GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ניסן סלומינסקי: אלטרנטיבות חלופיות זה בסדר, מה ההצעה שלך אומרת בדיוק?
ניסן סלומינסקי: שנבין.
גילה גמליאל: מה שההצעה שלי אומרת זה לקחת את הסעיף הזה, להוריד ממנו את מעמד הביניים ואת המעמד הנמוך שעלול להיפגע מזה, שלא יגרור את מעמד הביניים - - -
ניסן סלומינסקי: המעמד הנמוך לא משלם מס.
גילה גמליאל: זה כן, כי המעמד הנמוך, עם כל הכבוד, זה - - - 6,000 שקל שכר של בן אדם זה מעמד נמוך, מה לעשות?
ניסן סלומינסקי: לא, לכן אני מנסה שתגידי בדיוק מה.
גילה גמליאל: אז אני אומרת, אם בן אדם אחד או אם חד הורית, שעובדת ומשתכרת בשכר של 6,500-7,000 שקלים והולכים לגזול ממנה את ה-1.5% הזה, כן, זה עדיין מעמד נמוך, עם כל הכבוד.
ניסן סלומינסקי: אני חושב שהיא לא משלמת.
גילה גמליאל: משלמים בהחלט.
ניסן סלומינסקי: תשאלי אותם.
גילה גמליאל: אני שואלת אותם, מאיזה שכר משלמים מס?
<שגית אפיק: אז מה הבעיה שהם לא מעלים?
<שגית אפיק: הם לא משלמים בין כה וכה.
גילה גמליאל: היא ועוד איך משלמת.
גילה גמליאל: ניסן, היא משלמת, אנחנו לא צריכים לחדש לך את זה.
גילה גמליאל: כאן אני אומרת עוד יותר מזה, לא ניתן לזלזל במספר השקלים כביכול שמשלמים בנקודה הזו.
גילה גמליאל: אם אני אסתכל על המכלול, אני רוצה לומר שבעניין הזה יש פה חובה לא לדרדר את מעמד הביניים כלפי מטה וזה דבר שהוועדה הזאת חייבת לראות אל מול עיניה וזה בדיוק התפקיד שלנו.
גילה גמליאל: אני גם יוצאת מנקודת הנחה שלא רק אנחנו מבינים את זה, גם הפקידים מבינים את זה.
גילה גמליאל: הם גם מבינים שכשהתקציב מגיע אלינו, הוא לא יוצא כמו שהוא נכנס ועל כן לפעמים יש עיזים, שאני יוצאת מנקודת הנחה שזו אחת מהן, אלא אם כן אין שום היגיון במהלך הזה בצורה הנוכחית.
ניסן סלומינסקי: זה לא עז, זה פיל.
ניסן סלומינסקי: 4.6 מיליארד זה לא עז.
גילה גמליאל: על כן אתה צריך לבדוק, ביחד עם החברים והחברות פה בוועדה, איך מגיעים להסדר אחר בנקודה הזאת.
גילה גמליאל: ולך אני אומרת שזה דבר שהוא קו אדום, הוא צריך להדליק פה את הזרקור וזה גם חלק מהדגלים שהוועדה הזאת צריכה להראות בסוף המהלך, שהצלחנו להוציא את זה מהתקציב.
יצחק כהן: גילה, אין פה קואליציה ואופוזיציה.
גילה גמליאל: אין פה, כרגיל, קואליציה ואופוזיציה ואנחנו נשמח לעזור בחלופות אחרות אל מול האוצר, על מנת שבאמת דברים אחרים, שהציבור כן יכול לעמוד בהם, וגם הם יהיו יעילים כלכלית, יקבלו ביטוי בתוך הוועדה.
אלעזר שטרן: ניסן, אבל מה שאני הבנתי זה שאתה כן בעבודה על חלופות.
ניסן סלומינסקי: אל"ף, אני בעבודה על חלופות, אבל בי"ת, אנחנו צריכים, ואם אנחנו מדברים ברצינות שתי דקות, לעבור על כל חוק ההסדרים ולסמן לעצמנו, כל אחד לעצמו, מה הן הנקודות הכי כואבות באמת.
ניסן סלומינסקי: סתם אני אומר, נניח מס על עקרות בית.
ניסן סלומינסקי: חשוב לנו יותר מזה, או פחות?
ניסן סלומינסקי: ונצטרך לעשות עדיפויות.
ניסן סלומינסקי: הדבר הכי פשוט להגיד, כל מה שלא מוצא חן בעיניי אני מוציא - - -
זבולון כלפה: אבל מטריד אותי שכל פעם אתה מעלה את המע"מ על פירות וירקות מחדש, פעם נוספת.
ניסן סלומינסקי: אני העליתי את זה?
ניסן סלומינסקי: אני לא העליתי את זה.
זבולון כלפה: אתה הזכרת את זה כמה פעמים, היום, בשבוע שעבר.
ניסן סלומינסקי: לא אני, אנשים הזכירו פה.
ניסן סלומינסקי: אני לא הזכרתי את זה.
ניסן סלומינסקי: אני רק שאלתי אותו כמה כסף זה כשהזכירו, אבל זה סיפור נפרד.
ניסן סלומינסקי: אני אומר, הרי מה שאנחנו לא אוהבים, אנחנו לא אוהבים את כל הספר הזה, אבל צריך לעשות עדיפויות.
ניסן סלומינסקי: אני מציע, יכול להיות שנבוא ונראה - - - הרי התחלנו לקיים דיון, אז ראינו שיש נושא אחד שכולם הבינו שזה בלתי אפשרי, נניח - - - לא חשוב, נצטרך לעבור ולראות.
ניסן סלומינסקי: אם נצליח כולנו להתלכד ולהגיד זה וזה וזה הכי קשה לנו, אז יהיה יותר קל לעבוד.
ניסן סלומינסקי: צריך גם כמובן לראות כמה כסף זה.
ניסן סלומינסקי: אם נגיד מע"מ אנחנו לא רוצים וזה לא, אז אתה מדבר כאן על 5, 6, 7 מיליארד, חבל על הזמן, אז אין טעם.
יעקב ליצמן: רק הערה על מה שאמרת.
יעקב ליצמן: הבעיה שאנחנו לא חשופים באמת לתקציב באוצר.
יעקב ליצמן: הם הגישו תקציב - - -
זבולון כלפה: אתה מוכן לחזור על המשפט הזה?
זבולון כלפה: יש פה חוברות, ספרים.
יעקב ליצמן: הכול בבל"ת אחד גדול.
יעקב ליצמן: אני אומר את זה ברצינות.
יעקב ליצמן: ברור לך, אחרי ארבע שנים שדיברנו על תקציב התברר לך שזה לא התקציב?
יעקב ליצמן: וסטנלי פישר אומר שהוא אשם.
יעקב ליצמן: זה מה שהוא אמר היום בבוקר, אני שמעתי אותו.
ניסן סלומינסקי: אני לא יודע, זבולון, אם אני זוכר טוב, אז שני יושבי ראש ועדת הכספים הקודמים - - -
זבולון כלפה: זה מה שאני לא מבין.
ניסן סלומינסקי: העבירו במשך שמונה שנים לפחות או יותר את התקציבים שהגישו אותם אנשים, אז - - - בסדר, נו.
יעקב ליצמן: ניסן, אתה תיתן לי להסתובב איפה שאתה נמצא ואני אראה לך איך עושים כסף.
ניסן סלומינסקי: בסדר, זה משהו אחר איך עושים כסף.
ניסן סלומינסקי: איך עושים כסף זה משהו אחד, תקציב זה משהו אחר.
יעקב ליצמן: בסדר, עכשיו תן לי להגיד לך.
יעקב ליצמן: אי אפשר לבוא ולהגיד שאני צריך להוכיח כל הזמן שאני מוריד כאן כסף ומאיפה אני מוסיף כסף - - -
גילה גמליאל: זה לא התפקיד שלך בדיוק.
יעקב ליצמן: כן, אבל התקציב בכללותו, כפי שאתה יודע גם על הרזרבות, אתה יודע על כל מיני דברים נוספים, אני יכול להוכיח לך שבכל מיני סעיפים שמכניסים שם כסף אז שלושת רבעי מיותר ורק בסוף שנה לוקחים משם כסף ואנחנו יודעים את זה.
יעקב ליצמן: אני יודע שהמשטרה לא צריכה 2 מיליון שקל לקסדות, לכובעים.
יעקב ליצמן: מה הוא עושה?
יעקב ליצמן: הוא מכניס את זה.
יעקב ליצמן: אני יודע את זה, אני יודע את זה מתוך ניסיון, גפני יאשר לך את אותו דבר.
יעקב ליצמן: הם מכניסים שם הרבה כסף - - -
משה גפני: מה אתה מדבר על 2 מיליון?
משה גפני: יש שם מיליארדים.
יעקב ליצמן: לא, אני סתם נתתי כדוגמה ככה.
יעקב ליצמן: הוא מכניס שם כסף, אתה בא בעוד חודשיים, בעוד חודשיים הוא יבוא לכאן, כי השנה אין הרבה זמן, בתחילת ספטמבר, משהו כזה, והוא יתחיל להגיד העברות תקציביות לסעיף הזה.
ניסן סלומינסקי: שם אנחנו חיים כולנו במשך כל השנה, אתה רוצה לחתוך את החמצן של כולנו?
יעקב ליצמן: ניסן, אני לא בטוח שאני חי משם.
ניסן סלומינסקי: אתה חיית משם טוב מאוד, תאמין לי, וכולנו, כך אומרים, מזה חיים.
יעקב ליצמן: יכול להיות, אבל אני דואג לעצמי כרגע.
יעקב ליצמן: לכן אתה לא יכול לדרוש ממני כרגע - - -
ניסן סלומינסקי: לא דורש.
אלעזר שטרן: ממה חיים?
אלעזר שטרן: שגם אני אלמד.
יעקב ליצמן: אני אדריך אותך.
יעקב ליצמן: אני אדריך אותך על כל סעיף, איפה אפשר לעשות - - -
ניסן סלומינסקי: טוב, רבותיי.
ניסן סלומינסקי: בכל אופן ההצעה שנאמרה פה ודיברנו עליה באריכות היא הצעה שבהחלט נבדקת.
ניסן סלומינסקי: גם נבדקות אופציות אחרות אולי, כי בהצעה הזאת, אם ראיתי, אז על אלה שמרוויחים מ-14,000 רוצים להניח, נניח, 1.8, נכון?
ניסן סלומינסקי: או שנחשוב רק מי אלה שמרוויחים 14,000?
ניסן סלומינסקי: זה מעמד הביניים.
ניסן סלומינסקי: אז אנחנו הולכים להרוג את מעמד הביניים ולהוסיף עליו לא 1.5 אלא 1.8.
ניסן סלומינסקי: צריכים לחשוב אם זה מה שאנחנו רוצים או לא.
משה גפני: אני לא יודע למה אתה אומר את זה.
ניסן סלומינסקי: לא, סתם נתתי רק כדוגמה, לקחתי את ההצעה שלה - - -
משה גפני: מה שגילה אמרה זה דבר שאנחנו כולנו מזדהים עם זה, כל אחד מאיתנו אמר פה.
משה גפני: כולנו מדברים על זה שלהעלות ב-1.5 גם לאלה שמשתכרים שכר גבוה, אז אתה אומר לא, הם כבר מגיעים ל-51.5%, אבל פה אתה עושה נזק יותר גדול, ה-10 שקלים שמישהו - - -
ניסן סלומינסקי: לא, משה, לא.
ניסן סלומינסקי: עשינו חשבון שם קודם, שאם אתה מעלה שם אתה מקבל אולי 300 או 400 מיליון, לא יותר.
ניסן סלומינסקי: לקחתי רק כדוגמה את ההצעה של ה-מ.מ.מ, שאומר שאם נעשה פריסה אחרת ונתחיל מהמשכורת של 14,000 ולמעלה לתת 1.8 אפשר לקבל אותו סכום.
ניסן סלומינסקי: רק הזכרתי שמי שמרוויח 14,000 זה מעמד הביניים, שאני לא בטוח שאני רוצה להעמיס עליו לא 1.5 אלא 1.8.
ניסן סלומינסקי: אני לא בטוח שזה מה שאני רוצה.
גילה גמליאל: אבל זו לא האלטרנטיבה שעומדת בפנינו.
ניסן סלומינסקי: זו האלטרנטיבה שדיברו עליה.
גילה גמליאל: זה שה-מ.מ.מ כתב את זה - - -
ניסן סלומינסקי: לא, זו אלטרנטיבה שדיברו עליה המון, אחרת לא תצליחי להגיע לאותו סכום.
גילה גמליאל: אבל זו לא האלטרנטיבה שאנחנו דיברנו עליה, וזה גם לא אומר שאותו סכום אמור להגיע מהנושא של העלאה של המס.
ניסן סלומינסקי: לא משנה, על זה דיברו כל הזמן, אני מתייחס למה שדיברו פה.
גילה גמליאל: בסדר, אבל אני אומרת שזו - - -
ניסן סלומינסקי: בסדר, את אומרת שלא, אבל ניסו כאן ללכת - - - לכן אני אומר, יש כאן המון היבטים, אם אנחנו באמת רוצים להיות רציניים.
ניסן סלומינסקי: אני לא מת להרוג את מעמד הביניים, גם את זה אני לא מת לעשות.
אלעזר שטרן: יש לי שאלה, אני שואל את האוצר, האם בסוף, נגיד מה שגילה אומרת, יהיה איזה טרייד אוף - - -
ניסן סלומינסקי: יכול להיות שנשב קבוצות-קבוצות, יכול להיות שהאופוזיציה תשב ואנחנו נשב, בודקים את הדברים - - -
אלעזר שטרן: מה אתה יכול למצוא?
ניסן סלומינסקי: לא, אני לפחות יודע שאני בודק היתכנויות של דברים, אבל לדוגמה אם האפשרות היא להטיל יותר עומס על מעמד הביניים, אז אני לא הולך על זה.
ניסן סלומינסקי: לדוגמה.
אלעזר שטרן: לא, אבל השאלה אם זה יהיה.
משה גפני: אלעזר, אני מכיר את האוצר, קצת, לא הרבה - - -
ניסן סלומינסקי: לא האוצר, אנחנו.
משה גפני: לא, האוצר.
משה גפני: ברגע שהם יראו שיש דברים שאתה נחוש בדעתך, אחרת לא עובר התקציב, הם מוצאים חלופות.
משה גפני: הם בחורים מוכשרים.
משה גפני: אני אומר לך, בכל הרצינות.
משה גפני: הם מסתכלים לך בעיניים והם רואים האם אתה נחוש, האם אתה הולך רק כדי לעשות כותרת בעיתון וממשיך הלאה, או שבאמת אתה לא תצביע בעד התקציב אם יהיו הסעיפים האלה והאלה.
משה גפני: הם יודעים למצוא חלופות.
משה גפני: תאמין לי, חד משמעית.
משה גפני: יש דברים שצריך לדבר בכל הנחישות.
ניסן סלומינסקי: רב מוישה, יש דברים שצריכים להיות לכולנו חשוב ויש דברים שצריכים למצוא אלטרנטיבות.
ניסן סלומינסקי: אנחנו הרי בדעה של כן להעביר את התקציב - - -
גילה גמליאל: אז שהם יביאו לך אלטרנטיבות.
ניסן סלומינסקי: אנחנו בדעה של כן להעביר את התקציב, לכן אני אומר שיש דברים שיהיו נחושים והם יצטרכו לשבור את הראש, ויש דברים שאנחנו נצטרך למצוא, כי אנחנו לא יכולים לבוא ולהגיד להם 'עכשיו תמצאו לי אלטרנטיבה ל-10 מיליארד'.
יצחק כהן: ניסן, שקט תחת שקט, בסדר?
ניסן סלומינסקי: מאיפה תביא כסף?
ניסן סלומינסקי: איל, אתה רוצה לענות?
ניסן סלומינסקי: כי אני רוצה שנמשיך לסעיף הבא.
ניסן סלומינסקי: אוקי, אז בואו נמשיך לסעיף הבא ורבותי, מי שירצה לנסח הסתייגות יוכל לנסח ואנחנו בינתיים - - -
גילה גמליאל: הוא רצה לענות, אפשטיין.
גילה גמליאל: אפשטיין, אתה לא עונה?
ניסן סלומינסקי: לא, הוא ענה כבר אז.
גילה גמליאל: מה הוא ענה?
ניסן סלומינסקי: הם הסבירו מבחינתם את הסעיף, על מה שדיברו שם.
ניסן סלומינסקי: אם רוצים לעשות תכנון אחר, משהו אחר, בבקשה.
ניסן סלומינסקי: אין לו מה לענות, אנחנו צריכים להחליט.
ניסן סלומינסקי: ערן, אתם ממשיכים לסעיף האחרון של ההגרלות?
<שגית אפיק: אחד לפני אחרון, יש תיאום נקודות זיכוי.
<ליאת גרבר: עמוד 685.
<שגית אפיק: פסקה (45), תיקון סעיף 124ב, שעוסק בשיעור המס על הכנסות מהימורים, הגרלות או פרסים.
ניסן סלומינסקי: אני מציע לכולם, אל תפחדו מהסעיפים הארוכים, תפחדו תמיד מהסעיף הקצר, מה שנקרא.
ניסן סלומינסקי: רגע, לא הבנתי, הכוונה שנניח אני זוכה במפעל הפיס ב-50,000, אז אין עליי מיסים?
<ליאת גרבר: מ-60,720.
ניסן סלומינסקי: אז אני מתחיל לשלם מיסוי?
ניסן סלומינסקי: וכמה המיסוי?
ניסן סלומינסקי: הוא קבוע או שהוא עולה עם הסכום?
<ליאת גרבר: הוא קבוע.
<ליאת גרבר: אנחנו מבקשים להעלות אותו ל-30% ובמקביל להוריד את הסכום מ-60,720 ל-50,000, שזה נעשה בצו שאנחנו נרצה להביא לאישור הוועדה.
<שגית אפיק: למה להוריד את הסכום הפטור?
מיקי רוזנטל: להרוויח עוד קצת כסף.
ניסן סלומינסקי: למה לא עשיתם שמי שמרוויח 60,000 ישלם כך, ומי שמרוויח כך ישלם כך וכו'?
<ערן יעקב: בסוף רוב ההגרלות אינן בסכומים האלה, חלק גדול מההגרלות, ההגרלות הקטנות, הן עד הסכומים האלה.
<ערן יעקב: הפטור הוא פטור מתקפל כזה, זה לא שמהשקל השני מיד אתה, אלא זה שקל למעלה, שקל למטה, ככה זה היה וככה זה יהיה, שזה אומר שלא מעל 50,000 שקל מיד זה מתמסה.
<ערן יעקב: אז יורד שקל, זה נהיה 49,900 נניח, אז זה אוכל לך מהפטור לאט לאט, יש בזה הוצאות שזה לא - - -
ניסן סלומינסקי: למה אתם לא לוקחים את זה כעסק סגור?
ניסן סלומינסקי: הכוונה, אדם נניח משקיע כל ימיו במפעל הפיס, נניח כבר השקיע 80,000 שקל, אפילו יש לו הוראת קבע, השקיע 80,000 שקל, יום אחד זכה ב-60,000 או ב-65,000 שקל.
ניסן סלומינסקי: צריכים להוריד את זה ואז ההיפך.
ניסן סלומינסקי: למה לא לוקחים את זה כמשק סגור?
<ערן יעקב: אל"ף, כי זה שיעור מס ללא הוצאות וללא זה, ואני לא יכול לבדוק בדבר הזה מול האדם הפרטי על כל זכייה ולהגיד לו במה זכית בעתיד ומה זה?
<ערן יעקב: יש קושי, אפילו הייתי אומר קושי רב לעשות את זה, ואני לא בטוח שבעולם של הגרלות, שבו הרציונל המיסויי מעל סף מסוים יש לו רציונל.
<ערן יעקב: כמו שהמס הוא מס של 30%, זה לא מס שולי, אז אנחנו לא מכירים בהוצאות וכך גם אנחנו לוקחים את המס.
ניסן סלומינסקי: ניקח הפוך, לא כל ימיו.
ניסן סלומינסקי: יש הגרלה גדולה, אדם הולך וקונה נניח 10,000 כרטיסים, כמה זה עולה?
ניסן סלומינסקי: כמה עולה כרטיס?
<ערן יעקב: תלוי איזה.
ניסן סלומינסקי: של מפעל הפיס.
ניסן סלומינסקי: הוא קנה 10,000 כפול 11, זה נניח 110,000 שקל שהוא השקיע.
ניסן סלומינסקי: זכה בסוף ב-80,000 שקל.
<ערן יעקב: אדוני היושב ראש, בעולם של פרסים ושל הימורים, זה לא הכנסה והוצאה, זה מודל של פרס, הכרטיס הוא כרטיס אחד, אם מישהו בוחר להמר באופן שבו אתה אומר, אני לא בטוח, אז בסוף המס הוא מס סופי בעולם הפרסים.
אלעזר שטרן: אתה גם נהנה מההשקעה, גם כשהוא לא זכה, עד שהוא לא זכה הוא נהנה מהציפייה.
ניסן סלומינסקי: כלומר אתם לא מצרפים סכומים, אם מישהו זכה נניח ב-20,000, קנה 4 כרטיסים ובאחד זכה - - -
<ערן יעקב: לא, זה פר כרטיס.
ניסן סלומינסקי: אתם לא מחברים את הזכיות.
ניסן סלומינסקי: ערן, לא התכוונתי שתענו על זה, אבל אם עניתם, בסדר.
זבולון כלפה: ערן, יש איזה שהיא מדיניות עולמית בדבר הזה?
זבולון כלפה: איך המדינות - - -
<ערן יעקב: גם בעולם - - -
יצחק כהן: הסתייגות אפשר?
<ערן יעקב: האם בעולם ממסים פרסים?
<ערן יעקב: לדעתי כן, ממסים וגם יש מדינות כמו בארצות הברית שמחלקת את זה על פני הזמן כולל מיסוי.
<ערן יעקב: יש אפשרות למס ולבוא לקבל את זה עכשיו, יש אפשרות לדחות את זה, יש כל מיני שיטות בעולם.
יצחק כהן: אני רוצה הסתייגות, במקום 30, 60%.
<שגית אפיק: כמה הכנסות יש לכם ממס של 25%?
<ערן יעקב: 50 מיליון על ההעלאה של 5%.
<שגית אפיק: כמה זה על 25% שיש היום?
ניסן סלומינסקי: תעשי הכפלה.
ניסן סלומינסקי: אם 5% זה 50, אז 25 תכפילי ב-5.
<ערן יעקב: אני צריך לבדוק בדיוק כמה הכנסות יש.
<ערן יעקב: אבל אני אומר, אלה לא הכנסות מאוד גדולות.
<ערן יעקב: צריך לזכור שרוב הזכיות הן בסכומים קטנים, הן עד 50,000 שקל.
<ערן יעקב: רוב הזכיות.
ניסן סלומינסקי: כמה אחוז מזה הולך למטרות של חינוך ודברים כאלה?
ניסן סלומינסקי: הרי אני יודע שמפעל הפיס, יש מערכת שבונה בתי ספר וגנים וכו'.
ניסן סלומינסקי: כמה אחוז מהרווחים שיש הולך לנושא הזה?
<מאיר בינג: זה כסף שהולך לאוצר המדינה, זה כסף קטן.
<מאיר בינג: הכסף של מפעל הפיס, מההכנסות שלו הולך כסף לכיתות לימוד, אולמות ספורט וכו'.
ניסן סלומינסקי: כמה אחוז מהרווח?
<מאיר בינג: מההכנסות של מפעל הפיס?
<ערן יעקב: אני חושב שכמעט הכול הולך ל - - - יש מדיניות של החשבת הכללית, היא אחראית על זה, יש מדיניות ברורה - - -
ניסן סלומינסקי: זה הולך מכל ההימורים או רק ממפעל הפיס?
<ערן יעקב: לא, זה לא מההימור, זה ההשקעה.
<ערן יעקב: מישהו שממלא או מהמר, זה ההכנסות, הרי רוב ההכנסות לא מגיעות לעולם המס, זה רק על הזכיות, וככל שתעלה את המס על הזכיות, יהיה היסט לעבוד בשחור, יהיו הימורים לא חוקיים.
<ערן יעקב: כלומר צריך לאזן את הדבר הזה בסוף ולייצר משהו שיהיה מאוזן.
יצחק כהן: כמה כסף צבור שם היום?
<ערן יעקב: אני לא יודע.
<מאיר בינג: נבדוק ונענה לך.
אלעזר שטרן: מה ההבדל בין זה לבין מע"מ?
אלעזר שטרן: כשהבאתם את המע"מ, להעלות אותו, למה לא הבאתם את זה יחד?
<ליאת גרבר: זה שינוי חוק.
<ליאת גרבר: המע"מ היה בצו וזה שינוי חוק.
<ליאת גרבר: אנחנו כן נביא צו בעניין הסכום שפטור, שהיום עומד על 60,000 ואנחנו נוריד את זה ל-50,000, אבל שיעור המס נמצא בפקודת מס הכנסה וזה חוק שמצריך שלוש קריאות.
גילה גמליאל: שיעור המס, למה 30% ולא 35% לדוגמה, או 40%?
<ערן יעקב: הסיבה של למה לא שיעור מס יותר גבוה?
<ערן יעקב: כי אמרתי, זה סוג של מאזן בסוף ככל שתעלי את המס לשיעורים מאוד גבוהים תמצאי את עצמך בהרבה הימורים, שזה קיים כבר היום, לא חוקיים ותגדילי את הבעיה של הון שחור, של התנהלות לא באופן הזה.
<ערן יעקב: צריך לקחת את זה גם בחשבון וגם את הכסף שייצא החוצה להימורים האלה.
<ערן יעקב: אז בסוף צריך לנסות ולעשות את זה כך שהתמהיל יהיה כזה שמי שמרוויח באמת פרסים מאוד גבוהים ישלם, שמרבית ההגרלות, כמעט כל ההגרלות, הן עד הסכומים של 50,000, 60,000, זה מרבית ההגרלות ומי שבאמת קיבל הגרלה מאוד גבוהה אז שיחלוק אותה עם הציבור.
גילה גמליאל: אנחנו בעד.
<ערן יעקב: בסדר, צריך לדעת ש - - -
גילה גמליאל: 35% זה מה שיגרום לאנשים ל - - -
<ערן יעקב: זה כסף קטן, מדובר על סכומים לא גדולים.
גילה גמליאל: מה סך כל התקציבים?
<ערן יעקב: סך הכול השינוי הזה יביא כ-50 מיליון.
<ערן יעקב: ושינוי ההתנהגות שיכול להיות בעקבות זה יכול להיות גדול.
<ליאת גרבר: שאתה תסיט אותם להימורים לא חוקיים.
ניסן סלומינסקי: חבר'ה, תעברו לנושא הבא.
<ליאת גרבר: גם התחילה של הסעיף הזה היא ב-1 בינואר 2014.
<שגית אפיק: למעשה את הסעיף הזה אפשר להכניס אוטומטית, כבר מאוגוסט.
<שגית אפיק: לא חייבים לחכות לתחילת שנת המס, הוא לא שנתי, אין לו השלכה שנתית, הוא חד פעמי לגבי הגרלה, למה עשיתם אותו מתחילת שנת המס?
<שגית אפיק: הייתה סיבה?
גילה גמליאל: תראי, תוספת 50 מיליון, זה פחות 190 של האקדמאים, זה כבר - - -
<ליאת גרבר: אני חושבת שהיו שאלות של היערכות של ניכוי במקור בדוכנים.
<מאיר בינג: היו דברים עם מפעל הפיס ושרת התרבות והספורט וזה מה שהוחלט.
<ליאת גרבר: יש שאלות של ניכוי במקור, בגלל שהיום הדוכנים - - -
<ערן יעקב: הם ביקשו זמן היערכות קצר.
<ערן יעקב: הדוכנים, הם לא עושים את זה, הם עושים במרוכז, הם לא מנכים במקור, אז הם טענו שיש להם זמן היערכות כזה ואחר כדי לשנות את המערכות, אז אנחנו גם מאמינים למה שאומרים לנו.
<שגית אפיק: אנחנו נאלצים להאמין לכם.
<ערן יעקב: גם הסכום זה לא - - - זה כל הסיפור.
אלעזר שטרן: זה באמת נראה לא הגיוני, אפשר לשאול את זה עוד פעם?
אלעזר שטרן: מה, מעכשיו אנחנו מדברים על חודש היערכות, חודשיים היערכות, לשנות מספר במחשב?
ניסן סלומינסקי: טוב, ייבדק הנושא.
ניסן סלומינסקי: הנה, כאן הוועדה באה ואומרת לכם לא לוותר, להיפך, להוסיף.
ניסן סלומינסקי: זה המקור שבזכות זה נוכל להוריד 0.5% במס הכנסה.
גילה גמליאל: מהאקדמאים אפשר יהיה להוריד, לגזור, 50 מיליון שקלים.
גילה גמליאל: בתור התחלה.
<שגית אפיק: אנחנו עוברים ל-692, סעיף 41, אי תיאום נקודות זיכוי.
גילה גמליאל: בכמה כסף מדובר?
<ערן יעקב: מדובר ב-190 מיליון.
<ערן יעקב: נקודת זיכוי היום היא שוות ערך ל-218 שקלים לנקודה, המשמעות היא בעצם לא למדד, דיברנו רק על עצם המדד של הדבר הזה, לא לפגוע בנקודת הזיכוי, לא בסכום הבסיסי אלא רק בעצם המידוד, כי היות שהסכומים שקליים - - -
גילה גמליאל: אבל גם כאן מדובר עדיין בכסף.
גילה גמליאל: מדובר בכסף ריאלי שהיה אמור לעלות.
<ערן יעקב: אכן כן, בשביל זה זה מביא 190 מיליון.
גילה גמליאל: אז את מבינה איך מעמד הביניים נשחק לגמרי?
<שגית אפיק: אמרת את הסכומים?
<ערן יעקב: אמרתי 190 מיליון, אמרתי שסכום נקודת זיכוי 218 ₪.
<שגית אפיק: וכמה היה צריך להיות אם לא היו מתאמים?
<ערן יעקב: בעולם של 2% אינפלציה זה 4 שקלים.
<ערן יעקב: היא שאלה מה המשמעות של נקודת זיכוי מבחינת המדד.
<ערן יעקב: אמרתי להם שהיא עומדת על 218, על עצם המידוד, או הקפאת המידוד, המשמעות היא סביב 4 שקלים.
<ערן יעקב: זו המשמעות.
גילה גמליאל: 4 שקלים פה ו-20 שקלים כאן.
ניסן סלומינסקי: לכמה זמן?
<ליאת גרבר: לשנת 2014.
ניסן סלומינסקי: זה חלק מההסכם שהגיעו?
ניסן סלומינסקי: לא קשור לכלום?
<מאיר בינג: זה חלק מהמהלכים הכלליים.
ניסן סלומינסקי: וכמה כסף זה נותן?
<ערן יעקב: 190 מיליון.
ניסן סלומינסקי: אין לכם עוד כאלה?
ניסן סלומינסקי: היה לכם רעיון להפסיק את המידוד לזה.
ניסן סלומינסקי: וואלה, טוב, כל הכבוד.
ניסן סלומינסקי: יש סעיף תחילה או משהו?
<ליאת גרבר: זה רק בשנת 2014.
גילה גמליאל: הם רוצים לא לעדכן ב-2014.
גילה גמליאל: אבל זה רק לשנת 2014.
גילה גמליאל: אז כן אפשר לבדוק בתקציב, לחדד דברים לשנים ספציפיות.
אלעזר שטרן: בהוראת שעה.
<ערן יעקב: לא, לא.
גילה גמליאל: מה ההבדל?
<מאיר בינג: זה הבדל גדול.
<מאיר בינג: זה לא שאנחנו מעלים את המס לפרק זמן קצר, פה החוק אומר שממדדים כל 1 בינואר, ממדדים נושא זה או אחר, פה אנחנו אומרים באופן חד פעמי שלא ממדדים.
ניסן סלומינסקי: ב-2015?
<מאיר בינג: ימודד.
ניסן סלומינסקי: תיקחו גם את המדד של 2014?
<מאיר בינג: לא, לא.
ניסן סלומינסקי: בטוח שלא?
<ליאת גרבר: אחרת לא עשית כלום.
ניסן סלומינסקי: לא, אתה הרווחת משהו לשנה?
אלעזר שטרן: אבל מה שגילה אומרת, שהרעיון הזה של הוראת שעה מוצא חן בעיניה.
גילה גמליאל: לגמרי.
ניסן סלומינסקי: טוב, רבותיי, לא להאמין אבל הצלחנו לעמוד בלוח הזמנים שלנו וזה נותן תקווה טובה.
ניסן סלומינסקי: עכשיו שוב אני חוזר, חריש עמוק אנחנו נסתכל ונודיע לכם.
ניסן סלומינסקי: אני מניח, שוב, לא כהודעה פורמלית, אבל אני מניח שאנחנו חוזרים לירושלים, לעיר הקודש, גם בימי חמישי.
ניסן סלומינסקי: בכל אופן אני מזכיר שאנחנו ממשיכים הלאה את הדיונים ביום ראשון.
ניסן סלומינסקי: מאחר שמשרד האוצר עשה באמת השנה שינויים, וצריכים לשבח אותם בעניין, אז יואל גם יסביר אותם.
משה גפני: אבל יצטרכו גם לנזוף בהם.
משה גפני: גם לנזוף בהם או רק לשבח אותם?
ניסן סלומינסקי: לנזוף?
ניסן סלומינסקי: אנחנו כל הזמן נוזפים, יש חריג, מה שנקרא.
יעקב ליצמן: אדוני היושב ראש, החוק הזה רטרואקטיבי.
יעקב ליצמן: אני שואל ברצינות, איך יכול להיות רטרואקטיבי?
<שגית אפיק: זה לא רטרואקטיבי.
<יואל בריס: חבר הכנסת ליצמן, אני אסביר גם לגבי סעיף התחולה הרטרואקטיבית, הכול בעתו.
<יואל בריס: אני אתחיל קודם כל בלמקם את הדבר הזה, מה התהליך החשוב שאנחנו עושים כאן.
<יואל בריס: חוק יסוד: משק המדינה קובע שתקציב המדינה ייקבע בחוק.
<יואל בריס: המשמעות של הדבר היא שיש חוק שעובר את כל תהליכי החקיקה הרגילים בכנסת, שלוש קריאות.
<יואל בריס: למרות שרוב רובו של החוק הוא טבלאות של מספרים, טבלאות המספרים האלה קובעות את מסגרות התקציב לממשלת ישראל לשנת התקציב הרלוונטית.
<יואל בריס: זה האירוע שבו הממשלה מגיעה אל הריבון, אל הכנסת, ואומרת 'אנחנו פועלים מכוח אמון הכנסת', כך פועלת הממשלה, במסגרת זאת אנחנו מקבלים את הנחיית הכנסת לגבי התקציב שאנחנו גיבשנו במסגרת סדרי עדיפויות ותכניות הפעולה של הממשלה.
<יואל בריס: סדרי העדיפויות של הממשלה ותכניות הפעולה של הממשלה משתקפים בסופו של דבר בסדרה של מספרים, שזהו ספר התקציב.
<יואל בריס: בפתח חוק התקציב יש את מה שאנחנו קוראים החלק המילולי, שהוא למעשה מבאר, או נותן תוכן למספרים האלה.
<יואל בריס: הוא אומר מה הוא המספר הזה שמופיע בעמוד כך וכך ובטור כזה וכזה, מה המשמעות של המספר הזה, ואת זה קובע החלק המילולי של חוק התקציב.
<יואל בריס: עוד מעט אני אכנס ואקרא אותו, כפי שאנחנו עושים בשנים האחרונות, רק לפני כן אני אגיד שני חידושים שקרו השנה.
<יואל בריס: קודם כל לקחנו את חוק התקציב, לראשונה מזה שנים רבות, לפחות 20 שנה, את זה אני יודע כי זה מספר השנים שאני בשטח - - -
ראובן ריבלין: מ-84', כשהתחיל חוק ההסדרים.
<יואל בריס: יכול להיות.
<יואל בריס: אגב, בשביל הקוריוז, בהצעת חוק ההסדרים הראשונה לא תמצאו את הצעת החוק בספרי הצעות התקציב, פשוט הכניסו את כל חוק ההסדרים בתוך החלק המילולי של חוק התקציב.
<יואל בריס: אנחנו כמובן מאז לא נוהגים כך, אבל כך זה היה בשנת 85'.
<קריאה: מאז גדלנו.
ראובן ריבלין: אבל אל תדאג, כבר בחוק ההסדרים הראשון שחל הכניסו את כל הרפורמה באנרגיה ו - - -
<יואל בריס: לראשונה מאז, לפחות אני יודע על 93', אז אני הגעתי לממשלה, אבל כנראה שבאמת לראשונה מאז 84', נעשה מעבר של נוסח החוק, נעשתה בדיקה קפדנית של הנוסח, כדי שהוא יהיה באמת תואם.
<יואל בריס: הדבר השני, וזה לראשונה מאז אלפיים שנות גלות, אנחנו מדפיסים את זה במתכונת של הצעת חוק רגילה במערכת רשומות על הדפים הכחולים עם דברי הסבר.
<יואל בריס: אני, אגב, מציע, אם יורשה לי, לקרוא את דברי ההסבר, הם באמת נותנים ביאור למבנה התקציב בצורה יותר נרחבת למי שירצה להעמיק בכך.
<יואל בריס: זה באמת פרויקט גדול.
<יואל בריס: אני משבח גם את משרד המשפטים ששיתפו פעולה וגם עורך דין אלעזר במברגר, מלשכתי, בהכנת הפרויקט הזה, שעל הדרך, כשעשינו עוד כמה דברים, בלחץ זמנים לא מבוטל, נעשה גם הדבר הזה.
<יואל בריס: אני לא יודע אם להתחיל להקריא את הסעיפים, או קודם כל אני אעשה מעבר על המבנה.
<יואל בריס: סעיף 1 יהיה סעיף ההגדרות.
<יואל בריס: עוד דבר שהוא ייחודי השנה, כיוון שאנחנו מדברים בתקציב דו שנתי, אז כל סעיף בהמשך יופיע פעמיים, פעם אחת לגבי שנת 2013 ופעם לגבי שנת 2014.
<יואל בריס: אז סעיף 2 מדבר על תקציב ההוצאה לשנת 2013 וחלוקתו וסעיף 3 ידבר על שת 2014, כאשר תקציב ההוצאה למעשה קובע את תקרת ההוצאה שמותר להוציא במזומן בכל אחת מהשנים ואיך הדבר הזה מחולק כלפי מטה, לפי חוק יסודות התקציב.
<יואל בריס: זה מופיע בשלוש רמות, כל התקציב בנוי ומאושר בכנסת בשלוש רמות, רמת סעיף, שהיא כעיקרון מתייחסת למשרד ממשלתי או לנושא רוחבי, כדוגמת החזר חובות או דברים מסוג זה, מתחת לסעיף יש את תחום הפעולה, מתחת לתחום הפעולה יש את התכנית ומתחת לתכנית יש את התקנה, שזה למעשה מינהל שהוא לא בחוק הראשי, שהוא כבר נקבע בידי שר האוצר והוא מנוהל כעניין - - -
משה גפני: למה יש דפים ריקים בתקציב הזה?
<יואל בריס: עוד רגע אני אתייחס גם לזה.
<יואל בריס: זה קשור לפרויקט אחר שהוא פרויקט חריש עמוק, שהוא שינוי מבנה התקציב, שאותו יותר מתאים שיציג איל אפשטיין, אגף התקציבים, אבל על הדרך במהלך השנים האחרונות נעשה פרויקט מאוד גדול - - -
ניסן סלומינסקי: זה לא היום, לזה צריך מצגות.
<יואל בריס: נעשה פרויקט מאוד יסודי של שינוי המבנה הזה, כך שהוא יהיה אחיד בכל משרדי הממשלה ויהיה לו גם היגיון מובנה, שלא במקום אחד משהו יופיע כתקנה ובמשרד אחר משהו שהוא אנלוגי לחלוטין מופיע כתחום פעולה.
<יואל בריס: ממש לא היה סדר אחוד בכל הדברים האלה וזה הסדר שעשה אגף התקציבים, ואני מבין שהם מתכוונים להציג על זה מצגת מלאה ושונה.
<יואל בריס: סעיפים 4 ו-5 מדברים על הוצאה מותנית בהכנסה.
<יואל בריס: הוצאה מותנית בהכנסה, שוב, יש גג של ההוצאה, תקרת הוצאה לכל סעיף, אבל לצד התקרה יש עוד תנאי, הסכום הזה יכול לצאת, אל"ף, עד לסכום התקרה וזה לא יעבור, אבל חוץ מזה הוא מותנה בכך שיש הכנסה בצדה.
<יואל בריס: כאשר יש הכנסה ואנחנו עדיין מתחת לתקרה אז יש אפשרות להוציא הוצאה ואלה סעיפים 4 ו-5.
<יואל בריס: 4 מדבר על התקרה המותנית בהכנסה לגבי שנת 2013 ו-5 תקרת ההוצאה המותנית בהכנסה לשנת 2014.
ניסן סלומינסקי: זה לא סעיף מול סעיף, זה באופן כללי, לא?
<יואל בריס: יש סעיפים מוגדרים שכתוב עליהם סעיף הוצאה מותנית בהכנסה.
<יואל בריס: אז יש סעיפים מסוימים שיש בהם הוצאה מותנית בהכנסה ואלה סעיפים 4 ו-5, שאחר כך גם נקריא את פרטיהם.
<יואל בריס: כרגע אני עושה overview למבנה ואחר כך ניכנס לדברים.
<יואל בריס: סעיפים 6 ו-7 מדברים על שיא כוח אדם.
<יואל בריס: שיא כוח אדם, בניגוד למספרי התקציב שמדברים על זרם, כלומר כמה כסף אני מוציא בשנה מסוימת, שיא כוח אדם לא מדבר על זרם, אלא על מצבה, מצבת כוח האדם, מה הוא מקסימום מספר התקנים שיכול להיות בכל סעיף וסעיף.
<יואל בריס: תקני כוח אדם אלה פשוט ראשים של אנשים שעובדים בכל משרד ומשרד, בכל נושא ונושא, זה שיא כוח האדם.
<יואל בריס: שוב, סעיף 6 מתייחס ל-2013, סעיף 7 מתייחס ל-2014.
<יואל בריס: סעיף 8 מתייחס למפעלים העסקיים, גם לגבי שנת 2013, גם לגבי שנת 2014.