GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ניסן סלומינסקי: הם מבקשים כרגע למחוק את הידועים בציבור.
ניסן סלומינסקי: את הידועים בציבור הם רוצים לבטל.
<שגית אפיק: בסעיף 62 –
יעקב ליצמן: יש סיבה שרוצים לבטל ואנחנו לא יודעים אותה.
יצחק אהרונוביץ': זאת פשוט אות מתה לגמרי.
<שגית אפיק: זה לפי פסיקת בית המשפט וממילא זה חל על ידועים בציבור.
<שגית אפיק: לפי הנחיית היועץ המשפטי לממשלה זה חל גם על בני אותו מין ולכן לדבריהם אין צורך בזה.
<משה אשר: כך השומות יוצאות כבר לדעתי שש-שבע שנים.
<שגית אפיק: פסקה (13) בעמוד 706 מתקנת את הסעיף שעוסק בפינוי-בינוי.
<שגית אפיק: סעיף 49כז.
<שגית אפיק: אני חשבתי שזה קשור למס שבח אבל אמרו לי לא.
<ליאת גרבר: (13) בסעיף 49כז, במקום "ואולם במכירת" יבוא "ואולם הפטור לפי סעיף 49כב לא יחול על תמורה כספית נוספת, אם ניתנה, ובמכירת".
<ורד אולפינר: במתחמי פינוי-בינוי ניתנו פטורים מאוד מאוד גורפים לדירות מגורים כך שמי שמוכר דירה בתמורה לקבלת דירה אחרת במתחם החדש שייבנה, נהנה מפטור מאוד ייחודי בחוק מיסוי מקרקעין.
<ורד אולפינר: יש פטור נפרד, הוא לא נפגע מהפטור העיקרי, הוא עצמאי.
<ורד אולפינר: הסעיף גם קובע שניתן לקבל חלף אותה דירה שמפנים, דירה עד תקרה של 120 מטרים.
<ורד אולפינר: יש שטח דירה כי זה משתנה ממתחם למתחם, אולם נקבע בהקלה משנת 2005 שאפשר לקבל דירה יותר קטנה ותמורה במזומן ככל ששווי הדירה הקטנה יותר בתוספת המזומן לא יעלה על אותה תקרת דירת 120 מטרים.
<ורד אולפינר: החוק גם בא וקובע שהוראות הפרק יחולו בשינויים המחויבים על יחידה אחרת.
<ורד אולפינר: יחידה אחרת היא כל מה שאינו יחידת מגורים.
<ורד אולפינר: זה יכול להיות מוסך, זאת יכולה להיות נגריה או כל עסק אחר.
<ורד אולפינר: החוק אומר שבסיטואציה בה מפנים יחידה אחרת שאינה דירת מגורים – ואני מדגישה את זה, שאינה דירת מגורים, שאינה יחידת מגורים – הפטור הוא בעצם לא פטור מוחלט כי אם דחיית מס.
<ורד אולפינר: במועד שבו ימכרו את אותו נכס חלופי שהוא עכשיו במתחם החדש, מס השבח יחול מאותה נקודת זמן שבה נרכש הנכס הישן.
<ורד אולפינר: משמע, זאת דחיית מס ולא פטור מוחלט.
<ורד אולפינר: אנחנו מבקשים להבהיר שבסיטואציה כזאת שבה אני מקבלת נכס חלופי שהוא יחידה אחרת בתמורה לאותה יחידה שפיניתי, בתוספת מזומן, המזומן יתמסה.
<ורד אולפינר: נכון להיום אפשר להבין שגם בסיטואציה כזאת שקיבלתי נכס חלופי שהוא לא דירת מגורים – ואני מדגישה את זה שוב, שאינו דירת מגורים ומזומן – אפשר להבין מנוסח החוק שיכול והמזומן לא יתמסה.
<ורד אולפינר: אני מדגישה שזאת לא העמדה שלנו אבל חשוב לנו להבהיר את זה.
<ורד אולפינר: חשוב לי להדגיש שנכון להיום אם אנחנו לא מבהירים את זה, זה יכול להיות פתח לדרישה של המפונים מהיזם למזומן חלף אותה יחידה חלופית, מה שכמובן הוא לא מידתי והוא לא נכון.
<ורד אולפינר: אני מדגישה שלגבי דירות מגורים – שגית, אני אמרתי את זה גם קודם ואני מדגישה את זה שוב – הוראות החוק של פינוי-בינוי לא משתנות לגבי דירת מגורים.
<ורד אולפינר: אפשר לקבל תמורה במזומן.
<ורד אולפינר: אין שום בעיה.
<שגית אפיק: אין שום שינוי.
<ורד אולפינר: אין שום שינוי.
ניסן סלומינסקי: רק אם זאת לא יחידת מגורים.
<ורד אולפינר: שום שינוי.
<ורד אולפינר: רק לגבי נכס עסקי שהוא ממילא נכס שמתמסה.
<ורד אולפינר: הוא ממילא מתמסה גם במתחמי פינוי-בינוי.
<שגית אפיק: מה ההגדרה של נכס עסקי?
<ורד אולפינר: כל מה שהוא לא דירת מגורים.
ניסן סלומינסקי: את אומרת שהוא בין כה וכה מתמסה ומה שאתם רוצים להבהיר זה שגם אם יש חלק שמתקבל ככסף, גם הכסף יתמסה.
מרב מיכאלי: איך הוא היה ממוסה עד עכשיו בפינוי-בינוי?
<ורד אולפינר: כמו שאמרתי, עוד לא נתקלנו במקרים כאלה.
<ורד אולפינר: הפרויקטים של פינוי-בינוי שאנחנו רואים היום וכבר קרמו עור וגידים, כך שאנחנו מגיעים לשלב שבו אנחנו כבר ממסים אותם, הם פרויקטים של דירות מגורים.
<ורד אולפינר: לכן לא הייתה רלוונטיות לתיקון הזה נכון להיום.
<ורד אולפינר: אבל הנושא של פינוי-בינוי תופס תאוצה, ואני חושבת שכולנו נשמח אם הוא יתפוס תאוצה, ואנחנו מתחילים לראות שלאט לאט מכריזים גם על מתחמים שיש בהם שימושים מעורבים, גם דירות מגורים וגם נכסים עסקיים.
<ורד אולפינר: ככל שאנחנו נגיע לסיטואציה שיהיו מתחמים כאלה, ועוד מעבר לכך, שבתמורה לאותו נכס חלופי, לאותו נכס שמפנים יקבלו גם נכס עסקי וגם מזומן, אז אנחנו נידרש להבהרה הזאת.
<ורד אולפינר: זאת אומרת, עד היום אנחנו לא נתקלנו במקרים כאלה אבל הצפי הוא שיהיו ואם יהיו, אנחנו רוצים לחסום את הפרצה.
יעקב ליצמן: למה אתם צריכים להפריע?
<ורד אולפינר: אנחנו לא מפריעים.
<ורד אולפינר: להפך.
<ורד אולפינר: זאת העמדה שלנו גם היום.
ניסן סלומינסקי: נכס עסקי שאם אתה מקבל את התמורה בנכס כולו, הוא ממוסה בניגוד לדירת מגורים.
ניסן סלומינסקי: לפעמים יש אפשרות שתקבל חלק בנדל"ן.
יעקב ליצמן: מה ההגדרה של פינוי-בינוי?
יעקב ליצמן: פינוי-בינוי הוא בהגדרה שמפנים ממקום אחד והוא הולך למקום שני.
ניסן סלומינסקי: ואתה מגיע לעסקה, נותן לו תמורת זה.
יעקב ליצמן: לא באותו מקום אלא יכול להיות גם במקום אחר.
<ורד אולפינר: הוא יכול גם במקום אחר.
יעקב ליצמן: אז הוא לא מרוויח כסף.
<ורד אולפינר: זה לסיטואציה שבה בשלב הזה שבו הוא מתפנה ומחכה לקבל את הנכס החלופי, הוא לא מקבל רק נכס חלופי אלא גם מזומן לכיסו.
<ורד אולפינר: בשלב זה הוא מממש חלק מהנכס.
יעקב ליצמן: גם אם הוא חיכה שנתיים וקיבל על זה דמי שכירות?
<ורד אולפינר: דמי שכירות לא מתמסה.
<ורד אולפינר: יש אמירה נפרדת לגבי דמי השכירות.
מרב מיכאלי: יש לחכות עד שממסים את הנכס העסקי החדש?
ניסן סלומינסקי: בין כה וכה ממסים אותו.
<ורד אולפינר: גם כך ממסים אותו.
<אמיר הלר: פרויקט התחדשות עירונית ופינוי-בינוי בפרט הוא בעל חשיבות לאומית מדרגה ראשונה.
<אמיר הלר: כל הכבדה בנושא המיסויי יכולה לגרום לכך שהוא לא יהיה כדאי כלכלית.
<אמיר הלר: מיסוי על השווה כסף שנותנים בדלתא, בפער בין מה שמגיע לשווי הנכס לבין השווי החדש, פשוט יכול לגרום לזה שהפרויקט לא יהיה כדאי כלכלית.
<אמיר הלר: יש היום פרויקטים באילת, שם יש הרבה אזורים מסחריים, וזה פשוט יפגע בכדאיות הכלכלית של הפרויקטים שגם ככה הם בבעיה.
<אמיר הלר: במקום שהמדינה תעודד את הצמיחה ותעודד את הפרויקטים האלה, היא כרגע מטילה עליהם עוד מיסוי.
ניסן סלומינסקי: אם מקבלים משהו עסקי, אתה למעשה מערער גם על עצם המיסוי של זה.
<אמיר הלר: מה זה משנה אם זה משהו עסקי או דירת מגורים?
<אמיר הלר: בסוף אתה רוצה לפנות את השטח ולבנות חדש, וזה יהיה כדאי כלכלית ליזם.
ניסן סלומינסקי: אבל זה קיים היום, נכון?
ניסן סלומינסקי: היום יש מיסוי על החלק העסקי.
<אמיר הלר: זה שוורד אומרת שזאת העברה בגלל שזה עדיין לא מוסה, נוסח החוק לא מדבר על כך שזאת העברה.
<אמיר הלר: לפי החוק ניתן ואפשר וכדאי לפרש את זה כאילו יש גם בזה את הפטור על החלק הזה.
ניסן סלומינסקי: אני מדבר על נכס עסקי.
ניסן סלומינסקי: אתה מקבל נכס עסקי.
ניסן סלומינסקי: עליו משלמים מיסוי?
<אמיר הלר: יש פטור.
<אמיר הלר: היא מדברת על החלק המזומן.
ניסן סלומינסקי: אני שואל אותך שאלה פשוטה.
ניסן סלומינסקי: על נכס עסקי, בלי כסף, ברור לך שממסים אותו.
ניסן סלומינסקי: לטענתך גם זה לא טוב כי זה יפגע.
ניסן סלומינסקי: הם באים ואומרים שאם אתה מקבל נכס עסקי או אתה מבקש לפצל כך שחלק יהיה נכס עסקי וחלק כסף, יהיה לזה אותו דין.
ניסן סלומינסקי: אתה חולק על כך.
<משה אשר: גם לגישתו, כשהוא ימכור את הנכס העתידי, הוא ישלם מס.
ניסן סלומינסקי: תקריאו את הסעיף.
<משה אשר: כבר הקראנו את פסקה (13).
<שגית אפיק: פסקה (15).
<שגית אפיק: שידור חוזר משנת 2011.
<משה אשר: הרעיון הוא באמת לאפשר דיווחים ממוכנים, לחייב בשלב מסוים דיווחים ממוכנים לרשות המסים גם במש"חים, בהצהרות על מכירות של נדל"ן.
ניסן סלומינסקי: תסביר מה זה מקוון.
<משה אשר: כיום, כאשר עושים עסקת מקרקעין בישראל, תוך ארבעים ימים צריך להגיש דיווחים על העסקה, על התמורה, על המיסוי, אם זאת דירת מגורים מבקשים פטור וכן הלאה.
<משה אשר: ממלאים טפסים כאלה ואחרים ומגישים אותם ידנית למשרדי מיסוי מקרקעין.
<משה אשר: מה שאנחנו מבקשים, אנחנו הולכים לפתח עכשיו ממשק אינטרנטי, ממשק מקוון שיהיה באמצעות מחשב, שיחייב בסופו של יום לדווח על העסקאות האלה לרשות המסים באופן ממוכן.
<משה אשר: הדבר הזה כבר נעשה במס הכנסה, בדוח של עצמאים מסוימים ובדוחות נוספים.
ניסן סלומינסקי: אותו פרק זמן של ארבעים ימים?
<משה אשר: במסגרת הזאת אבל לדווח בצורה ממוכנת.
<משה אשר: אנחנו רוצים גם שהתחולה של הסעיף הזה תהיה לא משנת 2014 אלא משנת 2015.
<משה אשר: שתהיה עוד שנה של היערכות.
<משה אשר: אנחנו עושים את זה כבר עכשיו, בעיקר ציבור עורכי הדין, יוכלו להיערך לנושא הזה.
<שגית אפיק: אותה הוראת הסמכה בדיוק, לעשות דיווח מקוון, נכללה בהצעת חוק המדיניות הכלכלית לשנים 2011 ו-2012, במסגרת פרק שנקרא ייעול הליכי רישום, אותו פרק שגם קבע את המקדמות המפורסמות.
<שגית אפיק: הפרק פוצל על ידי הוועדה באותה עת כי חשבנו שזה לא נכון לדון בו במסגרת חוק ההסדרים.
<שגית אפיק: כשהוועדה דנה בסעיף הזה ספציפית בדיונים רגילים, היא הגיעה למסקנה שזה לא נכון לתת הוראת הסמכה גורפת למנהל רשות המסים לקבוע הוראות מקוונות.
<שגית אפיק: במע"מ אנחנו עדים לחקיקה ראשית שיש בנושא הזה ולכל מיני חריגים, גם במס הכנסה הוועדה קבעה כאן חריגים בדיווח המקוון.
<שגית אפיק: חשבנו שזה לא יהיה נכון.
ניסן סלומינסקי: ורד לא שומעת אותך, כך שהיא לא תדע אחר כך להתייחס.
<שגית אפיק: לא, היא צוחקת כי היא מסכימה אתי לגמרי.
<ורד אולפינר: אני הקשבתי לחבר הכנסת ליצמן.
<שגית אפיק: בכל אופן, אחרי שזה פוצל מחוק ההסדרים ב-2011-2012, אותה הוראה בדיוק, בדיוני חקיקה רגילים בפרק ייעול הליכי רישום שרובו ככולו עבר, הוועדה הצביעה נגד הסעיף הזה משום שהיא סברה שהוראת הסמכה כללית כזאת היא לא דבר שנכון לקבוע אותו בחקיקה ושיתכן ויהיה צורך בחריגים.
<שגית אפיק: רשות המסים אמרה שהיא תבחן את העניין ואם יש צורך בחריגים, הם יביאו את זה מחדש בהליכי חקיקה רגילים ולכן די הופתעתי לראות שזה חזר אלינו בדיוק באותו נוסח בחוק ההסדרים הנוכחי.
<שגית אפיק: אני חושבת שזאת לא שיטת חקיקה נכונה או ראויה.
מרב מיכאלי: גם לא שיטת התנהלות ראויה.
<שגית אפיק: אני רואה גם שהתחילה של זה היא ב-2015.
<שגית אפיק: זאת אומרת, גם החיפזון של 2011 לא היה הכרחי ואפילו היום, שאנחנו ב-2013, התחילה של זה תהיה רק ב-2015, כך שאפשר לחכות להליך רגיל.
<משה אשר: הנקודה היא כזאת שאם נבוא עם זה בחוק ההסדרים הבא לצורך העניין ---
<שגית אפיק: לא, תבואו בהליך חקיקה רגיל.
<שגית אפיק: יש הליכים רגילים.
<משה אשר: נניח נבוא בשנה הבאה בחוק ההסדרים אולי באוגוסט או בספטמבר, שוב תהיה בעיה של זמן היערכות וכן הלאה.
<משה אשר: לכן אנחנו באים שנה וחצי מראש.
ראובן ריבלין: אבל שנה וחצי מראש, לא מביאים בחוק הסדרים.
ראובן ריבלין: אתה רושמים פרוטוקול, מישהו יסתכל כאשר יבקשו לפסול את החוק בחוק ההסדרים ורק יצטט אותך בפני אותו פורום ויאמר שיש לנו זמן אבל אנחנו רוצים להיערך.
<משה אשר: שהציבור ייערך.
ראובן ריבלין: תבוא אלינו בספטמבר ונעביר לך.
ראובן ריבלין: אתה אומר דברים שיפסלו.
ראובן ריבלין: אני הייתי משיב בחוק ההסדרים וגם הייתי כזה שהורדתי מחוק ההסדרים סעיפים רבים, אבל בית המשפט הגבוה לצדק אמר לנו בצורה מפורשת: כנסת, היזהרי לך.
ראובן ריבלין: חוק הסדרים אינו אמצעי שלטוני אלא אמצעי תקציבי.
ראובן ריבלין: לפעמים אנחנו מבינים שיש דבר שקשה לנו לבוא ולבחון, כמו בפעם הקודמת.
ראובן ריבלין: אמרו לי קוגן 14 מיליארד, מה אני יכול לעשות?
ראובן ריבלין: שישים מיליון.
ראובן ריבלין: אמרתי, די, כאן אנחנו לא נילחם אתכם כי גם הדברים ברורים.
ראובן ריבלין: אדם יש לו ארבע דירות, יש לו שתי דירות, בסדר, אבל בעניין זה אתה אומר לנו שאתה לא רוצה להתחיל לפני 2015 ואתה בכל זאת מביא את זה בחוק ההסדרים.
ראובן ריבלין: תביא את זה.
ראובן ריבלין: אני יודע למה אתה מביא את זה.
ראובן ריבלין: אני אגיד לך מה הסיבה.
ראובן ריבלין: כי חוק כזה עלול במהלך חקיקה רגיל לא לעבור.
ראובן ריבלין: על זה אמר בית המשפט הגבוה לצדק, אסור.
ראובן ריבלין: אני מהקואליציה.
ראובן ריבלין: עוד יותר אני מחויב השנה לקואליציה, יותר ממה שאני מחויב בדרך כלל כי אחרת יאמרו שאני נגד מישהו בקואליציה ואני לא רוצה.
ראובן ריבלין: אני לא נגד אף אחד.
ניסן סלומינסקי: אחר כך תפרט.
ראובן ריבלין: בלי לפרט.
ראובן ריבלין: אני לא נגד.
ראובן ריבלין: אני אומר לכם, חברים, יש גבול ליכולת של הממשלה להשתמש בחוק ההסדרים.
ניסן סלומינסקי: משה, אני רוצה לומר שהחיוב של כולם להגיש את זה באינטרנט, לכן שאלתי מה זה המקוון וכולי, אם אני צריך להצהיר, אני לא יודע.
יעקב ליצמן: לנו אין אינטרנט.
ניסן סלומינסקי: עם הבד"ץ שלכם, נכנסו הרבה דברים מהצד.
ניסן סלומינסקי: אני רוצה לומר שזה נראה מאוד תמים ולכאורה זה גם מאוד מייעל, אני מסכים, אבל מה אפשר לעשות שיש חלק גדול מהאוכלוסייה שעדיין לא יודע בדיוק להסתדר עם האינטרנט.
ניסן סלומינסקי: אנחנו באים כאן ומטילים עליהם מין חבות שהמשמעות היא שאו שהם לא ידעו מה לעשות או שהם יצטרכו לשלם כסף למישהו שיעשה את זה עבורם.
ניסן סלומינסקי: אולי נוסיף כאן שרשות המסים תבדוק וכל אזרח שיש לו מחשב בבית, החוק הזה יחול עליו, וכל מי שאין לו מחשב, החוק לא יחול עליו.
<משה אשר: עובדות, לפני המסקנות.
ניסן סלומינסקי: אני רוצה להסמיך אתכם, שיהיה לכם אישור להיכנס לכל בית ולראות אם יש בו מחשב או לא.
<משה אשר: עובדות.
<משה אשר: היום 98 אחוזים מהעסקאות מדווחים על ידי עורכי הדין ולא על ידי האזרחים שעושים את העסקה.
<משה אשר: זאת אומרת, אנחנו מדברים למעשה דה פקטו בציבור עורכי הדין.
<משה אשר: הציבור הזה מתעסק במחשבים.
<משה אשר: שולחים את החוזים במחשבים, מתקשרים בין אחד לשני במחשבים, זה לא זר להם.
<משה אשר: מכיוון שכל המערכת הזאת למעשה מטופלת על ידי עורכי הדין שממילא מתקשרים בינם לבין עצמם, בטיוטות להסכמים וכולי, לכן אין בזה עומס גדול כמו שאתם מתארים אותו.
<משה אשר: יחד עם זאת, אמרנו ש-2014 תהיה השנה של הנגשה לכל הדברים האלה ומ-2015 אנחנו נחייב את הדברים האלה.
<משה אשר: זה גם יאפשר לנו לטפל בתיקים האלה יותר מהר.
מיכל בירן: אבל אם 98 אחוזים ממילא מגישים כך?
<משה אשר: לא, הם לא מגישים כך.
ניסן סלומינסקי: תסכימו שיהיה כתוב כאן שכולו או חלקו, אם יוגש על ידי עורכי דין יוגש באופן מקוון?
<שגית אפיק: שתהיה בחירה.
<שגית אפיק: יש לכם את סעיף קטן (ב) שקובע שמי שלא יגיש מקוון, רואים אותו כאילו הוא לא הגיש בכלל הצהרה.
<שגית אפיק: במע"מ ובמס הכנסה מצאו לנכון לקבוע חריגים.
יצחק אהרונוביץ': מע"מ ומס הכנסה, זה שונה.
יצחק אהרונוביץ': אנחנו בנינו את זה על עורכי דין.
ניסן סלומינסקי: אני צחקתי והם לקחו את זה ברצינות.
<משה אשר: זאת הצעה טובה.
ראובן ריבלין: החוק לתיקון לשכת עורכי הדין.
מרב מיכאלי: יש כאן עוד דבר וזה עניין ההסמכה הגורפת.
מרב מיכאלי: מר אשר היקר, שום דבר אישי, אני בטוחה שאתה מחונן בתחומך ובכלל, אבל לא הגיוני שהכנסת תמסור באופן בלעדי – ואני אומרת את זה כי עובר קו ישר בין הבקשה להסמכה הגורפת הזאת לבין ההסמכות שדיברנו עליהן אך בשבוע שעבר באירוע המכונה מכת הגבייה – לא מתקבל על הדעת שהכנסת תמעל בתפקידה ותפקיד באופן כל כך גורף את כל ההסמכה לסנקציות, ואגב, הסנקציה שמוצעת כאן היא מרחיקת לכת מאוד, לידי רשות שבסוף היא רק שלטונית מדרג נמוך יותר.
מרב מיכאלי: זה דבר שהוא לא מתקבל על הדעת.
מרב מיכאלי: תביאו דברים קונקרטיים, כמו שחוזר ואומר רובי ריבלין, מה בדיוק אתם רוצים שיהיה כתוב שם.
<שגית אפיק: זה ייקבע בתקנות.
<משה אשר: אמרתי שאם עורך דין מגיש את ההצהרה הזאת, הוא הרי מגיש אותה גם בכתב, יתכבד ויעלה אותה לאינטרנט על הממשק שלנו, וידווח את זה משם.
ראובן ריבלין: על מי חלה החובה הזאת?
ראובן ריבלין: על הנישום או על עורך הדין?
ניסן סלומינסקי: אם יש לו עורך דין, על עורך הדין.
<משה אשר: על הנישום.
ראובן ריבלין: למה אתם צריכים לענות?
ראובן ריבלין: אני אשאל שאלה בלי שאני יודע את התשובה?
מרב מיכאלי: מכאן נגזר על מי הסנקציה.
ראובן ריבלין: רבותיי, זאת חובה על עורך הדין שכבודו במקומו מונח אבל הנישום הוא זה שאתה עומד מולו.
<שגית אפיק: הנישום הוא זה שחייב.
ניסן סלומינסקי: נסכם.
ניסן סלומינסקי: רשות המסים הסכימה להוסיף את זה.
<שגית אפיק: החבות היא על הנישום ולא על עורך הדין.
ניסן סלומינסקי: משרד המשפטים יבדוק אם באמת אפשר להכניס את הנושא של עורך הדין.
ניסן סלומינסקי: אם כן – טוב.
ניסן סלומינסקי: אם לא – תפילו את זה.
יצחק אהרונוביץ': כשעורך דין לא מוסר תוך ארבעים ימים את הצהרת הנישום, גם היום הוא מקבל קנס.
ניסן סלומינסקי: נקבעו כאן שתי קביעות.
ניסן סלומינסקי: האחת, יוסיפו כאן את רק מי שמגיש על ידי עורך דין, ושנית, שמשרד המשפטים הודיע שזה דבר שאי אפשר לעשות.
ניסן סלומינסקי: ממילא נפל העסק.
<ספי זינגר: זה לא שאי אפשר לעשות.
<ספי זינגר: הרעיון של הגשה מקוונת, הוועדה כאן העלתה שאלה של נגישות לאינטרנט, זאת שאלה חשובה.
<ספי זינגר: לכן באמת באים לבחון מתי אנחנו מאפשרים הגשה באינטרנט ומתי אנחנו רוצים לאפשר עוד חלופה, זאת באמת שאלה כמה מדובר במשהו מורכב, חד פעמי, מי נגיש לו, מי עושה וכולי.
<ספי זינגר: כיוון שעסקאות כאלה הן לא עסקאות שבן אדם עושה כל יום ולא כל יומיים, באמת ב-98 אחוזים מהמקרים הן מלוות בעורך דין, ההגבלה הזאת של הגשה באינטרנט, לא באמת מגבילה את היכולת של אדם להגיש את זה.
<ספי זינגר: להגיד שזה רק כשמגישים על ידי עורך דין, זה לא נראה לי.
ניסן סלומינסקי: אני אמרתי את זה בצחוק אבל קיבלו את זה.
ראובן ריבלין: הוא לא התכוון לזה.
ניסן סלומינסקי: קיבלו את זה ולכן אני הולך עם זה.
ניסן סלומינסקי: ידעתי שתפיל את זה.
ניסן סלומינסקי: כפי שזה מופיע כאן, אנחנו לא רוצים.
<שגית אפיק: שיהיה באישור ועדת כספים עם אפשרות לקבוע חריגים במקרים מסוימים גם ל-(א) וגם ל-(ב).
ניסן סלומינסקי: משה, זה כן מקובל?
<משה אשר: בכל מקרה יהיו לשכות שירות וכולי.
<משה אשר: אנחנו לא נזרוק את זה על הציבור בלי שהמערכת תעבוד במאה אחוזים.
<שגית אפיק: גם כך ויתרנו על חקיקה ראשית.
ניסן סלומינסקי: בינתיים בפסקה (ב) כתוב שמי שלא יעשה את זה, מי שלא הגיש.
<משה אשר: ביום ששר האוצר יקבע בעזרת השם והמערכת תעבוד כמו שצריך.
יעקב ליצמן: שר האוצר לא יקבע בעזרת השם כי הוא לא מכיר בו.
ניסן סלומינסקי: אני מכיר טוב את שר האוצר והוא זריז מאוד.
ניסן סלומינסקי: יכול להיות שהוא יגיש את זה גם מחר ויעשה.
ניסן סלומינסקי: אני אומר את זה לחיוב.
ניסן סלומינסקי: אנחנו רוצים שאנחנו נסתכל על זה ונראה אם יש צורך להכניס חריגים או משהו.
ניסן סלומינסקי: אם כן, הנושא יעבור אלינו, לוועדת הכספים לאישור.
<שגית אפיק: גם האפשרות לקבוע חריגים.
<זיו שרון: גם (א) וגם (ב).
<שגית אפיק: גם (א) וגם (ב) פלוס אפשרות לחריגים.
<ג'קי מצא: אם אפשר, עוד הערה.
<ג'קי מצא: מאחר והנוסח יגיע לכאן, יכול להיות שהנוסח יהיה שונה ממש"ח.
<ג'קי מצא: אז לתת גם את הסמכות לוועדת הכספים למועד.
<ג'קי מצא: היום המועד הקבוע הוא ארבעים ימים.
<ג'קי מצא: אם זה באמת רק מש"ח סטנדרטי שיהיה במחשב, אז צריכים את ארבעים הימים.
יעקב ליצמן: זה אוטומטי לכל הסעיף.
<ג'קי מצא: נותנים כאן סמכות לוועדת הכספים.
<שגית אפיק: אתה אומר בדרך ובמועד.
ניסן סלומינסקי: לא, אני לא רוצה שאגב זה נלך ונשנה דברים שהם כבר מקובלים.
<ג'קי מצא: אבל המועד הפיזי מקובל.
<ג'קי מצא: לא המועד הממוחשב מקובל.
ניסן סלומינסקי: אם אנחנו נחשוב שאותו קשיש לא יכול לעמוד בארבעים ימים, אז נפיל את זה.
ניסן סלומינסקי: אז לא נאשר את ההחלה.
<ורד אולפינר: ג'קי, לא רוצים לסבך את החוק.
<משה אשר: אנחנו לא נקצר את המועדים ולא נרחיב אותם.
ניסן סלומינסקי: רק שיהיו אנשים שיהיה להם על מה להצהיר.
<משה אשר: יש חיוב על דירות מגורים.
<שגית אפיק: אנחנו עוברים לדיון על מס שבח.
<ליאת גרבר: פסקה (16).
<שגית אפיק: ניכוי במקור.
<ליאת גרבר: ב- (17) אנחנו דנים מחר.
<שגית אפיק: (17) לא קשור.
<ליאת גרבר: פסקה (16) זה נושא הקיזוז.
<ליאת גרבר: יש היום במס הכנסה, לפי הוראות סעיף 164 לפקודה, תקנות של ניכוי במקור שכוללות גם נכסי מקרקעין ולכן יכול להיווצר מצב שיהיה חיוב גם במס הכנסה וגם במיסוי מקרקעין.
<ליאת גרבר: אנחנו פשוט רוצים שבמידה ויוכר מס במקור לפי פקודת מס הכנסה, לא יהיה ניכוי נוסף במיסוי מקרקעין.
ניסן סלומינסקי: מה, לטובת האזרח?
ניסן סלומינסקי: נעצור.
<ליאת גרבר: אין כאן קצ'.
<ראובן קוגן: הקצ' הוא שהעלו את מס הכנסה.
ניסן סלומינסקי: אם זה כך, בסדר.
ניסן סלומינסקי: תקריאי את זה מהר.
<ליאת גרבר: (16) בסעיף 94ד(א), בפסקה (1), במקום "דין החזר" יבוא "דין מס שנוכה במקור לפי סעיף 164 לפקודה ולא קוזז לפי סעיף 177 לפקודה, דין החזר".
ניסן סלומינסקי: זה בעמוד 707 למעלה.
ניסן סלומינסקי: ייכתב בפרוטוקול שזה בא לטובה.
ניסן סלומינסקי: זאת הקלה.
<שגית אפיק: עכשיו חוזרים למס שבח.
<שגית אפיק: עמוד 701, פסקה (5).
<שגית אפיק: שם בעצם מתחילים התיקונים של מס שבח.
ניסן סלומינסקי: אנחנו חוזרים לדיון בו התחלנו ונעצרנו.
יעקב ליצמן: יש שינויים?
ניסן סלומינסקי: הייתה תופעה מעניינת שהייתה לנו גם הצעה בכחול וגם הצעה בלבן.
ניסן סלומינסקי: התחלנו לדון בין הכחול ללבן ולא דנו בקיים לבין הכחול וכולי, כך שנוצר בלבול.
ניסן סלומינסקי: זרקנו את הכדור בחזרה לאוצר והאוצר חזר אחרי ההפסקה – לפעמים הפסקה עושה טוב – והחליט להתמקד רק בדבר אחד והוא משאיר רק את הנוסח בכחול.
ניסן סלומינסקי: עכשיו יש לנו מצב קיים היום לעומת המצב בכחול.
ניסן סלומינסקי: קיימנו על זה הרבה דיונים, אבל אני בכל אופן, מאחר ועבר קצת זמן, אני אתן למשה להתייחס בקצרה ולהגיד מה היום, מה אתם מציעים, ואחר כך ניתן את רשות הדיבור לחברי הכנסת שירצו להתבטא עכשיו לעצם החוק ואחר כך לגופים הנלווים אלינו.
<משה אשר: אני לא אחזור לנושא של דירות יוקרה ולתושבי חוץ.
<משה אשר: אני מדבר עכשיו על פטור ממס שבח על דירות מגורים.
<משה אשר: המצב הקיים היום הוא שאם יש לאדם דירה יחידה, הוא יכול למכור אותה על בסיס שוטף ובלבד שעברו 18 חודשים מדירה לדירה.
<משה אשר: אם יש לו יותר מדירה אחת, הוא יוכל לקבל פטור אחת לארבע שנים.
<משה אשר: כל ארבע שנים הוא יקבל פטור ממס שבח.
<משה אשר: במצב החדש, מה שמוצע כאן בכחול, המצב ישתנה.
<משה אשר: אם יש לו דירה יחידה, הוא ימשיך להיות פטור בגין דירתו היחידה ובלבד שהוא החזיק אותה לפחות 18 חודשים, שנה וחצי.
<משה אשר: אם יש לו יותר מדירה אחת, כאשר הוא יבוא למכור את הדירה, יבדקו.
<משה אשר: אם יש לו יותר, לו ולתא המשפחתי, יותר מדירה אחת, הדירה שהוא ימכור באותו רגע, תהיה חייבת במס.
<משה אשר: משמעות הדברים היא שרק הדירה האחרונה, כאשר כבר אין לו עוד דירות, היא דירת הפטור שלו.
<משה אשר: זאת אומרת, אם אדם רוצה בסופו של יום לשמור פטור לדירת המגורים שלו או לדירה אחרת – אבל לצורך העניין, דירת המגורים שלו – הוא יצטרך למכור קודם את דירת ההשקעה ואחרי כן הוא יישאר בסוף עם דירה אחת, דירת המגורים שלו.
יעקב ליצמן: גם אם הדירה מושכרת?
<משה אשר: הוא יכול למכור אותה עם ההשכרה.
מרב מיכאלי: אתה לא מוסיף מבחן מגורים.
<משה אשר: אני לא מוסיף.
יעקב ליצמן: אם היא מושכרת, היא מהווה פתרון לזוגות צעירים או למישהו אחר.
יעקב ליצמן: למה לפגוע בזה?
<שגית אפיק: הוא מגדיר משקיע, שמרגע שיש לך יותר מדירה אחת.
יעקב ליצמן: לאדם יש דירה בהשקעה, מה הוא עשה עם הדירה?
יעקב ליצמן: הוא לא עשה כלום.
יעקב ליצמן: הוא השכיר אותה למישהו, לזוג צעיר שתהיה לו דירה.
יעקב ליצמן: אנחנו רוצים את הדירות לזוגות הצעירים ואנחנו ממסים אותו בהשכרה מסכום מסוים.
ניסן סלומינסקי: כרגע מדובר על מצב בו הוא רוצה למכור.
<ראובן קוגן: אם הוא רוצה למכור, מה הסיבה שלו למכור?
<ראובן קוגן: כי הוא רוצה להמשיך להשכיר?
<ראובן קוגן: הוא לא רוצה להמשיך להשכיר, הוא רוצה למכור.
יעקב ליצמן: עד עכשיו הוא הרוויח על זה.
<ראובן קוגן: עד עכשיו הוא הרוויח על זה את רווח ההון והכול נשאר אצלו והוא לא שילם שקל אחד.
יעקב ליצמן: ברגע זה אתה רוצה לחייב אותו במס.
יעקב ליצמן: ברגע שהוא מוכר.
<ראובן קוגן: אם הוא מוכר דירה שהיא לא דירת מגורים שלו, כן.
ניסן סלומינסקי: זה מס של עשירים.
יעקב ליצמן: אם זוג צעיר קונה את הדירה, לא צריך למסות אותו.
<ראובן קוגן: אבל זוג צעיר לא חייב במס שבח.
<ראובן קוגן: הוא חייב במס רכישה שגם הוא לא חייב בה.
יעקב ליצמן: אם הוא מוכר את זה להשקעה, לביזנס, צריך לחייב אותו, אבל אם הוא מוכר את הדירה לזוג צעיר, לא צריך.
ניסן סלומינסקי: הוא מרוויח את הרווח שלו.
ניסן סלומינסקי: זה לא קשור לזוג הצעיר.
<ראובן קוגן: הוא קנה דירה במיליון שקל ומוכר אותה במיליון ומאתיים אלף שקלים.
ניסן סלומינסקי: אני לא רוצה לחזור לזה.
ניסן סלומינסקי: אם כן, זה השלב הראשון של העניין.
ניסן סלומינסקי: יש את השלב השני של מתנה.
<משה אשר: דירות המתנה.
<משה אשר: המצב היום הוא שאפשר להעביר במתנה לקרובים.
<משה אשר: בהנחה שהעבירו במתנה לקרובים, הקרוב או מי שקיבל את הדירה במתנה צריך להמתין תקופת צינון שהיא בין שנה לארבע שנים, תלוי בסיטואציה, בקרבה המשפחתית או גר או לא גר בדירה.
<משה אשר: בין שנה לארבע שנים.
<משה אשר: בהנחה שהוא עומד בתקופת הצינון הזאת, כאשר הוא מוכר את הדירה, היא יכולה להיות דירה פטורה, אם מגיע לו פטור אחת לארבע שנים או דירה יחידה, לפי מסכת הפטורים הרגילה.
<משה אשר: אם הוא לא עומד בתקופת הצינון, הוא צריך לשלם מס גם על התקופה שלו וגם על התקופה של נותן המתנה, על כל התקופה.
<משה אשר: אנחנו מבקשים לשנות את זה מהמדרג של שנה, שנתיים, שלוש, ארבע, רק לשלוש וארבע, אם הוא גר בדירה שלוש שנים.
<משה אשר: אם הוא לא גר בדירה, ארבע שנים.
<משה אשר: להגדיל את תקופות הצינון בהתאם.
<משה אשר: זה בהקשר של דירות מתנה.
<משה אשר: דירות ירושה.
<משה אשר: אנחנו למעשה לא עושים כאן שינוי ונשארים עם הצו הקיים.
ניסן סלומינסקי: כבר דיברנו הרבה על הנושא.
ניסן סלומינסקי: אני מציע שנתייחס מאחר שיש הרבה מאוד דברים לומר בסעיפים אלא אם כן מישהו רוצה להתייחס לרעיון עצמו.
<עופר מנירב: אני אתייחס לרעיון ואני אתייחס גם לסעיף הספציפי.
<עופר מנירב: מה שראינו כאן היום, זה חוק שאי אפשר להעביר אותו בחוק ההסדרים.
<עופר מנירב: זה חוק שכבר עכשיו מתקנים אותו.
<עופר מנירב: לא נעשה עליו דיון רציני ואני אומר לכם, ותזכרו את המלים שלי, שלא יהיו שישים מיליון גבייה אלא יהיה חסר של מאות מיליוני שקלים בגבייה.
<עופר מנירב: כל הזמן אומרים לנו, וראובן הסביר לנו את זה טוב וביושר, שאנחנו עשינו בהנחה שהמצב ממשיך להתנהג כמו שהוא היום אבל המצב לא יישאר כמו שהוא היום.
<עופר מנירב: הציבור יתנהג בצורה שונה ואף אחד לא בדק מה המשמעות של התנהגות הציבור בצורה השונה ולמה זה יביא.
<עופר מנירב: לעניות דעתי זה יביא לחסר מס ולא לעודף מס.
<עופר מנירב: אני את שלי אומר, זה נרשם בפרוטוקול ואנחנו ניפגש כאן, שנהיה בריאים, בעוד שנתיים ונראה מה שיהיה.
<עופר מנירב: הלוואי ואני אהיה טועה.
<עופר מנירב: לגבי הנושא המוצע כאן עכשיו.
<עופר מנירב: אני כלשכה בעד שיעשו בסופו של יום השוואה בין שוק ההון לשוק המקרקעין.
<עופר מנירב: ספי, אני אומר את מה שרצית לשמוע.
<עופר מנירב: אני בעד.
<עופר מנירב: אני בעד שימסו דירות שניות, ימסו את כל הדירות השניות, אבל אם עושים השוואה, שההשוואה תהיה שלמה.
<עופר מנירב: זאת אומרת, אם אני מוכר דירה שנייה ומשלם מס שבח על הדירה השנייה, ירד מס הרכישה ששילמתי כקנס.
<עופר מנירב: הווה אומר, אני כבר שילמתי מס רכישה בעת הקנייה שלה, זה מס שאני שילמתי, שיורידו לי מהמס שאני צריך לשלם את מס השבח, את מה ששילמתי במס רכישה.
ראובן ריבלין: לקחו אז זה בחשבון מהמחיר ששילמת.
<עופר מנירב: היום נותנים את זה כהוצאה אבל כהוצאה לגבי רק 25 אחוזים מהסכום.
<עופר מנירב: רוצים כאן לשנות הכול.
<עופר מנירב: הלא כאן רוצים לשנות הכול.
<עופר מנירב: אם רוצים, בואו נלך בצורה ישרה.
<עופר מנירב: בואו נגיד שאנחנו רוצים לעשות כמו רווח הון וכמו שכל הזמן אומרים, אז נלך עד הסוף אקרוס זה בורד ונעשה זהה.
<עופר מנירב: שלא נעשה רק חצי שווה והחצי השני נמשיך להרע עוד יותר.
<עופר מנירב: המצב היום כפי שמוצע הוא שאנחנו לא יכולים למכור את הדירה שלנו ולהחליף אותה אם יש לנו דירות נוספות.
<עופר מנירב: לא יכולים.
<עופר מנירב: נשלם מס גבוה לפעמים, אם זאת דירה ותיקה, ולא נוכל מפני שיכריחו אותנו למכור את כל הדירות האחרות ועוד מפחדים שאם ימכרו את כולן, יהיה היצף בשוק, דבר שלא יהיה, ואז מגבילים אותנו גם לשתי דירות במשך ארבע שנים כך שגם לא נוכל למכור יותר משתי דירות בארבע שנים.
<עופר מנירב: הווה אומר שנצטרך לחכות עוד ארבע שנים לפחות אם יש לנו כמה דירות ולמכור אותן אז.