GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<יואל בריס: מפעל עסקי מוגדר כיחידה ממשלתית שהרוב הגדול של ההוצאות שלה הוא הוצאה מותנית בהכנסה.
<יואל בריס: דוגמאות מובהקות לכך, למשל המדפיס הממשלתי, שזו יחידה ממשלתית שמקבלת הזמנות ועבודות הדפסה ומוציאה אותן.
<יואל בריס: בתי החולים הממשלתיים, חבר הכנסת ליצמן אולי מכיר אותם, הם מפעלים עסקיים שזו דרך הפעולה שלהם, יש להם הוראות מיוחדות.
<יואל בריס: מפעלים עסקים בסופו של דבר הם הגופים שתקציב המדינה או הכנסת מצביעה עליהם שהם מפעלים עסקיים.
<יואל בריס: סעיף 9 מדבר על עניין ספציפי.
<יואל בריס: יש הוראות בחוק יסוד: משק, בחוק יסודות התקציב.
<יואל בריס: חוק יסודות התקציב הוא החוק שקובע את דרכי התפעול של התקציב משנה לשנה, הוא חוק שיש לו את כל הפירוט הטכני לגבי איך פועל תקציב וסעיף 9 הוא חריג ייחודי לעניין של שימוש ברזרבה כללית.
<יואל בריס: בדרך כלל השימוש ברזרבה הכללית נעשה דרך ועדת הכספים, כמו שאנחנו מכירים.
<יואל בריס: יש רזרבות כלליות שהולכות למטרות מסוימות, קרי - - -
ניסן סלומינסקי: בסעיף הזה, כמה יש ברזרבה הכללית?
<יואל בריס: כמה יש ברזרבה הכללית כולה?
<יואל בריס: זה ודאי יגיד אגף התקציבים.
<יוגב גרדוס: המספר מופיע, קצת מעל ל-7 מיליארד.
יעקב ליצמן: וכמה השתמשתם כבר?
יעקב ליצמן: לא צוחק, השתמשתם כבר.
ראובן ריבלין: - - - למשרד הביטחון.
יעקב ליצמן: עוד יותר, עוד כמה דברים.
יעקב ליצמן: עכשיו זה במשא ומתן ל - - -
ניסן סלומינסקי: ליצמן, מתוך זה נצטרך לקחת 3 מיליארד אלינו.
<יואל בריס: אני מדבר עכשיו לגבי הרזרבה הכללית לעניין מאוד ספציפי.
<יואל בריס: יש יחידות במשרד ראש הממשלה שאין להן תקציב גלוי, הן פועלות מכוח רזרבה דרך משרד ראש הממשלה.
<יואל בריס: כל ההוראה היא שלעניין הזה, במקום שזה יגיע לוועדת הכספים זה מגיע לוועדת החוץ וביטחון.
יעקב ליצמן: כמה השתמשתם ברזרבה כבר?
<יואל בריס: רזרבה השנה?
<יואל בריס: אין תקציב השנה, אז - - -
יעקב ליצמן: אבל כמה הבטחתם?
<יואל בריס: אני לא יודע את המספרים.
יעקב ליצמן: אין אף אחד, כולם הלכו.
יעקב ליצמן: מי מהאוצר?
יעקב ליצמן: אגף התקציבים, מישהו כאן?
ניסן סלומינסקי: רק רגע, יוגב, כמה מתוך הרזרבה הזו היא רזרבה אמיתית וכמה זה רזרבה חסויה, מה שנקרא?
<יוגב גרדוס: כל מה שיואל בריס אומר זה שהנושאים האלה, אי אפשר לדון בהם בפורום הזה.
ניסן סלומינסקי: אני מסכים, לכן שאלתי כמה מתוך זה - - -
<יוגב גרדוס: אני לא יכול לציין את המספר כרגע.
ניסן סלומינסקי: לא, אל תגיד לי את הרזרבה החסויה, אני שואל כמה הרזרבה הלא חסויה.
<יוגב גרדוס: אחד מגלה את השני, וחוץ מזה, מדובר ב- - -
ניסן סלומינסקי: בערך, הערכה.
ניסן סלומינסקי: רק שיהיה לנו מושג.
יעקב ליצמן: לא ביקשנו נושאים, ביקשנו סכום.
ניסן סלומינסקי: לא, תן הערכה, שנדע - - -
<יוגב גרדוס: הרוב המכריע, מעל 90%.
<יואל בריס: סעיף 10 מדבר על רזרבת ההתאמות, שזה סעיף שקיים רק במצב של תקציב דו שנתי, אז יש במעבר משנה לשנה גם רזרבת התאמות.
<יואל בריס: סעיף 11 מדבר על תחזית התקבולים והמלוות לשנות הכספים 2013 ו-2014, כאשר על פי חוק יסוד: משק המדינה אנחנו מחויבים להציג גם את תחזית התקבולים והמלוות לכל אחת משנות הכספים, אז סך הכול כאן אנחנו מפנים לתוספת שבה זה נמצא.
<יואל בריס: וסעיף 12 מדבר על תחזית הסכומים שלא ייגבו בשל הטבות מס, שגם הוא מופיע בתוך טבלאות המספרים.
<יואל בריס: עכשיו אני מגיע לסעיפים 13, 14 ו-15 שהודפסו בטעות בפונט קטן, ועל כך התנצלות.
<יואל בריס: הם הודפסו בפונט של דברי ההסבר, למרות שאלה סעיפים עיקריים.
<יואל בריס: סעיף 13 מדבר על הכפיפות לחוק יסודות התקציב.
<יואל בריס: אני אסביר למה הוספנו את הסעיף הזה.
<יואל בריס: תמיד חוק התקציב היה כפוף לחוק יסודות התקציב ולא עלתה שאלה כמובן האם בכך שבתחילת השנה הטבלאות נראו בצורה אחת ובסוף השנה הן נראו בצורה אחרת, מה שאנחנו קוראים תקציב על שינוייו.
<יואל בריס: הסיבה שהכנסנו את זה השנה לתוך החלק המילולי היא בגלל, כמו שנראה כשנקריא את הסעיפים עצמם, שהסעיפים עצמם כוללים עכשיו את החלוקה בין תקציב רגיל לתקציב פיתוח, כי החלטנו שזה דבר שלפי המבנה של חוק יסודות התקציב ראוי שחברי הכנסת יראו אותו בתוך החלק המילולי, שכבר יהיה ברור להם איזה חלק הוא תקציב רגיל, איזה חלק הוא תקציב הפיתוח.
<יואל בריס: כיוון שגם המספר הזה עשוי להשתנות במהלך השנה, היחס בין התקציב הרגיל לתקציב הפיתוח, לכן הוספנו את סעיף 13.
<יואל בריס: סעיף 14 מדבר על תחולה.
<יואל בריס: חבר הכנסת ליצמן, לשאלתך.
<יואל בריס: אנחנו נמצאים במה שנקרא תקציב המשכי לפי הוראות חוק יסוד: משק המדינה.
<יואל בריס: חוק יסוד: משק המדינה אומר שכאשר אנחנו נמצאים בוואקום, למעשה הממשלה כביכול הייתה אמורה להיכנס לשיתוק גמור כי היא לא יכולה לפעול בתקציב בלי לקבל את אישור הכנסת, אבל אין תקציב כי, כמו שאנחנו יודעים, הכנסת הקודמת התפזרה בלי לאשר את התקציב לשנת 2013, לכן כדי להשלים את הוואקום הזה יש הוראות בחוק יסוד משק המדינה, מה שקרוי 1/12, שעל פיו אנחנו פועלים.
<יואל בריס: בסופו של דבר כשאנחנו נחיל את מספרי התקציב אנחנו נחיל אותם על כל שנת 2013.
<יואל בריס: משמע אם יש משרד, לצורך העניין משרד הבריאות, רק לשם הדוגמה, שהוציא - - -
יעקב ליצמן: אני כבר לא שמה.
<יואל בריס: אני יודע, אבל רק לשם הדוגמה, או משרד האוצר, אם נרצה, יש לו סכום שבסופו של דבר מותר לו להוציא בשנת 2013, ולעניין הזה ייספרו הסכומים שהוא הוציא מתחילת השנה וכל השנה כולה אסור לו לעבור את הגג שקבוע במספרי התקציב.
יעקב ליצמן: אדוני, עם כל הכבוד, מי מהאוצר, אמרת?
<יואל בריס: יוגב גרדוס.
<יואל בריס: גם אני ממשרד האוצר.
יעקב ליצמן: לא, אני מדבר על אגף התקציבים.
יעקב ליצמן: אתה יודע שאתה ב-1/12 לא תוציא אגורה אחת מהרזרבה, ולכן כל מה שהיה עד עכשיו זה רק מהמאושרים לתקציב המופיע ולא שום דבר מהשינויים, בשום דבר לא נגעת.
יעקב ליצמן: אני אגיד לך יותר מזה, אסור היה לך לנגוע בזה, כי זה רק 1/12, מה שכתוב.
יעקב ליצמן: לכן אתה לא יכול לבוא עכשיו, עם כל הכבוד, ולהגיד שבחצי השנה שנותר - - -
עפר שלח: אבל אם הייתה התחייבות על הרזרבה ואם הייתה רזרבה מיועדת, אתה יכול להוסיף - - -
יעקב ליצמן: כן, זה אל"ף.
יעקב ליצמן: בי"ת, תסמוך על האוצר, הם לא נותנים את הכסף הזה, הם הולכים להרוויח את הכסף הזה לשנת התקציב 2013 מעבר למה שדובר כאן.
יעקב ליצמן: זה יכול להיות מיליארדים שאנחנו לא יודעים.
יצחק כהן: 95% מה - - -
יעקב ליצמן: אם הרזרבות זה הרבה כסף והם מחלקים רק 1/12, ברזרבות הם לא נוגעים, הם לא יכולים לנגוע ברזרבות ב-1/12, זאת אומרת הכסף הזה נשאר והם לא הולכים להוציא בחצי השנה רזרבות על כל השנה.
מיקי רוזנטל: למה אנחנו לא יכולים לקבל את הנתון הזה?
יעקב ליצמן: הוא לא ייתן לך את זה.
יעקב ליצמן: ככה.
ניסן סלומינסקי: של הרזרבה?
ניסן סלומינסקי: אבל הסבירו לך.
יעקב ליצמן: אני מדבר על מה שכן מותר להוציא ועל מה שמותר לדבר, מה שאפשר לדבר.
ניסן סלומינסקי: אני אומר שוב, בחלק האחד, בוא נאמר ככה, מאחר שאנחנו בוועדה משותפת בנושא של תקציב, אז אחרי שנהיה שם אני מקווה שיהיה לי מושג ב - - -
יעקב ליצמן: אבל, ניסן, לא מדברים על אותו דבר.
יעקב ליצמן: אתה מדבר על דברים שלא מדברים, אני לא מדבר על זה, אני מדבר כרגע על מה שכן מותר לדבר.
יעקב ליצמן: אני אומר שיש תקציבים לכל משרד ברזרבות, יש דבר כזה, ב-1/12 לא מוציאים משם, כי לפי מה שאיציק אומר לי - - -
יצחק כהן: 95%.
יעקב ליצמן: לא, פחות.
יעקב ליצמן: לא משנה, את זה לא מוציאים, לא נוגעים בזה, ואגב, זה האוצר, תסלח לי, במרכאות, "גונב" מהמשרדים, הוא לא נותן להם את זה בסוף, הוא משאיר, כאילו 'לא הוצאתם את זה, הסתדרתם בלי זה?', קל וחומר השנה, שהתחלפו שרים, אז בטח הוא יעשה אותו דבר.
יעקב ליצמן: אז שאלתי אם זה מה ש - - -
<יוגב גרדוס: בתקציב המדינה קיימים שני סוגי רזרבות.
<יוגב גרדוס: רזרבה אחת היא רזרבה להתייקרויות, היא קבועה כאחוז מהתקציב - - -
יעקב ליצמן: לא מדובר על זה, זה מחויבים.
<יוגב גרדוס: והרזרבה השנייה היא הרזרבה לעמידה ביעד ההוצאה.
<יוגב גרדוס: שתי הרזרבות האלה ברוב המכריע של השנים משוחררות בסוף השנה לצרכים של התייקרויות ושל החלטות שהתקבלו במהלך השנה על ידי הממשלה והכנסת, בגין אותן החלטות.
יעקב ליצמן: או לגרום לשרים להצביע בעד.
<יוגב גרדוס: לכן אין לזה משמעות, ה-1/12, שאני מקווה, אם הכול יילך כשורה, יפסיק לחול ב-1 באוגוסט, וגם ככה בכל מקרה לא היה צורך להשתמש ברזרבות האלה עד סוף השנה ולכן אין - - -
יעקב ליצמן: כל שנה יש לכם כספים מחויבים ואתם בודקים את זה ב-1 בפברואר או מרץ - - -
<יואל בריס: כספים מחויבים זה סיפור אחר.
<יוגב גרדוס: העודפים זה סיפור אחר.
<יוגב גרדוס: העודפים יועברו למשרדים, כשיועברו, הם יועברו לאחר שהתקציב יאושר, אנחנו לא יכולים להעביר עודפים עד שאין אישור תקציב.
<יוגב גרדוס: אני מסכים ש-1/12 פוגע בעבודת הממשלה.
<יוגב גרדוס: עמדתנו היא תמיד שרצוי לעבוד בתקציב רגיל ולא ב-1/12, אבל בשביל זה צריך לאשר את התקציב.
יעקב ליצמן: לא ענית על השאלה, אבל לא משנה.
<יואל בריס: אז אחרי שהצגתי את המבנה, שהיה חשוב לי מאוד, רק שנדע איפה אנחנו נמצאים, אני אקריא: (מקריא): "הצעת חוק התקציב לשנות הכספים 2013 ו-2014, התשע"ג-2013.
<יואל בריס: "הגדרות.
<יואל בריס: 1. (א).
<יואל בריס: בחוק זה – " "חוק יסודות התקציב" – חוק יסודות התקציב, התשמ"ה-1985; " "סעיף תקציב" – סעיף בתוספת הראשונה או בתוספת השנייה הקובע את ההוצאות של משרד ממשלתי, של רשות ציבורית או של גוף ציבורי או של נושא בעל היקף או חשיבות המצדיקים את קביעתו בסעיף נפרד, המחולק לתחומי פעולה לפי הצורך;" כשאמרנו שתחום פעולה זה הדבר שניתן רק לסעיף.
<יואל בריס: " "שנת הכספים 2013" – התקופה המתחילה ביום י"ט בטבת התשע"ג (1 בינואר 2013) ומסתיימת ביום כ"ח בטבת התשע"ד (31 בדצמבר 2013); "שנת הכספים 2014" – התקופה המתחילה ביום כ"ט בטבת התשע"ד (1 בינואר 2014) ומסתיימת ביום ט' בטבת התשע"ה (31 בדצמבר 2014); " "תחום פעולה" – חלק של סעיף תקציב המוקצה לעניין מסוים, המחולק לתכניות לפי הצורך;", כאשר אמרנו, תכנית זו הרמה השלישית של התקציב.
<יואל בריס: " "תכנית" – חלק של תחום פעולה המוקצה לעניין מסוים.
<יואל בריס: "(ב) לכל מונח אחר בחוק זה תהיה המשמעות הנודעת לו בחוק יסודות התקציב.
<יואל בריס: "תקציב ההוצאה לשנת הכספים 2013 וחלוקתו.
<יואל בריס: 2.
<יואל בריס: (א) הממשלה רשאית להוציא בשנת הכספים 2013 סכום של 395,032,948,000 שקלים חדשים (להלן – תקציב ההוצאה לשנת 2013), המורכב מתקציב רגיל בסך 279,845,639,000 שקלים חדשים ומתקציב פיתוח וחשבון הון בסך 115,187,309,000 שקלים חדשים.
<יואל בריס: "(ב) חלוקת תקציב ההוצאה לשנת 2013 לסעיפי תקציב, לתחומי פעולה ולתכניות, תהיה כמפורט בחלק א' של התוספת הראשונה, בטור השני שכותרתו "הוצאה".
גילה גמליאל: סליחה, רק אם אתה יכול להסביר לנו, כי גם אני וגם ניסן פה לא ממש מכירים את המונחים.
גילה גמליאל: מה זה תקציב רגיל ומה זה תקציב פיתוח וחשבון הון.
ניסן סלומינסקי: לא, תקציב פיתוח יודעים, מה זה חשבון הון.
<איל אפשטיין: אם אתם רואים, התקציב נחלק לשלושה חלקים.
<איל אפשטיין: התקציב הרגיל הוא התקציב של משרדי הממשלה שלמעשה משקף, על סמך חוק יסודות התקציב, תקציב לשנה אחת, והוא בדרך כלל לא משקף התחייבויות רב שנתיות ולכן מפה אתם מכירים את מנגנון העודפים שנמצא בתקציב.
<איל אפשטיין: למעשה תקציב המדינה הוא על בסיס שנתי וגם המסגרות הפיסקאליות הן על בסיס שנתי ויש סמכות לשר האוצר להעביר עודפים משנה שוטפת לשנה עוקבת.
<איל אפשטיין: זה התקציב הרגיל.
<איל אפשטיין: כפי שאתם יכולים לראות אותו, הוא נקרא חלק א', תקציב רגיל, והוא מחולק פה באמת לרובריקות שונות כמו ממשל ומינהל, ביטחון, רשויות מקומיות, משרדים כלכליים וכדומה.
<איל אפשטיין: תקציב הפיתוח, שלמעשה זה חלק ב' שמונח לפניכם, הוא מגלם תקציבית פרויקטים רב שנתיים.
<איל אפשטיין: לדוגמה בינוי כיתות לימוד בחינוך.
<איל אפשטיין: בדרך כלל בינוי כיתת לימוד נמשך כשלוש שנים ולמעשה התקציבים האלה מאופיינים בהרשאה להתחייב.
<איל אפשטיין: מה זה אומר הרשאה להתחייב?
<איל אפשטיין: הרשאה להתחייב למעשה משקפת את עלות הפרויקט בכללותו, ומכיוון שהפרויקט חוצה את שנת התקציב יכול החשב באותו משרד להתחייב בעבור בניית כיתת לימוד בהיקף מסוים.
<איל אפשטיין: תקצוב המזומן באותו סעיף יתוקצב בהתאם ללוח הסילוקין, או בהתאם לתזרים המזומנים של בניית הכיתות.
<איל אפשטיין: זאת אומרת אנחנו משלבים פה אלמנט של תכנון רב שנתי והתקצוב השנתי בהתאם לפריסת התשלומים.
יעקב ליצמן: גם כבישים זה אותו דבר.
<איל אפשטיין: נכון, גם כבישים.
<איל אפשטיין: כבישים זו דוגמה יותר טובה, כבישים זו דוגמה מצוינת לכך שאנחנו באמת משלבים בין התקציב השנתי לתכנון רב שנתי.
<איל אפשטיין: והחלק האחרון שלמעשה זה תשלום החובות של מדינת ישראל, סעיף 84.
<איל אפשטיין: סעיף 84 זה החזרי הקרן של מדינת ישראל.
<איל אפשטיין: החוב נחלק להחזרי קרן והחזרי ריבית.
ניסן סלומינסקי: זה נקרא חשבון הון?
ניסן סלומינסקי: בסדר, אם ככה זה ברור.
יצחק כהן: כמה הריבית?
<איל אפשטיין: אני אסביר למה אנחנו מחלקים בין החזרי קרן להחזרי ריבית?
ניסן סלומינסקי: רב יצחק יודע את זה.
יצחק כהן: לא, כמה ריבית?
<קריאה: אבל אנחנו לא יודעים.
<קריאה: יש פה הרבה פרטים חדשים.
גילה גמליאל: לכן שאלתי, לצאת מנקודת הנחה שכולם לא - - -
<איל אפשטיין: תשלום ריבית ועמלות.
<איל אפשטיין: תשלומי הריבית בשנת 2013 עומדים על כ-40 מיליארד שקל.
<איל אפשטיין: תשלומי הקרן בשנת 2013 עומדים על כ-95 מיליארד שקל.
<איל אפשטיין: את החוב אנחנו מחזירים להחזרי קרן ל - - -
יצחק כהן: זה לא מסתדר במספר פה, דרך אגב.
יצחק כהן: אם אמרת פה 115 מיליארד, שני המספרים ביחד זה כבר 130 מיליארד.
<איל אפשטיין: לא, תשלומי הריבית והעמלות נמצאים בתוך חלק א', בתקציב הרגיל.
ניסן סלומינסקי: רגע, אתה מדבר כרגע רק על החוב, שאתה מחלק אותו לשנה הזו?
ניסן סלומינסקי: לא את החוב הכולל?
<איל אפשטיין: אני מסביר עכשיו הסבר כללי איך החוב מתחלק ולמה הריבית נפרדת מהקרן.
ניסן סלומינסקי: כן, אבל החוב הכולל הוא הרבה יותר גדול.
<איל אפשטיין: לא, זה לא החוב הכולל.
<איל אפשטיין: החוב הכולל של מדינת ישראל עומד על כ-73% אחוזי תוצר, התוצר החזוי לשנת 2014 הוא כטריליון שקל.
<איל אפשטיין: זה אומר שסך החוב של מדינת ישראל הוא כ-700 מיליארד שקל.
<איל אפשטיין: כשאנחנו מסתכלים על החזרי החוב של מדינת ישראל, הם מתחלקים לשני חלקים, החזרי קרן והחזרי ריבית.
<איל אפשטיין: החזרי הקרן הם למעשה מחזור, זו הלוואה שלקחה המדינה, בעיקר משוק מקומי באמצעות הנפקת אגרות חוב.
<איל אפשטיין: למה אנחנו קוראים לזה מחזור?
<איל אפשטיין: כי אין לזה עלות כלכלית.
<איל אפשטיין: לקחתי שקל קרן וכנגד אני מחזיר שקל קרן.
<איל אפשטיין: החזרי הריבית משקפים את העלות הכלכלית בגין ההלוואות.
<איל אפשטיין: לדוגמה, אם הריביות שלנו תעלינה, אז החזרי הריבית יהיו גבוהים יותר.
<איל אפשטיין: בלי תלות בגודל החוב.
יעקב ליצמן: אז איך יכול להיות שבארבע שנים שכאילו לא ידעו מה החוב, מה הגירעון?
יעקב ליצמן: איזה ריבית שילמנו?
יעקב ליצמן: על מה שידענו או על מה שלא?
יעקב ליצמן: כי אם שילמתם - - -
עפר שלח: לא, הריבית זה הריבית שגייסת.
יעקב ליצמן: לא, זה הלוואות, משלמים ריבית על זה.
<איל אפשטיין: אני אשמח להתייחס לזה.
<איל אפשטיין: יש פער בין - - -
יעקב ליצמן: זה הישראבלוף.
<איל אפשטיין: חבר הכנסת ליצמן, אני מניח שאם אתה שואל אז אתה רוצה הסבר ואני אשמח להסביר לך.
<איל אפשטיין: אני אומר, יש פער בין הגירעון התקציבי לבין הגירעון למימון.
<איל אפשטיין: בסופו של דבר על בסיס הגירעון התקציבי מתכננת יחידת החוב בחשב הכללי את נושא החוב קדימה.
<איל אפשטיין: מעבר לכך מחזיקה החשבת הכללית קופה בבנק ישראל, שהמטרה שלה באמת להתמודד עם אירועים בלתי צפויים - - -
יצחק כהן: שעת חירום.
<איל אפשטיין: ודבר שני, תמיד טוב להחזיק קופה.
<איל אפשטיין: אני לא בטוח שאני יכול לציין את גודל הקופה, אני אבדוק את זה.
<איל אפשטיין: אם הנתונים האלה יכולים להיות גלויים, אני גם אציין אותם לפני הוועדה, אבל זו קופה שהיא קופה גדולה למדי.
<איל אפשטיין: במהלך השנה יש לנו כל הזמן אומדן תחזיות ואומדן ביצוע של התקציב.
<איל אפשטיין: איציק, אני מניח שאתה זוכר את זה היטב.
<איל אפשטיין: בהתאם לאומדנים האלה, בהנחה שיש סטייה, 2012 היא דוגמה טובה, זו שנה שבה הייתה סטייה חריגה.
<איל אפשטיין: החשבת הכללית כל הזמן תכננה את היקף הגיוסים שלה בהתאם לתחזיות המעודכנות, ואז, אם התכנון שלנו, לדוגמה, היה שהגירעון יהיה 2% ובפועל הוא מסתיים בכ-4.2%, היקף הגיוסים של החשבת הכללית היו גבוהים יותר כדי להתמודד עם הגירעון שהיא הייתה צריכה לממן אותו, ומאידך זה בעצם לשיקול מה צריך להיות גודל הקופה בבנק ישראל.
<איל אפשטיין: הריביות נגזרות באופן כלכלי פשוט, ביקוש והיצע.
<איל אפשטיין: הריביות של מדינת ישראל בשנים האחרונות ירדו.
<איל אפשטיין: דרך אגב, זו הייתה מגמה עולמית למעט מדינות ייחודיות.
<איל אפשטיין: אנחנו רואים, מדינות שלמעשה הכה בהן המשבר והן איבדו אמון של השווקים, אנחנו הראינו את זה גם בוועדת הכספים וגם בוועדות אחרות, אבל סביבת הריביות של המדינות הבטוחות, ובינתיים ישראל מוגדרת כמדינה בטוחה, לכן יש חשיבות כל כך גדולה לייצב את המדיניות הפיסקאלית בכדי שנוכל להמשיך ולגייס בריביות שהן ריביות סבירות.
גילה גמליאל: על כמה אחוזים מדובר?
<איל אפשטיין: אם אני אציין דבר אחד, כי בוועדה פה הרבה פעמים אנחנו מדברים על המדיניות הפיסקאלית, ההתייחסות אליה לגבי גודל הגירעון ולגבי מהלכים שהם חד פעמיים, קודם כל, אין פה כבר הרבה חברי כנסת, אבל אנחנו יודעים שיש לנו גירעון שהוא גירעון מבני, וגם כשעשינו את המהלכים להעלאת המיסים, עם חבר הכנסת גפני עשינו שני צעדים להעלאת מיסים, אחד אחרי המלצות ועדת טרכטנברג והשני בשלהי שנת 2012, כשהעלינו את המיסים בכאחוז נוסף - - -
משה גפני: למה אתה אומר כל הזמן טרכטנברג?
משה גפני: אנחנו ישבנו להעלות את המיסים בלי קשר לטרכטנברג.
<איל אפשטיין: לא, אני אומר שהיו המלצות של הוועדה, הוועדה בסוף - - -
משה גפני: למה טרכטנברג?
<איל אפשטיין: כל הקרדיט להעלאת המיסים מופנה אליך.
משה גפני: והפחתות המיסים, גם מופנה אליי.
משה גפני: מה שאתם לא עושים עכשיו.
עפר שלח: חכה רגע, ייתנו לך את הקרדיט הזה.
משה גפני: היו הפחתות מיסים, הוא לא אומר.
<איל אפשטיין: חבר הכנסת גפני, ובזה אני אסיים - - -
עפר שלח: זה היה בהוראת שעה, בגלל זה אתה לא מקבל על זה קרדיט.
משה גפני: לא, ההפחתה של 2% לא הייתה בהוראת שעה.
<איל אפשטיין: לגבי שנת 2012 הממשלה עשתה צעד פיסקאלי אחראי והעלתה את המיסים באחוז תוצר, בדומה לשיעורים שאנחנו מעלים, אנחנו מעלים בכ-1.5 תוצר וכמו שעשו אז עם מהלכים שהם מהלכים פרמננטיים, מכיוון שהייתה הבנה ברורה שהגירעון הוא גירעון מובנה, הצעתנו גם כאן להעלות את המיסים באופן פרמננטי, בגלל שהגירעון הוא גירעון מובנה.
משה גפני: אפשר להתייחס?
ניסן סלומינסקי: לא, רגע, אנחנו קוראים.
משה גפני: לא, רק על מה שהוא אמר.
משה גפני: הוא אמר דברים - - -
ניסן סלומינסקי: לא, אנחנו ביקשנו שהוא ייתן רקע לדברים.
ניסן סלומינסקי: בואו נקרא.
<יואל בריס: אני מקריא את סעיף 3, הוא שכפול של סעיף 2, רק בשנת 2014.
<יואל בריס: "תקציב ההוצאה לשנת הכספים 2014 וחלוקתו.
<יואל בריס: 3.
<יואל בריס: (א) הממשלה רשאית להוציא בשנת הכספים 2014 סכום של 406,264,956,000 שקלים חדשים (להלן – תקציב ההוצאה לשנת 2014), המורכב מתקציב רגיל בסך 286,931,770,000 שקלים חדשים, ומתקציב פיתוח וחשבון הון בסך 119,333,186,000 שקלים חדשים.
<יואל בריס: "(ב) חלוקת תקציב ההוצאה לשנת 2014 לסעיפי תקציב, לתחומי פעולה ולתכניות, תהיה כמפורט בחלק ב' של התוספת הראשונה, בטור השני שכותרתו "הוצאה".
<יואל בריס: "
יצחק כהן: מי בעד?
משה גפני: לא מצביעים, אמרנו לסתיו שפיר שלא מצביעים.
ניסן סלומינסקי: ה-406 מיליארד, אנחנו רוצים - - -
גילה גמליאל: יש לי שאלה.
גילה גמליאל: לגבי התקציב פיתוח וחשבון הון לשנת 2014.
גילה גמליאל: מדוע הוא גדל ביחס ל-2013?
גילה גמליאל: בגלל הפיתוח או בגלל - - -
<יואל בריס: כל התקציב גדל משנה לשנה.
גילה גמליאל: אבל אמרנו שפיתוח הון מחולק לשניים, אחד, יש את העניין של החזר הריבית, ודבר שני זה כל הפרויקטים הרב שנתיים.
גילה גמליאל: אני רוצה להבין מזה שב-2014 התקציב של הפרויקטים הרב שנתיים עולה ולא התקציב של הריביות עולה.
גילה גמליאל: מישהו יכול לענות על זה?
<יוגב גרדוס: שניהם עולים, גם החזר החובות האבסולוטי שלנו עולה וגם תקציב הפיתוח עולה ו - - -
משה גפני: למה התקציב הרגיל עולה?
<יוגב גרדוס: כל התקציב גדל.
<יוגב גרדוס: - - -
משה גפני: למה אתם מעלים את זה?
משה גפני: הרי המצב קשה, למה אתם מעלים?
משה גפני: למה אתם מעלים את ההוצאה?
משה גפני: למה מעלים את ההוצאה מ-2013 ל-2014?
גילה גמליאל: לא שומעים פה.
גילה גמליאל: לא שומעים אתכם.
משה גפני: זה מה שגילה שאלה, אני רק מוסיף על התקציב הרגיל, למה זה גדל?
משה גפני: הרי יש בעיה של גירעון.
<איל אפשטיין: ישנן שתי חלופות, לכנס את התקציב למסגרות הגירעון שקבועות בחוק.
<איל אפשטיין: אפשרות אחת היא לקצץ יותר בהוצאות הממשלה, הוצאות אזרחיות והוצאות ביטחוניות, והאפשרות השנייה היא להעלות מיסים.
<איל אפשטיין: למעשה מה שהחליטה פה הממשלה ואישרה הכנסת, שסך ההוצאה הממשלתית תגדל בהתאם לכללים הפיסקאליים שקבועים בחוק ואפשרה עוד גידול של 6.5 מיליארד לשנת 2013, בערכים שציינתי קודם, וכדי להגיע לגירעון של 3% הוחלט על העלאות מיסים ב-2014 בכ-14.1 מיליארד.
משה גפני: מה עושים עם הגידול הזה?
משה גפני: למה הוא מיועד?
<איל אפשטיין: אל"ף, כל משרד ומשרד מגיע לוועדת הכספים ומציג את תקציבו.
<איל אפשטיין: בסופו של דבר הגידולים המרכזיים בתקציב הולכים להשלמות, הולכים לפרויקטים, הולכים להשקעות בתשתית והולכים לגידול בהוצאות הריבית של מדינת ישראל, כתוצאה מהגידול בחוב.
משה גפני: יהיו פרויקטים נוספים ב-2014, שאין ב-2013, כתוצאה מהגידול בתקציב?
<איל אפשטיין: בוודאי, בתחבורה אנחנו מדברים על המשך של תכנית החומש, זה גידול משמעותי בתקציבים.
<איל אפשטיין: בכל מה שקשור למערכת החינוך, יש לנו גם גידול משמעותי בתקציבים, שקשורים גם בשעות לימוד.
ניסן סלומינסקי: גם בבריאות.
<איל אפשטיין: גם בבריאות, אבל בבריאות זה נוגע יותר - - - את זה הרב ליצמן מכיר טוב ממני, אז אני לא אכנס לזה, אבל שאר הגידולים הטבעיים - - -
יעקב ליצמן: אין דבר שאני מכיר יותר ממך.
<איל אפשטיין: אבל יש גם תוספת לסל הבריאות, כפי שחבר הכנסת ליצמן מכיר - - -
מיקי רוזנטל: זה לא הגידול הטבעי?
מיקי רוזנטל: זה מעבר לגידול הטבעי?
<איל אפשטיין: יש גם מעבר ל - - - יש טכנולוגיות בסל התרופות ש - - -
יעקב ליצמן: כן, אבל הנגיד אמר היום שאתם אשמים בכל הגירעון.
יעקב ליצמן: כך הוא אמר היום בכלי התקשורת.
יעקב ליצמן: מה תגובתך?
יעקב ליצמן: אני כרגע מראיין, מה תגובתך?
ניסן סלומינסקי: יש משרדים מסוימים שראינו שהם עולים, ובמקרה רובם שייכים ל - - -
מיקי רוזנטל: כולם שייכים ל'יש עתיד'.
ניסן סלומינסקי: לא כל המשרדים שלהם עולים.
ניסן סלומינסקי: כן, בעצם כמעט כולם.
משה גפני: משרד החינוך, משרד הרווחה, משרד הבריאות.
ניסן סלומינסקי: לא, יש גם עוד שני משרדים - - -
<יואל בריס: כל המשרדים כולם עולים, בכל שנה כל המשרדים עולים, גם משרד הביטחון וגם משרד התחבורה.
יעקב ליצמן: לא, אבל היות שנאמר לפרוטוקול, אז אנחנו מאשרים את זה.
ניסן סלומינסקי: לא, נעשה הצבעה.
<יואל בריס: סעיף 4 מדבר על תקציב ההוצאה המותנית בהכנסה לשנת התקציב 2013 - - -
משה גפני: לא, אבל האמת היא שאתה צודק, מה שיואל אמר הוא צודק.
משה גפני: יש את הגידול שיש בכל שנה, השכר עולה, הרופאים, האחיות, המורים.
ניסן סלומינסקי: אבל אתם הולכים לקצץ.
מיקי רוזנטל: אבל הם הולכים לשנות את הנוסחה.
יעקב ליצמן: לא, מיקי, מה שגפני אומר שהתוספת במשרד הבריאות זה בעיקר השכר של רופאים, אין תוספת משמעותית למשרד.
מיקי רוזנטל: בפועל, לפעולות.
יעקב ליצמן: כנ"ל בחינוך, ושלא יביאו לנו הישגים.
יעקב ליצמן: כנ"ל רווחה ועובדים סוציאליים וכל מיני דברים.
משה גפני: אלה דברים שעשתה הממשלה הקודמת.
זבולון כלפה: יש גידול כתוצאה מהגידול באוכלוסייה.
יעקב ליצמן: לא, בגלל הסכמים.
יעקב ליצמן: היו הסכמי שכר לרופאים - - -
זבולון כלפה: אבל בחינוך יש גידול באוכלוסייה, אז אין כתוצאה מזה - - -
יעקב ליצמן: לא, הוא לא נותן, זה הרבה פחות מהגידול.
יעקב ליצמן: הוא נתן כרגע, היות שיש שינוי משמעותי בשכר מורים - - -
ניסן סלומינסקי: חבר הכנסת גפני, אוקי, בסדר, עד כאן דבר האופוזיציה וזה בסדר, אבל את זה תגידו במשרדים, כשיהיה דיון על המשרדים עצמם, אז - - -
<יואל בריס: אנחנו מדברים על מסגרות שיסבירו את הדיון שיתקיים כמובן לגבי מספרי התקציב במשרדים השונים.
משה גפני: מכיוון שאנחנו מעריכים שיהיה דיון רציני על כל משרד, אז אנחנו מתחילים עכשיו את הקדימה כדי ש - - -
יעקב ליצמן: ניסן, רק תגיד איפה השלטר.
<יואל בריס: (מקריא): "תקציב ההוצאה המותנית בהכנסה לשנת התקציב 2013.
<יואל בריס: 4.
<יואל בריס: (א) נוסף על תקציב ההוצאה לשנת 2013 רשאית הממשלה להוציא בשנת הכספים 2013, כהוצאה מותנית בהכנסה כמשמעותה בסעיפים 5(א) ו-5(ב) לחוק יסודות התקציב (להלן – תקציב ההוצאה המותנית בהכנסה לשנת 2013), סכום של 21,860,357,000 שקלים חדשים, המורכב מתקציב רגיל בסך 17,194,449,000 שקלים חדשים ומתקציב פיתוח וחשבון הון בסך 4,665,908,000 שקלים חדשים.
<יואל בריס: "(ב) חלוקת תקציב ההוצאה המותנית בהכנסה לשנת 2013 לסעיפי תקציב, לתחומי פעולה ולתכניות, תהיה כמפורט בחלק א' של התוספת הראשונה, בטור השלישי שכותרתו "הוצאה מותנית בהכנסה".
<יואל בריס: "תקציב ההוצאה המותנית בהכנסה לשנת התקציב 2014.
<יואל בריס: 5.
<יואל בריס: (א) נוסף על תקציב ההוצאה לשנת 2014 רשאית הממשלה להוציא בשנת הכספים 2014, כהוצאה מותנית בהכנסה כמשמעותה בסעיפים 5(א) ו-5(ב) לחוק יסודות התקציב (להלן – תקציב ההוצאה המותנית בהכנסה לשנת 2014), סכום של 22,440,677,000 שקלים חדשים, המורכב מתקציב רגיל בסך 18,017,328,000 שקלים חדשים ומתקציב פיתוח וחשבון הון בסך 4,423,349,000 שקלים חדשים.
<יואל בריס: "(ב) חלוקת תקציב ההוצאה המותנית בהכנסה לשנת 2014 לסעיפי תקציב, לתחומי פעולה ולתכניות, תהיה כמפורט בחלק ב' של התוספת הראשונה, בטור השלישי שכותרתו "הוצאה מותנית בהכנסה".
<יואל בריס: " עכשיו אני עובר לשיא כוח אדם שכאמור לא מתייחס לזרם, כי זה לא אנשים שיוצאים ונכנסים, אלא מה המספר המרבי שבכל רגע נתון יכול להיות מבחינת מספרי כוח האדם.
<יואל בריס: "שיא כוח אדם לשנת הכספים 2013.
<יואל בריס: 6.
<יואל בריס: (א) הממשלה רשאית, בשנת הכספים 2013, למלא משרות עד לשיא כוח אדם של 73,619 משרות".
יעקב ליצמן: האם ב-11' ו-12' גם שיא כוח אדם היה 1/12 או - - -
<יואל בריס: לא, זו שאלה מעניינת, אין התייחסות לזה בחוק יסוד: משק המדינה.
<יואל בריס: דווקא השנה אין הוראה בחוק יסוד : משק מדינה לגבי שיא כוח אדם בתקופת תקציב המשכי, הנגזרת הכספית היא בוודאי, כעיקרון אתה אמור לשמור על מצבת כוח אדם האחרונה שאישרה לך הכנסת.
<יואל בריס: זה מה שהכנסת אישרה ומעבר לזה הכנסת לא אישרה, ולכן אין אפשרות להוסיף.
<יואל בריס: היה חריג לדבר הזה בשנת 2013, הנושא של הכבאים, כיוון שזה היה חוק של הכנסת.
<יואל בריס: בסופו של דבר החלטנו שחוק הכנסת גובר על האין-חוק של התקציב.
יעקב ליצמן: אתה הולך להגיד לי שמשרדי הממשלה לא הוסיפו כוח אדם?
<יואל בריס: הם לא היו אמורים להוסיף כוח אדם בשנת 2013, עד להעברת התקציב.
יעקב ליצמן: נאמר לפרוטוקול, אם אני לא טועה, הוסיפו ועוד איך הוסיפו.
<יואל בריס: לא היו אמורים להוסיף, למעט הנושא, חבר הכנסת ליצמן, של הכבאים, שכמו שאמרתי, שכיוון שזה היה חוק של הכנסת והיה נושא חיוני אפשרנו אותו מעבר לחוק.
<יואל בריס: (מקריא): "(ב) חלוקת שיא כוח האדם האמור בסעיף קטן (א) לסעיפי לתקציב, לתחומי פעולה ולתכניות, תהיה כמפורט בחלק א' של התוספת הראשונה בטור החמישי שכותרתו "שיא כוח אדם".
יעקב ליצמן: ניסן, אישרנו את תקציב הישיבות.
משה גפני: הגדלנו את תקציב הישיבות פה אחד.
ניסן סלומינסקי: גם הישיבות הציוניות.
משה גפני: כולם, כמו שנהגנו תמיד, אף פעם לא עשינו הפרדה.
ניסן סלומינסקי: בכמה הגדלנו?
משה גפני: יהיה קיצוץ בישיבות כמו בכל סעיפי התקציב.
משה גפני: אף פעם לא עשינו הפרדה.
<יואל בריס: סעיף 7 משכפל את סעיף 6 לעניין שנת 2014.
<יואל בריס: (מקריא): "שיא כוח אדם לשנת הכספים 2013.
<יואל בריס: 7.
<יואל בריס: (א) הממשלה רשאית, בשנת הכספים 2014, למלא משרות עד לשיא כוח אדם של 74,273 משרות.