GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<עופר מנירב: זה במקום לעשות משהו כפי שקיים במדינה מאוד לא מפותחת כמו אנגליה, שנקרא מיין רזידנט.
<עופר מנירב: על מיין רזידנט, לתמיד אין מס.
<עופר מנירב: מקום דירת המגורים הקבועה שלך, אף פעם לא יהיה לך מס ואת כל השאר תמסו.
<עופר מנירב: אין בעיה בכלל.
מרב מיכאלי: אם יורשה לי, לצערי אני צריכה לצאת לישיבת ועדת החוץ והביטחון.
ראובן ריבלין: גם אני.
ראובן ריבלין: שתינו צריכות ללכת.
מרב מיכאלי: אז בוא נלך.
ניסן סלומינסקי: רובי, תראה בשיא ימיך לאן הגעת.
ראובן ריבלין: כאשר זכר ונקבה מדברים בזכר, אני מדבר בנקבה.
ניסן סלומינסקי: האקדמיה היא הקובעת.
ניסן סלומינסקי: כך נקבע בחוק.
ראובן ריבלין: אם זה גורם להנאה.
ראובן ריבלין: אין כאן שגיאה בעברית.
מרב מיכאלי: אני בטוחה שגם אתה תצטרף ותדבר בלשון נקבה, ברבות.
מרב מיכאלי: אני לא יודעת לפי איזה טור הנדסי או משהו מסוג זה יגיע, משישים מיליון שקלים השנה למיליארד שקלים בעוד שש שנים, העלות, אבל כרגע לפחות במחיר של שישים מיליון שקלים אפשר לעשות את זה, אם בכלל, בנפרד ובצורה מסודרת.
מרב מיכאלי: זה לא שווה את חוסר הוודאות, את הניסויים האלה שעושים בבני אדם כל יום ראשון וחמישי.
ניסן סלומינסקי: בנות אדם.
מרב מיכאלי: בני ובנות אדם, חד משמעית.
מרב מיכאלי: ביום אחר נדבר על החלוקה בנכסים בין בני ובנות אדם.
מרב מיכאלי: העניין הזה באמת מסובך ומורכב.
מרב מיכאלי: צריך להגיד עוד דבר.
מרב מיכאלי: אנחנו מדברות כאן על העניינים העקרוניים, אבל בסוף הרי אלוהים הוא בפרטים הקטנים.
ניסן סלומינסקי: אנחנו נעבור פרט פרט.
מרב מיכאלי: עכשיו?
מרב מיכאלי: בדיוק כשאני הולכת.
ניסן סלומינסקי: מה לעשות, לא ידענו שיש לך ישיבה אחרת אבל אלעזר הגיע והוא ישלים אותך.
מרב מיכאלי: אני לא חושבת שאנחנו יכולים להיכנס לפרטים האלה.
<אמיר הלר: אני אגיד את זה קצר.
<אמיר הלר: אם המדינה הייתה משחררת הרבה דירות לשוק השכירות, יכול להיות שמס השבח היה אולי נכון אבל כרגע יש מצוקה גם בשוק השכירות.
<אמיר הלר: מחירי השכירות מאוד מאוד גבוהים.
<אמיר הלר: מה שנעשה ברגע שנטיל מס שבח, אנחנו נייקר במידי את מחירי השכירות כי אלה שהם בעלי דירות להשקעה, יתמחרו את המס שהם יצטרכו לשלם בעתיד בתוך מחירי השכירות.
<אמיר הלר: בנוסף יהיו לך פחות רוכשים דירות להשקעה כי זה יהיה פחות כדאי כלכלית.
<אמיר הלר: בסופו של דבר פגעת דווקא באלה, באותם זוגות צעירים שלהם אין כסף, אין להם הון עצמי לקנות דירה ולכן הם חייבים לשכור דירה בשוק הפרטי.
ראובן ריבלין: למה היום הם לא מעלים במחיר המס?
<אמיר הלר: הם מעלים.
<אמיר הלר: המחירים עלו.
ראובן ריבלין: לא, עוד.
ראובן ריבלין: למה הם לא מעלים במס השבח?
<אמיר הלר: המחירים של שוק השכירות עולים בגרף מקביל.
ניסן סלומינסקי: הוא אומר שמאחר שהוא יודע שבעוד עשרים שנים הוא ימכור את הדירה ובעוד עשרים שנים הוא ישלם איזשהו מס, אז מעכשיו הוא מחלק את זה וכמובן באופן הגון וישר יטיל את זה על השוכר.
ראובן ריבלין: אני שואל אם הוא יכול להעלות היום בשמונה אחוזים ועשרה אחוזים, למה הוא לא מעלה היום?
<אמיר הלר: זאת שאלה.
<אמיר הלר: קודם כל, מחירי השכירות ומחירי הדיור עולים בגרף מקביל.
<אמיר הלר: זה לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה ולא נתונים שאני מביא.
<ראובן קוגן: כרגע ראינו שלא.
<אמיר הלר: הנתונים שאתה הבאת, אני לא יודע.
<אמיר הלר: נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה הם אלה שאנחנו מכירים והם עולים במקביל בשיעור קבוע.
<אמיר הלר: לכן כל הטלת מסים כאן, משפיעה.
<אמיר הלר: כל החלטה של נגיד בנק ישראל בשוק הדיור, משפיעה על שוק השכירות.
<אמיר הלר: בסוף גם יש רף מקסימלי שאפשר להעלות את המחירים, אתה צודק, אבל שככל שעולה המס, יושפע גם המחיר.
<זיו שרון: המצב הוא, שרשות המסים והממשלה אומרים לנו שיש כאן מיסוי על דירות השקעה.
<זיו שרון: התוצאה, כפי שהיא בנוסח הכחול, אצל חלק גדול מהמשפחות, שזה לא על דירות השקעה, אלא שבוטל הפטור ממס שבח.
<זיו שרון: אם צריך לבצע כמה מכירות – ובחלק גדול מהמשפחות תמיד קיימת גם הדירה השנייה כדי שיהיה לילד או דירה שהתקבלה במתנה עם עוד מישהו או חצי דירה – כשעשו לנו טובה והעלו מרבע לשליש, התוצאה היא שלמעשה לחלק גדול מהציבור המשמעות של הדברים היא או להכריח אותם למכור במצב שהוא מצב לא כלכלי ורק כדי להגיע למכירה של דירת המגורים, או בהחלט ניתן לראות מצב שאין פטור לדירת מגורים לבעלי שתי דירות, לאורך כל חייהם וגם בפטירתם.
<זיו שרון: דהיינו, מהצהרה שממסים אך ורק את דירות ההשקעה, התוצאה המיידית של האקט הזה היא לא רק מיסוי דירות ההשקעה אלא גם מיסוי הדירות שהן הדירות היחידות.
<זיו שרון: אם לא עוברים להצעה אחרת, לשכת עורכי הדין מתנגדת בחריפות להצעה במתכונת הנוכחית שלה.
<ג'קי מצא: שוחחתי עם אנשי רשות המסים.
<ג'קי מצא: המעבר מהכחול להצעה הנוספת, ככל שהוא לא טופל עד הסוף, אבל המעבר, יש בו מידה מסוימת של הגיון לפחות אל מול הנוסח בכחול באירועים הבאים.
<ג'קי מצא: דוגמה ראשונה.
<ג'קי מצא: יש לי דירה, ארבעים שנים אני מחזיק דירה וזאת הדירה היחידה שלי.
<ג'קי מצא: מטבע הדברים הנחת היסוד של כולנו היא שכשאני אמכור אותה, אני אקבל פטור ממס.
<ג'קי מצא: בטעות שנה לפני המכירה קיבלתי בירושה ארבעים אחוזים בדירה.
<ג'קי מצא: אני לא יכול למכור את הדירה שלי שגרתי בה ארבעים שנים בפטור ממס.
<ג'קי מצא: זה מקרה ראשון.
<ג'קי מצא: מקרה שני.
<ג'קי מצא: אותו הדבר לגבי מתנות.
<ג'קי מצא: מקרה שלישי.
<ג'קי מצא: נניח שיש לי דירה, פיצלתי אותה לשתי דירות ועכשיו אני מוכר אתה כשהיא מפוצלת.
<ג'קי מצא: אני לא אהנה מפטור כלשהו כי לא הייתה לי דירה אחת כל התקופה אלא שתי דירות.
<ג'קי מצא: דוגמה רביעית.
<ג'קי מצא: משק חקלאי.
<ג'קי מצא: אני בחלק שלי ויש חלקה של בן ממשיך.
<ג'קי מצא: זה נחשב שתי דירות.
ראובן ריבלין: את זה הגיע הזמן לתקן.
<ג'קי מצא: יכול להיות, אבל כאן המצב מחריף.
<ג'קי מצא: אני אומר את כל הדברים האלה לא כי אנשי האוצר ורשות המסים לא שמו לב לדבר הזה.
<ג'קי מצא: נדמה לי שכאן הייתה חוסר הבנה, אבל המעבר מהכחול שקיים היום אל החקיקה החדשה שמאפשרת צביעה של הדירה שאתה רוצה לקבל עליה פטור, יש בה הגיון רב.
<ג'קי מצא: אם לא נעבור מהכחול לתיקון הנוסף, וגם הוא לא שלם עד הסוף, כי ראינו בעיות לגבי מתנות, אבל אם נישאר אם הכחול, רשימת המקרים שציינתי אותם, הם רשימת המקרים שבעיני צריכים לסייג אותם כי לא זאת הכוונה.
<ג'קי מצא: אם החזקתי ארבעים שנים דירה ובטעות קיבלתי בירושה מדודה שלי דירה, זה מבטל את הפטור לגבי הדירה שלי וזאת לא הכוונה כאן.
<ישי חיבה: אני איש מסים ולא מייצג ארגון כלשהו.
<ישי חיבה: אני רוצה להעלות שתי תהיות למחשבה של רשות המסים ושל אחרים.
<ישי חיבה: נדבר על הוראת הקבע ולא על הוראת המעבר, כי עוד לא דיברנו עליה.
<ישי חיבה: הוראת הקבע.
<ישי חיבה: אדם שהיו לו שתי דירות מאז ומעולם, כנמו שג'קי אמר, ארבעים שנים, מעולם לא מכר לא את זו ולא את זו והגיע להוראת הקבע, 2018.
<ישי חיבה: מעולם לא ניצל פטור.
<ישי חיבה: האם להגיד לו שהוא איחר את הרכבת?
<ישי חיבה: יכולת אמנם למכור ולא תקבל שום פטור?
<ישי חיבה: פטור מלא?
<ישי חיבה: האם לא מגיע לאחד כזה שאף פעם לא ניצל פטור גם כן משהו?
<ישי חיבה: למה לא לתת לו כלום?
<ישי חיבה: אז מה, הוא הגיע ל-18.
<ישי חיבה: לא מכר אף פעם ולא נהנה.
<ישי חיבה: הצד השני.
<ישי חיבה: אדם שיש לו עשרים דירות.
<ישי חיבה: אנחנו אומרים שאנחנו רוצים למסות את דירות ההשקעה.
<ישי חיבה: בגין 2018, מה עושה האדם הזה או מה החוק מאפשר לו?
<ישי חיבה: את כולם למכור ב-1 בינואר 2018 בלי פטור.
<ישי חיבה: מה זה בלי פטור?
<ישי חיבה: בלי פטור, זה אומר שיש לו פטור ליניארי בכל זאת.
<ישי חיבה: עד סוף 2014 כל עליית הערך פטורה ורק על ארבע השנים האחרונות היא תחויב.
<ישי חיבה: אנחנו בעצם משפרים את מצבו.
<ישי חיבה: לו הוא יכול היה למכור היום כל ארבע שנים, ב-2018 הוא מוכר עשרים דירות על המקום בפטור די גדול.
<ישי חיבה: גם את זה אולי לא צריך לאפשר.
אורי מקלב: רק להבין אותו.
אורי מקלב: ב-2018 יש יותר הקלה מאשר בין 2014 ל-2018?
<ישי חיבה: לא דיברתי על הוראת המעבר.
<ישי חיבה: ב-2018 זאת תקופת מעבר.
<ישי חיבה: לעומת היום.
<ישי חיבה: היום אתה יכול למכור אחת לארבע שנים בפטור.
<ישי חיבה: ב-2018 תמכור את כולן.
<ישי חיבה: אתה אומר חבות, אבל זאת לא חבות.
ניסן סלומינסקי: חבריי חברי הכנסת, יש מישהו שרוצה להתייחס?
ניסן סלומינסקי: אורי רצה לדבר באופן מסודר.
אורי מקלב: שמענו את ההסבר מדוע האוצר מבקש לשנות את כל המיסוי, מס שבח בנושא הדירות, הסבירו ראובן ואחרים שזה משתי סיבות.
אורי מקלב: סיבה אחת, כדי למנוע ספקולציה, והסיבה השנייה, שזה הגורם לעליית המחירים מכיוון שהיום אנשים יכולים להשקיע כסף בדירות ולקבל את כל הרווח מבלי שהם צריכים לשלם על כך מס.
ניסן סלומינסקי: וגם להעשיר את קופת המדינה כי יש גירעון, אבל זה מהצד.
אורי מקלב: זאת לא הכוונה.
אורי מקלב: יש שתי כוונות.
אורי מקלב: האוצר לא חושב להכניס את היד שלו לתוך הכיס שלך.
אורי מקלב: הוא לא מתכוון לזה בכלל.
אורי מקלב: אדם קנה דירה והוא שילם על זה כבר מס פעם אחת.
אורי מקלב: בכל אופן, זה משתי סיבות.
אורי מקלב: הסיבה הראשונה, הם אמרו ספקולציה, והסיבה השנייה היא עליית המחירים.
אורי מקלב: לגבי עליית מחירים, אם זה הגורם או לא, אי אפשר להתווכח.
אורי מקלב: אם תביא מומחים אחרים, הם יאמרו לך שזה רק יעלה את מחירי הדירות.
אורי מקלב: האנשים האלה שרוצים עכשיו למכור, ייקחו בחשבון גם את המיסוי שהם צריכים לשלם.
אורי מקלב: אולי זה לא כל ה-25 אחוזים או כמה שיעלה, אבל חלקו ודאי יעלה.
אורי מקלב: האוצר אמר גם בוועדת הכספים הזאת במשך השנתיים האחרונות, ב-2011, לגבי כל מיני חוקים, שזה ישפיע על ירידת מחיר הדירות אבל לא השפיע שום דבר.
אורי מקלב: גם מבחינת המיסוי, הבטיחו ירידות מחירים אבל לא נעשה שום דבר והמחירים רק עולים.
אורי מקלב: אדוני היושב ראש וחבריי חברי הוועדה, אנחנו הרי יודעים שהאוצר לא ייתן להוריד את המחירים מכיוון שהוא רוצה להגיע ליעד של ההכנסה שלו והוא צריך שהמחירים יהיו גבוהים כי אחרת הוא מקטין את כל היכולת.
אורי מקלב: הרי המסים האלה שהוא לוקח, הם אחוז מהשווי של הדירה ואם עכשיו מחיר הדירות האלה ירד בעשרים אחוזים למשל, ההכנסה שלו תקטן מאוד.
אורי מקלב: במקרה הזה, אם שווי הדירות לא יעלה, מאיפה יהיה מס שבח?
אורי מקלב: כל מס השבח בנוי רק אם תהיה העלאת מחירים.
אורי מקלב: אני לא מדבר על כך שמע"מ, לדוגמה, הוא דוגמה לכל אורך הדרך.
אורי מקלב: כל מה שהאוצר עושה, האוצר לא נותן ולא ייתן שמחירי הדירות ירדו.
אורי מקלב: אנחנו צריכים להבין שבכל המס הזה אנחנו פוגעים באנשים שהם קנו דירות נוספות על הדירה הראשונה שלהם, לא לצורך ספקולציה אלא לילדים שלהם.
אורי מקלב: זה דבר שהמדינה עודדה.
אורי מקלב: זה דבר שנמצא בטבע של בן אדם.
אורי מקלב: דירה לילדים, זה לא עוד אקסטרה.
אורי מקלב: זה לא לתת לילד נסיעה לחוץ לארץ.
אורי מקלב: זה מוצר בסיסי, כמו שיש מצרכי יסוד.
ניסן סלומינסקי: אז עכשיו הוא מוכר את זה?
אורי מקלב: איך האפשרות שלו לתת לילד?
אורי מקלב: או לתת לו מתנה או שהוא מוכר.
אורי מקלב: נניח הוא קנה דירה באיזה מקום שלא מתאים לילד כי הוא לא גר שם.
אורי מקלב: הוא קנה את הדירה, הוא השקיע בדירה כאפיק השקעות לילדים שלו, אפיק סולידי ביותר.
אורי מקלב: הוא נתן את זה לשני הילדים אבל הוא לא יכול שבדירה אחת יגורו שני ילדים.
אורי מקלב: אדם קונה דירה שלא לצורך ספקולציה אלא לצורך הילדים, חסכון לילדים, דירה למגורים לילדים שכולנו יודעים שזה בטבע האבהי שלנו, אנשים רוצים לראות את הילדים שלהם מסודרים.
אורי מקלב: מאותה סיבה שיש פטור לדירה יחידה, למה יש פטור לדירה יחידה?
אורי מקלב: אנחנו אומרים שדירה יחידה היא לא לספקולציה.
אורי מקלב: אדם שיש לו דירה בשווי של מיליון וחצי שקלים, אפשר לקרוא לו מיליונר וחצי?
אורי מקלב: הוא לא מיליונר וחצי.
אורי מקלב: אדם שיש לו דירה, הוא לא מיליונר מכיוון שזאת הדירה שלו.
אורי מקלב: בדברים אחרים הוא יכול לעשות מה שהוא רוצה, אבל בדירה, הוא חייב לקנות דירה ותמיד הוא יצטרך להוציא את הכסף הזה עבור דירה ולא נשאר לו לשום דבר אחר.
אורי מקלב: להטיל היום מס שבח על דירות כאשר מדובר על דירות שהן לא להשקעה, לספקולציה, אלא לילדים, זה כמו שאתה נותן על משהו.
אורי מקלב: זה המחיר של הדירה.
אורי מקלב: אין כאן מס שבח משום שאפיק ההשקעה שלו הוא שונה מזה של אדם שמשקיע בבורסה.
אורי מקלב: אדם משקיע בבורסה ועכשיו יש עלייה בבורסה, זה לא כמו מדד הצרכן.
אורי מקלב: כשאני מטיל את מס שבח הזה על דירה יחידה או על דירה שאדם קונה לילד שלו, שאדם חוסך לילד שלו, אלה מחירי הדירות.
אורי מקלב: מה יש לו מכל השבח הזה?
אורי מקלב: הרי הוא עשה את זה בשביל הילדים.
אורי מקלב: אם היו רוצים לדבר רק בספקולציות, היו אומרים לא ארבע שנים.
אורי מקלב: מי קבע שאנשים עושים ספקולציה?
אורי מקלב: יש כאלה שאולי עושים ספקולציה.
אורי מקלב: אני יכול להבין כשמדובר בדירה שנייה ושלישית, שלישית ורביעית, שזאת ספקולציה, אבל דירה שנייה, אתה מכה גם את אלה שזאת לא דירה שנייה לספקולציה.
אורי מקלב: היית אומר שארבע שנים זה לא מספיק כדי למנוע את הספקולציה?
אורי מקלב: אז היית אומר שאתה רוצה שש שנים, שמונה שנים שאדם לא ימכור.
יעקב ליצמן: זה מוגזם.
יעקב ליצמן: גם ארבע זה מוגזם.
אורי מקלב: בדרך הזאת בה אנחנו הולכים עכשיו, במקרה של הדירה השנייה כשאתה מטיל עליו מס שבח, אתה פוגע באפיק השקעה.
אורי מקלב: יש גם התחייבות שלטונית.
אורי מקלב: מי שקנה מהיום ואילך, אתה אומר לאותו אדם שלא ישקיע בזה, אבל היום אתה אומר שגם אנשים שקנו בעבר, כשאף אחד לא אמר להם שעל האפיק הזה יוטל מיסוי, אתה פוגע בהבטחה שלטונית.
ניסן סלומינסקי: אין הבטחה שלטונית בדבר כזה.
ראובן ריבלין: מי שיש לו חמישה ילדים והוא ידע שהוא מקבל על כל ילד 175 שקלים, הבטחה שלטונית, אבל עכשיו הוא מקבל 140 שקלים ביטוח לאומי.
אורי מקלב: בנושא קצבאות הילדים אתה יכול להגיד מעתה ואילך אבל לא מה שהיה בעבר.
אורי מקלב: באותה מידה, גם כאן.
אורי מקלב: אנשים הלכו על אפיק מסוים, אנשים לקחו כסף ששילמו עליו מס והשקיעו אותו בדירה.
אורי מקלב: הם לא הרוויחו על זה.
אורי מקלב: מחיר הדירה הוא המחיר של היום באפיק הזה וזה שונה מדברים אחרים.
אורי מקלב: האפשרות השנייה הוא לא מכירה אלא נתינת מתנה.
אורי מקלב: גם במקרה הזה אתה מרע ואתה אומר שלא יהיו ארבע שנים כדי לגור.
אורי מקלב: אדם נותן מתנה, הוא יודע מה הוא מפסיד.
אורי מקלב: אדם לא עושה ספקולציה בנתינת מתנה לילדים.
אורי מקלב: אותו אחד, הילד שלו לא יכול לקבל כבר משכנתא כי הוא בעל דירה, אם הוא קיבל מתנה.
אורי מקלב: אדם לא עושה ספקולציות בדירות שהוא נותן מתנה.
אורי מקלב: אתה אומר שיהיה משהו כדי שהוא לא יוכל למכור את הדירה מיד.
אורי מקלב: עד היום הייתה שנה, אם הוא כן נשוי או לא נשוי, שנתיים.
אורי מקלב: זה היה זמן סביר, אבל ברגע שאתה אומר שלוש שנים או ארבע שנים, אתה בעצם שוב מרע.
אורי מקלב: הרי לא תמיד הוא יכול לגור באותה דירה, מקום המגורים משתנה, מקום העבודה משתנה וכולי.
אורי מקלב: אדם קנה דירה במקום כלשהו לפני 15 שנים ועכשיו היא לא מתאימה.
אורי מקלב: גם במקרה שהוא מעביר אותה במתנה, במקרה של אבא, מתנה של אבא לבן שעד עכשיו הייתה שנה ושנתיים, אתה עכשיו הופך את כולן לשלוש וארבע.
אורי מקלב: אתה פוגע באופן ישיר בהורים האלה, באפיק הזה שלא עשה בו רווחים.
אורי מקלב: דירה למגורים לילדים, זה אפיק הכי טבעי של בן אדם.
יעקב ליצמן: דבר אחד לא הצעתי בכל הדיון היום.
יעקב ליצמן: מי שמחלק דירה, יש לו דירה אחת והוא מחלק אותה לשתי דירות.
יעקב ליצמן: אני רוצה להבין מה ההגדרה, מהיום והלאה.
ניסן סלומינסקי: הם ייתנו תשובה.
יעקב ליצמן: דיברו על זה קודם ולא קיבלנו תשובה.
<ראובן קוגן: אני אגיד רק דבר אחד.
<ראובן קוגן: דובר כאן על ההשפעה על שכר הדירה.
<ראובן קוגן: ראשית, עדיין מבחינת המיסוי גם אחרי שיטילו את מס שבח או מס רווח הון לצורך העניין על דירות השקעה, זה אולי קצת יתחיל להתאזן עם המסים שיש על הכסף בשוק ההון.
<ראובן קוגן: נכון, בשוק ההון אין את מס הרכישה אבל יש את כל מה שקשור למס דיבידנד, אותם 15 אחוזים.
<ראובן קוגן: לכן הנושא הזה יתחיל קצת להתקרב לאיזון בין שוק ההון לבין שוק הנדל"ן.
<ראובן קוגן: צריך להבין שבסוף זה המבחן האמיתי של ההשקעות האלה.
<ראובן קוגן: כל מה שאמר חבר הכנסת לגבי זה ששווי הדירה לא עלה, אם השווי לא עלה, לא שילמת מס, כך שאין בכלל בעיה.
<ראובן קוגן: אם השווי עלה, כנראה שילמת מס, אבל שילמת כאן רבע מהשבח הריאלי ויש לך המון הוצאות מוכרות לצורך ניכוי ורשות המסים יסבירו את זה.
<ראובן קוגן: דרך אגב, בין יתר ההוצאות המוכרות זה אותו מס רכישה ששילמת בהתחלה שהוא הוצאה מוכרת.
<ראובן קוגן: נכון שהיא מוכרת רק במגן המס של השבח עצמו, אבל היא בתוך זה.
אורי מקלב: אדם מכר עכשיו דירה והקונה גם משלם יותר כסף מכיוון שהמוכר משית עליו את מס השבח.
<ראובן קוגן: לזה משה לא יסכים אתך.
<ראובן קוגן: מס השבח לא משפיע על הביקוש לשירותי הדיור.
<ראובן קוגן: אנשים היום גרים או בדירות בבעלותם או בשכירות וזה שאתה מטיל מס כזה או מס אחר, זה לא משנה את הביקוש לשירותי הדיור.
<ראובן קוגן: נכון, אנשים שמחזיקים היום דירות כהשקעה בבעלותם, יכול להיות שירצו להיפטר מהדירות ולעבור לאפיקים הוניים אחרים, אבל הדירות האלה ייקלטו כי בסוף הביקוש הזה קיים.
<ראובן קוגן: אדם שגר היום בשכירות יקנה את הדירה ויהפוך לבעלים, מבחינתו זאת תהיה דירה ראשונה או דירה יחידה לפי מתכונת המיסוי שיש בה.
<ראובן קוגן: מבחינת הבן אדם שמכר את הדירה, הוא ייקח את הכסף הזה וישקיע אותו בשוק ההון, ושם, דרך אגב, ישלם מס רווחי הון בלי לדבר ובלי לצייץ כי זה מה שקורה היום.
<ראובן קוגן: לכן ההטבות שניתנות היום לענף הנדל"ן בתחום של השקעה בדירות – דירה נוספת ומעלה – זאת הטבה שמשפיעה לרעה על שוק הנדל"ן.
<ראובן קוגן: אחרי שהסתכלנו על הגרף ששראל הסביר אותו, אתה רואה מאז 2008, מאז המשבר הפיננסי, התבדרות של גרף של מחירי הדיור ביחס לשכר הדירה.
<ראובן קוגן: שכר הדירה עלה בערך בחצי מעליית מחירי הדיור, כי מה שתדלק את מחירי הדיור זאת גם הריבית הנמוכה וגם הכסף שהשתחרר מאפיקים הוניים וצריך לבוא ולשים חוסם עורקים על הפצע הזה שמדמם לנו כבר חמש שנים ומתדלק את הבועה.
ניסן סלומינסקי: יש עוד מישהו שרוצה לענות?
יעקב ליצמן: אני עדיין לא קיבלתי תשובה.
<ראובן קוגן: על הפיצול.
<ורד אולפינר: אלה שתי דירות.
יעקב ליצמן: אתה יודע מה זה פשע?
יצחק אהרונוביץ': תהפוך אותה לאחת לפני המכירה.
יעקב ליצמן: זה מה שאתם רוצים.
ניסן סלומינסקי: ר' יעקב שאל שאלה וקיבל תשובה שלא הניחה את דעתו.
יעקב ליצמן: לאדם יש דירה אחת אותה הוא מחלק לשתי דירות ואחר כך אין לו שום פטור.
ניסן סלומינסקי: אם הוא הפך את הדירה לשתי דירות, אלה שתי דירות.
יעקב ליצמן: זאת אותה דירה שיש לו.
<ראובן קוגן: הוא מקבל שכר דירה מהשנייה.
יעקב ליצמן: יש לך דירה בת שלושה חדרים והוא החליט לחלק אותה.
יעקב ליצמן: יש לי רק הגדרה אחת – שודדים.
יעקב ליצמן: זה מה שיש לי להגיד.
יעקב ליצמן: אם הם מבינים שבן אדם שיש לו דירת יחיד, שהוא מחלק את הדירה ואין לו כסף ועל זה הוא יפסיד גם את הפטור כי זה נקרא שתי דירות, זה שוד.
ניסן סלומינסקי: או שהוא רצה להרוויח קצת יותר.
ניסן סלומינסקי: יש לו הרבה כסף והוא רצה להרוויח יותר.
יעקב ליצמן: מה הוא מרוויח?
יעקב ליצמן: יש לו דירה אחת.
<משה אשר: ליצמן, יש לי שאלה אחרת.
<משה אשר: ואם היו נותנים לו על דירה אחת פטור ועל דירה אחת חיוב, זה היה יותר מסבר את האוזן?
יעקב ליצמן: זה מובן.
יעקב ליצמן: אני חולק על הדברים אבל כשיש לבן אדם שתי דירות, זה משהו אחר.
<משה אשר: לא, דירה שהוא פיצל אותה והוא מוכר אחת.
יעקב ליצמן: דירה בה הוא גר כל השנים.
יעקב ליצמן: עכשיו הוא רוצה למכור חדר אחד למישהו אחר.
יעקב ליצמן: זה נקרא שיש לו שתי דירות?
יעקב ליצמן: השתגעתם לגמרי?
יעקב ליצמן: לי יש דירה בת שתיים וחצי חדרים.
יעקב ליצמן: אני רוצה למכור חצי חדר, אז בגלל זה אני אהיה עם שתי דירות?
יעקב ליצמן: השתגעתם לגמרי.
יעקב ליצמן: אני שואל עוד פעם.
יעקב ליצמן: יש לבן אדם דירה אחת.
ניסן סלומינסקי: פיצלת והעברת בטאבו.
ניסן סלומינסקי: שינית את זה לשתי דירות.
ניסן סלומינסקי: יש שלב עליו אתה קופץ.
ניסן סלומינסקי: העברת את זה בטאבו לשתי דירות או לא?
ניסן סלומינסקי: אם לא העברת, אתה לא יכול למכור.
יעקב ליצמן: חייב להעביר את זה בטאבו.
ניסן סלומינסקי: העברת, אז יש לך שתי דירות.
יעקב ליצמן: אני רוצה למכור חצי חדר.
יעקב ליצמן: לצורך כך אני צריך להעביר את זה לטאבו כי אחרת אני לא יכול למכור.
יעקב ליצמן: זה פיצול והם חושבים את זה לשתי דירות.
<משה אשר: בסופו של דבר התשובה תהיה פשוטה.
<משה אשר: אם אתה העברת את זה בטאבו כשתי דירות, דבר שסביר להניח שלא יקרה, אבל אם הצלחת להעביר את זה בטאבו כשתי דירות, יש לך שתי דירות.
<משה אשר: התב"ע לא ייתן לך לפצל דירות על סמך כלום.
<משה אשר: יש תכניות.
<משה אשר: אתה צריך להעביר את זה דרך הוועדות.
<משה אשר: אם בכל זאת הצלחת, במקרים מאוד נדירים, נניח דירה של חמישה חדרים לשתי דירות של שניים וחצי חדרים, אם זה קרה, יש לך שתי דירות.
<משה אשר: עכשיו הדירה בה נשארת לגור, יהיה לך פטור כשתמכור אותה.
<משה אשר: הראשונה שמכרת, יהיה לה חיוב, זאת דירת ההשקעה, ומה שנשארת, בשניים וחצי חדרים, היא תישאר לך כדירה יחידה ולימים היא תהיה פטורה.
<ג'קי מצא: אם לא פיצלת, לא תקבל פטור בכלל.
<משה אשר: אם לא פיצלת בטאבו, מן הסתם לא יכולת למכור אלא את כל הדירה או את שתי הדירות.
יעקב ליצמן: אנשים יום יום מפצלים.
<משה אשר: אני אסביר את הסיטואציה השנייה.
<משה אשר: הסיטואציה השנייה היא שלא הצלחת לפצל את הדירה בטאבו.
<משה אשר: המשמעות היא שיש לך שתי דירות שבטאבו הן דירה אחת.
<משה אשר: אז אתה כבר לא יכול למכור אלא את שתיהן ביחד, אז על אחת תקבל פטור ועל השנייה לא תקבל פטור.
<ג'קי מצא: לא תקבל פטור על אף אחת.
<משה אשר: במס רכישה עשינו פרשנות דומה אבל יותר גבוה ממס שבח.
ניסן סלומינסקי: ר' יעקב, בוא אני אגלה לך סוד.
ניסן סלומינסקי: אני רוצה להגיד לך שאם יש לך דירה והצלחת לפצל אותה לשתיים וכל דירה חיה כשלעצמה, תרוויח שכר דירה על שתיהן הרבה יותר ממה שאתה מרוויח על אחת מהן, וגם אם תמכור, תרוויח יותר.
ניסן סלומינסקי: זאת אומרת שיש כאן שווי שונה.
יעקב ליצמן: אני מדבר אתך על מה שקורה יום יום ואתה מספר לי סיפורים.
ניסן סלומינסקי: לא, אני לא מספר סיפורים כי אני יודע.
ניסן סלומינסקי: גם אני חי את זה.
ניסן סלומינסקי: אני אומר שמבחינת שכר הדירה, אתה מרוויח הרבה יותר.
ניסן סלומינסקי: זאת אומרת ששתי דירות שוות יותר מדירה אחת שכוללת את שתיהן.
ניסן סלומינסקי: זאת המציאות היום.
<ג'קי מצא: אדוני היושב ראש, משה אשר אמר משהו לפרוטוקול שאני חושב שהוא ייאמר בצורה מסודרת.
<משה אשר: אני אסביר את זה שוב לפרוטוקול.
<ג'קי מצא: כאשר אין פיצול של הדירות בטאבו, ומשה אומר שזה מרבית הדירות, על פי נוסח החוק כיום רואים אותך כמי שמכרת.
<ג'קי מצא: מאחר שאין פיצול, מכרת את הדירה הבודדת הזאת ורואים אותך כמכרת שתי דירות.
<ג'קי מצא: יתרה מזאת, כמי שהיו בבעלותך שתי דירות בעת ובעונה אחת.
<ג'קי מצא: דהיינו, אין לך פטור לחלוטין.
ניסן סלומינסקי: אם הפיצול לא אושר?
<משה אשר: על אחת כן.
ניסן סלומינסקי: הפיצול אושר או לא אושר בטאבו?
<משה אשר: אני אסביר את הסיטואציה.
ניסן סלומינסקי: אבל קצר, אני לא רוצה שניתקע עכשיו על איזה פרט מסוים ונדון בו עוד פעם שלוש שעות.
<משה אשר: הסיטואציה היא הסיטואציה הבאה.
<משה אשר: לאדם יש דירה, נניח דירה גדולה, הוא מפצל אותה לשתי דירות, אבל מבחינה רישומית בטאבו, זאת דירה אחת.
<משה אשר: מן הסתם כאשר הוא ימכור, הוא ימכור דירה אחת, מבחינת הטאבו, אבל באותה שנייה יהיו לו שתי דירות מבחינת מס הכנסה, מבחינת מס שבח.
<משה אשר: באותה נקודת זמן אנחנו נפרש.
<משה אשר: הוא יצביע על דירה אחת שהיא תהיה חייבת במס, מן הסתם היא תהיה הדירה הראשונה, והדירה השנייה מבין השתיים היא תהיה פטורה כיוון שהיא דירתו היחידה, האחרונה.
<משה אשר: זאת הסיטואציה.
<ורד אולפינר: גם אם זה נעשה באותו יום.
<משה אשר: גם אם זה נעשה באותה שנייה.
<משה אשר: סיטואציה דומה קיימת לנו במס רכישה והוצאנו הוראת ביצוע 3/2013.
אורי מקלב: לפי הכחול, האדם לא יכול לבחור את הדירה היחידה שלו.
אורי מקלב: אם הוא ימכור היום את הדירה היחידה מתוך שתי הדירות שיש לו, את הדירה המרכזית שלו, הוא יהיה צריך לשלם עכשיו את כל מס השבח.
אורי מקלב: גם התיקון שהם הביאו בנוסח בא לתקן את הנוסח הזה.
אורי מקלב: זה הרי דבר לא סביר.
אורי מקלב: אם יש לו עכשיו דירה שהוא קיבל בירושה ואת הדירה שלו הוא עכשיו רוצה למכור, שם יש לו עוד שותפים, הוא יצטרך על הדירה האישית שלו, הפרטית שלו, בעצם היחידה שלו, מס שבח וזה דבר לא הגיוני.
אורי מקלב: לכן הוא כן צריך לתת לבן אדם את האפשרות להחליט מה הדירה היחידה שלו.
ניסן סלומינסקי: מה לעשות שכמעט כל חברי הוועדה שדיברו, אני לא יודע אם היית, ביקשו לעבור לנוסח שבכחול.
ניסן סלומינסקי: תכניס את זה כהסתייגות.
אורי מקלב: רציתי שתבין את הבעיה.
ניסן סלומינסקי: הבנתי את הבעיה.
אורי מקלב: אדם יש לו דירה שלו ועוד איזו דירונת או שותפות בדירונת.
אורי מקלב: עכשיו הוא ירצה למכור את הדירה שלו ויצטרך לשלם מס שבח.
ניסן סלומינסקי: זה מה שהם רצו בתיקון.
אורי מקלב: הם רצו עוד כמה דברים.
ניסן סלומינסקי: משה, תהיה הסתייגות לחוק.
ניסן סלומינסקי: הוא יוכל להגיש הסתייגות.
אורי מקלב: אני לא אגיש את ההסתייגות.
ניסן סלומינסקי: למה שלא תגיש הסתייגות?
ניסן סלומינסקי: אני מאפשר לך להגיש הסתייגות.
אורי מקלב: אתה יודע שאם אתה תחליט, צריך את ההסתייגות שלך.
אורי מקלב: הצעקה הציבורית שתהיה בקשר לאדם שתהיה לו דירה יחידה ועל זה הוא צריך לשלם מס שבח, עוד לפני מס הרכישה, אתה יודע מה אתה מביא על האנשים בעניין הזה?
אורי מקלב: זה דבר בלתי סביר בעליל.
<שגית אפיק: אנחנו בעמוד 701, פסקה (5).
<אביבה אטיאס: זה סעיף הגדרות לצורך פיצול השבח, כדי ששבח ישן יהיה פטור.
<אביבה אטיאס: (5) בסעיף 47, בסופו יבוא: "דירת מגורים מזכה" – כהגדרתה בסעיף 49(א).
<אביבה אטיאס: "יום המעבר" – כ"ט בטבת התשע"ד (1 בינואר 2014)".
<אביבה אטיאס: "שבח ריאלי עד יום המעבר" – לעניין מכירת דירת מגורים מזכה שנעשתה לאחר יום המעבר, כשהזכות במקרקעין נרכשה לפני יום המעבר – החלק מהשבח הריאלי שיחסו לכל השבח הריאלי הוא ביחס שבין התקופה שמיום הרכישה ועד ליום המעבר, לבין התקופה שמיום הרכישה ועד ליום המכירה.
<אביבה אטיאס: "יתרת שבח ריאלי לאחר יום המעבר" – ההפרש שבין השבח הריאלי לבין השבח הריאלי עד יום המעבר.
<אביבה אטיאס: אלה ההגדרות.
<אביבה אטיאס: הגדרות לפיצול.
<שגית אפיק: בואי נעבור.
<שגית אפיק: דירת מגורים מזכה נשארת כמו ההגדרה היום ואין שינוי לעניין זה.
<שגית אפיק: יום המעבר, 1 בינואר 2014, זה בגלל שיש לכם הוראות מעבר בהמשך.
<אביבה אטיאס: לא, זה לא קשור להוראות המעבר.
<שגית אפיק: למה זה קשור?
<שגית אפיק: מה זה יום המעבר?
<אביבה אטיאס: זה קשור לדירות ישנות.
<אביבה אטיאס: דירות ישנות שעד היום נמכרו למעשה בפטור ממס, השבח הריאלי שנצמח בשלן עד ה-1 בינואר 2014 יהיה פטור.
<שגית אפיק: גם בהוראות הקבע וגם בהוראות המעבר.
<שגית אפיק: זה הליניארי.
<אביבה אטיאס: זה הפיצול הליניארי.
<שגית אפיק: אחרי 1 בינואר 2014, יחול ההפרש.
<אביבה אטיאס: את פשוט כבר הקראת את סעיף 48א.
<שגית אפיק: לא, הקראתי רק את יתרת שבח ריאלי.
<אביבה אטיאס: (6) בסעיף 48א –
<אביבה אטיאס: ברישה, אחרי "במכירת זכות במקרקעין" יבוא "למעט במכירת דירת מגורים מזכה".
<אביבה אטיאס: אנחנו מדברים כאן על שיעורי המס הליניארי, שיעורי המס הישנים.
<אביבה אטיאס: שיעורי המס הישנים יחולו על כל הנכסים, למעט מכירת דירת מגורים מזכה שמקבלת עכשיו טיפול מיוחד.
<שגית אפיק: מה הם שיעורי המס הישנים?
<אביבה אטיאס: 48, 20, 25.
<אביבה אטיאס: ליניאריות.
<אביבה אטיאס: החדשים על דירות מגורים יהיו אפס, 25.
קטן יבוא: "(ב2) (1) על אף האמור בסעיף קטן (ב)(1) במכירת דירת מגורים מזכה שיום רכישתה היה לפני יום המעבר, יחויב השבח הריאלי בהתאם להוראות אלה:
קטן יבוא: על יתר השבח הריאלי לאחר יום המעבר יחול מס בשיעור הקבוע בסעיף קטן (ב)(1).
קטן יבוא: (2) הוראות סעיף קטן (ב)(2) יחולו, בשינויים המחויבים, על חיוב במס של יחיד לפי סעיף קטן זה".
<שגית אפיק: ההטבה הזאת עד 2014, כדי?
<שגית אפיק: מה הייתה המטרה?
<אביבה אטיאס: הפטור, עד 2014?
<אביבה אטיאס: לא היה מיסוי רטרואקטיבי, כי עד היום כל הדירות יצאו בפטור.
<אביבה אטיאס: גם דירות ההשקעה יצאו בפטור.
<שגית אפיק: זאת אומרת, אתם רוצים להמשיך, אתם צופים שהפטור הזה יגרום לאנשים עד סוף 2014 למכור דירות כתוצאה מזה?