GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ניסן סלומינסקי: הנושא הראשון שעל סדר היום הוא תקציב ועדת הבחירות המרכזית לכנסת ה-20 לשנת הכספים 2014.
ניסן סלומינסקי: כפי שתראו, התקציב מצומצם כי הצפי, לפי מה שקורה בשטח, הוא שהבחירות יהיו בעוד לפחות ארבע שנים.
ניסן סלומינסקי: לכן צריך תקציב על מנת לשמור על השלט, כפי שאומרים.
ניסן סלומינסקי: זאת לא פוליטיקה.
ניסן סלומינסקי: זה לפי החוק.
ניסן סלומינסקי: כתוב שיש תאריך לבחירות.
<אורלי עדס: כולנו מקווים שכך יהיה.
אלעזר שטרן: כולנו?
אלעזר שטרן: את בטוחה שכולנו?
<אורלי עדס: אני מדברת על האינטרס שלי.
אלעזר שטרן: אני לא אמרתי כלום אבל אני יודע שיש כאלה שלא חושבים כך.
ניסן סלומינסקי: נכון, אבל חברי הכנסת שנוכחים כאן, כן חושבים כך.
ניסן סלומינסקי: אורלי, המיקרופון לרשותך.
<אורלי עדס: כמו שכולם יודעים, תפקידה של ועדת הבחירות הוא לארגן ולבצע את הבחירות לכנסת כשהיא נדרשת להיות ערוכה בכל עת לבחירות.
<אורלי עדס: מכאן נובעת שיטת העבודה שלנו שהיא בצפי להיערכות לשלוש שנות פעילות שוטפות כשאנחנו מחלקים את כל ההיערכות ואת הפרויקטים לשלוש שנים על מנת לא ליצור מעמסה תקציבית על שנת תקציב אחת.
<אורלי עדס: האופי השונה של כל שנת פעילות משתנה בהתאם לפרויקטים המתוכננים.
<אורלי עדס: לכן הוא לא בהכרח מה שיופיע בתקציב 2014 יופיע בתקציב 2015.
<אורלי עדס: אנחנו מתקצבים נושאים שונים.
<אורלי עדס: על פי החוק, ועדת הכספים של הכנסת קובעת את תקציבה של ועדת הבחירות בהתאם להצעת ועדת הבחירות ולכן זה עובר שלושה שלבי דיון בוועדת הבחירות המרכזית.
<אורלי עדס: התקציב שמונח כאן אושר הן על ידי ועד הכספים של ועדת הבחירות, נשיאות ועדת הבחירות ומליאת ועדת הבחירות בראשותו של השופט ג'ובראן שכוללת את כל נציגי סיעות הבית, כולל מספר חברי כנסת.
<אורלי עדס: כמה הערות מקדימות לתקציב הספציפי לשנת 2014.
<אורלי עדס: ההשוואה כאן לשנת 2011 משום שלא ניתן להשוות ל-2013 שהייתה שנת בחירות.
<אורלי עדס: זה לא בר השוואה כי התקציב היה 246 מיליון שקלים.
<אורלי עדס: הבחירות הוקדמו ל-2012 וקיבלנו מקדמות של 64 מיליון שקלים.
<אורלי עדס: לכן לא ניתן היה להשוות ל-2012 ולכן אנחנו רואים כאן את 2011.
<אורלי עדס: מכאן נובע שהתקציב לשנת 2014 למעשה משקף גם שינויים, הצמדות מדדים, עליות שכר וכולי של שלוש שנים מצטברות, להבדיל ממשרדים אחרים שאפשר לראות שנה מול שנה.
<אורלי עדס: ההצעה שמונחת כאן היא על סך 11 מיליון שקלים לעומת 11 מיליון ו-215 אלף שקלים בשנת 2011, לפני שלוש שנים, כשנעשו ניסיונות רבים להתכנס לסכום נמוך יותר מאשר היה בעבר.
<אורלי עדס: נומינלית וריאלית ההצעה נמוכה בהרבה מאשר התקציב של שנת 2011.
ניסן סלומינסקי: ההיגיון להשוות את התקציב לתקציב 2011 הוא ברור אבל נצטרך לקבל הסבר ממך כי כאשר אנחנו רואים את התקציב של 2011 ואת הביצוע של התקציב, אנחנו רואים שהביצוע היה כמעט חמישים אחוזים או אולי 55 אחוזים מהתקציב.
<אורלי עדס: 62 אחוזים.
ניסן סלומינסקי: זאת אומרת שיכול להיות שבפועל אפשר היה להסתפק גם ב-2011 רק בשבעה מיליון.
ניסן סלומינסקי: אם אנחנו משווים ל-2011, יכול להיות שגם ב-2014 יספיקו רק שבעה מיליון שקלים?
<אורלי עדס: אני אסביר את הסיבות העיקריות לחוסר הביצוע.
<אורלי עדס: אני אתן בגדול הסבר לפחות או יותר 25 אחוזים כשיש לנו הסברים פרטניים נוספים לעוד שבעה-שמונה אחוזים.
<אורלי עדס: בשנת 2011 לא מונה יושב ראש לוועדת הבחירות, כאשר השופטת פרוקצ'יה פרשה.
<אורלי עדס: ועדת הבחירות הייתה לא יושב ראש במשך כתשעה חודשים ולכן לא ניתן היה לממש פרויקטים רבים שתוכננו ותוקצבו בתקציב לשנת 2011, כיוון שלא ניתן היה לכנס את נשיאות הוועדה ומליאת הוועדה לקבלת החלטות שנדרשו.
ניסן סלומינסקי: איזה פרויקטים?
<אורלי עדס: למשל תקצבנו פרויקט של בחינת פנקס בוחרים ממוחשב אבל זה דרש החלטות של הנשיאות והמליאה, ולא ניתן היה לממש אותו.
<אורלי עדס: פרויקט נוסף היה רפורמה משמעותית באופן גיוס העובדים שגם לצורך זה תוקצב סכום מסוים ולא מומש וכמובן שזה השליך על העסקת עובדים וכולי ועל סעיפים נוספים.
<אורלי עדס: זה נותן הסבר בערך ל-11 אחוזים מחוסר הניצול.
<אורלי עדס: יש עוד סעיף נוסף שנותן הסבר ל-7.8 אחוזים.
ניסן סלומינסקי: אני מציע שבמקום לדבר אתנו על אחוזים, שזה חשוב, דברי על הנושאים.
<אורלי עדס: מערכת מרכבה.
ניסן סלומינסקי: אני רואה כאן הוצאות מערכת מרכבה, 881 והמימוש היה אפס.
<אורלי עדס: אני אסביר מדוע.
<אורלי עדס: מערכת מרכבה זו המערכת הרוחבית של משרדי הממשלה לניהול המערכת הפיננסית.
<אורלי עדס: אנחנו הצטרפנו למערכת הזאת.
<אורלי עדס: תקצבנו אותה בשנת 2011 לפי מחירי משרד האוצר להקמה.
<אורלי עדס: התכנית הייתה אמורה לעלות בסוף 2011 ולכן צפינו גם את מימוש הפרויקט.
<אורלי עדס: היא עלתה בפברואר 2012 ולכן החשבונות התעכבו.
ניסן סלומינסקי: זה היה בתוך התקציב המוגדל של 2012.
<אורלי עדס: וזה מבטא 7.8 אחוזים.
ניסן סלומינסקי: והסכום 72 הוא רק להחזקה של המערכת.
<אורלי עדס: מרגע ההקמה, זה אך ורק 72 עבור תחזוקה ורישיונות.
<אורלי עדס: פרישת עובדים למשל שהיוו כ-3.5 אחוזים מהתקציב, זה כמקובל בכל המשרדים.
<אורלי עדס: אנחנו מתקצבים סעיף מסוים למקרה ויפרשו עובדים למימוש זכויות הפרישה שלהם.
<אורלי עדס: זה תוקצב ב-400 אלף שקלים אבל אף עובד לא פרש ולכן לא נוצל הסכום.
<אורלי עדס: אלה בגדול ההסברים ל-25 אחוזים מהסכום ויש הסברים נוספים.
<אורלי עדס: אם יש שאלות ספציפיות, בבקשה.
ניסן סלומינסקי: אנחנו נעבור על התקציב אבל אני חושב שיש פער גדול.
<אורלי עדס: פער גדול בין הביצוע או בין התקצוב?
ניסן סלומינסקי: בין התקציב לביצוע.
ניסן סלומינסקי: אם למדתם מזה ובאמת ב-2014 אתם נותנים סכום שהוא קרוב יותר לביצוע, זה בסדר כי זה מה שצריך להיות, אבל אם אתם חוזרים ב-2014 לתקציב של 2011, למרות שהביצוע היה נמוך, תסבירי במשפט או שניים את הנושא.
ניסן סלומינסקי: לדוגמה, תשלום הוצאות ושירותי מינהלה לכנסת.
<אורלי עדס: זה סעיף שממנו אנחנו משלמים לכנסת את כל העלויות שנובעות מהשהות של ועדת הבחירות בכנסת.
<אורלי עדס: זה על פי הקביעה של יושב ראש הכנסת הקודמת.
<אורלי עדס: אנחנו נדרשים לתשלומי ארנונה, דמי תחזוקה, חיבור לרשת האינטרנט ואין ספור דברים לרבות השכר שלי עצמי כיוון שאני עובדת כנסת ואני מושאלת לוועדת הבחירות.
<אורלי עדס: הייתה התדיינות כלשהי מול הכנסת ולכן לא מומש הסכום במלואו.
<אורלי עדס: ההתדיינות הזו הסתיימה בשנת 2013 ומכאן נובע ההפרש אבל עדיין התקצוב הוא זהה.
יעקב ליצמן: שלוש שאלות.
יעקב ליצמן: עצם הדבר שאתם מגישים תקציב, זה אומר שאנחנו מתקרבים לבחירות?
<אורלי עדס: כשנתקרב לבחירות, התקציב הזה יהיה פי כמה וכמה.
ניסן סלומינסקי: הפסדת את ההקדמה שלי.
יעקב ליצמן: שאלה שנייה.
יעקב ליצמן: מה יהיה אם יש בחירות בעוד שלושה חודשים?
יעקב ליצמן: אין תקציב.
יעקב ליצמן: מה עושים?
<אורלי עדס: אז אנחנו באים לוועדת הכספים ומבקשים תקציב בחירות.
יעקב ליצמן: אז צריך לעשות קיצוץ.
יעקב ליצמן: מאיפה יש כסף לזה?
ניסן סלומינסקי: אם יש מערכת בחירות?
ניסן סלומינסקי: בטח שיהיה כסף.
ניסן סלומינסקי: הרבה פרויקטים ייעצרו.
יעקב ליצמן: לא ייעצרו כי לא יהיה אישור לתקציב.
יעקב ליצמן: זה אומר שאין תקציב לבחירות.
יעקב ליצמן: אני שואל אותך שאלה שהצגתי גם לשר הפנים.
יעקב ליצמן: למה אין ועדת בחירות מרכזית לעיריות אלא רק לבחירות לכנסת?
<אורלי עדס: כרגע זה החוק הנוכחי.
יעקב ליצמן: שאלתי למה.
<אורלי עדס: יש אפשרות לשקול.
<אורלי עדס: ועדת הבחירות מארגנת את הבחירות לכנסת ולא לרשויות המקומיות.
יעקב ליצמן: למה עשו את זה רק לכנסת ולא לעיריות?
ניסן סלומינסקי: אתה שואל את מי שיכול לתת לך תשובה.
ניסן סלומינסקי: השר אולי יכול לתת תשובה, אבל לא היא.
יעקב ליצמן: הוא לא נתן תשובה.
ניסן סלומינסקי: אני אומר שיכול היה.
יעקב ליצמן: השר לא נתן תשובה כי הוא לא רוצה להוציא את זה ממשרדו.
יעקב ליצמן: אני לא תמים.
יעקב ליצמן: הוא לא רוצה להוציא את זה ממשרדו ולכן הוא לא נתן תשובה.
יעקב ליצמן: למה אנחנו כחברי כנסת לא מגישים את זה?
יעקב ליצמן: אגב, ביקשתי להכין חוק.
יעקב ליצמן: מעבר לכך, השופט היה צריך להמליץ על ועדת בחירות לעיריות ולא רק לכנסת.
<אורלי עדס: אני מניחה שהרציונל הוא חוסר התלות של ועדת הבחירות.
<אורלי עדס: זה גוף עצמאי בלתי תלוי.
<אורלי עדס: לרשויות המקומיות יש איזושהי כפיפות למשרד הפנים.
<אורלי עדס: אפשר לשקול את זה.
<אורלי עדס: זה המצב החוקי כרגע.
ניסן סלומינסקי: בבחירות לכנסת יש לך מספר מפלגות שרצות באופן ארצי ויודעים ועם זה מתמודדים.
ניסן סלומינסקי: במוניציפאלי בכל עיר ועיר זה סיפור אחר ואלה לא מפלגות ארציות אלא מפלגות מקומיות.
ניסן סלומינסקי: זה סיפור פי כמה יותר מורכב לוועדה.
ניסן סלומינסקי: אבל בסדר, תגיש את ההצעה, בכבוד.
ניסן סלומינסקי: יש עוד שאלות?
<אורלי עדס: עמית סדן, אגף התקציבים, משרד האוצר.
יעקב ליצמן: אתה רוצה לקצץ.
<אורלי עדס: עמית הוא הרפרנט של ועדת הבחירות.
<עמית סדן: להפך.
<עמית סדן: אני רוצה לציין את עבודת הוועדה ואת שיתוף הפעולה שהיה בינם לבינינו.
<אורלי עדס: אולי זאת פעם ראשונה ששומעים את זה בוועדה הזאת.
<עמית סדן: הצעת התקציב היא בהתייעצות אתנו ובהסכמתנו.
<עמית סדן: אמנם לא נדרשת הסכמתנו, אבל היו הבנות בינינו.
<עמית סדן: רק לציין את אורלי והחברים שעשו באמת עבודה רצינית בעניין הזה.
ניסן סלומינסקי: גם אנחנו מצטרפים לברכות על העבודה הטובה ומאחלים שלא תצטרכו בשנים הקרובות לתקציב נוסף.
ניסן סלומינסקי: ר' יעקב, ההצבעה לא תהיה על האמירה שלי.
ניסן סלומינסקי: אני מעלה להצבעה את אישור תקציב ועדת הבחירות המרכזית לכנסת לשנת 2014 כי התקציב לשנת 2013 כבר אושר לה.
ניסן סלומינסקי: ה צ ב ע ה בעד – רוב התקציב אושר פה אחד
יעקב ליצמן: אני רוצה לציין לפרוטוקול שהאופוזיציה הצביעה בעד הקואליציה.
יעקב ליצמן: פעם ראשונה ואולי האחרונה.
<אורלי עדס: אדוני היושב ראש, עוד החלטה שמתקבלת באופן ישיר לאישור של התקציב היא מתן הרשאה להסמכה ליושב ראש ועדת הבחירות להעביר מתכנית לתכנית לפי חוק התקציב במסגרת הגבלה של עד 15 אחוזים.
יעקב ליצמן: צריך להצביע גם על זה?
ניסן סלומינסקי: קיבלנו את זה.
ניסן סלומינסקי: שיהיה בהצלחה לכולנו ויישר כוח לך ודרכך לצוות כולו.
ניסן סלומינסקי: צהרים טובים, אנחנו פותחים את הישיבה.
ניסן סלומינסקי: אנחנו דנים בפרק ד', בריאות, סעיפים 28 עד 36 – התחשבנות בעד שירותי בריאות הנפש לשנים 2015 ו-2016.
מרב מיכאלי: אפשר להציע הצעה לסדר?
ניסן סלומינסקי: כן, אחרי שאני אפתח את הישיבה.
ניסן סלומינסקי: נראה אם זאת הצעה לסדר או זה חלק מהנושא.
ניסן סלומינסקי: אני רוצה להסביר את ההליך.
ניסן סלומינסקי: אני מניח שהקדנציה הקודמת התחילה בהליכים כלשהם - לא הייתי כאן ואני חבר כנסת חדש – כאשר אושרה רפורמה בנושא של בריאות הנפש.
ניסן סלומינסקי: יש כאלה שחושבים שזה משהו נורא ויש אולי כאלה שחושבים שזה משהו טוב.
ניסן סלומינסקי: קטונתי.
אורית סטרוק: תשתדל לדייק.
אורית סטרוק: היא לא אושרה.
אורית סטרוק: היא לא עברה חקיקה בכנסת.
יעקב ליצמן: היא לא בחוק ההסדרים.
יעקב ליצמן: כרגע מדובר על הקייפ.
יצחק כהן: תגיד שזה אושר בצו.
ניסן סלומינסקי: רבותיי, יש שתי אפשרויות.
ניסן סלומינסקי: יכול להיות שנקיים דיון, אבל אם יהיו הפרעות, יש דרך יותר פשוטה שלהערכתי היא לא תהיה לטובת הנושא.
ניסן סלומינסקי: כל מי שירצה, ירשום, יקבל את זכות הדיבור ויהיה לו את הזמן לומר את דבריו בקיצור.
ניסן סלומינסקי: עדיף לעשות זאת כך מאשר אחד מתפרץ לדברי השני ובסוף נלך בדרך הפחות נעימה ולא נשמע אתכם, וזה חבל.
ניסן סלומינסקי: אני רוצה לחזור לדבריי.
ניסן סלומינסקי: ממשלת ישראל – שאנחנו עדיין מכירים בה – אישרה רפורמה.
ניסן סלומינסקי: אני מניח שהרפורמה הזאת היא לא זאת שמגיעה לשולחננו.
ניסן סלומינסקי: אל שולחננו מגיעה צורת חישוב בין קופות החולים בנושא הזה, מרפאות ודברים אחרים בהם נדון.
ניסן סלומינסקי: ההליך המסודר של כנסת ישראל הוא שכאשר מגיע חוק ההסדרים – וזה לא סוד שדעתי היא שחוק ההסדרים הוא מוגזם – יש תהליך מסודר שהוא עובר.
ניסן סלומינסקי: ועדת הכנסת, בה אני לא חבר, דנה ואני יודע שבהנחיית יושב ראש הכנסת הוצאו ממנה הרבה מאוד נושאים שחברי הכנסת חשבו שהם לא רלוונטיים לחוק ההסדרים.
ניסן סלומינסקי: אני מבין שהנושא הזה לא הוצא.
ניסן סלומינסקי: היה גם זמן להגיש ערעורים והשגות.
ניסן סלומינסקי: אני לא יודע אם הוגש על זה ערעור – אמרתי, אני לא חבר בוועדה – אבל אם הוגש, הוא נדחה.
ניסן סלומינסקי: אחר כך זה גם הובא לאישור הכנסת ומאותו רגע זה עבר אלינו, אחרי שוועדת הכנסת החליטה על חלוקת הסעיפים, איזה סעיף עובר לאיזו ועדה, ומהרגע שזה הגיע אלינו, כאן אנחנו נכנסים לתמונה.
מיכל בירן: עדיין בסמכותנו להחליט שאנחנו מפצלים.
יעקב ליצמן: להחליט, כן.
ראובן ריבלין: לא לפצל.
ראובן ריבלין: להחליט.
ניסן סלומינסקי: מאחר שהזמן שכל אחד יקבל לדבר הוא קצוב, אני מציע לא לדבר על ההיסטוריה, למה זה הגיע וכולי, כי זה הגיע.
ניסן סלומינסקי: כנסת ישראל קבעה והעבירה את הנושא לכאן.
ניסן סלומינסקי: יש לנו אפשרות לדון בנושא ובסופו של יום גם לאשר אותו בהצבעה כאשר באותו הליך יש לנו אפשרות לעשות בו שינויים אם נרצה.
יעקב ליצמן: רק לגבי הקייפ.
ניסן סלומינסקי: זה מה שמונח לפנינו.
ניסן סלומינסקי: אין לי משהו אחר לדבר עליו.
ניסן סלומינסקי: אין לי סמכות אחרת.
ניסן סלומינסקי: אפשרות שנייה שעומדת לרשותנו היא שבתום הדיונים, ואחרי שנבין לעומק, נוכל לומר שזה גדול עלינו או קטן עלינו ואנחנו רוצים לפצל ולדון בנושא בנפרד.
ניסן סלומינסקי: אפשרות שלישית היא להתנגד ולהפיל.
ניסן סלומינסקי: מבחינתנו לא לאשר אותו בכלל ולמחוק אותו.
ניסן סלומינסקי: אלה שלושת האפשרויות שעומדות בפנינו.
ניסן סלומינסקי: מאחר שאני לא מגיע עם דעה קדומה אלא אני לומד מהדברים שייאמרו כאן, אני מציע שמי שידבר יאמר את דבריו בבהירות כאשר אחד לא נכנס לדברי השני וזאת כדי שדברי חכמים בנחת נשמעים כך שבאמת אפשר יהיה לשכנע אחד את השני ולפי זה בסופו של דבר לקבל את ההחלטה.
ניסן סלומינסקי: סדר הדיון יהיה כדלהלן.
ניסן סלומינסקי: רוני ומשה יציגו את הנושא.
ניסן סלומינסקי: אני מקדם בברכה את מנכ"ל משרד הבריאות, רוני גמזו, ואת משה שנמצא אתנו כאן באופן קבוע.
ניסן סלומינסקי: אחרי שהם יציגו את הנושא, חברי הכנסת שרוצים יוכלו להתייחס – ואני מבקש שמי שרוצה להתייחס, יירשם אצל טמיר – אחר כך הגופים הנוכחים שירצו, גם הם יקבלו זכות דיבור, ואחר כך תהיינה תשובות ונראה מה אנחנו עושים.
מיקי רוזנטל: אני ביקשתי הערה לסדר.
מיקי רוזנטל: עתותיה של הוועדה אינם בידיה.
מיקי רוזנטל: בדרך כלל, כאשר מדובר בנושאים של כיסוי הבור התקציבי, זה באמת דחוף מאוד, אבל הסוגיה הזאת של הרפורמה בבריאות הנפש איננה אחד מהנושאים הללו.
מיקי רוזנטל: כאמור, לא מדובר כאן בנושא שאמור לפתור את הבעיה של הבור התקציבי.
מיקי רוזנטל: זמן הוועדה קצוב מאוד ויש הרבה מאוד נושאים לדון בהם, מאחר שלא מדובר בנושא שכרוך בכיסוי הבור התקציבי, נקרא לזה כך לצורך העניין, ומאחר שמדובר בנושא באמת כבד משקל מקצועי וחשוב, אני מציע שהוועדה פשוט תדחה אותו כרגע.
יצחק כהן: אין קשר לנושא התקציבי.
מיקי רוזנטל: זה מה שאני אומר.
מיקי רוזנטל: אין קשר לתקציב.
מיקי רוזנטל: מאחר שלנושא הזה יש השלכות מאוד מאוד רציניות ורבות שלא הזמן לפרט אותן כאן, אני מציע שאנחנו נפריד את הנושא הזה מחוק ההסדרים ומהדיונים על חוק ההסדרים ונדון בו בנחת הראויה ובהרחבה הראויה לנושא כזה כבד משקל.
מיקי רוזנטל: אני מציע שנצביע על זה עכשיו מיד.
אורית סטרוק: אני רוצה להוסיף לעניין הזה.
מרב מיכאלי: זאת הייתה הצעה לסדר של שלושתנו.
מיקי רוזנטל: אני סיימתי, אדוני.
מיקי רוזנטל: אני מציע שנפריד את הנושא.
ניסן סלומינסקי: קשה לי לדמיין שנתתם למיקי לדבר בשמכן.
מיכל בירן: גם לי יש הצעה לסדר לפני שהדיון מתחיל.
ניסן סלומינסקי: אני חוזר על דבריי שאמרתי בראשית הישיבה.
ניסן סלומינסקי: אנחנו את הזמן הזה שריינו.
ניסן סלומינסקי: אני לא יודע לגבי אחרים, אבל לפחות לגבי, אחרי שאשמע את הדברים, בהחלט יכול להיות שאני אגיע למסקנה, מבחינתי, כל אחד יחליט כפי שהוא מבין, לפצל.
ניסן סלומינסקי: אני מניח שאולי הרבה חברי כנסת, אבל לפחות אני, כדי שאני אחליט אם לפצל אותו או לבטל אותו או להמשיך, אני רוצה לדעת במה דברים אמורים.
ניסן סלומינסקי: לכן אנחנו יושבים כאן ואנחנו נקיים דיון ונשמע את הדברים.
ניסן סלומינסקי: אנחנו הרי לא מחליטים עכשיו ואפשר לפצל אותו גם אחר כך.
ניסן סלומינסקי: אנחנו התכנסנו ואני מציע לאלה שמציעים את ההצעה לפצל, זאת הצעה שנוכל להגיד אותה גם בתום הדיון.
ניסן סלומינסקי: אנחנו יושבים כאן ולכן בואו נשמע, נתרשם ונהיה יותר חכמים כדי שנוכל להחליט.
מרב מיכאלי: רק להוסיף לדבריו של חבר הכנסת רוזנטל.
מרב מיכאלי: הייעוץ המשפטי של הכנסת, איל ינון, כרך וכתב מכתב בנושא הזה, וכמו שאתה יודע הוא לא עשה דבר כזה על בסיס יומי וזה לא דבר שגור, והוא הדגיש לפני חברות וחברי הכנסת את החשיבות לדון בהסדר הזה בצורה ראויה ולא ככה בחופזה.
מרב מיכאלי: אם יורשה לי לומר בכל הכבוד הרב שאני רוחשת לוועדה הזאת, זה צריך להידון גם בוועדה הנכונה לדיון בנושא הזה.
ניסן סלומינסקי: דבריך, תמיד, מכובדים בעינינו אבל אני אומר שהזמן שהיועץ המשפטי של הכנסת היה צריך להגיב היה בזמן הנכון, כאשר ועדת הכנסת התכנסה לדון.
מיכל בירן: זה נאמר.
ניסן סלומינסקי: שם היה המקום לומר.
ניסן סלומינסקי: אם זה נאמר בוועדת הכנסת, חברינו שלנו, אנחנו, החליטה אחרת.
ניסן סלומינסקי: יכול להיות שהיה צריך לעשות את זה ואולי כולנו היינו שמחים.
ניסן סלומינסקי: מאחר וזה כן עבר אלינו, אני מרגיש שאנחנו צריכים לשמוע, להבין ובסוף יכול להיות שנחליט בסמכות שלנו אבל לא מראש.
ניסן סלומינסקי: ההחלטה מראש הייתה צריכה להיות בוועדת הכנסת, אבל היא לא נעשתה.
ניסן סלומינסקי: בכנסת עצמה, מי שהיה חרד, היה יכול אולי לארגן – כמו שלפעמים יודעים – שזה לא יאושר, אבל זה לא נעשה.
ניסן סלומינסקי: כלומר, עכשיו זה אצלנו.
ניסן סלומינסקי: כדי שאני אחליט, וגם אחרים, נשמע את הדברים ויכול להיות שבסוף נגיע למסקנה אבל נגיע למסקנה לא על החלק שוועדת הכנסת הייתה צריכה להחליט.
ניסן סלומינסקי: זה נעשה וקיבלנו את זה.
ניסן סלומינסקי: אנחנו נחליט אחרי שנראה עניינית ונחשוב שזה לא מתאים, לא שייך, אין מספיק אינפורמציה וכולי, אבל נחליט עניינית ולא מראש כי את המראש היה צריך לעשות בוועדת הכנסת וזה לא נעשה.
מיכל בירן: ידיה של הוועדה לא כבולות.
מיכל בירן: היא יכולה לפצל את הנושא.
ניסן סלומינסקי: היא יכולה לפצל, היא יכולה לפצל חלקים והיא יכולה בכלל להתנגד.
יצחק כהן: אלה שני דברים.
יצחק כהן: יש כאן את הרפורמה ויש את הקייפינג.
יצחק כהן: הרפורמה כבר אושרה.
אורית סטרוק: זאת הטעיה.
ניסן סלומינסקי: זאת בדיוק הדוגמה שאם נפעל כך, לא נצליח לברר והנושא לא יפוצל.
ניסן סלומינסקי: הוא יכול להיות מפוצל, לפחות מבחינתי, אחרי שנבין.
ניסן סלומינסקי: אם בסוף לא נוכל לקיים דיון, גם לא יהיו לנו סיבות לפצל.
אורית סטרוק: במסגרת ההצעה לסדר.
אורית סטרוק: אני עכשיו מדברת לא בתור אורית סטרוק אלא אני מדברת בשם אורלי לוי-אבקסיס ששלחה דרכי מכתב שממוען גם אליך.
אורית סטרוק: היא כותבת שהיא רק שלשום קיימה אצלה בוועדה שלה דיון מקיף על הנושא של בריאות הנפש במה שמתייחס לילדים ולנוער.
אורית סטרוק: היה לה דוח של מרכז המחקר שהוא מאוד מאוד רציני וקשה בנושא הזה.
ראובן ריבלין: דוח הועבר גם לוועדה.
אורית סטרוק: נכון, אבל עוד דוח שמתייחס רק לילדים ולנוער.
אורית סטרוק: תרשה לי בבקשה להקריא לפרוטוקול את שורות סיום מכתבה של אורלי לוי.
אורית סטרוק: היא כותבת: "הנני מזהירה כיו"ר הוועדה לזכויות הילד כי הליך מזורז בדבר הרפורמה בבריאות הנפש ללא בדיקה מעמיקה, שמיעת חוות דעת של מומחים בתחום, ללא דיון מעמיק, מאורגן ורציני בכנסת בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות, בשיתוף הוועדה לזכויות הילד בנושא, על מנת לראות את ההשלכות הקיימות, אנו עלולים להביא לקטסטרופות שעליהן אנו עשויים לבכייה לדורות".
אורית סטרוק: אני רוצה לתת תוספת קטנה בשמי.
אורית סטרוק: הבנתי את מה שאתה אומר.
אורית סטרוק: אני רוצה לומר לך שנכון שדנו פה ובוועדת הכנסת והחליטו ואנחנו כבר אחרי הכול, אבל כשאנחנו עוסקים באוכלוסייה הזאת שהיא אוכלוסייה כל כך מוחלשת וכל כך פגיעה, מותר לעצור גם אחרי שלא נעצרו בצומת הזאת ולא נעצרו בצומת הזאת.
אורית סטרוק: אפשר לאחד כוחות ולייצר עוד צומת בה הקטסטרופה הזאת תיעצר.
יצחק כהן: בהנחה שזאת קטסטרופה.
יצחק כהן: תן לשולי לדבר.
יצחק כהן: אתה עוצר אותה באמצע המשפט.
ניסן סלומינסקי: כי יש אנשים שביקשו לפניה.
יצחק כהן: רוב בזבוז הזמן אלה ההערות שלך.
ניסן סלומינסקי: אם לא היה זה, תוך דקה אחת היה כאן שוק אחד של כמה שעות.
ניסן סלומינסקי: בפעם הבאה תנהל אתה את הדיון בוועדה שלך אם תהיה לך והכול יהיה טוב.
אורית סטרוק: כל חוות הדעת החשובות שצריכות להישמע סביב השולחן הזה מפי אנשים שמבינים בעניין, מן הדין שהן תשמענה בוועדה או בוועדות שאלה הנושאים שלהן ושהן מתמחות בנושאים האלה.
אורית סטרוק: זה לא עניין של כסף אלא זה עניין של בריאות.
יצחק כהן: מנכ"ל משרד הבריאות לא מבין בבריאות.
יצחק כהן: זה מה שאת אומרת?
יצחק כהן: פרופסור גמזו, היא אומרת שאתה לא מבין בבריאות.
יצחק כהן: פרופסור אורית סטרוק.
מיכל בירן: למעשה אנחנו היינו אמורים להיפגש.
<רוני גמזו: סליחה, אף פעם לא.
מיכל בירן: חלק מההצעה שלי לסדר כבר נאמר על ידי חבריי אבל אני בכל זאת אחדד.
מיכל בירן: המקום של הדיון הזה הוא לא כאן אלא הוא בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.
מיכל בירן: אני נכחתי בכל הדיונים של ועדת הכנסת בשאלה לאילו ועדות הולכים הסעיפים השונים.
מיכל בירן: לאור חוות הדעת החמורה של היועץ המשפטי לכנסת, עורך דין איל ינון, שנאמרה כבר בוועדת הכנסת, זה גרם ליושב ראש ועדת הכנסת, צחי הנגבי, לפסוח על שני הסעיפים.
מיכל בירן: כבר כמעט סגרנו שתהיה ועדה משותפת לפחות לעבודה, הרווחה והבריאות יחד עם ועדת הכספים, אבל אז הגיעה פתקית – אני חושבת שזאת הייתה לחישה באוזן – שגרמה לצחי הנגבי להבין שעמדת הקואליציה היא שבאופן מובהק זאת הנוסחה ולא הרפורמה, בתקווה שזה יעבור יותר מהר.
מיכל בירן: כולנו יודעים שזה המצב ואני מבקשת שבדיון הזה ועדת הכספים תחליט להעביר את זה לוועדה בה זה אמור להידון ולהפריד את זה מהדיון בחוק ההסדרים.
ניסן סלומינסקי: אנחנו עדיין בהצעות לסדר.
יעקב ליצמן: הכול הצעות לסדר.
יעקב ליצמן: אני רוצה לומר לחברי הכנסת שאני לא אתם בקבוצה בנושא הזה.
מרב מיכאלי: שזה שובר לנו את הלב.
יעקב ליצמן: תקשיבו לי עד הסוף.
יעקב ליצמן: תסמכו עלי בנושא.
יעקב ליצמן: אני כיושב ראש ועדת הכספים, הייתי כמוכם נגד הרפורמה.
יעקב ליצמן: כשהגעתי למשרד ראיתי מצב נורא ואיום, בעיקר בפריפריה.
יעקב ליצמן: עשר שנים יש פיליבסטר בכנסת ולא נתנו להעביר שום דבר.
יעקב ליצמן: זה הרג את האנשים בפריפריה שלא קיבלו שום טיפול בבריאות הנפש.
יעקב ליצמן: רבותיי, תסמכו על מה שאני אומר לכם.
יעקב ליצמן: אני חודשיים אתכם ואני מוציא את קולי כל יום נגד ניסן, מסכן, אבל העובדה שחודשיים אני אתכם בכל הנושאים אבל בנושא הזה אני לא אתכם כי אני ראיתי את המצב במו עיני.
יעקב ליצמן: שלא יספרו לכם סיפורים.
יעקב ליצמן: כשהייתי יושב ראש ועדת הכספים גם אני התנגדתי בתוקף רב, אבל כשבאתי למשרד הבריאות ראיתי שאין מנוס.
יעקב ליצמן: עשר שנים, 14 שנים, לא זוכר כמה שנים, לא עשו כלום בגלל שכל אחד התנגד ולכן אמרתי שצריך להתחיל.
יעקב ליצמן: בהחלט יש צורך לעשות תיקונים אבל דבר אחד עשינו ואת זה אני רוצה לציין לשבח.
יעקב ליצמן: בהתחלה התחלנו עם תקציב נמוך והגענו למצב שהיו לנו 330 מיליון שקלים פלסו 110 מיליון שקלים פלוס שישים או חמישים מיליון שקלים – עוד מעט האוצר ינקוב במספר המדויק – וזה היה הרבה כסף לעשות, כולל סיוע לקופות חולים, כולל סיוע לשיפוצים בבתי החולים, דבר שלא היה עד היום.
יעקב ליצמן: רבותיי, אני אומר לכם שאני שמח שהייתה לי הזכות לעשות את זה על אף שיש התנגדויות כי ראיתי במו עיני את הרפורמה שאף אחד לא ראה אותה.
יעקב ליצמן: ראיתי זאת בסיורים עם המנכ"ל שיושב כאן ואני אמרתי לו אז שאני אענה במקומו.
יעקב ליצמן: זה לא שייך לקואליציה ואופוזיציה.
יעקב ליצמן: כאמור, בהחלט יש צורך לעשות תיקונים ונצטרך לעשות תיקונים.
יעקב ליצמן: אני בטוח שמשרד הבריאות יעשה אותם אבל כרגע זה עוול לא להתחיל לדון בזה.
יעקב ליצמן: עניתי לחברת הכנסת סטרוק לגבי הרפורמה.
יעקב ליצמן: זה עבר בצו כי לא הייתה אפשרות להעביר את זה.
יעקב ליצמן: עשו לי פיליבסטר כאן.
יעקב ליצמן: לא לי אלא עשו לחולים בפריפריה.
יעקב ליצמן: היום יש טיפול דרך המרפאות ולפחות יהיה משהו, דבר שלא היה אף פעם באף מקום.
יעקב ליצמן: אני ביקרתי בלילות בבתי החולים ולא אתם.
מיקי רוזנטל: אתה לא האדם היחידי שביקר.
יעקב ליצמן: מיקי, יש הלכה.
יעקב ליצמן: אין לדיין אלא מה שעיניו רואות.
יעקב ליצמן: אני ביקרתי לא פעם ולא פעמיים והביקורים לא היו בשעות נורמליות.
יעקב ליצמן: יכול להיות שאני צריך אשפוז שם, אבל הייתי שם.
ראובן ריבלין: אנחנו נאשפז את אלה שחושבים שאתה צריך אשפוז.
יצחק כהן: אני חוזר ואומר לחבריי.
יצחק כהן: הרפורמה הזאת היא רפורמה טובה.
יצחק כהן: הושקעו בה מאות מיליוני שקלים.
יצחק כהן: היא אושרה וכרגע הדיון הוא על הקייפ.
יצחק כהן: היא כן אושרה.
יצחק כהן: אני מבקש ממך, אנחנו נמצאים יחד בדיוני הוועדה על כל מיני נושאים ואנחנו משתפים פעולה, תבדקו את הנושא הזה.
יצחק כהן: תבדקו.
יצחק כהן: לא בדקתם.
יצחק כהן: שבו עם פרופסור גמזו, תשמעו את המומחים, תשמעו את קופות החולים, תשמעו את הרופאים, תשמעו את המומחים בתחום.
יצחק כהן: הרפורמה היא טובה.
יצחק כהן: היא מכסה כמעט הכול.
יצחק כהן: כשמגיע חולה לרופא משפחה, הוא יודע לאבחן אם זה אף, אוזן, גרון, קרדיולוגיה או בריאות הנפש.
יצחק כהן: זה ייתן מזור לחולים בעיקר בפריפריה.
יצחק כהן: אנא, אל תפסלו על הסף דברים שלא בדקתם ולא ראיתם אותם עד תום.
אורית סטרוק: אנחנו רוצים שזה יידון בוועדה המתאימה.
ניסן סלומינסקי: אורית, אנחנו מדברים בהצעות לסדר.
ניסן סלומינסקי: שולי, את רוצה הצעה לסדר ולא בנושא הדיון עצמו?
שולי מועלם-רפאלי: ההצעה לסדר שלי היא שאם אתה כבר קיבלת החלטה שבשלב הזה אתה לא מעמיד את זה להצבעה, אולי נתקדם כי בסוף עומדות לרשותנו שעתיים בהן חשבת שאפשר יהיה לדון בזה כדי להבין בכלל אם אנחנו ממשיכים או בעצם עושים את מה שהרוב מבקש ומפרידים את זה מחוק ההסדרים.
ניסן סלומינסקי: זה מה שביקשתי.
ראובן ריבלין: שאלה אחת אדוני היושב ראש.
ראובן ריבלין: אם ההסדר ייכנס לתוקף ב-2015, מבחינת התפקיד של הכנסת, מה הבהלה שאנחנו צריכים להביא את זה במסגרת חוק ההסדרים.
ראובן ריבלין: דרך אגב, אם תשכנעו אותי, אני אצביע בעד.
ניסן סלומינסקי: הסתיימו ההצעות לסדר ועכשיו אנחנו מתחילים להיכנס לגופו של הנושא.
ניסן סלומינסקי: אני מציע לכל אחד מחבריי, בואו נלמד.
ניסן סלומינסקי: אם זה כבר הגיע לשולחננו ואנחנו דנים בזה, בואו ננסה ללמוד ולהבין כדי שנוכל בתום הדיון – או אם יצטרכו יותר זמן, כך יהיה – לקבל החלטה אם אנחנו מאשרים או מפצלים.
ניסן סלומינסקי: מי שהחליט מראש ולא מעניין אותו, בסדר, אין מה לעשות, אבל אני אומר לנו – בואו נשמע ואחר כך נחליט.
ניסן סלומינסקי: יתחיל משה ואחר כך רוני.
<משה בר סימנטוב: צהרים טובים, אני סגן הממונה על התקציבים במשרד האוצר.
<משה בר סימנטוב: כמה דברים בגדול ואני אעביר את רשות הדיבור לרוני.
<משה בר סימנטוב: הדבר החשוב שיש לומר צריך להיאמר שוב למרות שהוא כבר נאמר.
<משה בר סימנטוב: אנחנו לא דנים עכשיו במסגרת החוק הזה על הרפורמה בבריאות הנפש.
<משה בר סימנטוב: הרפורמה נקבעה בצו כפי שהוכרע על ידי הממשלה, נחתם על ידי השרים והאחריות הביטוחית עוברת בתהליך הדרגתי וזה מתרחש.
<משה בר סימנטוב: זה משהו שכבר קורה ואנחנו נפרט לכם, אם תרצו, גם לגבי התהליך הזה.
<משה בר סימנטוב: נסביר לכם גם למה עשינו את זה בצו ולא בתהליך החקיקה.
<משה בר סימנטוב: הבחירה בצו הקלה ונתנה בסוף היקף שירותים והיקף אוכלוסיות יותר גדול מאשר אנחנו בממשלה רצינו לעשות מלכתחילה.
<משה בר סימנטוב: הדבר החשוב לומר הוא שהדבר הזה יקרה ולא משנה מה תהיה תוצאת הדיון כאן.
<משה בר סימנטוב: מבחינה חוקית הרפורמה קורית והאחריות הביטוחית תעבור לקופות החולים שפותחות מרפאות ומספקות שירותים כבר עכשיו.
<משה בר סימנטוב: זה התהליך שקורה.
<משה בר סימנטוב: מה אנחנו באים לעשות בחוק הזה.
<משה בר סימנטוב: התכלית של החקיקה הזאת היא לקבוע כללי התחשבנות בין קופות החולים לבין בתי החולים.
<משה בר סימנטוב: עשינו את זה בשבוע שעבר לגבי האשפוז הכללי ואנחנו עושים את זה עכשיו לגבי האשפוז הפסיכיאטרי.