GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<יואל בריס: "(ב) חלוקת שיא כוח האדם האמור בסעיף קטן (א) לסעיפי לתקציב, לתחומי פעולה ולתכניות, תהיה כמפורט בחלק ב' של התוספת הראשונה בטור החמישי שכותרתו "שיא כוח אדם".
זבולון כלפה: ב-7(א) מי עוקב אחרי זה?
זבולון כלפה: יש מישהו שעוקב אחרי זה, כזה מספר מדויק?
<יואל בריס: כן, בסופו של דבר אגף התקציבים צריך לאשר כל תקן ואחרי שאגף התקציבים מאשר למשרד תקן הנציבות צריכה להגדיר את התקן.
<יואל בריס: זאת אומרת זה עובר שני שלבים.
זבולון כלפה: אבל זה לא כולל את בתי החולים הממשלתיים וכל הדברים האחרים שאמרת.
יעקב ליצמן: כולל.
זבולון כלפה: לא, לא.
<יואל בריס: לגבי המפעלים, זה כולל את יחידות הסמך, זה לא כולל את המפעלים העסקיים, שעוד מעט אני אקרא בסעיף 8.
<יואל בריס: בתי החולים הממשלתיים הם דוגמה למפעל עסקי שאמרנו קודם, שההוצאות שלו הן מכוח ההכנסות שלו, מכוח הפעילויות שלו.
<יואל בריס: זה באמת מביא אותנו לסעיף 8 שמתייחס למפעלים העסקיים לגבי שתי השנים, גם 13' וגם 14'.
<יואל בריס: (מקריא): "מפעלים עסקיים – תקציב שיא כוח אדם ותחזית תקבולים לשנות הכספים 2013 ו-2014.
<יואל בריס: 8.
<יואל בריס: (א) נוסף על תקציב ההוצאה לשנת 2013 ועל תקציב ההוצאה המותנית בהכנסה לשנת 2013, רשאית הממשלה להוציא בשנת הכספים 2013, במסגרת תקציב מפעלים עסקיים, סכום של 16,065,917,000 שקלים חדשים; חלוקת הסכום האמור לסעיפי תקציב, לתחומי פעולה ולתכניות, תהיה כמפורט בחלק א' של התוספת השנייה בטור השני שכותרתו "הוצאה".
<יואל בריס: (ב) נוסף על תקציב ההוצאה לשנת 2014 ועל תקציב ההוצאה המותנית בהכנסה לשנת 2014, רשאית הממשלה להוציא בשנת הכספים 2014, במסגרת תקציב מפעלים עסקיים, סכום של 16,379,251,000 שקלים חדשים; חלוקת הסכום האמור לסעיפי תקציב, לתחומי פעולה ולתכניות, תהיה כמפורט בחלק ב' של התוספת השנייה בטור השני שכותרתו "הוצאה".
<יואל בריס: " עכשיו אני מגיע לתשובה לשאלתך לגבי כוח האדם במפעלים העסקיים.
<יואל בריס: "(ג) נוסף על מספר המשרות שהממשלה רשאית למלא בשנת הכספים 2013 לפי סעיף 6(א), רשאית הממשלה בשנת הכספים 2013 למלא משרות במפעלים עסקיים עד לשיא כוח אדם של 21,448.5 משרות; חלוקת שיא כוח האדם האמור לסעיפי תקציב, לתחומי פעולה ולתכניות, תהיה כמפורט בחלק א' של התוספת השנייה, בטור החמישי שכותרתו "שיא כוח אדם".
<שגית אפיק: יואל, חסר לך פה סעיף קטן שמדבר על 2014, על המשרות.
<שגית אפיק: חסר 8(ד).
<יואל בריס: הוא נשמט.
<יואל בריס: סעיף קטן (ד), רואים שזה עובר מסעיף קטן (ג) לסעיף קטן (ה).
<יואל בריס: זה נפל בדפוס, אני מתנצל, אנחנו נצטרך להשלים אותו.
<יואל בריס: אני אסתכל אם הוא נמצא פה.
גילה גמליאל: אתה גם יכול לתת הסבר לגבי הכמות של העובדים, איך זה נקרא פה ברשימות?
<יואל בריס: שיא כוח האדם, התקציב ככלל נקבע תמיד בצורה תוספתית.
<יואל בריס: ככה זה בעולם, יש על זה גם כתיבה אקדמית.
<יואל בריס: תמיד התקציב נקבע על בסיס תקציב השנה הקודמת, כאשר עושים התאמות בתקציב של השנה הקודמת.
<יואל בריס: ככה זה נעשה גם לגבי מספרי ההוצאה, כך זה נעשה גם לגבי מספרי שיא כוח אדם.
<יואל בריס: כאשר יש לך מספר אנשים במשרות בשנה נתונה, רואים כמה היה צריך להוסיף או לגרוע לשנה הבאה וכך זה נקבע בצורה תוספתית, פשוט כל שנה על בסיס השנה הקודמת בהתאמות שנדרשות במעבר משנה לשנה.
<יואל בריס: אני מקריא את 8(ד) שנשמט: (מקריא): "(ד) נוסף על מספר המשרות שהממשלה רשאית למלא בשנת הכספים 2014 לפי סעיף 7(א), רשאית הממשלה בשנת הכספים 2014 למלא משרות במפעלים עסקיים עד לשיא כוח אדם של 21,447.5 משרות; חלוקת שיא כוח האדם האמור לסעיפי תקציב, לתחומי פעולה ולתכניות, תהיה כמפורט בחלק ב' של התוספת השנייה, בטור החמישי שכותרתו "שיא כוח אדם".
<יואל בריס: " לגבי המפעלים העסקיים, יש להם תחזית נפרדת של התקבולים, כיוון שזה קובע את ההוצאה שלהם.
<יואל בריס: "(ה) תחזית התקבולים לכיסוי תקציב המפעלים העסקיים בשנת הכספים 2013, היא כמפורט בחלק א' של התוספת השנייה.
<יואל בריס: "(ו) תחזית התקבולים לכיסוי תקציב המפעלים העסקיים בשנת הכספים 2014, היא כמפורט בחלק ב' של התוספת השנייה".
<יואל בריס: סעיף 9 מדבר על מה שאמרנו, השימושים המיוחדים החסויים ברזרבה הכללית.
<יואל בריס: "הוראות לעניין שימוש ברזרבה כללית למטרות מסוימות בשנות הכספים 2013 ו-2014"
גילה גמליאל: מה זה הרזרבה הכללית?
<יואל בריס: הרזרבה הכללית זה מה שלפני כן הסביר יוגב, אחרי שחילקנו את סכום ההוצאה הכללית לכל הסעיפים למיניהם, לבריאות, רווחה וביטחון ותחבורה ותשתיות, יש עדיין סכום שמשאירים אותו בצד שהוא הרזרבה הכללית.
גילה גמליאל: כמה הסכום הזה?
<יואל בריס: אמר יוגב, קצת יותר מ-7 מיליארד.
גילה גמליאל: גם וגם, רזרבה כללית?
<יואל בריס: כן, כאשר הרזרבה הזאת מתחלקת ל - - -
מיקי רוזנטל: יש את הסעיפים החסויים פה.
<יואל בריס: יש רזרבה להתייקרויות ויש רזרבה כללית שהיא לא להתייקרויות, וברזרבה הכללית שהיא לא להתייקרויות יש חלק מסוים שהוא מטעמים של ביטחון המדינה, יש לו לגביו - - - (מקריא): "9.
<יואל בריס: בשנות הכספים 2013 ו-2014 לעניין שימוש בסכומים שבסעיף התקציב "רזרבה כללית" למטרה שבמסגרת הפעילות של משרד ראש הממשלה לפי סעיף 12 לחוק יסודות התקציב, יקראו את הסעיף האמור כאילו בסוף סעיף קטן (א) שבו נאמר "לעניין סעיף זה, "הוועדה" – ועדה מיוחדת שתמנה ועדת החוץ והביטחון של הכנסת מקרב חבריה".
<יואל בריס: "שימוש בתקציב ההתאמות לשנת התקציב 2014.
<יואל בריס: 10.".
<יואל בריס: זה סעיף מיוחד לתקציב דו שנתי.
<יואל בריס: "השימוש בסכומים שבסעיף תקציב ההתאמות לשנת 2014 ייעשה לפי הוראות סעיף 1(א)(5א) לחוק יסוד: תקציב המדינה לשנים 2009 עד 2014 (הוראות מיוחדות)(הוראת שעה) וסעיף 179א לחוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום התכנית הכלכלית לשנים 2009 עד 2010), התשס"ט-2009".
זבולון כלפה: תסביר רגע במילים לא משפטיות מה יש פה מאחורי הסעיף?
<יואל בריס: בתקציב דו שנתי מעבר לרזרבה כללית יש רזרבה מיוחדת שבמעבר משנה לשנה, אם יש צרכים שלא נחזו מראש, משתמשים ברזרבה הזאת כדי לבצע את ההתאמות הנדרשות.
יעקב ליצמן: לא רואים שנתיים, קשה לראות מה שיקרה.
יעקב ליצמן: הם שומרים לעצמם משהו בצד, עוד רזרבה, לשנתיים.
<יואל בריס: יש הוראות מיוחדות לעניין הדיון בה.
<יואל בריס: היא צריכה להגיע לוועדת הכספים שבועיים לפני סוף השנה, כלומר - - -
גילה גמליאל: ה-1.5 מיליארד שקלים האלה בהתאמות, זה מגיע לאישור ועדת הכספים בחלוקה?
יעקב ליצמן: חייב, כן.
<יואל בריס: החלוקה של הסכום, אני חושב שהסכום הוא לא 1.5 מיליארד, אבל הוא מגיע לאישור ועדת הכספים ויש גם הוראה מיוחדת שצריך להגיש את זה שבועיים לפני סוף השנה, יחד עם סקירה של המצב הכלכלי ותחזית הצמיחה המעודכנת.
<יואל בריס: זה תהליך שקראו לו אז מיני תקציב, אבל במקרה הזה הוא יהיה מיני מיני, בגלל הזמנים הקצרים, ויציגו את המצגת הכוללת של המצב העדכני לאותו רגע, יחד עם השימושים המיועדים לתקציב ההתאמות.
<יואל בריס: (מקריא): "תחזית התקבולים והמלוות לשנות הכספים 2013 ו-2014.
<יואל בריס: 11.
<יואל בריס: תחזית התקבולים והמלוות לשנות הכספים 2013 ו-2014, כאמור בסעיף 2(ב)(1) לחוק יסודות התקציב, היא כמפורט בתוספת השלישית".
<יואל בריס: זה עוד משהו שצריך להציג, זה נותן את התמונה המלאה בפני הכנסת כשהיא מקבלת את החלטותיה.
<יואל בריס: "תחזית של סכומים שלא ייגבו בשל הטבות מיסים – לשנות הכספים 2013 ו-2014".
<יואל בריס: זה עלה גם בנייר של ה-מ.מ.מ, כדי לדעת כמה שווה לנו כל פטור במס הכנסה.
<יואל בריס: אנחנו נותנים את הנתון לפי הערכות של מינהל הכנסות המדינה.
<יואל בריס: "12.
<יואל בריס: תחזית של סכומים שלא ייגבו בשל הטבות מיסים לשנות הכספים 2013 ו-2014, כאמור בסעיף 2(ב)(2) לחוק יסודות התקציב, היא כמפורט בתוספת הרביעית".
גילה גמליאל: אז מה עם סעיף (ד), מצאת אותו?
ניסן סלומינסקי: כן, הוא הקריא אותו קודם.
<יואל בריס: החלק המילולי מופיע גם בפתיחת חוברות הפרומו של אגף התקציבים, ושם הסעיף לא נשמט מהדפוס.
<יואל בריס: סעיף 13 הוא מה שאמרנו התגברות הדינים, שהוא ברור מאליו, אבל השנה אמרנו אותו גם במפורש, כדי למנוע טעות, בעיקר לעניין החלוקה בין התקציב הרגיל לתקציב הפיתוח.
<יואל בריס: "תחולת חוק יסודות התקציב.
<יואל בריס: 13.
<יואל בריס: אין בהוראות חוק זה כדי לגרוע מהוראות חוק יסודות התקציב, וכל שינוי בסכומים הנקובים בחוק זה ובאופן חלוקתם ייעשה בהתאם להוראות החוק האמור.
<יואל בריס: "תחילה.
<יואל בריס: 14.
<יואל בריס: תחילתו של חוק זה ביום י"ט בשבט התשע"ג (1 בינואר 2013)", כלומר הוא חל רטרואקטיבית על כל השנה, כמו שהסברנו.
יעקב ליצמן: איפה שגית?
יעקב ליצמן: יש לי שאלה משפטית.
גילה גמליאל: אז הנה, יש עוד חוק רטרואקטיבי.
יעקב ליצמן: כן, אמרתי את זה כבר.
<יואל בריס: אבל כמו שהסברנו, פה, במקרה הזה, זה פשוט כדי להחיל את כל התקציבים שהוצאו לתוך התקציב הזה.
<יואל בריס: כלומר תקרת ההוצאה בכל משרד לגבי השנה כולל גם את ההוצאה שהם הוציאו כבר במסגרת התקציב ההמשכי, מה שקרוי 1/12.
<יואל בריס: סעיף 15 קיים פשוט מאז קום המדינה, אז השארנו אותו פה, למרות שבימינו מפרסמים כמובן את החוק סמוך אחרי פרסומו, אבל מאז קום המדינה הכנסת מצביעה על זה שחייבים לפרסם את החוק, אז גם השנה כתבנו את זה.
<יואל בריס: "פרסום.
<יואל בריס: 15.
<יואל בריס: חוק זה יפורסם ברשומות בתוך שלושה חודשים מיום קבלתו".
יעקב ליצמן: רק שאלת הבהרה.
יעקב ליצמן: האם תוך שלושה חודשים אסור להשתמש בתקציב?
יעקב ליצמן: רק ב-1/12?
<יואל בריס: לא, התחילה שלו היא מיום ההצבעה, הפרסום הוא - - -
יעקב ליצמן: האם כתבת שהרשומות הוא מחייב?
יעקב ליצמן: על פי חוק, כך לימדתי בבית הספר שלי בליבה.
<יואל בריס: הפרסום הוא מחייב, אבל הוא לא תנאי לתחילה, בפרט במצב שבו הכנסת הצביעה על מועד תחילה.
יעקב ליצמן: אז למה ברשימות הכנסת כן?
<יואל בריס: המציאות היא שהוא יפורסם ברשומות תוך 10 ימים או 14 יום.
יעקב ליצמן: לא, השאלה שלי האם התנאי של פרסום ברשומות זה תנאי - - -
<יואל בריס: הוא לא תנאי לתחילתו של חוק.
יעקב ליצמן: זאת אומרת שגם אם לא מתפרסם ברשומות כחברי כנסת הוא חבר כנסת.
<יואל בריס: נכון, אבל זה כמובן לא יקרה.
יעקב ליצמן: אני מקווה שהם הבינו מה שהם הקריאו.
ניסן סלומינסקי: הם הבינו, נקווה שהציבור - - -
<יואל בריס: כמו שאמרתי, אפשר לקרוא את זה עם דברי ההסבר השנה, הדברים באמת - - -
ניסן סלומינסקי: לא, זה הפעם הרבה יותר ברור מפעמים קודמות.
ניסן סלומינסקי: למי שיש הסתייגויות, שיגיש לנו את זה בכתב.
מיקי רוזנטל: זה מעורפל מספיק בשביל שלא - - - בוא נודה על האמת.
ניסן סלומינסקי: תודה רבה, אנחנו עכשיו ממשיכים איתכם.
מיקי רוזנטל: יש לנו הסתייגויות, אפשר להגיש אותן ביום ראשון?
ניסן סלומינסקי: ודאי, אלא אם כן נצביע היום.
ניסן סלומינסקי: אני אשאר לבד.
מיקי רוזנטל: אני לא מודאג מזה.
מיקי רוזנטל: תאמין לי, אנחנו סוגרים פה את הדברים הכי נכון והכי מדויק.
מיקי רוזנטל: הצוות שנשאר פה.
<ליאת גרבר: (מקריא): "(2) בסעיף 3 – "(א) בסעיף קטן (ג) במקום "ועל יתרת סכום ההכנסה- בשיעור" יבוא "ועל יתרת סכום ההכנסה – בשיעור הקבוע בסעיף 126(א), ואם הוא יחיד – בשיעור";".
<ליאת גרבר: אנחנו מעלים, כאמור, את מס החברות מ-25% ל-26.5%.
<ליאת גרבר: התיקון הזה נמצא בסעיף 126(א) לפקודה, אבל יש לו השלכות לגבי סעיפים אחרים בפקודה, שלא מפנים בהכרח לסעיף שמציין את שיעור מס החברות, אלא קובעים מספר.
<ליאת גרבר: כזה הוא סעיף 3(ג) שקובע שמס על הכנסה של מניות שניתנות לפדיון יהיה בשיעור של 25%.
<ליאת גרבר: ככל שמדובר בחברה, הואיל ואנחנו מעלים את מס החברות ל-26.5% אנחנו פשוט עושים התאמה בסעיף הזה ובמקום להגיד מספר אנחנו מפנים לשיעור הקבוע בסעיף 126(א), שהוא כאמור יהיה עכשיו, לאחר התיקון, 26.5%.
<ליאת גרבר: (מקריאה): "(18) בסעיף 64א5(א)(4)(ג) במקום "25%" יבוא בשיעור הקבוע בסעיף 126(א)"; יש כאן תיקון בדרך של הפניה לסעיף של מס החברות במקום להגיד 25% שהיום זה כבר לא שיעור מס החברות.
<ליאת גרבר: מדובר בהכנסה שמשלמת קרן ההשקעות במקרקעין לקרן נאמנות קבועה.
<ליאת גרבר: זה התיקון, זו פשוט התאמה של שיעור מס החברות.
<ליאת גרבר: (מקריאה): 38.
<ליאת גרבר: בסעיף 92 – "(א) בסעיף קטן (א)(4)(ב), במקום "25%" יבוא "26.5%";
ניסן סלומינסקי: (מקריא): "(46) בסעיף 126(א) במקום "25%" יבוא "26.5%";".
ניסן סלומינסקי: ברוך ה'.
<ליאת גרבר: (מקריאה): "מס הכנסה – תחילה, תחולה והוראות מעבר.
<ליאת גרבר: 42.
<ליאת גרבר: (ב) תחילתן של ההוראות כמפורט להלן, ביום כ"ט בטבת התשע"ד (1 בינואר 2014).
<ליאת גרבר: "(1) סעיף 3(ג)(1); "(7) סעיף 64א5(א)($)(ג) לפקודה, כנוסחו בסעיף 40(18) לחוק זה; "(10) סעיף 92(א)(4)(ב) לפקודה - - -
<ליאת גרבר: (מקריאה): "(10) סעיף 92(4)(ב) לפקודה, כנוסחו בסעיף 40(38)(א) לחוק זה; "(11) וסעיף 126(א) לפקודה, כנוסחו בסעיף 40(46) לחוק זה".
<ליאת גרבר: (מקריאה): "(44) בסעיף 121 –
<ליאת גרבר: (מקריאה): "(א) בסעיף קטן (א) – "(1) בפסקה (1) במקום "31%" יבוא "32.5%"; "(2) בפסקה (2) במקום "34%" יבוא "35.5%"; "(3) בפסקה (3) במקום "48%" יבוא "49.5%";"
<ליאת גרבר: (מקריאה): "בסעיף קטן (ב)(1) – ", הסעיף שמדבר על הכנסה מיגיעה אישית.
<ליאת גרבר: "(1) בפסקת משנה (א) במקום "10%" יבוא "11.5%"; "(2) בפסקת משנה (ב) במקום "14%" יבוא "15.5%"; "(3) בפסקת משנה (ג) במקום "21%" יבוא "22.5%"; "(4) בפסקת משנה (ד) במקום "31%" יבוא "32.5%";".
<ליאת גרבר: (מקריאה): סעיף 42, פסקה (11) "(ב) תחילתן של ההוראות כמפורט להלן, ביום כ"ט בטבת התשע"ד (1 בינואר 2014) והן יחולו על הכנסה שהופקה או נצמחה ביום האמור ואילך; "(11) סעיפים 121 לפקודה".
<ליאת גרבר: (מקריאה): "(45).
<ליאת גרבר: בסעיף 124ב, במקום "25%" יבוא "30%".
<ליאת גרבר: " הסעיף הזה באמת מדבר על שיעור המס מהגרלות ופרסים, כשבמקביל יש צו מס הכנסה שקובע את הסכום הפטור שהיום עומד על 60,720.
<ליאת גרבר: כפי שאיל ציין קודם אנחנו נביא - - -
<ליאת גרבר: אז אני אקריא: "תחילתה של הוראה זו היא ביום כ"ט בטבת התשע"ד (1 בינואר 2014)", מדובר בפסקה (11) סעיף 124ב.
<ליאת גרבר: עמוד 693.
<ליאת גרבר: אני אקריא: "מס הכנסה – הוראת שעה לעניין סעיף 120ב.
<ליאת גרבר: 41.
<ליאת גרבר: על אף הוראות סעיף 120ב(א) לפקודה, ב-1 בינואר של שנת המס 2014 לא יתואמו סכומי נקודות הזיכוי; ב-1 בינואר של שנה 2015, יתואמו לפי הוראות הסעיף האמור, סכומי נקודת זיכוי כפי שהיו ב-1 בינואר של שנת 2014, לפי שיעור עליית המדד בשנת המס 2014".
ניסן סלומינסקי: אנחנו מתחילים את ישיבת הוועדה.
ניסן סלומינסקי: הנושאים היום הם לא פשוטים.
<קריאה: בניגוד לנושאים שהיו ביום חמישי, שהיו מאוד פשוטים.
<קריאה: פתחת את הישיבה ביום חמישי באותו נוסח.
ניסן סלומינסקי: כל פעם זה לא פשוט מהיבט אחר.
ניסן סלומינסקי: החיים מורכבים ולכן מכל היבט זה לא פשוט.
יעקב ליצמן: החיים לא מורכבים.
יעקב ליצמן: הממשלה מורכבת.
ניסן סלומינסקי: אני רוצה להודיע שהניסיון שלנו ביום חמישי לא צלח ואנחנו חוזרים לירושלים עיר הקודש, כאן יש לנו את כל המערכות מסודרות.
ניסן סלומינסקי: אפילו לא יכלו להראות את המצגת שהייתה, אבל כאן אנחנו יותר מאורגנים ומסודרים.
יעקב ליצמן: אפשר לבטל את הישיבה של יום חמישי.
ניסן סלומינסקי: אתה לא חייב לבוא.
ניסן סלומינסקי: אנחנו לא חוטפים הצבעות.
יעקב ליצמן: אתה צריך לגייס כל יום אנשים.
יעקב ליצמן: אל תעשה את זה כאילו זה מחטף.
יעקב ליצמן: אתה לא יכול לגייס כל יום את האנשים.
ניסן סלומינסקי: אם הייתי רוצה לעשות הצבעה היום, תאמין לי שהייתי מגייס.
יעקב ליצמן: כן, אבל אתה יודע מה זה לגייס כל יום.
ניסן סלומינסקי: אבל הודענו מראש שאנחנו לא חוטפים, לא בימי ראשון ולא בימי חמישי, וגם לא בימים אחרים.
ניסן סלומינסקי: נתנו את לוח הזמנים פחות או יותר של ההצבעות.
ניסן סלומינסקי: אם יהיו שינויים, נודיע מראש.
ניסן סלומינסקי: לא נפיל אתכם על חטיפה, נפיל אתכם ביושר.
מיקי רוזנטל: כל הסידור הזה שמצביעים בסוף, באמת בעייתי.
ניסן סלומינסקי: הוא ממש טוב.
מיקי רוזנטל: זה לא הגיוני שדנים ומתווכחים ובסוף לא מצביעים.
ניסן סלומינסקי: אנחנו עוברים על נושאים ודנים בהם באמת לעומק ורואים את הדברים.
ניסן סלומינסקי: בסוף הרי נצטרך להחליט על עדיפויות.
ניסן סלומינסקי: אתה מסוגל היום להצביע על זה ולהחליט אם זה יותר טוב ממה שעוד לא ראית ועוד לא למדת?
ניסן סלומינסקי: לכן להערכתי חשוב שנראה את כל התמונה, נלמד אותה ובסופו של דבר יכול להיות שאפילו נגיע להבנות של הקואליציה והאופוזיציה על חלק מהדברים, אבל צריך להבין את זה.
ניסן סלומינסקי: אני נגד לקיים הצבעה על כל נושא.
אלעזר שטרן: כיוון שאנחנו עובדים כאן חמישה ימים ויש אנשים שבאים מרחוק, שלא יגרמו לנו לחזר על הפתחים לפני הנהלת הכנסת.
אלעזר שטרן: הוועדה מתכנסת במשך חמישה ימים ואלה שגרים לפחות מעל מאה קילומטרים, יסדרו להם את הלינה.
ראובן ריבלין: אתה לא צריך לחזר על הפתחים.
ראובן ריבלין: יש את מנכ"ל הכנסת.
ניסן סלומינסקי: אני אסדר את זה אתו.
ניסן סלומינסקי: בכלל, חסכנו את העלות של תל אביב.
אלעזר שטרן: זה באופן קבוע, גם בימי ראשון.
ניסן סלומינסקי: אני מסכים אתך במאה אחוזים.
אלעזר שטרן: לא לרשום את זה בפרוטוקול.
אלעזר שטרן: מה אכפת לך?
אלעזר שטרן: אני מבקש.
ניסן סלומינסקי: רבותיי, אנחנו פותחים את הדיון.
יעקב ליצמן: הצעה לסדר.
יעקב ליצמן: לפני כחודש ימים קבוצת הורים הגישה בג"ץ בנושא קצבאות ילדים.
יעקב ליצמן: בג"ץ נתן למדינה פרק זמן עד ה-30 ביוני – קרי, היום – לתת תשובה.
יעקב ליצמן: זאת אומרת, הבג"ץ קיבל בעיקרון וחייב את המדינה לתת תשובה עד ה-30 ביוני, היום.
יעקב ליצמן: אני לא חושב שאנחנו כוועדת כספים – היות שהנושא הזה נדון כרגע בבג"ץ – יכולים לדון בנושא הזה של קצבאות ילדים.
ניסן סלומינסקי: הערתך נרשמה.
ניסן סלומינסקי: אני לא יודע על מה נסוב הבג"ץ.
ניסן סלומינסקי: על הקיצוץ בקצבאות הילדים.
ניסן סלומינסקי: אם היינו מתכננים היום להצביע ולקבוע עובדה, יכול להיות שיש בדבריך משהו, אבל אנחנו לא מתכוונים להצביע היום אלא אנחנו רק מקיימים דיון כדי להבין וללמוד את עומק הנושא.
יעקב ליצמן: אותי לימדו מילה בעברית והיא סוב-יודיצה.
ניסן סלומינסקי: אנחנו בכל אופן נקיים את הדיון ואם נגיע לשלב שיצטרכו להצביע, אז ניתן לך שוב את זכות הדיבור.
יעקב ליצמן: אני מבין ממך שלא נצביע עד שנקבל בג"ץ.
ניסן סלומינסקי: אמרתי שהיום אנחנו לא נצביע.
זהבה גלאון: אפשר לקבל את ההערה שלך שהיום לא נצביע בנושא של קצבאות ילדים.
ניסן סלומינסקי: פתחתי בזה ואמרתי.
זהבה גלאון: רק רציתי לוודא בשביל חבר הכנסת ליצמן שהיום לא תצביע.
ניסן סלומינסקי: ליצמן יודע.
ניסן סלומינסקי: הוא שמע.
ניסן סלומינסקי: אמרתי שהיום לא נצביע ואמרתי שלא נעשה מחטף ואפילו מיקי שאל למה מצביעים בסוף והסברתי לו.
ניסן סלומינסקי: הייתה כאן התנהלות מעניינת בנושא והפסדנו.
ניסן סלומינסקי: אם כן, אנחנו פותחים את הישיבה ודנים בפרק ז', סעיפים 56(1) עד (3) ו-59(א) עד (ג) – קצבאות ילדים, ביטוח לאומי, עמוד 722 למי שמלווה אותנו עם הספרים הכחולים.
ניסן סלומינסקי: ליתר ביטחון חילקנו כאן צילום של החוק הזה בדפים הלבנים והם מונחים לפניכם.
ניסן סלומינסקי: היום הייעוץ המשפטי הוא הייעוץ של ועדת העבודה והרווחה.
מיקי רוזנטל: אדוני, לפני קריאת החוק אנחנו מבקשים שיציגו את ההצעה.
מיקי רוזנטל: כך מקובל.
ניסן סלומינסקי: אין לי שום בעיה לנהוג כך.
יעקב ליצמן: אפשר למחוק את הילדים, למה למחוק את הקצבה?
יעקב ליצמן: זאת מטרת החוק.
ניסן סלומינסקי: משה בר סימנטוב, סגן הממונה על התקציבים, בבקשה, תן רקע כולל.
<משה בר סימנטוב: בוקר טוב לכולם.
<משה בר סימנטוב: השינוי המוצע כאן, אחד השינויים המרכזיים בהתכנסות הפיסקלית של הממשלה, והשינוי בקצבאות שמשתלמות בגין הילדים להורים.
<משה בר סימנטוב: יש היום קצבה לא אחידה שמשתלמת ואנחנו נפרט לוועדה.
<משה בר סימנטוב: יש שתי קבוצות ילדים ויש דיפרנציאציה בגובה הקצבה גם לפי המספר הסידורי של הילד במשפחה.
<משה בר סימנטוב: ההצעה, יש לה ארבעה שינויים: ביטול הדיפרנציאציה, מעבר לקצבה אחידה, הקצבה האחידה תהיה בגובה 140 שקלים לחודש, הסכום הזה יהיה הסכום הנומינלי עד סוף שנת 2015.
יעקב ליצמן: מאיפה לקחתם את הסכום?
<משה בר סימנטוב: אני אתייחס.
<משה בר סימנטוב: אולי אני אגיד את הכול ולאחר מכן תהיינה שאלות.
יעקב ליצמן: מאיפה לקחתם את ה-140 שקלים?
יעקב ליצמן: אולי 146, אולי 188.
יעקב ליצמן: לא יודע.
יעקב ליצמן: מאיפה לקחתם את הסכום הזה?
יעקב ליצמן: מה זה ה-140 שקלים?
ניסן סלומינסקי: אם כך, אני חוזר למסגרת הרגילה ומזכיר שוב שאדם מדבר, הוא מדבר ואף אחד לא מפריע לו.
יעקב ליצמן: אני לא מפריע.
יעקב ליצמן: שאלתי שאלה לגיטימית.
ניסן סלומינסקי: השאלות הן לגיטימיות, אבל הן יישאלו בזמן המתאים.
ניסן סלומינסקי: לא נחסום שור בדישו ונאפשר לכל אחד לומר את כל מה שהוא רוצה, אבל באופן מסודר.
יעקב ליצמן: שיסביר לי רק את ה-140 שקלים.
יעקב ליצמן: מאיפה הוא לקח את הסכום הזה.
ניסן סלומינסקי: הוא יסביר מה שהוא יסביר.
ניסן סלומינסקי: אם לא יניח את דעתך, תוכל אחר כך לשאול.
ניסן סלומינסקי: כרגע הוא יסביר ובלי הפרעות כדי שהוא יוכל להתרכז וכדי שאנחנו נוכל להבין.
יעקב ליצמן: אני מכיר אותו.
יעקב ליצמן: הוא יודע להתרכז גם כששואלים אותו שאלות.
ניסן סלומינסקי: משה, אם מישהו שלא קיבל אישור שואל שאלה, אתה לא מתייחס אלא ממשיך בדבריך.
יעקב ליצמן: הוא לא צריך להתייחס, אבל אני אשאל.
<משה בר סימנטוב: אמרתי.
<משה בר סימנטוב: מספר שינויים.
<משה בר סימנטוב: קצבה אחידה וגובה קצבאות עד תחילת 2015.
<משה בר סימנטוב: בנוסף יש כאן ביטול הקצבאות לחייבי מס יסף, משקי בית שחייבים במס יסף לא יקבלו חיסונים.
זהבה גלאון: מה זאת אומרת לא יקבלו חיסונים?
<משה בר סימנטוב: לא יקבלו קצבאות ילדים.
<משה בר סימנטוב: סליחה.
<משה בר סימנטוב: הקדמתי את השינוי הרביעי.
מיקי רוזנטל: יש גם התליה של חיסונים.
<משה בר סימנטוב: הדבר האחרון שיש זה שכשניתנה תוספת לקצבת ילדים בשנת 2009, היא הותנתה בקיום חיסונים.
<משה בר סימנטוב: מכיוון שאנחנו מבטלים את התוספת הזאת, גדלה גם ההתניה.
זהבה גלאון: תסביר על ההתניה.
ניסן סלומינסקי: הוא יסביר כל דבר.
<משה בר סימנטוב: לא תהיה התניה.
יעקב ליצמן: בוא נתרכז בקצבה ואחר כך נדבר על החיסונים.
<משה בר סימנטוב: אתם לא צריכים להקל עלי, אבל כן יקל עלי אם אני אדבר ברצף.
<משה בר סימנטוב: החיסכון שצפוי בהוצאה הוא כמעט שלושה מיליארד שקלים בבסיס ההוצאה של שנת 2014 כתוצאה מהשינוי, בקירוב שליש כבר בשנת 2013.
<משה בר סימנטוב: 2.95 מיליארד שקלים בקירוב בבסיס שנת 2014.
<משה בר סימנטוב: כמיליארד שקלים במהלך 2013 ועוד כשני מיליארד שקלים נוספים במהלך שנת 2014.
<משה בר סימנטוב: בסה"כ החיסכון בבסיס הוא של כשלושה מיליארד שקלים.
<משה בר סימנטוב: זה החיסכון בבסיס כשהפריסה על הבסיס היא על פני שנתיים כי אנחנו מתחילים בחלקיות שנה.
יעקב ליצמן: בעצם השנה זה יותר כי זאת רק חצי שנה.
ראובן ריבלין: לא חצי שנה.
ראובן ריבלין: שלושה חודשים.
<משה בר סימנטוב: שלושה חודשים.
אראל מרגלית: ה-סטאדי סטייט השנתי.
<משה בר סימנטוב: ה-סטאדי סטייט הוא כשלושה מיליארד שקלים.
יעקב ליצמן: אבל השנה הסכום יותר גדול כי אלה רק שלושה חודשים.
<משה בר סימנטוב: אני אקדים ואומר שאני מניח שהנושא המרכזי שיעלה כאן לדיון הוא ההשפעה שיש לצעד הזה על תחולת העוני ועל מצבם של הילדים.
<משה בר סימנטוב: אני מניח שנתייחס לזה גם בהמשך.
<משה בר סימנטוב: הדבר הראשון שצריך לומר זה את הנתונים הבסיסיים.
<משה בר סימנטוב: קצבאות הילדים, גם כשגדלו וגם כשגדלו מאוד, לא הצליחו להוריד את תחולת העוני.
<משה בר סימנטוב: זה לא התפקיד של קצבאות ילדים, זאת לא התכלית של קצבאות ילדים ולא לשם כך הן נוצרו.
<משה בר סימנטוב: באופן אמיתי הן גם לא הצליחו לעשות את הדבר הזה.
<משה בר סימנטוב: אנחנו רואים לאורך זמן – ואני אתן גם את הנתונים – שהדרך היעילה ---
יעקב ליצמן: אני מציע להוציא את הפרוטוקול שם דיברת.
ניסן סלומינסקי: יעקב, אתה מפריע לכולנו להתרכז ולהבין, חבל.
יעקב ליצמן: זאת המטרה, אדוני.
ניסן סלומינסקי: זאת לא המשטרה.
ניסן סלומינסקי: הרי אתה יודע שנמשיך לשמוע.
ניסן סלומינסקי: או שנסיים ב-2 או שנסיים ב-4 אבל נסיים את זה.
<משה בר סימנטוב: הדרך היעילה לסייע לעוני בקרב משפחות בשוק העבודה היא שילוב של שני בני הזוג בעבודה במשרה מלאה.
<משה בר סימנטוב: הנתונים של המוסד לביטוח לאומי – לא של משרד האוצר – הם שבקרב משקי בית עם שני מפרנסים, תחולת העוני היא נמוכה, היא כארבעה וחצי אחוזים.
<משה בר סימנטוב: אם שני בני הזוג עובדים במשרה מלאה, תחולת העוני היא סדר גודל של מחצית האחוז, עוני זניח עד לא קיים בכלל.
<משה בר סימנטוב: לכן מדיניות הממשלה הייתה לאורך השנים שילוב של שני בני הזוג בעבודה במשרה מלאה, ובזה גם מתמקדת ההוצאה הממשלתית.
<משה בר סימנטוב: אם אנחנו נסכום את השינויים שנעשו במהלך השנים האחרונות ונצבור את ההשפעה שלהם על ההוצאה של משקי הבית, היא תהיה משמעותית הרבה יותר מהשינוי שאנחנו עושים עכשיו בקצבאות הילדים.
<משה בר סימנטוב: מעבר לזה שהיא נכונה יותר, היא גם מגיעה ישירות לילדים.
<משה בר סימנטוב: לקצבאות הילדים אמנם קוראים קצבאות ילדים, אבל אלה קצבאות שמשולמות להורים בגין הילדים והשירותים שאנחנו נותנים, השירותים שהממשלה נותנת בשנים האחרונות הם שירותים שאנחנו יודעים שמגיעים לילדים וגם מקלים את השילוב בעבודה של משקי הבית.
<משה בר סימנטוב: אם ניקח בחשבון חלק מהדברים, יש את החינוך חינם בגילאי שלוש-ארבע, הוצאה משמעותית להורים שנחסכה בכל הארץ, יש את הצהרונים שניתנים חינם לילדים בגילאי שלוש עד שמונה בשלושת האשכולות הנמוכים של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה ושם מרוכזת מרבית האוכלוסייה הערבית ומרבית האוכלוסייה החרדית, צהרונים בחינם, כולל ארוחה חמה לילדים בכל יום בעלות של מאות שקלים לכל משפחה.
<משה בר סימנטוב: יש את תשלומי ההורים וכאן נעשו מהלכים כדי להפחית גם אותם.
<יצחק קדמן: רק העלו אותם.
<יצחק קדמן: על מה אתה מדבר?
<יצחק קדמן: אין לך מושג על מה אתה מדבר.
<יצחק קדמן: העלו אותם בעשרות אחוזים.
<משה בר סימנטוב: הממשלה הגדילה את ההקצאה לטובת סבסוד תשלומי הורים.
<יצחק קדמן: אבל עובדות, ריבונו של עולם.
משה גפני: הסבסוד של הצהרונים לחרדים ולערבים על פי החלטת הממשלה גם מקוצץ.
משה גפני: משאירים את זה רק לאחרים.
ניסן סלומינסקי: חברי הכנסת, יש לי המון סבלנות כשהם מתפרצים עד שאני אבקש ממישהו לצאת, דבר שלא קרה.
ניסן סלומינסקי: עם האורחים זה יהיה הרבה יותר פשוט.
ניסן סלומינסקי: לכן, אני מאוד מבקש, תרשום ואת כל מה שאתה מרגיש תאמר.
ניסן סלומינסקי: תוכל לדבר בהמשך אבל אנחנו מבקשים לא להפריע.
משה גפני: אבל הוא צודק במאה אחוזים.
משה גפני: הוא שכנע אותי.
משה גפני: לא צריך את ה-140 שקלים, אפשר גם את זה לבטל.
משה גפני: אני אגיש הסתייגות לבטל את זה.
משה גפני: לא צריך קצבאות ילדים.
משה גפני: לא צריך 140 שקלים.
ניסן סלומינסקי: רשמנו את ההסתייגות שלך לבטל גם את ה-140.
משה גפני: כן, נכון, לבטל את ה-140 שקלים.
משה גפני: איזה נתונים, פשוט אפשר להתפלץ.
משה גפני: דוקטור קדמן, אתה צודק במיליון אחוזים.
<משה בר סימנטוב: מס הכנסה שלילי שחל גם בפריסה ארצית והורחב לנשים עובדות, הוגדל המענק בחמישים אחוזים והוא יכול להגיע עד למענק של 700 שקלים בחודש, הרחבה מסיבית של היצע מעונות היום בעיקר באזורים בהם הממשלה כמעט ולא בנתה.
<משה בר סימנטוב: אולי אני ארים כאן להנחתה לרב ליצמן, אבל גם טיפולי שיניים לילדים עד גיל 12 על אף העצירה של ההרחבה מעבר לגיל 12 לגיל 14.
יעקב ליצמן: אני צריך להתנצל.
יעקב ליצמן: הוא אומר לי שהוא עשה לי טובה.
ניסן סלומינסקי: הוא מרים לך להנחתה, הכוונה שיהיה לך עוד נושא שתוכל להתייחס אליו.
<משה בר סימנטוב: אני מתאר עובדות.
יעקב ליצמן: מעניין, זה לא אותו בר סימנטוב קודם.
יעקב ליצמן: אלה שני אנשים.
יעקב ליצמן: אני מכיר אותו כל כך טוב, הייתי אתו כל כך טוב במשרד הבריאות ואני חייב להגיד לכם שבנושא טיפול בשיניים לילדים הוא היה היחיד שעזר לי.
יעקב ליצמן: אז מה זה אומר?
יעקב ליצמן: זה אומר שבעל הבית שלו השתגע.
ניסן סלומינסקי: אני מבקש עוד פעם.
ניסן סלומינסקי: אם אתה מתכוון כל משפט להפסיק, בסוף אני אצטרך לעשות ואני לא רוצה לעשות את זה.
ניסן סלומינסקי: זה בלתי אפשרי.
ניסן סלומינסקי: אתה יכול לומר מה שאתה מרגיש וזה בסדר, אבל אתה לא יכול להפריע כל הזמן.
ניסן סלומינסקי: זה ממש לא בסדר.
<משה בר סימנטוב: ניתנו גם נקודות זיכוי לגבר, לאב שילדיו עד גיל ארבע, בין נקודה לשתי נקודות, תלוי בגילאי הילדים.
<משה בר סימנטוב: שוב אני אומר שההשקעה הממשלתית המצטברת היא גבוהה הרבה יותר מאשר ההפחתה שאנחנו מציעים כאן בקצבאות הילדים.