GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ניסן סלומינסקי: בנושא הבנת הגירעון, אנחנו נשקיע בזה דיון נפרד בו יבואו ויסבירו את זה ביתר הרחבה ולא על חשבון זמן הקיצוצים ועקרות הבית.
ניסן סלומינסקי: לכן, אני מבקש שוב, אל תתייחס כרגע לנושא.
ניסן סלומינסקי: אנחנו נזמין אותך בנפרד.
<משה בר סימנטוב: אמרנו שהגירעון הוא מבני והיושב ראש אמר שהוא יקדיש לזה דיון נפרד.
<משה בר סימנטוב: אני לא פוחד לומר שום נתון שאני יודע.
ניסן סלומינסקי: אמרתי שאני אשקיע את הזמן כי ידעתי את המשמעות.
ניסן סלומינסקי: לא רציתם לשמוע בקולי, הרגנו עשר דקות או רבע שעה.
יעקב ליצמן: אתה מגבה את האוצר.
ניסן סלומינסקי: אני לא מגבה אף אחד.
יעקב ליצמן: זה לא יפה מה שאתה עושה.
יעקב ליצמן: אתה מייצג אותנו.
יעקב ליצמן: אתה היושב ראש ואתה צריך להבין שחברי כנסת כאן מכל סיעות הבית, קואליציה ואופוזיציה, דורשים תשובה ואתה לא נותן לאוצר לענות ואתה מגבה אותו שלא ייתן תשובה.
יעקב ליצמן: אנחנו רוצים לדעת כמה היה הגירעון ב-2009.
יעקב ליצמן: אפשר לדעת את זה או לא?
ניסן סלומינסקי: תודה רבה ליצמן.
<משה בר סימנטוב: אני מבקש שיגידו לי את הנתון כדי שאני לא אטעה אתכם.
<משה בר סימנטוב: אני לא אטעה אתכם בשום דבר.
<משה בר סימנטוב: הגירעון הוא מבני וכמו שאמרת, אתה תקדיש לנושא הזה דיון.
<משה בר סימנטוב: לגבי השאלה שעלתה בנוגע למס היסף.
<משה בר סימנטוב: אנחנו נקבע מנגנון שיעשה דרך מס הכנסה באמצעות המעסיק כדי שלא לגרום למצב שבו כל הורה יצטרך ללכת למוסד לביטוח לאומי כדי לדווח על ילדיו.
<משה בר סימנטוב: הקצבה תמשיך ותינתן באופן אוטומטי לכלל האוכלוסייה ברמה אוניברסלית ואת הגריעה של הקצבה ממקבלי מס יסף נעשה דרך מס הכנסה.
<משה בר סימנטוב: אנחנו רוצים לתאם את המנגנון עם המוסד לביטוח לאומי וכך ייעשה במטרה לא להביא כאן נטל בירוקרטי.
מרב מיכאלי: כן, אבל הביטוח לאומי אומר חד משמעית שזה עצמו יעלה כסף.
<משה בר סימנטוב: זה לא יעלה כסף.
<משה בר סימנטוב: זה לא אמור לעלות.
מרב מיכאלי: כדי לעשות את התיאומים האלה.
<קריאה: כמה ירוויחו מזה?
מרב מיכאלי: זה לא משנה כי זה התקדים.
מרב מיכאלי: מה זה משנה כמה ירוויחו?
מרב מיכאלי: יכול להיות שהמערכת תעלה יותר כסף ממה שזה יכניס, אבל זה ייתן את התקדים.
אורלי לוי אבקסיס: אתה עושה תקדים כשאין לך ברירות.
ניסן סלומינסקי: אני מבקש, משה, שתעביר לנו כמה שיותר מהר את הדברים שהסברת, שמצד אחד מקצצים כאן אבל מצד שני יש תוספות שהן אפילו יותר גבוהות מזה בתחומים האחרים.
ניסן סלומינסקי: אם תוכל לעשות לנו את הטבלה הזאת ולהעביר לנו.
יצחק כהן: ולוחות זמנים.
ראובן ריבלין: והאם זה כולל את אלה שמקצצים להם.
יצחק כהן: לוחות זמנים.
יצחק כהן: מתי מקצצים ומתי התוספות.
ניסן סלומינסקי: הוא אומר שחלק מהתוספות כבר ניתנו.
<משה בר סימנטוב: נתנו קודם.
מיקי רוזנטל: כמה יתווספו לפי תחזית האוצר.
יעקב ליצמן: על הגירעון נקבל תשובה?
ניסן סלומינסקי: נקדיש לכך דיון מיוחד.
יעקב ליצמן: אדוני, אני רוצה להגיד לך שאני מציע לחבריי מהאופוזיציה שעד שאנחנו לא נקבל את הנתון הזה, לא רק שלא נצביע אלא שאני חושב שצריך להחרים את הוועדה.
ניסן סלומינסקי: להחרים את הוועדה, זה סיפור נפרד.
יעקב ליצמן: לא יכול להיות שאתה תגבה את הפקידים ואתה לא נותן להם לתת לנו את מה שדרוש לנו לדיונים כאן.
יעקב ליצמן: לי דרוש לדיון כאן ואני רוצה להבין על מה דיברתי ארבע שנים ועל מה אני מדבר היום.
יעקב ליצמן: אתה לא מאפשר להם לתת לנו את הנתון הזה ואז איך אתה רוצה שאני אשב כאן בעוד דיון?
אורלי לוי אבקסיס: שטייניץ אמר לי שהיה 5.2 אבל הצפי היה ללמעלה משש.
יעקב ליצמן: מה שהוא אמר לך, אני לא יודע.
אורלי לוי אבקסיס: בתחילת הקדנציה היה שש ונגמר ב-5.2.
יעקב ליצמן: אני צריך את זה לפרוטוקול.
יצחק כהן: וכמה אבטלה הייתה.
ניסן סלומינסקי: ליצמן, לדברים שאתה אומר, ההבדל בין שנינו הוא שאני רוצה לשמוע את כולם.
ניסן סלומינסקי: שמענו גם את מי שדיברה כי היה חשוב לי לדעת מה התנועה לזכויות האזרח אומרת ומה כל אחד אומר, כי אם אני רוצה לגבש את העמדה שלי, אני צריך לשמוע את כולם ולתת לכל אחד את הזכות לדבר.
ניסן סלומינסקי: בניגוד למה שאתה אומר, שיש לך כבר דעה ברורה.
יצחק כהן: הדעה שלי היא כמו הדעה שלך.
יצחק כהן: איך אני יודע להצביע אם אני לא יודע אם אומרים לי את האמת?
יצחק כהן: האם ב-2009 היה 5.2?
ניסן סלומינסקי: תן לי בבקשה לסיים את דבריי.
ניסן סלומינסקי: אני אומר שמה שאנחנו מנסים לעשות בוועדה, שכל אחד, אחרי שהוא מביע את עמדתו, מנסה לשמוע את השני כדי להבין, כדי שנוכל בסוף להתלכד למשהו, או כן או לא.
ניסן סלומינסקי: הדרך הכי פשוטה היא תמיד הפוכה, אוקיי, זה אמר וזה אמר ולכל אחד יש את הדעה מראש ונעשה הצבעה.
ניסן סלומינסקי: לא זה מה שאני רוצה להוביל, אבל מה אני יכול לעשות?
ניסן סלומינסקי: אני כן רוצה לשמוע את כולם.
ניסן סלומינסקי: הנושא של הגירעון.
ניסן סלומינסקי: הנושא הזה של גירעון הוא לא רלוונטי דווקא לעכשיו אלא הוא רלוונטי לכל הנושאים כולם.
יעקב ליצמן: גם לעכשיו.
ניסן סלומינסקי: גם לעכשיו אבל לכל הנושאים כולם.
זהבה גלאון: תקיים מחר ישיבה בה ידווח על הגירעון.
ניסן סלומינסקי: לא לדווח.
ניסן סלומינסקי: אני רוצה שהוא יסביר.
ניסן סלומינסקי: יש סוגים שונים של גירעון ולכן כשאת לוחצת אותי להתחיל עם עקרות בית ---
זהבה גלאון: לא, אל תתחיל.
זהבה גלאון: אני רוצה לבקש ממך לא להתחיל.
ניסן סלומינסקי: אמרתי מראש, נעשה על הנושא הזה דיון, נבין אותו ולא רק את המספרים אלא מה המשמעות ואז כל אחד יחליט מה שהוא רוצה.
ניסן סלומינסקי: אי אפשר להעמיס דבר בעוד דבר רק כדי שזה יעכב וכולי.
זהבה גלאון: הערה לסדר, אדוני.
ניסן סלומינסקי: הוא יעשה לנו את הטבלה שביקשנו כדי שנוכל לראות את הדברים ואז אורלי תוכל גם לבדוק אם זה אמיתי או אם זה שקר וכולי וכולי.
יעקב ליצמן: הוא לא משקר.
ניסן סלומינסקי: האשימו אותו גם בשקר.
אורלי לוי אבקסיס: הוא לא נתן תשובה.
אורלי לוי אבקסיס: אי אפשר להאשים בשקר.
ניסן סלומינסקי: את הקראת ואמרת שמשקרים.
אורלי לוי אבקסיס: הוא כתב את עמוד 722 בספר התקציב.
ניסן סלומינסקי: הוא האוצר.
משה גפני: לא האשמנו אותו בשקר.
ניסן סלומינסקי: נשאלו כאן כמה שאלות עליהן לא נתת תשובה.
<משה בר סימנטוב: מיסוי קצבאות ילדים.
ראובן ריבלין: תגיד לי, האם הצורך לקצץ כרגע בסעיף הזה, בקצבאות ילדים, נובע מנושא רעיוני, נושא עקרוני של החברה בישראל או האם הוא בעיה תקציבית?
זהבה גלאון: הראשון.
ניסן סלומינסקי: זאת השאלה שהתחילה את הדיון.
ראובן ריבלין: כי ה-5,2 של 2009 לא משנה בכלל.
ראובן ריבלין: האם עוד מעט יחזור היצוא שלנו, העולם יתאושש ונקבל עוד שלושים אחוזים מס, אז לא צריך לקצץ.
ראובן ריבלין: אם מקצצים בלי שום קשר, אנחנו רוצים לדעת.
ניסן סלומינסקי: תענה רק על מה ששאלו לגבי המיסוי.
ראובן ריבלין: זאת שאלה ששאל גם שטרן, גם זבולון וגם אני.
זהבה גלאון: ואז אני רוצה בקשה לסדר.
<משה בר סימנטוב: אני אבדוק עבור הוועדה נתון מוסמך ולא נתון מעומעם שיש לי בזיכרון לגבי התקבולים שיהיו למדינה בעקבות מיסוי קצבאות ילדים.
<משה בר סימנטוב: אנחנו נבדוק ונביא את הנתונים בפניכם.
גילה גמליאל: משה, אין לי ספק שאתה באמת מתכוון לזה.
גילה גמליאל: השאלה היא מי מהוועדה מקפיד על כך שהאינפורמציה שהוא מדבר עליה באמת תגיע לכאן, לוועדה.
גילה גמליאל: באחריות מי זה?
<משה בר סימנטוב: כל אינפורמציה שאני התחייבתי להעביר לכם, אני מעביר.
ניסן סלומינסקי: לא נצביע לפני שאנחנו מקבלים את מה שביקשנו.
גילה גמליאל: היועצת המשפטית כותבת הערה?
ניסן סלומינסקי: גם הוא רושם את זה.
גילה גמליאל: ההערה אומרת שטרם ההצבעה בנושא, אנחנו צריכים לקבל את הנתונים עליהם מדבר נציג האוצר.
ניסן סלומינסקי: שאני ביקשתי.
ניסן סלומינסקי: תקבלו את כל הנתונים.
ניסן סלומינסקי: אני לא רוצה לומר מספר מהזיכרון לגבי ההכנסות שיש למדינה ממיסוי קצבאות ילדים.
ניסן סלומינסקי: כן הייתה מחשבה לשמור על התפיסה האוניברסלית של קצבאות הילדים לכלל האוכלוסייה והסיבה שבחרנו באמת במס היסף כעוגן ממנו לא יקבלו קצבאות ילדים היא כי מכל עוגן אחר אפשר בקלות לרדת ולרדת ואפשר לבוא ולומר למה לא ניקח מארבעים אלף ועשרים אלף ו-15 אלף או מ-10,000.
ניסן סלומינסקי: העוגן של מס יסף הוא עוגן שיש בו גם את הסימבוליות.
אורלי לוי אבקסיס: גם כסף לילדים הוא בביטוח הלאומי.
אורלי לוי אבקסיס: גם כסף ילדים הוא קצבה של הביטוח הלאומי.
<משה בר סימנטוב: בוועדה מקבילה, בוועדת העבודה והרווחה, מדובר על הורדת הסף להטבות.
<משה בר סימנטוב: מדובר על הורדת התקרה לחסכון פנסיוני וזה שקול הרבה יותר מכל מס יסף אחר שנטיל.
<משה בר סימנטוב: אין כאן מדיניות של איפה ואיפה.
יעקב ליצמן: למה לא עשית את זה גם בדברים אחרים?
<משה בר סימנטוב: כי נבחרה הדרך הזאת .
אורלי לוי אבקסיס: השינוי הזה בגינו אנחנו שוברים את האוניברסליות ---
ניסן סלומינסקי: שאלו אותו קודם שאלה לגבי המיסוי.
<משה בר סימנטוב: אני אומר שאני אעביר לוועדה את המספר של ההכנסה.
<משה בר סימנטוב: אני אומר שהרעיון שהיה, היה כן לשמור על האוניברסליות של קצבאות הילדים ככל הניתן.
אורלי לוי אבקסיס: בשם מס היסף הזה אנחנו שברנו את עיקרון האוניברסליות.
אורלי לוי אבקסיס: כמה זה יוסיף לקופת המדינה?
אורלי לוי אבקסיס: כמה עלה לנו לשבור את האוניברסליות?
אורלי לוי אבקסיס: כמה זה עלה לקופת המדינה?
אורלי לוי אבקסיס: כמה זה יכניס?
<משה בר סימנטוב: אני אעביר לכם את הנתונים.
אורלי לוי אבקסיס: מרכז המחקר של הכנסת, שהוא חותך בדברים האלו, קובע לגבי העלויות וההכנסות – עשרה מיליון שקלים.
אורלי לוי אבקסיס: בשביל עשרה מיליון שקלים שברנו את האוניברסליות שבבסיס הרעיון של כסף ילדים.
מרב מיכאלי: וזה לפני הקיזוז.
אורלי לוי אבקסיס: זה שווה?
ניסן סלומינסקי: אורלי, אם שמעת כאן, היו הרבה חברי כנסת שהלכו בכיוון ---
מיקי רוזנטל: זה מס שפתיים.
מרב מיכאלי: אני לא מבינה למה הנתונים האלה לא מגיעים לדיון מראש.
אורלי לוי אבקסיס: כי האוצר לא עשה את הבדיקה הזאת.
אורלי לוי אבקסיס: מרכז המחקר עשה את הבדיקה.
אורלי לוי אבקסיס: הם אפילו לא נעזרו בנתונים של מרכז המחקר כדי לקבוע איזה סדר עדיפויות ותקציב ראוי ואחראי.
אורלי לוי אבקסיס: היום אנחנו מגלים שיש שבירת האוניברסליות בבסיס של הרעיון של ביטוח דמי ילדים והסכום הוא עשרה מיליון.
אורלי לוי אבקסיס: האם היה שווה לנו לעשות את זה או שזה כדי להראות שהנה, לקחנו משהו מהעשירים?
ניסן סלומינסקי: אורלי, תודה רבה.
ניסן סלומינסקי: אורלי, את בכלל לא מתייחסת והבעיה שאת גם לא שומעת את חברי הכנסת.
ניסן סלומינסקי: היו כאן הרבה חברי כנסת שהציעו במקום ליישר שם, לרדת עוד כמה רמות וגם שם לעשות.
ניסן סלומינסקי: כלומר, הם כן ניסו לשבור את זה ולרדת עוד יותר.
ניסן סלומינסקי: אל תתפסי את זה למעלה.
אורלי לוי אבקסיס: האוצר עשה איזשהו מהלך שמשנה תפיסות עולם ואני שואלת כמה זה היה שווה.
אורלי לוי אבקסיס: למה הם לא הלכו למרכז המחקר של הכנסת?
גילה גמליאל: קצבאות ילדים זה לא מדד פיננסי.
גילה גמליאל: זה לא עניין של עשירים או עניים.
גילה גמליאל: אם מדובר בעשרה מיליון שקלים, זאת שאלה שבאמת כדאי לבחון אותה.
ניסן סלומינסקי: כן, אבל אמרתי שהיו כאן חברי כנסת שמציעים להוריד עוד יותר.
גילה גמליאל: אלעזר שאל, לא כהבעת דעה.
ניסן סלומינסקי: אנחנו נעשה שני דברים, חוץ מהצעה לסדר של זהבה.
ניסן סלומינסקי: מצד אחד אנחנו נקרא עכשיו את הסעיף ומצד שני, אנחנו נקבל את התשובות שביקשתי מהאוצר ואני מניח שיהיה איזשהו פרק זמן נוסף שאנחנו נקיים בנושא הזה דיון, גם בזה וגם בנושא של הבנת הגירעון.
ניסן סלומינסקי: אחרי שזהבה תאמר את מה שהיא תאמר, אנחנו נקרא את הסעיף.
ניסן סלומינסקי: אני מניח שכל הדברים שנאמרו כבר לא יצטרכו להיאמר שוב אלא רק מי שירצה, יוכל לומר הסתייגויות בנושא.
זהבה גלאון: אדוני, אני מאוד מודה לך.
זהבה גלאון: כיוון שאני חייבת לצאת ואני יודעת שיש כאן חברי כנסת נוספים שחייבים לצאת כי הארכנו, כך שהסוגיה של עקרות הבית תהיה לא ב-11:30 כפי שהיה כתוב אלא אולי ב-12:00.
זהבה גלאון: אני רוצה לבקש ממך שאת הנושא של עקרות הבית תדחה לפעם אחרת כי לדעתי מה שהיה כאן עכשיו, זאת רק הקדמה למה שיהיה בסוגיית עקרות הבית.
משה גפני: משל.
זהבה גלאון: משל, תודה.
זהבה גלאון: כיוון שיש כאן קבוצה גדולה שלא יכולה להשתתף בדיון, אני אעריך מאוד אם תסכים לדחות את הדיון ליום אחר.
ניסן סלומינסקי: בנייר שלי לא כתבתי שעות.
זהבה גלאון: כתוב ב-11:30 עקרות בית.
זהבה גלאון: נודה לך אם תוכל להיענות לבקשתנו.
ניסן סלומינסקי: אני לא בטוח כי אנחנו מוכרחים להתקדם.
משה גפני: היא שואלת בנימוס.
ניסן סלומינסקי: היא שאלה בנימוס.
גילה גמליאל: יש עוד הרבה נושאים על סדר היום.
זהבה גלאון: תגלגל את שאר הנושאים ותדחה את הדיון בעקרות הבית למועד אחר.
ניסן סלומינסקי: כמו שאמרתי, לא תתקיים הצבעה.
זהבה גלאון: יש לי מה להגיד בדיון.
ניסן סלומינסקי: אמרתי שהישיבות יהיו עד 4:00.
גילה גמליאל: אבל הישיבות לא עומדות בסטנדרט של ניהול ישיבות.
ניסן סלומינסקי: מי שלא מעמיד את הסטנדרט, זה אנחנו.
זהבה גלאון: אנחנו מנהלים כאן דיון מקיף.
ניסן סלומינסקי: אין לי טענות, אבל אתם אומרים שני דברים סותרים.
ניסן סלומינסקי: מיקי, אתה אומר דבר סותר ממנה.
ניסן סלומינסקי: אני נתתי את הזמן אבל אני לא רוצה שבגלל זה לא נוכל לדון בנושאים אחרים.
יצחק כהן: אולי יהיו הצבעות ואחרי כן נדבר?
זהבה גלאון: אדוני, אני חוזרת ומבקשת.
ניסן סלומינסקי: רבותיי, שכל אחד יסתכל בנייר הלבן שבפניו.
גילה גמליאל: אדוני היושב ראש, אנחנו מאוד נעריך אם תיענה לבקשתנו.
גילה גמליאל: זה באמת מאוד חשוב לנו.
ניסן סלומינסקי: אני אשקול את זה.
זהבה גלאון: אני מקווה שתשקול את זה בחיוב, אדוני.
<שמרית גיטלין שקד: פרק ז', ביטוח לאומי, עמוד 722.
גילה גמליאל: ניסן, ראש עיריית אילת בא במיוחד ויש לו טיסה חזור.
גילה גמליאל: לא עומדים בזמנים.
ניסן סלומינסקי: הוא בא לדאוג לעקרות הבית?
גילה גמליאל: לא, יש לו דיון.
גילה גמליאל: צריך לעמוד בזמנים.
ניסן סלומינסקי: נגיד את זה לעצמנו.
גילה גמליאל: כדאי מלכתחילה לא לקבוע כל כך הרבה נושאים כבדי משקל באותו יום ברף מינימלי של זמנים.
ניסן סלומינסקי: רוצים הפסקת צהרים, לא רוצים לעבוד ביום שישי, לא רוצים לעבוד במוצאי שבת.
מיכל בירן: ניסן, אנחנו במדינת ישראל.
מיכל בירן: לעובדים שלך מגיעה הפסקת צהרים.
<שמרית גיטלין שקד: פרק ז': ביטוח לאומי 56.
<שמרית גיטלין שקד: תיקון חוק הביטוח הלאומי בחוק הביטוח הלאומי (נוסח משולב), התשנ"ה-1995 (בפרק זה – חוק ביטוח הלאומי) – (1) בסעיף 1, בהגדרה "הסכום הבסיסי" - (א) בפסקה (2), הקטע החל במלים "למעט קצבה" עד המלים "של ההורה" – יימחק, ובמקום "144 שקלים חדשים" יבוא "140 שקלים חדשים".
<שמרית גיטלין שקד: (ב) פסקה (2א) – תימחק.
<שמרית גיטלין שקד: חוק הביטוח הלאומי קובע מהו הסכום הבסיסי לעניין גמלאות שונות המשולמות לפי חוק ביטוח לאומי.
<שמרית גיטלין שקד: לעניין קצבאות הילדים, החוק מבחין – זה תיקון שהתקבל לפני כמה שנים בוועדה – בעד הילד הראשון, החמישי ואילך מקבלים - - -
יעקב ליצמן: מה הסכום של 144?
<שמרית גיטלין שקד: היום 175.
יעקב ליצמן: לא, קודם.
<שמרית גיטלין שקד: 144, כי זה לא עודכן.
<שמרית גיטלין שקד: היום זה כבר מעודכן והסכום הוא 175.
<שמרית גיטלין שקד: הילד הראשון, החמישי ואילך, ילדים שנולדו מ-2003 והלאה, הסכום היום הוא 175.
<שמרית גיטלין שקד: לעניין קצבת ילדים המשתלמת בעד ילד שני, שלישי ורביעי, נקבע סכום בסיסי בחוק – 259 אבל הסכום המעודכן היום הוא 263.
אורלי לוי אבקסיס: ואת כל זה אנחנו הולכים לשנות.
<שמרית גיטלין שקד: בדיוק.
<שמרית גיטלין שקד: מוצע לתקן את זה כך שהסכום הבסיסי לגבי כלל קצבאות הילדים יעמוד על סך 140 שקלים.
אורלי לוי אבקסיס: מהילד הראשון ועד בכלל, ולא משנה מתי הוא נולד.
<שמרית גיטלין שקד: נכון.
<שמרית גיטלין שקד: זאת ההצעה.
יעקב ליצמן: מתי אנחנו עושים הסתייגויות?
ניסן סלומינסקי: אפשר לעשות עכשיו הסתייגויות ואפשר להגיש גם בהמשך.
ניסן סלומינסקי: אני אומר, אנחנו לא חוטפים ואפשר להגיש הסתייגויות גם בהמשך.
ניסן סלומינסקי: אפשר עכשיו ואפשר גם בכתב.
<שמרית גיטלין שקד: אבל צריך לנמק אותן בהצבעות.
ניסן סלומינסקי: ינמק עכשיו.
ניסן סלומינסקי: אם למישהו תהיה עוד הסתייגות, יתעורר בלילה, אפשר להגיש.
משה גפני: עם כל הכבוד, אתה מגיע להצבעות ויהיו לי הסתייגויות.
משה גפני: יצטרכו להצביע על ההסתייגויות.
ניסן סלומינסקי: לכן אני אומר שתציע את ההסתייגויות עכשיו.
משה גפני: חשבתי שאתה הולך להצביע.
אורלי לוי אבקסיס: עכשיו נפתחה רשימת ההסתייגויות והיא תסתיים רק בסוף הדיונים, נכון?
משה גפני: אם אתה מצביע, אני קורא לזהבה גלאון לחזור.
<שמרית גיטלין שקד: (ג) בסיפה שתחילתה במלים "הסכום הבסיסי יעודכן כמפורט להלן" - (1) בפסקה (29, הקטע החל במלים "בעד הילד" עד המלים "של ההורה" – יימחק.
<שמרית גיטלין שקד: (2) בפסקה (3), הקטע החל במלים "בעד הילד" עד המלים "של ההורה" – יימחק, ובמקום "משנת 2013" יבוא "משנת 2015".
יעקב ליצמן: תסבירי.
<שמרית גיטלין שקד: בהגדרה הסכום הבסיסי, נקבע מנגנון איך מעדכנים את הסכום הבסיסי.
<שמרית גיטלין שקד: לפי ההוראות הקיימות היום בחוק, הקצבה הייתה אמורה להתעדכן ב-1 בינואר 2014 בהתאם לשיעור עלייתה מדד בשנת 2013.
יעקב ליצמן: זה רק על העדכון.
<שמרית גיטלין שקד: זה על העדכון.
אראל מרגלית: כלומר, מ-175 להתעדכן במדד.
<שמרית גיטלין שקד: מה שמציעים לקבוע כאן זה שקצבת הילדים לא תתעדכן ב-1 בינואר 2014 אלא רק ב-1 בינואר 2015 לפי שיעור עליית המדד בשנת הכספים 2014.
<שמרית גיטלין שקד: לא יהיה פיצוי.
אורלי לוי אבקסיס: זאת אומרת, התקנה הזאת מתה.
מיקי רוזנטל: אנחנו מסתייגים.
יעקב ליצמן: גם אני וגם ש"ס.
מיקי רוזנטל: המשמעות של הדבר הזה היא קיצוץ נוסף ואנחנו מסתייגים מהדבר הזה.
<שמרית גיטלין שקד: לגבי אי עדכון קצבאות הילדים?
מיקי רוזנטל: כל הסיעה.
יצחק כהן: יהדות התורה, מפלגת העבודה, מרצ, כל הקבוצה.
מיקי רוזנטל: גם הליכוד מסתייג מזה?
<שמרית גיטלין שקד: כרגע אני רושמת ש"ס, יהדות התורה, מרצ.
<שמרית גיטלין שקד: אני צריכה נציגים.
יצחק כהן: תקבלי חתימות.
יצחק כהן: גם העבודה.
מיקי רוזנטל: והליכוד, מה אתכם?
מיקי רוזנטל: מסתייגים?
אורלי לוי אבקסיס: אני מסתייגת.
<שמרית גיטלין שקד: לבטל את הסעיף שאומר שהקצבאות לא יעודכנו ב-2014.
יצחק כהן: יותר קל, חוץ מיש עתיד – כולם.
<שמרית גיטלין שקד: אני צריכה נציגים של הסיעות.
יצחק כהן: תקבלי חתימות של כולם.
אורלי לוי אבקסיס: אם אין הצבעות, למה אנחנו עושים עכשיו את ההקראה?
<שמרית גיטלין שקד: זה הנוהג בוועדת הכספים.
אורלי לוי אבקסיס: בעצם כאילו אנחנו סוגרים כאן את הגולל על כל הדיונים.
אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה להסתייג מזה.
מיקי רוזנטל: אני כל הזמן אומר את זה.
אורלי לוי אבקסיס: ואם בהמשך הדיונים אנחנו נגלה עוד כמה דברים, מה נעשה אז?
אורלי לוי אבקסיס: לדעתי יש כאן חוסר בהליך תקין.
אורלי לוי אבקסיס: אם אנחנו עושים עכשיו הקראה, מה הטעם בהמשך דיונים?
אורלי לוי אבקסיס: בהמשך דיונים יכולות לעלות עוד סוגיות עליהן נרצה להסתייג.
ניסן סלומינסקי: אז תוכלי להסתייג.
אורלי לוי אבקסיס: אבל אני חושבת שיש כאן בעיה בעצם ההקראה.
ניסן סלומינסקי: שמעתי את מה שאת חושבת.
ניסן סלומינסקי: נמשיך הלאה בנושא.
ניסן סלומינסקי: יש לנו תמיד אפשרות, וכך אנחנו עובדים, ומעולם לא נמנע מישהו לומר, מעולם לא נמנע ממישהו להגיש הסתייגות.
ניסן סלומינסקי: אנחנו תמיד מתלכדים למשהו.
<שמרית גיטלין שקד: בסעיף 66, יש שינוי נוסח שסוכם על הלשכה המשפטית של משרד האוצר.
<שמרית גיטלין שקד: זה ניסוח בלבד.
<שמרית גיטלין שקד: (2) בסעיף 66, אחרי "הורה מבוטח" בסופו יבוא "למעט מבוטח שיש לו הכנסה החייבת במס נוסף כמשמעותה בסעיף 121ב לפקודת מס הכנסה.
יצחק כהן: מה הכוונה?
אורלי לוי אבקסיס: אלה עם ההכנסה הגבוהה .
<שמרית גיטלין שקד: סעיף 66 קובע היום שכל הורה מבוטח זכאי לקצבת ילדים חודשית לפי פרק זה בעד כל ילד.
<שמרית גיטלין שקד: המשמעות היא – זה מה שקראו חברי הכנסת ביטול עיקרון האוניברסליות – שמוצע תיקון לפיו לא תהיה זכאות לקצבת הילדים להורה מבוטח שיש לו הכנסה החייבת במס נוסף.
מיקי רוזנטל: אנחנו כמובן מסתייגים.
יצחק כהן: כולל אורלי וגילה.
<שמרית גיטלין שקד: שכל הסעיף יימחק?
אורלי לוי אבקסיס: כמה אנשים ייכנסו למעגל התעסוקה כאשר היום אנחנו בתעסוקה מלאה, מה שלא היה אז, ב-2009.
אורלי לוי אבקסיס: זאת אומרת שגם אם הם ירצו לצאת לעבוד, אין לנו מה לספק להם וגם ההכשרות המקצועיות מצטמצמות, מה שאומר שאנחנו סתם עושים עבודה בעיניים.
אראל מרגלית: חוץ מכל ההסתייגויות הספציפיות, אנחנו מסתייגים בכלל על קיצוץ הקצבאות.
<שמרית גיטלין שקד: למחוק את כל הפרק.
יצחק כהן: כל הפרק.
<שמרית גיטלין שקד: (3) בסעיף 68 – (א) סעיף קטן (ב) – בטל.
יעקב ליצמן: מה המשמעות?
<שמרית גיטלין שקד: אני מסבירה.
<שמרית גיטלין שקד: סעיף 68(ב) לחוק הביטוח הלאומי קובע הוראות מיוחדות לעניין סכום קצבת הילדים, לילד השלישי ואילך, לילדים שנולדו לפני 1 ביוני 2003.
<שמרית גיטלין שקד: מכיוון שהיה להם קיצוץ מאוד גדול בקצבאות הילדים, ההפחתה לגביהם הייתה, השאירו להם עדיין קצבאות באופן יחסיי יותר גדולות.
<שמרית גיטלין שקד: הילד השלישי היום מקבל 295 שקלים, הילד הרביעי מקבל 459 שקלים, הילד החמישי ואילך מקבל 389 שקלים.
<שמרית גיטלין שקד: לגבי כולם מוצע לקבוע שיהיה סכום אחיד של 140 שקלים.
יצחק כהן: כמה המכה תהיה עכשיו?
אראל מרגלית: אנחנו מסתייגים.
יצחק כהן: עכשיו בכלל זה רצח עם.
ניסן סלומינסקי: המכה היא קשה.
ניסן סלומינסקי: אין ויכוח.
יצחק כהן: קשה מאוד.
<שמרית גיטלין שקד: (ב) בסעיף קטן (ג), במקום "כאמור בסעיפים קטנים (א) ו-(ב)" יבוא "כאמור בסעיף קטן (א)".
<שמרית גיטלין שקד: זה תיקון טכני שנובע מביטול סעיף קטן (ב).
אראל מרגלית: קשה לי לעקוב אחריך.
אראל מרגלית: אני לא יודע מה זה סעיף קטן (ב).
<שמרית גיטלין שקד: סעיף 68(ב) קבע הוראות מיוחדות לעניין ילדים שנולדו לפני 2003.
<שמרית גיטלין שקד: התיקון בסעיף קטן (ג) הוא תיקון טכני.
<שמרית גיטלין שקד: מכיוון שביטלו את הסעיף, יש סעיף אחר שמפנה אליו, אז אין צורך להפנות אליו.
<שמרית גיטלין שקד: אנחנו קוראים לזה תיקון טכני.
<שמרית גיטלין שקד: (ג) סעיפים קטנים (ד) עד (יא) – בטלים.
יצחק כהן: אנחנו רוצים לבטל את הסעיף הזה.
<שמרית גיטלין שקד: מדובר בסעיפים שנחקקו במסגרת חוק ההסדרים לשנים 2009 ו-2010.
<שמרית גיטלין שקד: כלומר, סעיפים שמשרד האוצר הביא בתכנית הכלכלית של 2009 ו-2010.
<שמרית גיטלין שקד: הסעיפים האלה היום קובעים הפחתת קצבאות לילדים שלא חוסנו בהתאם לתכנית החיסונים שפרסם מנכ"ל משרד הבריאות.
<שמרית גיטלין שקד: אנחנו נציין רק שעדאללה וכן גופים נוספים, המועצה לשלום הילד וגופים אחרים, עתרו כנגד התיקון לחוק והחודש ניתן פסק דין של בית המשפט בעתירות האלה ובית המשפט העליון קבע שהסעיפים הם חוקתיים.
<יצחק קדמן: הוא קבע את זה כי המדינה הציגה את הקיצוץ כתוספת שנשללה ולא כקיצוץ.
<יצחק קדמן: עכשיו התוספת לא קיימת יותר.
<משה בר סימנטוב: זה לא נכון, אבל זה לא רלוונטי.
<שמרית גיטלין שקד: אני רק אומרת שבית המשפט קבע שהסעיפים חוקתיים.
<יצחק קדמן: הסעיף הזה מצוין.
<יצחק קדמן: אני מברך את שר האוצר שמוריד את השוט הזה לקצץ את קצבת ילדים.
יצחק כהן: אנחנו לא מסתייגים.
<יצחק קדמן: צריך לחסן.
<יצחק קדמן: לא צריך להעניש מישהו בגין ההתנהגות של ההורים שלו.
<יצחק קדמן: לכן אני אומר, על זה אנחנו מברכים.
<שמרית גיטלין שקד: את הסעיפים האלה, כרגע מוצע לבטל.
<שמרית גיטלין שקד: פסקה (10) בעמוד 732.
<שמרית גיטלין שקד: (10) סעיף 384ב – בטל.
גילה גמליאל: צריך להעביר חוק שצריך לקרוא גם את דברי ההסבר.
<שמרית גיטלין שקד: סעיף 384ב לחוק הביטוח הלאומי קובע שמשרד הבריאות יעביר למוסד לביטוח לאומי את הפרטים של הילדים שלא חוסנו בהתאם לנדרש בתכנית החיסונים.
<שמרית גיטלין שקד: זה בעצם היה חלק מהמכלול של הפחתת קצבאות ילדים לילדים שלא חוסנו.
גילה גמליאל: זאת הצעה מצוינת לטעמי.
גילה גמליאל: צריך גם לברך אותם.
מיקי רוזנטל: אין הסתייגות.
מיקי רוזנטל: אנחנו תומכים.
יצחק כהן: סוף כל סוף יש הסכמה.
<שמרית גיטלין שקד: עכשיו אנחנו עוברים להוראת תחילה ותחולה.
<שמרית גיטלין שקד: 59.
<שמרית גיטלין שקד: תחילה ותחולה (א) סעיף 1 לחוק הביטוח הלאומי כנוסחו בסעיף 56(1) לחוק זה יחול לעניין קצבת ילדים המשתלמת בעד יום תחילתו של חוק זה.
<שמרית גיטלין שקד: בסעיף זה – יום התחילה ואילך.
מרב מיכאלי: מה זה יום התחילה?
<שמרית גיטלין שקד: יום התחילה הוא ה-1 באוגוסט 2013.
יצחק כהן: זה מיידי.
יצחק כהן: בום.
יצחק כהן: הגיליוטינה יורדת, בום.
מיקי רוזנטל: הסתייגות.
אורלי לוי אבקסיס: איך זה נקבע לאוגוסט?
יעקב ליצמן: חודש אחרי התקציב.
יצחק כהן: לא, לא חודש.
יצחק כהן: מיד.
יצחק כהן: הגליוטינה יורדת מיד וכל התכניות הגדולות יהיו בעוד עשר שנים.
<יצחק קדמן: זה כדי להקל על המשפחות לקנות ילקוטים וכולי.
אורלי לוי אבקסיס: להקל עליהן לקראת החגים והחופש הגדול והקייטנות.
ניסן סלומינסקי: רשמת הסתייגות של הקבוצה?
יצחק כהן: לבטל את זה.
יצחק כהן: תחולה ב-2018.
יעקב ליצמן: לא, לבטל לגמרי.
יצחק כהן: הגליוטינה יורדת מיד.
יצחק כהן: אתם מבינים?
יצחק כהן: התכניות היפות בעוד עשר שנים.
אורלי לוי אבקסיס: בדרך כלל עושים את זה בתחילת שנה, לא?
יצחק כהן: היציאה לעבודה, מעונות, צהרונים, האשכולות.
ניסן סלומינסקי: ביקשתי ממנו שהוא יביא לנו את הכול ולא רק צהרונים.
ניסן סלומינסקי: שיביא את כל הדברים.
גילה גמליאל: מתי נדון על זה?
ניסן סלומינסקי: כשהוא יביא את זה, אמרתי שנדבר על זה עוד פעם, אבל שיביא לי טבלה מסודרת לגבי כל מה שהוא אמר.
גילה גמליאל: בוא נעשה כאן סדר.
גילה גמליאל: במידה ואתה כבר מקריא ולא נספיק לדון על הסוגיות האלה, אתה כבר הקראת, אפשר להביא להצבעה.
אורלי לוי אבקסיס: חברת הכנסת גילה גמליאל צודקת.
גילה גמליאל: משה בר סימנטוב, שאלה.
גילה גמליאל: שאלתי אותה קודם ואני באמת רוצה להבין.
גילה גמליאל: כאן מדברים על ביטול קצבאות.
גילה גמליאל: יכול להיות שיש חברים וחברות שיוכלו להסכים אם הקו הזה הולך לכיוון אחר של השקעה בילדים.
גילה גמליאל: אני, כמו שאמרתי קודם, לא רואה את ההשקעה בסבסוד.
<משה בר סימנטוב: הצגתי לכם איך זה הולך להשקעה.
אורלי לוי אבקסיס: תביא לנו את זה.
אורלי לוי אבקסיס: תראה לנו את זה כתוב.
גילה גמליאל: שאלה פשוטה שאני רוצה לקבל עליה תשובה כדי לדעת איך להתקדם מכאן הלאה.
גילה גמליאל: העניין של הסבסוד של כל הצהרונים, העניין הזה לא קיים בכלל בתקציב.
גילה גמליאל: המקום היחיד שראינו אותו זה בתקציר של התקציב.
גילה גמליאל: לא הצלחנו עדיין, עם כל העבודה היסודית, למצוא אותו בספר התקציב הגדול.
גילה גמליאל: ראשית, תאיר את עינינו היכן זה נמצא, ושנית, מה המשמעות.
אורלי לוי אבקסיס: זה חשוב כי זה ברציונל של הקיצוץ של קצבאות הילדים.
<משה בר סימנטוב: להבדיל ממה שנאמר כאן, להבדיל ממה שעלה כאן שנאמר שאנחנו קודם כל מקצצים ואחר כך רק נותנים את התוספות, סדר הפעולות הוא הפוך.
<משה בר סימנטוב: אנחנו קודם כל הוספנו חינוך חינם לגילאי שלוש-ארבע.
יצחק כהן: מתי?
<משה בר סימנטוב: הוספנו.
<משה בר סימנטוב: זה כבר חל.
יצחק כהן: אולי נחזיר לכם עודף.
<משה בר סימנטוב: זה חל בשנת הלימודים הקודמת.
<משה בר סימנטוב: הדבר השני זה הצהרונים שאכן יהיו באשכולות אחד עד שלוש, לא יורחבו, ובירושלים לא יורחבו.
גילה גמליאל: מה עם מעמד הביניים?
גילה גמליאל: מהם אתה גוזל עכשיו.
<משה בר סימנטוב: חינוך חינם לגילאי שלוש-ארבע, זה בול באמצע של מעמד הביניים.
משה גפני: אבל ביטלנו את בג"ץ פרי כדי לעשות צהרונים.
<משה בר סימנטוב: אני מסביר את ההטבות שאנחנו נותנים, הטבות שיש בתקציב המדינה.
גילה גמליאל: תראה לנו.
<משה בר סימנטוב: אני אראה לכם את זה בתקציב המדינה.
גילה גמליאל: בחומר שאתה מעביר לנו, אתה יכול גם להראות את העלות התקציבית?
<משה בר סימנטוב: אני גם יכול לומר לכם וגם לכתוב לכם וגם להראות לכם איפה זה כתוב.
<משה בר סימנטוב: כמה פעמים שתרצו, נעשה את זה.
גילה גמליאל: השאלה מתי נקבל את זה.
<משה בר סימנטוב: נשתדל להעביר לכם את זה השבוע.
מיכל בירן: זה נכון שהוספתם קיצוצים כדי לממן את זה ועכשיו שוב אתם מקצצים?
<משה בר סימנטוב: לא.
<משה בר סימנטוב: התשובה היא לא.
משה גפני: ביטלנו את בג"ץ פרי.
משה גפני: זה שלושה מיליארד שקלים.
<משה בר סימנטוב: זה היה ב-2009.
יצחק כהן: מה הוספתם?
ניסן סלומינסקי: הוא ייתן לנו את זה בכתב.
ניסן סלומינסקי: כמה פעמים הוא צריך להגיד את זה?
משה גפני: לפני שהוא נותן כתוב, אני רוצה הערות.
אורלי לוי אבקסיס: כחלק מהרציונל, גם של החוק הזה, כי זה תלוי מאוד בהסתייגויות שאנחנו שמים, גם של החוק הזה וגם של המעונות, העניין הוא להוציא אנשים לשוק העבודה.