GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
זבולון כלפה: זה שמצד שני מוסיפים כאן בנושא של מעונות ילדים או גני ילדים, כפי שאמרו כאן בסדר גודל של שניים ומשהו מיליארד שקלים בסעיפים השונים, זאת הטבה מבורכת וחשובה אבל זה לא צריך לבוא בצורה כזאת שבעצם מקצצים מהצד השני כי אם זה כך, מה הואילו חכמים בתקנתם?
זבולון כלפה: לא שיפרנו שום דבר, אלא בשורה התחתונה חזרנו לאותה מציאות שהייתה לפני ושום דבר לא השתנה כאן.
זבולון כלפה: המציאות הזאת צריכה לבוא בצורה חיובית יותר, אופרטיבית יותר ולא בצורה של קיצוצים דרסטיים, בוודאי בצורה הזאת שמוצעת כאן בתכנית הזאת.
זבולון כלפה: תודה.
ניסן סלומינסקי: גפני ואחריו מיכל.
משה גפני: אדוני היושב ראש, אני מבקש לדבר טלגרפית.
משה גפני: קודם כל אומר שאני חולק, כמו רבים כאן בכנסת, על כל הסיפור של הבור התקציבי הזה שעליו מסתמכים כל הזמן.
משה גפני: פשוט שקר, לא נכון, אפשר להתמודד עם זה בהתמודדויות אחרות.
משה גפני: תמיד האוצר מגיע עם זה שהמצב הוא של גירעון תקציבי גדול.
משה גפני: בעבר היה גירעון תקציבי יותר גדול ולא אפשרנו קיצוץ בקצבאות הילדים ולא אפשרנו קיצוץ בכמה נושאים מרכזיים חברתיים.
משה גפני: אני אומר לכם בוודאות מוחלטת שלו הייתה הקואליציה הקודמת, זה לא היה קורה מה שקורה עכשיו.
משה גפני: לא היה קורה שום דבר והמשק היה נשאר יציב כפי שהוא היה.
משה גפני: דירוג האשראי של ישראל עלה, האבטלה ירדה באופן דרסטי ואני יכול למנות שורה של דברים שיראו שלא קרה שום דבר.
משה גפני: בסדר, עכשיו יש כיסוי לעניין הזה.
משה גפני: הנושא של קצבאות הילדים כפי שהן היום – ואני לא מדבר על מה שהיה בעבר שאמרו חרדים – אלה כבר לא חרדים.
משה גפני: קצבאות הילדים זה אוניברסלי מבחינת החברה הישראלית.
משה גפני: זה לא אופייני דווקא לציבור הערבי או לציבור החרדי אלא זה אופייני לציבורים גדולים ושונים ואין קשר בין אחד לשני.
משה גפני: יכול להיות שהציבור החרדי יראה שיש רעב אצלו וכנראה אחרי התקציב הזה יהיה רעב בציבור החרדי ואז אנחנו נצטרך להתגייס, הקהילה החרדית, לעזור לאלה שיהיו ברעב.
משה גפני: למי לא יתגייסו או שיתגייסו הרבה פחות מאשר בציבור החרדי?
משה גפני: לאותם אלה שנמצאים בשכונת הארגזים בתל אביב שבהם תהיה פגיעה בקצבאות הילדים והם יגיעו לרעב ממש.
משה גפני: להם לא יהיה פתרון.
משה גפני: לא תהיה קהילה תומכת או שיהיה הרבה פחות.
מיקי רוזנטל: יש מאתיים מיליון שקלים.
משה גפני: שטויות במיץ עגבניות.
משה גפני: שלא יבלבלו במוח.
משה גפני: שטויות.
משה גפני: כשהאוצר אומר שהוא הולך להוסיף כסף ממקור אחר, אני מכיר את זה.
משה גפני: לכן אני אומר, אין פגיעה בציבור החרדי.
משה גפני: יש פגיעה בציבור החרדי אבל אם זה יגיע לממדים של רעב, וזה בדרך לממדים של רעב, הקהילה תתגייס.
משה גפני: מי שלא יתגייסו לעזור לו, זה הציבור הלא חרדי.
משה גפני: אני אגיד לכם מה יגיד שר האוצר, והוא כבר אמר.
משה גפני: משה אמר את זה.
משה גפני: הוא יגיד להפסיק עם המהלך של הקצבאות וללכת למהלך של עבודה.
משה גפני: את מי מרמים?
משה גפני: אנחנו היינו בנושא של העבודה.
משה גפני: מה הממשלה עשתה בשביל לעודד אנשים לצאת לעבודה או לעודד חרדים לצאת לעבודה או לעודד ערביות לצאת לעבודה?
משה גפני: שקר מוחלט.
משה גפני: אין בעניין הזה שום דבר.
משה גפני: יש בזה כל הזמן מלים פופוליסטיות שלא תורמות ולא כלום לעניין בגלל שיש המון חרדים שרוצים להשתלב בעבודה אבל אין להם את הדרך לכך.
משה גפני: לא מקבלים אותם לעבודה.
משה גפני: זה סתם סיפור שאין כדוגמתו.
משה גפני: מה שיעשה שר האוצר, הנאום שלו יהיה על הנושא של החרדים.
משה גפני: אני מציע להוריד את זה מסדר היום, את הנושא הזה שזה נוגע לחרדים כי זה נוגע לכלל האוכלוסייה.
משה גפני: על שר האוצר הזה עובדים ואומרים לו שהמצב הוא חמור ולכן צריך בין היתר לפגוע בקצבאות הילדים.
משה גפני: אני פונה לכל החברים בוועדה, כולל חברי הקואליציה והאופוזיציה, ואני רוצה להגיד לכם שתדעו שזה מהלך לכיוון של רעב.
משה גפני: כל הסיפור של המעונות וכל הסיפור של גילאי שלוש-ארבע, כל הסיפורים האלה נתקלים בקשיים שאין כדוגמתם עם כל מיני הערות שעכשיו מכניסים גם כן בהחלטות הממשלה כדי למנוע מחלק מאלה לקבל סבסוד במעונות היום.
משה גפני: אנטי יציאה לעבודה.
משה גפני: כל הנושא הזה לא עומד על הפרק.
משה גפני: זה מהלך של רעב.
משה גפני: זה לא מהלך של קצבאות ילדים, מה שהיה ב-2003 אלא זה מהלך של קצבאות ילדים שבא לפגוע בכל האוכלוסייה.
משה גפני: אני לא מדבר על אלה שמשתכרים מעל 800 אלף שקלים אלא אני מדבר על מעמד הביניים.
משה גפני: אני מדבר על אלה שהמשמעות של העניין הוא שמדינת ישראל הופכת להיות מדינה אכזרית שאין כדוגמתה.
משה גפני: כשהיא מדברת על נושא הקצבאות, כאילו היא מדברת על תרבות של קצבאות.
משה גפני: מדובר על קצבאות ילדים, מדובר על דבר אוניברסלי שקיים בכל מדינה מתוקנת ובכל מדינה מתורבתת.
משה גפני: אולי מישהו יסביר לי למה לא מקצצים גם בקצבאות הזקנה?
משה גפני: למה לא מקצצים בקצבאות אחרות?
משה גפני: אני רוצה להגיד לכם משהו מאוד רציני, ומשה, אני מציע שתעביר את זה לשר האוצר.
משה גפני: לציבור החרדי יש גם זקנים.
משה גפני: לצערי הרב יש נכים.
משה גפני: תתחילו לקצץ גם שם ותגידו שתרבות הקצבאות, שהילדים לא יתמכו בהורים הזקנים שלהם אלא שילכו לעבוד.
משה גפני: מה אתם מדברים על הילדים?
משה גפני: הילדים בגיל שנה ובגיל חצי שנה ילכו לעבוד?
משה גפני: על מי אתם מדברים?
משה גפני: אתם פשוט מנצלים את תמימותו וחוסר יכולתו לדעת להתמודד אתכם בנושאים המקצועיים.
משה גפני: הוא לא יודע להתמודד עם זה.
משה גפני: מה אתם מספרים לו סיפורים עכשיו על קיצוץ בקצבאות הילדים ולהגיע ל-140 שקלים?
משה גפני: מה זה ה-140 שקלים, מאיפה המצאתם את הסכום הזה?
משה גפני: אני לא מכיר שום מגירה של משרד האוצר שהיה כתוב 140 שקלים.
משה גפני: מה שהיה בפעם הקודמת, היה 170 שקלים, כשדיברתם אתי.
יצחק כהן: 175.
משה גפני: 175.
משה גפני: איך הגעתם ל-140?
משה גפני: חבל שלא ניהלתם אתו משא ומתן עוד קצת כי אז הייתם מגיעים ל-130.
משה גפני: מה אתם עובדים עליו ככה?
משה גפני: יש כאן אנשים מיש עתיד?
משה גפני: למה אתם לא מזהירים אותו?
משה גפני: הם פשוט מנצלים את העניין הזה, פקידי האוצר, כדי להגיע לסכומים שלא היו ולא נבראו.
משה גפני: אין את זה אפילו במשל של מדינות ה-OECD.
משה גפני: אנחנו היום דומים למדינות נחשלות מבחינת ההתייחסות לאזרחים שלהן, לילדים שלהן.
משה גפני: דעו לכם, היום נאשר קיצוץ בקצבאות הילדים ומחר זה בקצבאות הזקנה.
משה גפני: אנחנו נפרסם באופן קבוע מה ששר האוצר לא ידע, שיש גם זקנים חרדים ועכשיו הוא ידע על כך ובתקציב הבא, ל-2015, אם הוא בכלל יהיה קיים במערכת הפוליטית, יהיה קיצוץ בקצבאות הזקנה.
משה גפני: אז הוא יסביר שהזקנים החרדים לא עבדו.
משה גפני: פשוט לא יאומן לאיזו מדינה אכזרית הולכים והופכים את מדינת ישראל שהייתה מדינה שהיה בה סוציאליזם, הייתה בה ערבות הדדית, היה בה יהודיות.
משה גפני: אין כלום.
משה גפני: הכול נמחק.
משה גפני: גם תרבות העולם של העזרה אחד לשני וגם התרבות היהודית של הערבות ההדדית.
משה גפני: הכול אתם מוחקים היום ולא משאירים שריד ופליט.
משה גפני: הציבור החרדי יסתדר.
משה גפני: ששר האוצר ידע שאין לו מה לדבר על הציבור החרדי.
משה גפני: לנו יש ערבות הדדית ולא ניתן לילדים לרעוב, אבל הילד במעלות ירעב ושלא יספרו סיפורים שמעבירים 500 מיליון שקלים כי זה בלוף.
מיקי רוזנטל: מה יעזור הסכום הזה?
מיקי רוזנטל: הם מקצצים כל כך הרבה.
משה גפני: הם צריכים לשלם את הסכמי השכר של העובדים הסוציאליים.
משה גפני: בוא נתעלם לרגע מהעניין.
משה גפני: בוא נחשוב שאנחנו חברה מתוקנת ונורמלית ואין בה מגזרים כאלה ואחרים, לא חרדלים שיש להם ילדים ולא אחרים.
משה גפני: נגיד שאנחנו חברה.
משה גפני: זאת חברה שעכשיו גודעת במו ידיה את הערבות ההדדית, את הנושא הזה של ילד, אפילו אם יש שני ילדים במשפחה או שלושה ילדים במשפחה.
משה גפני: פשוט גודעים את העניין הזה בסכין חדה, רק בגלל שמנצלים סיטואציה שלא הייתה בעבר וגם לא תהיה בעתיד.
משה גפני: מנצלים את הסיטואציה הזאת וקובעים 140 שקלים.
משה גפני: אין לזה שום אחיזה במציאות, לא כלכלית, לא חברתית, לא ציבורית, לא מוסרית ולא יהודית.
משה גפני: דיברתי כי כולם מדברים אבל אם אתה אדוני היושב ראש – ואני פונה אליך – תניף את המקל של היושב ראש ותגיד להם שאתה לא מוכן לדבר כזה, בואו נמצא איזושהי פשרה, תאמין לי שהיו שומעים לך.
משה גפני: עכשיו האחריות היא עליך.
ניסן סלומינסקי: אני רוצה להזכיר לך שעד היום הטלת עלי אתה אחריות על כל הסעיפים של הקיצוץ.
משה גפני: תאמין לי שאני מעריך את תפקיד יושב ראש ועדת הכספים.
ניסן סלומינסקי: מיכל ואחר כך איציק.
מיכל בירן: גיליתי לאחרונה שאני גרועה בבאולינג.
מיכל בירן: ניסיתי לחשוב איך זה קורה.
מיכל בירן: נראה לי שאני מכוונת למרכז המסלול אבל איכשהו כנראה אני טועה בשכלול הזווית והכדור מסיים בתעלה.
מיכל בירן: מבחינתי זה משל לשינויים מבניים.
מיכל בירן: לפעמים הבדל קטן בזווית בנקודת ההתחלה מביא להבדלים מאוד מאוד גדולים בתוצאה.
ניסן סלומינסקי: לא לפעמים.
מיכל בירן: כשפוגעים באוניברסליות של קצבאות הילדים, ואלעזר, אני מבינה את הכוונות הטובות שלך, אתה מנסה למצוא פתרונות, אולי נגדיל את השכבה לה לא ניתן קצבאות ילדים וכך נחסוך כסף, צריך לקחת שני דברים בחשבון.
אלעזר שטרן: נחסוך כסף לטובת קצבאות הילדים.
מיכל בירן: אני יודעת שהכוונות שלך ממש טובות.
מיכל בירן: אני רק מבקשת לשים כאן עוד משהו, לקחת עוד משהו בחשבון.
מיכל בירן: קצבאות ילדים אוניברסליות הן צעד של רווחה ולא של סעד.
מיכל בירן: הן משהו שאומר שהמדינה משתתפת באחריות שהיא לוקחת על גידול הילדים והיא מבינה שזה עוד עול כלכלי, היא חושבת שזאת לא רק הבעיה של המשפחות שמגדלות ילדים, אלא שזה חלק מהאחריות של המדינה ובגלל זה היא נותנת את הקצבאות.
מיכל בירן: עם כל הכבוד, עליזה, הקמפיין שלכם היה אנטי חרדים, אז או שלכולנו כאן יש קשיי הבנה או שאולי צריך לדבר עם הפרסומאים שלכם שלא דייקו.
מיכל בירן: אני חושבת שבתואנה לפגוע בחרדים, מה שעושים זה שפוגעים באוניברסליות.
מיכל בירן: אגב, גם למי שחושב שיש עם זה בעיה, בסופו של דבר, כמו שחבר הכנסת גפני אמר, החרדים ימצאו פתרונות בתוך הקהילה ובתוך הסקטוריאליות.
מיכל בירן: אני לא רוצה שזה יהיה כך.
משה גפני: גם אני לא רוצה.
מיכל בירן: אני נגד סקטוריאליות.
מיכל בירן: אני חושבת שזאת אחריות של המדינה והדבר אמור לגבי הערבים, החרדים וכולם.
מיכל בירן: עוד דבר שצריך לקחת בחשבון.
מיכל בירן: בכל מקום בעולם כשמוציאים את מעמד הביניים מקבלת השירותים, בסופו של דבר באופן טבעי הם נשחקים ונשחקים כי לא נשאר מי שיגן עליהם.
מיכל בירן: את הרעיון שלכם, שמעתי אותו לראשונה לפני שבוע, כמו להכניס את זה לברוטו ואז שיהיה על זה מס הכנסה, זה רעיון מעניין אבל עוד לא התעמקתי בו.
מיכל בירן: אני חושבת שהדבר החשוב הוא לא לפגוע באוניברסליות.
מיכל בירן: מבחינתי שגם שרי אריסון תקבל קצבת ילדים כדי שהדבר הזה לא יהפוך להיות צדקה ונדבה.
ראובן ריבלין: היא מקבלת.
ראובן ריבלין: זה על פי חוק.
מיכל בירן: אבל עכשיו ההצעה שלהם אומרת ששרי אריסון לא תקבל קצבת ילדים.
ראובן ריבלין: היא ועוד ארבעה-חמישה.
מיכל בירן: אני אומרת כאן אמירה עקרונית.
מיכל בירן: אני אשמח שגם שרי אריסון תקבל את קצבת הילדים הזאת כדי שמדינת ישראל, איך שאני רוצה לראות אותה, תהיה בכיוון יותר קרוב, יותר אוניברסלי, יותר של צדק ופחות של צדקה.
ניסן סלומינסקי: איציק כהן, אחריו עליזה.
יצחק כהן: אני חושב שכולם מבינים מה הן קצבאות הילדים.
יצחק כהן: מי שלא רוצה להיתמם, שישאל את פרופסור חיים בן-שחר והוא יסביר לו בדיוק.
יצחק כהן: מסתבר שלא רק לחרדים יש ילדים אלא כמעט לכולם יש ילדים.
יצחק כהן: לחבריי מרכיבי הקואליציה.
יצחק כהן: כפי שאמר מרדכי לאסתר: אל תדברו בנפשכם למלט בית המלך מכל היהודים כי אם החרש תחרישו בעת הזאת, רווח והצלה יעמוד לילדי ישראל במקום אחר.
יצחק כהן: את ההמשך אתה מכיר.
יצחק כהן: קחו את זה בחשבון.
יצחק כהן: כלכלה אין כאן.
יצחק כהן: אם אתה לוקח שלושה מיליארד שקלים שהופנו לצריכה, שהניעו את גלגלי המשק ואתה יודע שכל שקל לצריכה מכפיל את עצמו בדרך כמה וכמה פעמים, ואתה עוקר אותם מתוך המשק, אתה גורם כאן להאטה ולא לצמיחה.
יצחק כהן: אתה גורם כאן לאנטי צמיחה.
יצחק כהן: זה כמו לכבות שריפה עם נפט.
יצחק כהן: דיברו על גירעון, אבל כפי שאמר ידידי משה גפני התמודדנו עם גירעונות יותר גדולים מאלה.
יצחק כהן: הבאנו בסופו של יום, בסופה של קדנציה, כמעט ל-15 אחוזי צמיחה.
יצחק כהן: לא פגענו בקצבאות הילדים אלא להפך, הגדלנו אותן.
אורלי לוי אבקסיס: הציבור לא מבין את זה.
יצחק כהן: צריך להסביר לו.
אורלי לוי אבקסיס: זאת אומרת, בקדנציה הקודמת, עת נכנסנו, הגירעון היה גבוה יותר.
אורלי לוי אבקסיס: ועוד היה צפי ל-6.7.
יצחק כהן: נכון, אבל קצבאות הילדים גדלו.
אורלי לוי אבקסיס: אז תחזרו ותאמרו את זה.
יצחק כהן: אנחנו אומרים את זה בלי סוף.
משה גפני: צריך להגיד את זה כל הזמן.
יצחק כהן: צריך להסביר את זה.
יצחק כהן: הגירעון הוא גירעון.
יצחק כהן: 52 מיליארד זה יותר מארבעים מיליארד.
ניסן סלומינסקי: שיעור ראשון בהבנת גירעון, אבל זה לא לעכשיו.
יצחק כהן: על כל פנים, אתה מכבה שריפה כשאתה שופך עליה נפט.
יצחק כהן: אם אתה לוקח שלושה מיליארד שנועדו לצריכה כי העניים לא חוסכים, אין להם הפקדה פיננסית ריאלית, אין להם את הבעיות האלה, אתה לוקח את השלושה מיליארד האלה, מוציא אותם מהמשק, אתה גורם בכך לכשל כלכלי.
אלעזר שטרן: גם אתה אומר שכל השלושה מיליארד זה לא לעניים.
אלעזר שטרן: חצי לעניים.
יצחק כהן: רוב השלושה מיליארד הם לעניים.
יצחק כהן: בג"ץ לא ייתן לזה לעבור.
יצחק כהן: חברי הכנסת שהתבקשו לקצץ במשכורתם, קיצצו אחוז אחד ממשכורתם אבל כאן אתה הולך לקצץ 25 אחוזים מהכנסת משפחה, שלושים וארבעים אחוזים מהכנסות משפחה.
יצחק כהן: אני מאוד מקווה שבג"ץ לא ייתן לזה לעבור.
יצחק כהן: אני מאוד מקווה שעוד יש שופטים בירושלים.
משה גפני: אני לא בונה על זה.
יצחק כהן: קראתי הבוקר בעיתון שבנט הרגיע אתכם ואמר שהישיבות שלכם לא ייפגעו, שהילדים שלכם לא ייפגעו וההתנחלויות לא ייפגעו.
יצחק כהן: אל כל פנים, אל תדמו בנפשכם, ניסן.
ניסן סלומינסקי: עליזה ואחר כך נהרי.
עליזה לביא: אני אתייחס בקצרה כי הדברים נאמרו כאן.
עליזה לביא: יש כאן עניין של תפיסה, של תרבות ושל הנחת עבודה לאורך כל התקציב הזה.
עליזה לביא: גם אם זה לא פופולרי, כל ההתנהלות וכל קבלת ההחלטות, יש פה דפוס עקבי בעניין הזה.
עליזה לביא: אנחנו רוצים להוציא אנשים לעבודה.
עליזה לביא: אנחנו מבקשים להוציא אנשים לעבודה.
עליזה לביא: תרבות הקצבאות מנציחה ומקבעת מצב קיים.
עליזה לביא: יש אפשרויות להתמודד.
עליזה לביא: אפשר להוריד את הקצבאות, אפשר למסות אותן, אפשר להביא את הנתון הזה, אבל אי אפשר כל פעם לנפנף בדגלים.
עליזה לביא: אתה מדבר על הג'יפ ועל הפער בין השכבות העניות לגבוהות, אתה מדבר על כך ששונאים חרדים אבל אף אחד לא שונא חרדים.
מיקי רוזנטל: אני אמרתי.
עליזה לביא: מיכל, במפלגה שאין בה אף חבר כנסת עם כיפה על הראש, את לא יכולה לבוא אלינו בטענות.
ניסן סלומינסקי: לא יכול להיות שנאמרים כאן כל הזמן דברים שיכול להיות שחלק מחברי הכנסת אולי רוצים להתקומם נגדם והם שותקים.
ניסן סלומינסקי: אנחנו נשמור על זכותו של כל אחד.
משה גפני: אנחנו מתקוממים על כך שבשלושת השבועות בהם צריך להיות עצובים, היא מצחיקה אותנו.
עליזה לביא: אני שמחה.
משה גפני: לגבי הכיפה על הראש, אם את יכולה להרחיב.
ניסן סלומינסקי: אל תעני, תגידי את מה שאת חושבת.
עליזה לביא: אפשר לעשות חוכא ואיטלולא מדבריי, אבל כל מה שהתכוונתי לומר, ואני אחזור ואומר, זה שאי אפשר לבוא ולהאשים אותנו בזה שהיה לנו קמפיין אנטי חרדי ובטח לא במפלגה שיש שם שלושה אנשים שמבינים, קשובים ומכירים את סמטאות החברה החרדית לעילא ולעילא.
עליזה לביא: לזה התכוונתי.
עליזה לביא: לגבי שלושת השבועות.
עליזה לביא: אני מקשיבה כאן לשיח.
עליזה לביא: דיברנו על שנאת חינם.
עליזה לביא: השיח הזה זרוע שנאת חינם.
יעקב ליצמן: זה לא חינם.
יעקב ליצמן: זה עולה שלושה מיליארד.
עליזה לביא: שנאת חינם.
יעקב ליצמן: שונאים אתכם כי אתם גונבים.
יעקב ליצמן: שודדים אתם.
יעקב ליצמן: מי אתם?
יעקב ליצמן: על שנאת חינם היא מדברת.
יעקב ליצמן: מטיפה לנו מוסר.
עליזה לביא: תודה אדוני, אני רואה שאני מעוררת כאן תגובות.
יעקב ליצמן: את לא מעוררת כלום.
עליזה לביא: יש לנו תכנית כלכלית עסקית שנותנת אופק לחברה אזרחית יצרנית.
עליזה לביא: הקצבאות האלה לא נלקחות רק משכבות מסוימות, כמו שאתם יודעים.
עליזה לביא: לא נוח וקשה מאוד אבל צריך לבוא ולראות איך מעודדים אנשים לצאת לעבודה.
אורלי לוי אבקסיס: אבל מורידים לא רק להורים עובדים.
אורלי לוי אבקסיס: עליזה, מענישים כאן גם משפחות עובדות.
אורלי לוי אבקסיס: החתך הוא חתך רוחבי.
ניסן סלומינסקי: עליזה, תגידי את עמדתך ואנחנו נשמור על כך שתוכלי להביע את עמדתך עד הסוף.
עליזה לביא: אני אומר את זה לכל החברים.
עליזה לביא: משפחות עניות ומשפחות שבאמת מגיע להן והן זקוקות, יש קרן במשרד הרווחה.
יצחק כהן: בית תמחוי.
עליזה לביא: יש קרן במשרד הרווחה.
יצחק כהן: בית התמחוי.
יצחק כהן: יקבלו צלחת מרק כל צהרים.
יעקב ליצמן: בצומת הוא יקבל יותר.
יעקב ליצמן: הוא יעמוד בצומת עם הכובע ויקבל יותר כסף.
יעקב ליצמן: בושה וחרפה.
יעקב ליצמן: שודדים.
ניסן סלומינסקי: ליצמן, אומר מישהו דעה אחרת ואתה לא נותן לו לדבר.
ניסן סלומינסקי: אתה יכול לחלוק וזה בסדר גמור, אבל מישהו מדבר, נשמע אותו בכבוד, כי אחרת מה אנחנו עושים?
עליזה לביא: אנחנו רוצים למסמס את העניין של אי יציאה לעבודה.
עליזה לביא: אנחנו מבקשים לתמרץ, והקצבאות הללו לא עומדות לבד אלא יש עוד ועוד כלים שאנחנו נותנים אותם.
עליזה לביא: תקראו אתה דוחות של מרכז המחקר ותקראו את כל הנתונים שנאמרו כאן על ידי קודמיי.
יעקב ליצמן: זה פשוט שוד.
יעקב ליצמן: את בהחלט צודקת בזה.
יעקב ליצמן: זאת לא הרשעות היחידה מה שאתם עושים כאן.
יעקב ליצמן: רק רשעות.
ניסן סלומינסקי: ליצמן, אתה עושה טרור דיבור ואתה בסך הכול מפסיד כי אף אחד כבר לא מתייחס.
יעקב ליצמן: אל תדאג להפסדים שלי.
יעקב ליצמן: תעשה לי טובה.
ניסן סלומינסקי: אני כן דואג לזה.
ניסן סלומינסקי: לפעמים אני דואג לזה יותר ממך.
ניסן סלומינסקי: תאמין לי.
ניסן סלומינסקי: קל מאוד לשים את זה אחד מול השני ואתה לא מרוויח מזה כלום אלא אתה רק מפסיד.
יעקב ליצמן: היחיד שדאג לי זה ראש הממשלה ותראה איך אני נראה.
עליזה לביא: אדוני היושב ראש, אני אומר שני משפטים.
עליזה לביא: אנחנו מבקשים לצאת מתרבות של קצבאות לתרבות של עבודה.
עליזה לביא: הרחבה של מעגל העובדים במשק תאפשר ליותר משפחות מוחלשות לקבל סיוע ולקבל מענה ולתת להם כלים פרקטיים להשתלבות בעולם העבודה.
עליזה לביא: אני לא ארחיב בעניין של הקרן, אבל ילדים עניים לא יהיו כאן, אדוני היושב ראש.
מיקי רוזנטל: 900 אלף ויהיו עוד חמישים אלף.
זהבה גלאון: מנכ"ל הביטוח הלאומי אומר שזה יוסיף קרוב לחמישים אלף.
ניסן סלומינסקי: איך אני אדע מה הוא אומר כשאתם לא נותנים לו לדבר?
זהבה גלאון: זה כתוב בחומר.
עליזה לביא: אדוני היושב ראש, אני מבקשת להביא הצעה.
עליזה לביא: דיברנו כאן על משפחות שמקבלות 167 אלף שקלים בחודש ואני חושבת שאפשר להוריד את הסכום.
עליזה לביא: משפחות שמקבלות בסביבות 45 אלף שקלים, גם להם אפשר להוריד את זה.
משולם נהרי: הכנסת קיימה כמה דיונים לגבי ענישה של ילדים, אם מותר להעניש או אסור להעניש ילדים, ואפילו השתמשו במקורות: ייסר בנך וייתן מעדנים לנפשך, חוסך שבטו שונא בנו, אבל יש המשך לפסוק.
משולם נהרי: אנחנו מדברים רק על ענישה, על ענישה קלה, והיו ויכוחים סוערים האם מותר או לא, האם אפשר או אי אפשר אבל לא הייתה הסכמה על הכאת ילדים ובטח לא על התעללות בילדים.
משולם נהרי: אני חושב שמה שאנחנו עושים בקצבאות הילדים, זאת התעללות.
משולם נהרי: זה יותר מהכאה.
משולם נהרי: זה ממש להתעלל בילדים.
עליזה לביא: אתה שהבאת את חוק נהרי, אתה מדבר על זה?
עליזה לביא: אתה שהבאת את חוק נהרי, אתה יכול לדבר?
ניסן סלומינסקי: עליזה, שמרתי עליך ואני אשמור על נהרי.
משולם נהרי: מה שמקומם אותי יותר מכל זה שאני שומע את השכנה שלי, חברת הכנסת עליזה לביא, שאומרת שזה נועד לתמרץ את ההורים.
משולם נהרי: זאת אומרת, הופכים את הילדים לבני ערובה.
משולם נהרי: אני אקח את הילד, אני אתעלל בו כדי לאלץ את ההורים.
משולם נהרי: רבותיי, אנחנו צריכים לדעת פעם אחת ולתמיד האם הכסף הזה ניתן כתוספת שכר, אז אפשר לדבר על מיסוי ואפשר לדבר על הכול, אבל אם הכסף הזה נועד לילדים והוא בנאמנות אצל ההורים, זה כסף שנועד לילדים וצריך לתת אותו לילדים.
משולם נהרי: רבותיי, זאת התעללות.
משולם נהרי: אי אפשר לפגוע בילדים.
משולם נהרי: האוצר אומר שהוא מפצה את הילדים בכל מיני תכניות, אם זה בתכניות של חינוך חינם, אם זה בצהרונים, אבל רבותיי, הדיון על משרד החינוך יהיה כאן ביום רביעי ואנחנו נופתע מתקציב משרד החינוך ומהקיצוצים.
משולם נהרי: יש דברים שאנחנו עדיין לא יודעים אותם אבל הכול ייחשף כאן.
משולם נהרי: בואו נטיל את כל כובד משקלנו ביום רביעי על תקציב משרד החינוך ונראה באמת אם לילדים הללו יש פיצוי.
משולם נהרי: עד אז אסור, זאת בושה וחרפה שאנחנו מקיימים דיון דווקא על הילדים.
משולם נהרי: הולכים ופוגעים בדבר הרגיש ביותר והחשוב ביותר.
משולם נהרי: הילדים לא צועקים, הילדים יספגו כל קיצוץ וכל מכה, אבל אנחנו ניתן את הדיון.
משולם נהרי: אנחנו מגדלים דור עתיד שבסופו של דבר נראה את התוצאות, את הפגיעה בהם כשהם יגדלו.
משולם נהרי: אסור לתת יד.
משולם נהרי: נקיים דיונים באלף ואחד דברים אבל לא בקצבאות הילדים, לא במשהו ששדייך לילדים ושיכול לעזור להם, לשדרג אותם ולהציל אותם.
ניסן סלומינסקי: אורלי ואחריה גילה.
אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה להקריא לכם קטע מתוך דברי ההסבר של משרד האוצר.
אורלי לוי אבקסיס: אני מקריאה, ואם אני טועה, אני אפנה אתכם לעמוד 722, לדברי ההסבר של משרד האוצר לכך שאין מניעה לקצץ בקצבאות הילדים: "בשל מדיניות הממשלה להרחבת השירותים הממשלתיים הניתנים לילדים בישראל ובכלל זה מתן חינוך חינם מגיל שלוש, הרחבת מערך התמיכה במעונות היום ומימון מסגרות בשעות אחר הצהרים".
אורלי לוי אבקסיס: הייתי חייבת להקריא כדי שתדעו היכן אנחנו עומדים.
אורלי לוי אבקסיס: מישהו זורה חול בעינינו.
אורלי לוי אבקסיס: מישהו נותן לנו מצג שווא.
אורלי לוי אבקסיס: מישהו מטעה אותנו ולא בתום לב.
אורלי לוי אבקסיס: אם זה היה בדיון בבית משפט, היו זורקים אותם מכל המדרגות.
אורלי לוי אבקסיס: כאשר אנחנו נכנסים לעובי הקורה, אנחנו מגלים את הקיצוצים הנוספים ומגלים שאין אמת בדברים כי בהמשך אנחנו מגלים שחוק חינם מגיל שלוש מיושם בהדרגה ואין מקום לכל ילדי השנתונים הרלוונטיים במסגרות הציבוריות.
אורלי לוי אבקסיס: מעבר לכך, מימון מסגרות אחר הצהרים צומצם ויקוים רק עבור הישובים באשכולות 1, 2 ו-3, עד ל-4.
אורלי לוי אבקסיס: אתם מבינים שזה קיצוץ של למעלה ממיליארד גם בצהרונים, בתכנית המוצעת קודם, בעקבות טרכטנברג, שזה אולי ההישג היחידי של טרכטנברג.
אורלי לוי אבקסיס: משרד האוצר משחק כאן משחק כפול.
אורלי לוי אבקסיס: בנוסף אנחנו מגלים שחינוך חינם הוא לא חינוך חינם.
אורלי לוי אבקסיס: רק בשבוע שעבר משרד החינוך העלה את תשלומי ההורים, בחלק מהמקרים במאה אחוזים.
אורלי לוי אבקסיס: אפילו את ההזנה בבית הספר לאשכולות הנמוכים ביותר, לאוכלוסייה הקשה ביותר, העלו בלמעלה משבעים שקלים.
מרב מיכאלי: אבל יש מאתיים מיליון שקלים.
אורלי לוי אבקסיס: אני יודעת שאת באה לחזק, אבל זה כמו בשיעור כישורי חיים בבית ספר שמכניסים שם היגיינה, תזונה, חינוך מיני, ערכי משפחה, ערכים חברתיים והכול וכשאתה שואל כמה שעות כאלה יש, מסתבר שאין מספיק ואפילו לא לנושא אחד.
אורלי לוי אבקסיס: אני חייבת להגיד עוד משהו.
אורלי לוי אבקסיס: נאמר כאן על ידי חברת כנסת שאני מאוד מעריכה, חברת הכנסת עליזה לביא, שזה בעצם בא לחנך את הציבור ולגרום לו לצאת לשוק העבודה.
אורלי לוי אבקסיס: חברים, גם אם אנחנו רוצים לקבל את הטענה הזאת, היא לא עומדת על שני רגליים מבחינה אחת.
אורלי לוי אבקסיס: הקיצוץ הוא לא רק לאלה שנהנים מקצבאות הילדים אלא הקיצוץ הוא גם לאלה שעובדים.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו יודעים כמה משפחות עניות מתחת לקו העוני כאשר שני ההורים עובדים.
אורלי לוי אבקסיס: זה מצב שאי אפשר לעבור עליו לסדר היום.
אורלי לוי אבקסיס: אני גם לא מוצאת איזשהו איזון.
אורלי לוי אבקסיס: אם היו שמים את זה יחד עם מס הכנסה שלילי, הייתי אומרת שיש דברים ויש הגיון במה שאת אומרת כי כך באמת היינו מעודדים את אלה שעובדים ונמצאים מתחת לקו העוני והיינו מרימים אותם למעלה כי היינו מאזנים.
אורלי לוי אבקסיס: את מה שאנחנו לוקחים היינו מאזנים עם מס הכנסה שלילי גבוה.
אורלי לוי אבקסיס: אם זה נכון ואנחנו באים לחנך את ההורים, מה קורה עם הילדים החוסים?
אורלי לוי אבקסיס: מה קורה עם ילדים חסרי עורף משפחתי?
אורלי לוי אבקסיס: להם לא נקצץ את קצבאות הילדים?
אורלי לוי אבקסיס: אולי יש משהו שאני לא יודעת עליו.
אורלי לוי אבקסיס: יש ילדים יתומים וזה הכסף שלהם שנחסך להם לאורך השנים והם מקבלים אותו אחרי שהם מגיעים לגיל בגרות כדי שיוכלו להתחיל את החיים כי הם יתומים.
אורלי לוי אבקסיס: שם לא יפגעו?
אורלי לוי אבקסיס: חבר'ה, גם שם יפגעו, גם אם אין להם הורים וגם אין את מי לחנך.
אורלי לוי אבקסיס: בואו ניטול קורה מבין עינינו, בואו נשים את הדברים על השולחן.
אורלי לוי אבקסיס: זה חתך רוחבי להורים עובדים או לא עובדים, עניים ולא עניים, וזה שבאים ואומרים כל פעם שאנחנו הורדנו מהעשירים, חבר'ה, בואו נשים את זה על השולחן, כמה זה עזר באיזון התקציבי?
אורלי לוי אבקסיס: כמה כסף יכניס אם שרי אריסון לא תקבל את קצבת הילדים?
אורלי לוי אבקסיס: עבור הילדים האלה זה ביטוח.
אורלי לוי אבקסיס: זה ביטוח שמדינה תמיד הסתכלה עליו ועכשיו מה שקורה, ברגע שנגעת - כפי שאומרים היום: נגעת, נסעת – זה פתח לכך שאפשר יהיה לגזול קצבאות מאוכלוסיות כאלה ואחרות.
אורלי לוי אבקסיס: לכן, לא רק שזה לא מכניס כסף לקופת המדינה, אלא יש כאן סוג של הטעיה וסוג של תמימות שהיא מעושה והיא לא מקובלת עלי.
אורלי לוי אבקסיס: אני חושבת שיש כאן גם זלזול בחברי הכנסת כי ברגע שאומרים שהמטרה היא לתת כך וכך שירותים נוספים לאותם ילדים ולאותן משפחות ובד בבד בסעיף אחר אנחנו מורידים את השירותים האלה ומקצצים שם במיליארדי שקלים, אנחנו מבינים שהאוצר חושב שחברי הכנסת לא עושים שיעורי בית ולא מעורים בפרטי התקציב.
אורלי לוי אבקסיס: אני יכולה לומר לך עוד משהו.
אורלי לוי אבקסיס: כל הנושא הזה של המעונות לגיל הרך וההכנסה של חוסר השתכרות לשני בני הזוג, זה הולך להקטין בצורה משמעותית.
אורלי לוי אבקסיס: אני דיברתי עם ארגון גני הילדים הפרטיים והמוכרים – נעמ"ת, ויצ"ו, נשות אמונה וכדומה - ומסתבר שזה יכניס בגל הראשוני למעלה מ-15 אלף ילדים שייפלטו החוצה מהמסגרות הללו.
אורלי לוי אבקסיס: האם אנחנו חושבים שזה ראוי?
אורלי לוי אבקסיס: אני חושבת שלא.
אורלי לוי אבקסיס: אני חושבת שאתה לא מחנך ציבור, בטח לא על הגב של הילדים.
אורלי לוי אבקסיס: צריך לעשות דברים בצעדים.
אורלי לוי אבקסיס: אתה צריך להכשיר את הקרקע ואתה צריך להכין את החלופות האחרות.
מיכל בירן: הכשרה מקצועית.
אורלי לוי אבקסיס: חברת הכנסת מיכל בירן העלתה נקודה.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מקצצים את ההכשרות המקצועיות, בעיקר בפריפריה, בכל מה שנוגע לבתי הספר למלונאות, גם בצפון וגם בדרום, ומקצצים שם בצורה קשה ביותר.
אורלי לוי אבקסיס: דרך אגב, יש שם מאה אחוזי הצלחה בהשמה וזאת השמה ארוכת טווח עם אופק תעסוקתי ואלה אנשים שלא יחזרו בחזרה ללשכות התעסוקה.
אורלי לוי אבקסיס: אתה מסתכל על הדברים האלה ואתה אומר, חבר'ה, אין כאן תמימות אלא יש כאן יד מכוונת.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו הולכים להצביע מחר על ויסקונסין וכשאני מסתכלת על זה, כמעט ואין שינויים.
אורלי לוי אבקסיס: לצערי הרב או שזאת תכנית שעדיין לא קיבלנו – אני לא יודעת, אולי יש שינויים – והשינוי המתבקש היחידי שאני מסתכלת נאמר שמלכ"רים יהיו רשאים להפעיל.
אורלי לוי אבקסיס: יהיו רשאים.
אורלי לוי אבקסיס: לא אומרים שרק חברות ללא מטרות רווח יפעילו.
אורלי לוי אבקסיס: זאת אומרת ששוב יעשו עסקים על גבם של המסכנים.
אורלי לוי אבקסיס: אומרים שיהיה נציג ציבור, אבל מה יהיה תפקידו?
אורלי לוי אבקסיס: לאשר את מניעת הקצבאות.
אורלי לוי אבקסיס: חברים, זה לא יעבור בשקט.
אורלי לוי אבקסיס: אני לא מבינה איך אתם חושבים שאנחנו לא עושים שיעורי בית.
אורלי לוי אבקסיס: אני חושבת שהוכחנו שאתם צריכים לעשות שיעורי בית.
אורלי לוי אבקסיס: אם כתבתם במקום אחד שהסיבה לכך שאנחנו מקצצים היא בגלל שאנחנו נותנים הרחבה במקום אחר, כאשר אנחנו מגיעים להרחבה במקום אחר - אנחנו מגלים שגם שם מקצצים.