היתר בנייה.
<ערן יעקב: החלופה שמציג ניסן אומרת במקום שיחידת המקורים ---
גילה גמליאל: אם הסכמתם, צריך לבדוק את זה לעומק.
זהבה גלאון: תסביר את זה.
גילה גמליאל: דבר ראשון, האם באמת במדינה שלנו את היתרי הבנייה מקבלים כך.
ניסן סלומינסקי: אני ביקשתי לפני כן שיעבירו לי סטטיסטיקה, כמה זמן לוקח בממוצע לקבל היתר בנייה.
ניסן סלומינסקי: מה התשובה שנתתם?
<אליאב בן שמעון: לא שנתיים.
<אליאב בן שמעון: חמש שנים.
<ראובן קוגן: אתה אומר את זה לפרוטוקול.
<ראובן קוגן: חמש שנים להוציא היתר בנייה במדינת ישראל.
<אליאב בן שמעון: כן.
<אליאב בן שמעון: היתר בנייה.
<ראובן קוגן: זה מה שאתה אומר?
<אליאב בן שמעון: הלוך, חזור, הלוך, חזור.
ניסן סלומינסקי: אתה מדבר על דברים רציניים.
גילה גמליאל: זאת הגבלה של בירוקרטיה רצינית.
<ראובן קוגן: נעשה סדר לחברי הכנסת.
<ראובן קוגן: המטרה של ההחזר של האחוז הזה, בין היתר הוא גם לבוא ולתמרץ את האנשים שקונים את הקרקעות בשנתיים הקרובות גם לבנות יותר מהר.
<ראובן קוגן: כל המספרים שהם חמש שנים, שש שנים, שבע שנים, אכן אלה מספרים שמדברים על תכנון של תכניות.
<ראובן קוגן: אם רוצים לעשות תב"ע, לעשות תב"ע היום במדינת ישראל לוקח לפעמים גם שמונה שנים.
<ראובן קוגן: אחרי שאתה מוציא את התב"ע והתכנית מאושרת ומקבלת תוקף, קבלן זוכה בקרקע במכרזי המינהל או עושה עסקה במקרקעין בין אנשים פרטיים, הולך לוועדה מקומית או לרשות הרישוי כפי שנקרא כדי להוציא היתר בנייה.
<ראובן קוגן: הממוצע הארצי נע בין חצי שנה לשנה וחצי.
<ראובן קוגן: יש מקרה חריג של תל אביב, מכיוון ששם הכול מאוד מאוד מורכב, שמגיע גם לשנתיים, אבל זה המקסימום שבמקסימום.
<ראובן קוגן: אני חושב שהוועדה לא צריכה לטפל במקרים של תל אביב.
<ראובן קוגן: הממוצע, כמו שאמרתי, הוא בין חצי שנה לשנה וחצי.
<ראובן קוגן: אנחנו בדרך כלל מתייחסים כשנה לממוצע וכשבאים ואומרים שנתיים - - -
גילה גמליאל: אין את דרום תל אביב?
<ראובן קוגן: לכן אנחנו חושבים ששנתיים זה מספר שהוא יותר גבוה מהממוצע אבל מאחר שמדובר בשנת בחירות מוניציפאליות ויש היום קושי לוועדות המקומיות להוציא לפני הבחירות וקצת אחרי הבחירות את ההיתרים, אנחנו מוכנים להגדיל את זה לשנתיים.
<ראובן קוגן: זה נראה לנו מידתי.
<ראובן קוגן: כך גם נשמור על התמריץ לקבלנים לבנות מהר וגם נשמור על אותו ניסיון למלא קצת את אותו הכסף שהוועדה הורידה לנו בתוך אותם דברים שהיא הורידה במהלך הדיונים.
ניסן סלומינסקי: אתם מקבלים את זה?
אלעזר שטרן: לא הבנתי לגבי שמונה הדירות.
<ראובן קוגן: מורידים את זה.
ניסן סלומינסקי: אני ביטלתי את כל זה.
<ראובן קוגן: הרעיון בהתחלה היה כזה.
ניסן סלומינסקי: אם הם מקבלים, הצעת החוק אומרת שמעלים מחמישה לשישה לבנייה.
<ערן יעקב: וככל שיש היתר עד שנתיים, יש החזר.
ניסן סלומינסקי: רק על קרקע למגורים.
<ראובן קוגן: קודם זה היה רק על מגורים.
ניסן סלומינסקי: אמרתי, מגורים.
<ערן יעקב: מגורים בלבד.
ניסן סלומינסקי: מגורים בלבד אבל כל מגורים בלי החרגה.
זהבה גלאון: אדוני היושב ראש, למה לא הכנסתם את זה בחוק ההסדרים?
זהבה גלאון: למה זה מובא כך?
<ראובן קוגן: אלה תקנות.
ניסן סלומינסקי: אלה תקנות, אבל זה דבר שעזר לנו לשחרר את משפרי הדיור.
ניסן סלומינסקי: זאת התמורה שהבאנו ולכן זה עולה עכשיו.
<שגית אפיק: מס רכישה על קרקע בהצעת חוק ההסדרים.
<שגית אפיק: לא יכולתם להעלות את מס הרכישה על קרקע?
<שגית אפיק: יש לכם בכלל בתקנות הסמכה לעשות גם החרגות כאלה כמו הפרטנות הזאת שמופיעה כאן?
<ורד אולפינר: התקנות מאוד מאוד מפורטות ואין לנו שום בעיה.
<שגית אפיק: אתם מורידים פרטני.
<אביבה אטיאס: בשיעורים ובתנאים.
<שגית אפיק: לא הייתה תקנה כזאת.
<שגית אפיק: היה חוק כזה.
זהבה גלאון: אני מודה שלא הייתי בהסכמים ביניכם, אבל השאלה אם זה הסכם ראוי.
ניסן סלומינסקי: זבולון, אתה רצית לומר משהו?
זבולון כלפה: אני רוצה להבין.
זבולון כלפה: ההצעה הבסיסית מדברת על 36 אחוזים ו-80 אחוזים בנייה.
<שגית אפיק: פלוס שמונה דירות.
זבולון כלפה: שמונה דירות.
זבולון כלפה: בסדר.
זבולון כלפה: זה פחות רלוונטי.
זבולון כלפה: ההצעה המתוקנת מדברת על שנתיים והיתר בנייה.
<ערן יעקב: זה מקל.
זבולון כלפה: אם אתה מגיע לזמן, זה פחות או יותר אותו הדבר.
<ראובן קוגן: יש בזה הקלה.
<ראובן קוגן: אני בכל זאת אסביר.
<ראובן קוגן: יש בזה הקלה מסוימת מאחר שיש הרבה טענות הים מצד הקבלנים שמשך זמן הבנייה הולך ועולה מסיבות שלא תלויות תמיד בקבלנים.
<ראובן קוגן: זה נושא של האשראי הבנקאי, נושא של הידיים העובדות ולכן אנחנו באנו ואמרנו שמבחינת התמריץ של הקבלן, ברגע שהוא עשה את היתר הבנייה ונכנס לליווי הבנקאי, בעצם התמריץ שלו לבוא ולסיים את הבנייה הוא תמריץ מספק מבחינתנו.
<ראובן קוגן: לכן הלכנו על השלב הזה של היתר בנייה, שנתיים, כמו שהסברתי קודם, וירדנו מהסוגיה של השלמת הבנייה תוך 36 חודשים.
<ראובן קוגן: לגבי שמונה דירות, אנחנו חשבנו בהתחלה שיותר נכון לעודד רק את הבנייה הרוויה ולא צמודת קרקע ווילות, אבל הוועדה ביקשה לעשות גם את זה ואנחנו לא מתנגדים.
<ראובן קוגן: הממוצע הוא שנתיים.
<ראובן קוגן: ככל שהפול יותר גדול, זה יותר זמן.
ניסן סלומינסקי: בעיקר בפריפריה הבנייה הרבה פעמים היא בנייה לא רוויה, אני רציתי שגם שם תהיה להם את ההטבה הזאת ושלא ייקחו מהם את האחוז הזה.
ניסן סלומינסקי: לכן אני לא רוצה שתהיה דווקא בנייה רוויה אלא כל בנייה למגורים.
זהבה גלאון: אני רוצה לשמוע את חוות הדעת של היועצת המשפטית.
<שגית אפיק: אני אחזור על מה שאמרתי קודם.
<שגית אפיק: אני לא רואה שיש לכם הסמכה בחקיקה לעשות חריגים.
<שגית אפיק: חריגים אני לא רואה.
<שגית אפיק: לא ב-9 ולא ב-115.
<שגית אפיק: סעיף 9 שנותן לכם הסמכה, הוא נותן לכם הסמכה לשיעור מס הרכישה.
<ורד אולפינר: לא.
<ורד אולפינר: 9(א) יש לך בשיעור משווי המכירה ובסכום קבוע לפי סוג המכירה ומקרקעין.
<ורד אולפינר: ב-(ד) יש לך: שר האוצר, באישור ועדת הכספים, רשאי לקבוע כללים למתן פטור, כולו או מקצתו, ורשאי הוא לקבוע באישור כאמור כללים שונים לסוגי חייבים ולסוגי מקרקעין.
ניסן סלומינסקי: אתה רצית לומר משהו.
<אליאב בן שמעון: עורך דין אליאב בן שמעון, מנכ"ל התאחדות בוני הארץ.
<אליאב בן שמעון: מה שראובן ציין לגבי משך הזמן להוצאת היתר, הוא מדבר על עולם אופטימלי מבחינתנו ואכן אנחנו מדברים על קרקעות שיש עליהן תב"ע אבל גם על קרקעות שיש תב"ע, לפני שיוצאים להוצאת היתר, ברוב המקרים גם נכנסים להליכים שהם חייבים שינויים בתב"ע.
<אליאב בן שמעון: זאת בדיוק הבעיה.
ראובן ריבלין: אומרים לך שאם לא תלך לשינויי תב"ע ותקבל את האישור תוך שנתיים, אתה תקבל את הפטור.
ראובן ריבלין: אם תרצה ללכת לתב"ע ולשינויי תב"ע ולקבל עוד אחוזי בנייה, בבקשה, רק תשלם אל המס.
<אליאב בן שמעון: אני יודע.
<אליאב בן שמעון: אם אנחנו רוצים ללכת לתב"עות חדשות, אנחנו מדברים על תקופות הרבה יותר ארוכות, אבל אנחנו מדברים על שינויים בקרקעות שיש בהן תב"עות לצורך העניין.
<ורד אולפינר: אתה מקבל את מס הרכישה בניכוי.
<אליאב בן שמעון: אני לא מבקש חריגות.
<אליאב בן שמעון: לצורך העניין, אנחנו חושבים שהמינימום באותם 36 חודשים שהיו בהצעה המקורית להיתר.
ניסן סלומינסקי: לא, לא היה היתר אלא היה להתחלת בנייה.
<אליאב בן שמעון: היה לבנייה.
<אליאב בן שמעון: נכון.
<ראובן קוגן: צריך להבין שהוועדה לא תתבלבל.
<ראובן קוגן: שינוי תב"ע, אחרי שהתב"ע כבר מאושרת, נובעת מהרצון של היזם להגדיל את הכדאיות של הפרויקט עצמו, להוסיף זכויות, לעשות הקלות וכולי.
<ראובן קוגן: יש אלף ואחד פטנטים שאפשר לעשות אבל אני לא חושב שזה הכי מבחינת המצב שרוצים לעודד את הבנייה המהירה.
ניסן סלומינסקי: צריך להגיש הסתייגויות?
<שגית אפיק: אין הסתייגויות.
<שגית אפיק: אתה יכול להציע נוסח אחר והוועדה תצביע עליו, אבל אין הסתייגויות.
<שגית אפיק: מה הנוסח שעכשיו אתם מגבשים בגין ההסכמות החדשות?
<ראובן קוגן: מה שאמר היושב ראש.
ניסן סלומינסקי: אני אקריא את הנוסח: לא יאוחר מתוך 24 חודשים מיום המכירה.
<שגית אפיק: התקבל אישור להספקת חשמל, מים.
<ערן יעקב: טופס 4.
<ראובן קוגן: התקבל היתר בנייה.
<שגית אפיק: לא יאוחר מתום 24 חודשים מיום המכירה התקבל טופס ארבע?
<ורד אולפינר: לא, לא טופס 4.
ניסן סלומינסקי: היתר בנייה.
ניסן סלומינסקי: בקרקע למגורים בלבד.
<ראובן קוגן: תנסחו את זה.
<אביבה אטיאס: אני כותבת.
<שגית אפיק: תעשו לנו את זה מסודר כדי שנבין.
אראל מרגלית: למה וילה במרכז הארץ בסביון צריכה לקבל?
ניסן סלומינסקי: לא, זה החלק הקטן, אבל רוב הבנייה הפרטית היא בפריפריה.
אראל מרגלית: הבנתי, אבל בוא נחריג את זה.
ניסן סלומינסקי: יש לך שלושה כאלה.
אראל מרגלית: בוא נגיד באזורי עדיפות.
זהבה גלאון: אתה לא רוצה אזורי עדיפות.
ניסן סלומינסקי: עזוב את זה.
ניסן סלומינסקי: זה יתחיל להיות מסובך.
ניסן סלומינסקי: המחירים הגבוהים, הם בודדים כאן.
ניסן סלומינסקי: בסך הכול אתה רוצה להראות שאתה לא הולך להגדיל את מחירי הדירות.
<שגית אפיק: עוד לא הבנתי מה אתם מתקנים.
<אביבה אטיאס: בואו נעשה סדר.
<שגית אפיק: פסקה (א) היא העלאה מחמישה אחוזים לשישה אחוזים.
<שגית אפיק: מס רכישה על קרקע.
<שגית אפיק: אחר כך אתם עושים החרגות.
<אביבה אטיאס: בין חמישה לשישה זה על כל הזכויות במקרקעין למעט דירת מגורים.
<אביבה אטיאס: אלה בניינים, מגרשים.
ניסן סלומינסקי: על הכול.
<ערן יעקב: אני אסביר.
<ערן יעקב: אנחנו מעלים על הכול לשישה אחוזים למעט למגורים, מה שלמגורים בלבד, לגביו, אם עד שנתיים יוצג היתר בנייה, רק אז יועבר אותו אחוז שבין החמש לשש.
<אליאב בן שמעון: רק תדייק.
<אליאב בן שמעון: היתר בנייה ולא טופס 4.
<ערן יעקב: אמרנו היתר בנייה.
<ערן יעקב: מה שאמרנו, אמרנו.
<שגית אפיק: זה מה-1 באוגוסט כפי שמופיע.
<ערן יעקב: מה-1 באוגוסט.
ניסן סלומינסקי: מי בעד אישור את תקנות מיסוי מקרקעין (שבח ורכישה) (תיקון), התשע"ג-2013?
ניסן סלומינסקי: ה צ ב ע ה בעד – רוב נמנע - 3 אושר ברוב קולות
ניסן סלומינסקי: התקנות אושרו בוועדה בשינויים שאמרנו.
<שגית אפיק: תביאו נוסח מתוקן שנוכל לראות אותו.
ניסן סלומינסקי: אני מזכיר לכל חבריי שבשעה 16:00 אנחנו ממשיכים את ישיבת ועדת הכספים גם כדי לדון ברביזיות וגם כדי לדון בתקציב המדינה.
ניסן סלומינסקי: אנחנו מתחילים בעמוד 695, בנושא מס רכישה על רוכשי דירות.
ניסן סלומינסקי: זה כנראה רעיון חדש ואנחנו נרצה לשמוע ולהבין אותו ואחר כך להתייחס.
ניסן סלומינסקי: מי הפותח?
<משה אשר: ראובן קוגן, מאגף התקציבים.
ניסן סלומינסקי: ראובן לא כל כך בעד זה, כך שאולי יהיה קשה לו להסביר.
ניסן סלומינסקי: בתוך תוכו הוא בטח נגד זה.
ניסן סלומינסקי: אני מזכיר לכולם שראובן יציג את הדברים בלי שיפריעו לו, אחר כך נשמע את נציג משרד השיכון, אחרי כן חברי הכנסת יתייחסו והאורחים, אם ירצו.
ניסן סלומינסקי: הרעיון הוא שאף אחד לא מפריע לשני אלא הכול נעשה בניחותא.
ניסן סלומינסקי: כל אחד יוכל לומר את כל אשר על לבו בזמן שיוקצב לו, אבל בלי שאחד יפריע לשני.
משה גפני: כמה זמן הוקצב לראובן?
ניסן סלומינסקי: לאנשי השלטון אנחנו לא מקציבים זמן.
משה גפני: אני איש השלטון.
משה גפני: הם הפקידים.
משה גפני: תלמד אזרחות.
משה גפני: אני אומר פקידים בלשון הערכה והערצה.
ניסן סלומינסקי: אם היית נותן לי להסביר למה, היית מבין.
ניסן סלומינסקי: להם קשה מאוד כי לפעמים הם צריכים להסביר דבר שלא בטוח שהם מבינים ולכן הם צריכים קצת יותר זמן כדי להסביר את הדברים.
מיקי רוזנטל: עד שהם מסיימים להסביר, הם משנים את דעתם.
משה גפני: יש כאן חברי כנסת שצריכים להצביע על זה, על דברים שהם לא הגיוניים בכלל.
משה גפני: לחברי הכנסת צריך לתת זמן בלי הגבלה.
ניסן סלומינסקי: דברים נכונים אפשר לומר בקצרה.
משה גפני: תגביל גם אותם כדי שגם אנחנו נוכל לדבר.
ניסן סלומינסקי: בינתיים זה על הזמן שלך, ר' משה?
משה גפני: תגביל אותם.
<ראובן קוגן: בוקר טוב.
<ראובן קוגן: מדובר כאן בנושא שהוא טעון ורגיש.
<ראובן קוגן: הרבה דיונים התנהלו בעניין הזה של מס רכישה על משפרי דיור.
<ראובן קוגן: אני רוצה להקדים ולומר כמה דברים.
<ראובן קוגן: האחד, אני חושב שלא בכדי המס הזה נדון כמעט כנושא אחרון מכל דיוני המסים שנעשו כאן.
<ראובן קוגן: זה גם פחות או יותר התהליך שעברנו בתוך הממשלה.