GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<משה ברסימנטוב: אנחנו נשב עם המנהל הכללי של המוסד לביטוח לאומי ונסגור אתו איזה משאבים הוא צריך כדי לעמוד במשימה הזאת.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נידרש לדיון בוועדה עוד פעם כדי לאשר את הנוסח החדש.
<משה ברסימנטוב: רק לסכום.
<משה ברסימנטוב: רק לשיעור.
אורלי לוי אבקסיס: למה לא נשאיר את זה לסוף?
<משה ברסימנטוב: מה זה משנה?
<משה ברסימנטוב: כבר דנתם בזה.
אורלי לוי אבקסיס: אני לא מבינה מה הלחץ.
ניסן סלומינסקי: תקראי.
אורלי לוי אבקסיס: אומרת היועצת המשפטית שנצטרך להחזיר את זה לוועדה.
ניסן סלומינסקי: היא תקריא את זה.
משה גפני: לא סיימתי את דבריי.
משה גפני: אמרתי שיש ספק ספקה.
משה גפני: יש ספק אחד האם החוק יאושר.
ניסן סלומינסקי: איזה חוק?
משה גפני: החוק של עקרות הבית למשל או כל דבר אחר.
משה גפני: הספק הנוסף.
משה גפני: גם אם נאשר את החוק, טוענים במוסד לביטוח לאומי שכבר הייתה בעבר העברת חוק מהסוג הזה והמוסד לביטוח לאומי לא גבה את הכסף.
משה גפני: בחוק הזה אנחנו הולכים לאשר לאוצר להוריד כסף מהביטוח הלאומי – לא משנה מהי הדרך, או בדרך של אי העברת כסף או בדרך של משיכת כסף מהביטוח הלאומי – כשאנחנו לא יודעים בכלל אם הביטוח הלאומי גבה את הכסף, גם אם אישרנו את זה.
ניסן סלומינסקי: מה אתה מציע שיהיה?
משה גפני: אני מציע לקבל החלטה.
ניסן סלומינסקי: הרי אם הם גובים או לא, אתה תדע אחרי שנה או שנתיים.
<משה ברסימנטוב: תקציב המדינה הוא תכנוני.
<משה ברסימנטוב: אנחנו גם לא יודעים כמה מס הכנסה נגבה וכמה מע"מ נגבה וכמה מסים אחרים נגבה אבל אנחנו מתכננים את התקציב לפי זה.
משה גפני: אני מציע לקבל החלטה אחרי שיאושרו החוקים.
ניסן סלומינסקי: אבל גם אז זה לא רלוונטי.
ניסן סלומינסקי: אתה יודע כמה הם יגבו ואיך?
משה גפני: הדבר הנוסף שהממשלה תכתוב שזה מותנה בגבייה בפועל.
<משה ברסימנטוב: זה לא יהיה מותנה בגבייה בפועל.
ניסן סלומינסקי: על כל סעיף תצטרך לכתוב את זה.
ניסן סלומינסקי: אתה יודע כמה מס הכנסה תגבה?
ניסן סלומינסקי: אתה מאשר כאן.
ניסן סלומינסקי: מה אתה מוריד במס הכנסה?
ניסן סלומינסקי: אתה מוריד מהגירעון.
משה גפני: אני לא מוריד שום דבר.
משה גפני: אני אומר לך שיש כאן דבר.
משה גפני: אני לא רוצה לספר את ההיסטוריה.
משה גפני: יש כאן הלאמה של הביטוח הלאומי.
משה גפני: יש פה הלאמה של הביטוח הלאומי.
מיקי רוזנטל: אנחנו לא נאפשר.
יעקב ליצמן: אני מציע הסתייגות עד מאה מיליון שקלים.
<משה ברסימנטוב: המדינה משתתפת בתקציב המוסד לביטוח לאומי.
יעקב ליצמן: השנתי.
<משה ברסימנטוב: ההוצאה של הביטוח הלאומי תרד והשתתפות המדינה בתקציב המוסד לביטוח לאומי תרד בהתאמה.
<משה ברסימנטוב: זה כל מה שכתוב.
ניסן סלומינסקי: מה שיוחלט בסוף, זה מה שיהיה.
<משה ברסימנטוב: אנחנו מתכננים.
<משה ברסימנטוב: תקציב המדינה הוא תקציב תכנוני.
<משה ברסימנטוב: אנחנו לעולם לא יודעים כמה בדיוק יוציאו וכמה בדיוק ייכנס, לא בביטוח הלאומי ולא בכל מקום אחר.
<משה ברסימנטוב: לכן אנחנו קובעים עכשיו, מראש, מה אנחנו עושים.
גילה גמליאל: אתם גובים את זה על בסיס אחוזים?
<משה ברסימנטוב: זה נקבע באחוזים.
אורלי לוי אבקסיס: זה צפי.
אורלי לוי אבקסיס: לא מעניין אותם כמה הם יגבו או לא.
אורלי לוי אבקסיס: זה לפי הערכה.
אורלי לוי אבקסיס: אתם רוצים שהם יחתמו על השק אוטומטית.
<משה ברסימנטוב: הם לא מדינה נפרדת.
<משה ברסימנטוב: זה לא שק.
<משה ברסימנטוב: אנחנו חותמים על השק.
<משה ברסימנטוב: זה תקציב שאוצר המדינה מעביר להם, בואו לא נתבלבל.
<משה ברסימנטוב: אנחנו מפחיתים את מה שאנחנו מעבירים להם.
אורלי לוי אבקסיס: אבל הם גובים מאתנו ביטוח לאומי.
יעקב ליצמן: זה אנחנו מעבירים להם.
יעקב ליצמן: זה לא האוצר.
<משה ברסימנטוב: לא, זה האוצר.
<משה ברסימנטוב: זאת השתתפות אוצר.
יעקב ליצמן: זה לא תקציב המדינה.
יעקב ליצמן: אנחנו מעבירים.
גילה גמליאל: הוא טוען שזה לא הכסף שכל אחד מאתנו משלם לביטוח לאומי.
גילה גמליאל: הוא מדבר על הסכום הנוסף שהמדינה מתקצבת.
אורלי לוי אבקסיס: אני מבולבלת.
גילה גמליאל: האם מה שליצמן אומר כרגע זה נכון או לא נכון?
<משה ברסימנטוב: לא נכון.
<משה ברסימנטוב: עכשיו אני אסביר.
<משה ברסימנטוב: העברת כסף מהמוסד לביטוח לאומי לאוצר המדינה, זה לא העניין.
<משה ברסימנטוב: אנחנו מדברים על כך שאוצר המדינה ישתתף בתקציב המוסד לביטוח לאומי בגבייה ואנחנו את זה נוריד.
יעקב ליצמן: מה פירוש משתתף?
<משה ברסימנטוב: משתתף.
<משה ברסימנטוב: על כל שקל שהוא גובה, אוצר המדינה מעביר לו סדר גודל של 68 אגורות.
יעקב ליצמן: זאת אומרת, מזה שאנחנו משלמים ביטוח לאומי - - -
<משה ברסימנטוב: מזה שאתה משלם מס הכנסה.
יעקב ליצמן: מזה שאנחנו משלמים ביטוח לאומי, לא מס הכנסה.
יעקב ליצמן: אל תכניס דברים אחרים.
יעקב ליצמן: אין מספיק כסף לשלם את הקצבאות.
<משה ברסימנטוב: זה נכון.
<משה ברסימנטוב: לכן אוצר המדינה משתתף.
יעקב ליצמן: איך יכול להיות שאין כסף?
<משה ברסימנטוב: כי אתה רוצה שמערכת המיסוי תהיה כזאת שיהיה יותר מס הכנסה מאשר דמי ביטוח לאומי.
משה גפני: הוא שואל אותך האם זה נכון שמה שגובים האזרחים, הוא מכסה.
ניסן סלומינסקי: הוא אמר את זה כמה פעמים.
משה גפני: הוא הלך למס הכנסה.
ניסן סלומינסקי: לא, הוא אמר.
אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה שיסבירו לי איך היום נעשית ההתחשבנות.
משה גפני: כסף שאנחנו האזרחים משלמים.
יעקב ליצמן: זה כסף שאנחנו משלמים ביטוח לאומי או שזה כסף שאנחנו משלמים מס הכנסה.
יעקב ליצמן: ביטוח לאומי, לא יכול לגעת ולא יכול להגיד מילה ולא יכול להגיד מאיפה להביא כי זה כסף שלי ולא שלו.
יעקב ליצמן: הוא יכול להגיד מס הכנסה.
יעקב ליצמן: הוא בעל הבית על מס הכנסה.
יעקב ליצמן: הוא בעל הבית על תקציב המדינה אבל הוא לא בעל הבית על ביטוח לאומי.
<משה ברסימנטוב: בואו נעשה סדר.
<משה ברסימנטוב: הממשלה אחראית על כל ההוצאה הציבורית של הממשלה.
יעקב ליצמן: התשובה היא לא.
יעקב ליצמן: על זה אני חולק עליך מהרגע הראשון.
משה גפני: משה, הרב ליצמן שאל שאלה טכנית.
<משה ברסימנטוב: עכשיו אני עונה על השאלה הטכנית.
משה גפני: האם הכסף שגובים מאתנו.
<משה ברסימנטוב: אני עונה ביתר פירוט.
<משה ברסימנטוב: המוסד לביטוח לאומי גובה דמי ביטוח לאומי.
<משה ברסימנטוב: דמי ביטוח לאומי לא מכסים.
יעקב ליצמן: אומרים לי שאני לא צודק.
אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לשמוע אותם.
אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה שהביטוח הלאומי יסביר.
<משה ברסימנטוב: לביטוח הלאומי יש הכנסה משלושה מקורות.
<משה ברסימנטוב: זה באמת קצת מסובך כי זאת איזושהי ארכיאולוגיה.
<משה ברסימנטוב: אתם מבינים, יצרתם את חלקה.
<משה ברסימנטוב: המוסד לביטוח לאומי גובה דמי ביטוח לאומי ישירות מהאזרחים.
<משה ברסימנטוב: בנוסף, מועבר כסף מאוצר המדינה למוסד לביטוח לאומי כפונקציה של השתתפות בגבייה.
<קריאה: על כל שקל, הוא אמר 68 אגורות.
<משה ברסימנטוב: בקירוב על כל שקל שהם גובים, אנחנו נותנים להם 67-68 אגורות.
<משה ברסימנטוב: שוב, בקירוב.
<משה ברסימנטוב: מעבר לזה, יש קצבאות שהן קצבאות שהן במימון מלא של אוצר המדינה.
<משה ברסימנטוב: המהלך שנעשה כאן הוא מהלך שמוריד את ההוצאות של הביטוח הלאומי.
יעקב ליצמן: סליחה, באיזה ענף חסר כסף?
<משה ברסימנטוב: יש ענפים עם עודף ויש ענפים עם חוסר.
<משה ברסימנטוב: יש עודף בילדים.
<משה ברסימנטוב: בכל הענפים, למעט ילדים, יש חוסר.
יעקב ליצמן: יש עודף בקצבאות ילדים, אני יודע.
<משה ברסימנטוב: בענף ילדים.
יעקב ליצמן: בענף.
יעקב ליצמן: יש חסר באבטלה.
<משה ברסימנטוב: אגב, העודף נובע מההשתתפות של המדינה.
יעקב ליצמן: תקן אותי אם אני טועה.
יעקב ליצמן: כשחסר כסף באבטלה, ידוע לי שמעבירים כסף מקצבאות ילדים.
יעקב ליצמן: זה אחד הדברים שעשו.
יעקב ליצמן: נלחמנו נגד זה אבל לא הצלחנו.
יעקב ליצמן: מעבירים מענף ילדים לכסות את המחסור באבטלה.
יעקב ליצמן: איפה האוצר כאן?
<משה ברסימנטוב: אני אסביר.
<משה ברסימנטוב: אני גם יודע למה אתה מתייחס.
מיקי רוזנטל: גם אחרי שמעבירים, עוד חסר כסף.
יעקב ליצמן: עובדה שיש יתר.
מיקי רוזנטל: כך הוא אומר.
יעקב ליצמן: איך יכול להיות שיש כאן עודף של עשרים מיליארד שקלים?
<משה ברסימנטוב: העודף המהולל בקצבאות הילדים, עיקרו נובע מהשתתפות אוצר המדינה בקצבאות הילדים.
אורלי לוי אבקסיס: כמה שילמתם לביטוח הלאומי בשנה שעברה?
<משה ברסימנטוב: אני לא יודע.
יעקב ליצמן: אני אומר לך שלא.
<משה ברסימנטוב: אני לא יודע מה ההכנסות העצמיות שלכם בענף ילדים, אבל אנחנו על כל שקל שהם גובים, נותנים להם שני שקלים ועשר אגורות.
אורלי לוי אבקסיס: אתם מעבירים את זה לביטוח הלאומי ישירות?
<משה ברסימנטוב: אנחנו מעבירים את זה למוסד לביטוח לאומי.
יעקב ליצמן: אני אבקש לשמוע גם את הביטוח הלאומי.
<משה ברסימנטוב: אני אתן גם את המספר.
<משה ברסימנטוב: הם גובים כ-35 מיליארד ואנחנו נותנים כ-21 מיליארד שקלים.
<משה ברסימנטוב: כמו שאמרתי, יש עודף רב בענף ילדים ובכל שנה מבוצע ויסות, מעבירים את העודף מענף.
<משה ברסימנטוב: הילדים לענפים הגירעוניים כמו סיעוד, זקנה, אימהות, אבטלה וכיוצא בזה.
יעקב ליצמן: אני רוצה לקראת הדיון הזה נתון.
יעקב ליצמן: אני רוצה שהם ייתנו לנו את הנתון שאומר איזה ענפים בחסר ואיזה ענפים לא.
<משה ברסימנטוב: אני אומר לך.
<משה ברסימנטוב: ילדים בעודף.
גילה גמליאל: גם מה הסיבה.
יעקב ליצמן: אני רוצה שהם יגידו את זה.
ניסן סלומינסקי: ליצמן, אתה יכול להסביר לי למה זה קשור לנושא בו אנחנו דנים עכשיו?
יעקב ליצמן: הוא רוצה לקצץ מהעברת האוצר לביטוח לאומי.
ניסן סלומינסקי: הוא אומר שמה שיוחלט כאן שנניח מקוצץ מהביטוח הלאומי, בהעברות שהוא מעביר, את אותו סכום יקצצו.
ניסן סלומינסקי: מה הקושי?
ניסן סלומינסקי: למה זה קשור לכל הדברים שדיברת עד עכשיו?
ניסן סלומינסקי: לא קשור לכל הדברים האלה.
ניסן סלומינסקי: כמה יקוצץ?
ניסן סלומינסקי: מה שבסוף יוחלט אבל לא היום כי אף אחד מאתנו עוד לא יודע.
אורלי לוי אבקסיס: השאלה אם מבחינה משפטית נכון לעשות את זה עכשיו בטרם החלטנו.
ניסן סלומינסקי: את לא תוכלי לדעת בסוף.
אורלי לוי אבקסיס: אני שואלת עכשיו את היועצת המשפטית האם נידרש שוב פעם לשבת כאן כדי לתקן?
<שמרית גיטלין שקד: אנחנו נידרש לשנות את הנוסח, ככל שיהיו שינויים.
ניסן סלומינסקי: רק את המספר.
ניסן סלומינסקי: את האחוז.
יעקב ליצמן: אתה יודע כמה זה אחר כך מסורבל?
ניסן סלומינסקי: תקריאי את הסעיף.
אורלי לוי אבקסיס: רגע, הביטוח הלאומי.
אורלי לוי אבקסיס: חשוב לשמוע אותם.
ניסן סלומינסקי: שוב, זה לא דיון על הביטוח הלאומי כביטוח לאומי.
ניסן סלומינסקי: אל תעמיסו.
אורלי לוי אבקסיס: זה הכסף של הביטוח הלאומי.
ניסן סלומינסקי: אחר כך תאמרו שאין זמן לנושאים אחרים.
ניסן סלומינסקי: אל תעמיסו את כל הדיון על הנושא של הביטוח הלאומי שהוא נושא חשוב.
<רועי קרת: אדוני, אני רוצה לעזור.
ניסן סלומינסקי: הסברתם.
<רועי קרת: אני רוצה לעזור לאוצר.
<רועי קרת: הייתה חסרה שורה אחת.
עליזה לביא: זה לא המנדט לשולחן הזה הנושא של ביטוח לאומי של עקרות הבית.
עליזה לביא: מה עניין שמיטה להר סיני?
גילה גמליאל: חברת הכנסת לביא שאלה שאלה נכונה.
גילה גמליאל: הנושא של עקרות הבית לא יידון כאן, הוא הועבר לוועדת העבודה והרווחה.
גילה גמליאל: כאן יידון רק הנושא של מס בריאות.
גילה גמליאל: השאלה היא למה אנחנו צריכים לדון על העניין הזה.
גילה גמליאל: השאלה הנשאלת היא האם כאן אתה בא ומעביר אחוז מסוים שאתה טוען שיגולם, ממשרד האוצר לביטוח לאומי, שבין יתר הדברים שמגולמים כאן זה גם ההשלכות של מס של ביטוח לאומי של עקרות הבית, שזה בכלל לא נדון כאן אלא נדון בוועדה אחרת, בוועדת העבודה והרווחה.
ניסן סלומינסקי: מה רלוונטי?
גילה גמליאל: בהחלט זה רלוונטי.
ניסן סלומינסקי: מס קבורה יידון כאן?
גילה גמליאל: הסעיף הזה היה צריך לעבור לוועדת העבודה והרווחה.
גילה גמליאל: יש השלכה על מה שיקרה בוועדת העבודה והרווחה.
גילה גמליאל: אתה רוצה להצביע על משהו.
ניסן סלומינסקי: את יכולה להסביר לי?
גילה גמליאל: יסביר לך משה ברסימנטוב שהבין על מה אני מדברת.
ניסן סלומינסקי: אני הבנתי מה את אומרת.
ניסן סלומינסקי: אני מוכן להסביר לך.
גילה גמליאל: עכשיו אנחנו מדברים על האחוזים שאתם תתקזזו עם הביטוח הלאומי.
גילה גמליאל: המספר הקיים היום בחוק, אתם מגלמים גם את ההוצאות של מס עקרות הבית בנושא של הביטוח הלאומי.
גילה גמליאל: הסוגיה הזאת לא צריכה להידון כאן.
עליזה לביא: זה לא עניינו של השולחן הזה בכלל.
גילה גמליאל: זה נדון בוועדת העבודה והרווחה.
ניסן סלומינסקי: אני אסביר במשפט אחד ואחר כך נקריא.
ניסן סלומינסקי: ניקודה.
ניסן סלומינסקי: מי שלא רוצה, שיסתייג.
ניסן סלומינסקי: אני אומר עוד פעם, יהיו הרבה נושאים שיידונו גם בוועדות אחרות.
ניסן סלומינסקי: אם יש קבורה לדוגמה, זה לא יידון כאן אלא יידון בוועדה אחרת.
ניסן סלומינסקי: יהיו כל מיני נושאים שיש להם השלכה על הביטוח הלאומי.
מיקי רוזנטל: קבורה זה בוועדת המדע, לא?
משה גפני: ועדת המדע החליטה לא לקבור שום דבר.
ניסן סלומינסקי: יהיו השלכות על כל מיני נושאים.
ניסן סלומינסקי: חלק מהנושאים יידונו אצלנו וחלק יידונו בוועדות אחרות.
ניסן סלומינסקי: עוד לא יודעים מה יוחלט.
ניסן סלומינסקי: כאן, הסעיף הזה בא לומר כרגע שצריכה להיות איזושהי דרך להתחשבנות בין ביטוח לאומי לאוצר.
ניסן סלומינסקי: מאחר שהאוצר מעביר הרבה מאוד כספים, ברגע שהתקציב יאושר, כל אותם דברים שיאושרו וקשורים לביטוח הלאומי, ולא קשורים דווקא לוועדה שלנו אלא גם לוועדות אחרות, הוא אומר שהדרך תהיה שהם יקזזו את זה ממה שהם מעבירים.
ניסן סלומינסקי: אם הם נניח מעבירים 21 מיליארד ובסופו של דבר בכל הוועדות כולן יוחלט לקצץ בביטוח הלאומי סכום של 700 מיליון, אז הם יורידו את ה-700 מיליון האלה.
ניסן סלומינסקי: זה כל הסיפור.
ניסן סלומינסקי: זה חלק טכני.
אורלי לוי אבקסיס: אבל הביטוח הלאומי אומר שזה לא טכני.
אורלי לוי אבקסיס: בוא נשמע אותו שיגיד למה זה לא טכני.
ניסן סלומינסקי: מה שכתוב כאן כרגע, הרי הם צריכים לכתוב משהו, אז הם כותבים בהנחה.
אורלי לוי אבקסיס: לא, הם אומרים שזה לא טכני אבל אנחנו לא שומעים אותם למה זה לא טכני.
ניסן סלומינסקי: בהנחה שהתקציב שהוגש יאושר, זה הסכום.
ניסן סלומינסקי: אבל הם אומרים שאחרי שיוחלט בכנסת מה, ויכול להיות שיוחלט רק על רבע מהסכום הזה, זה יעודכן בהתאם למה שיוחלט.
אורלי לוי אבקסיס: אבל שווה לשמוע את הביטוח הלאומי.
אורלי לוי אבקסיס: כשאתה מדבר ואומר טכני, הם מנידים בראש.
אורלי לוי אבקסיס: למה הם מנידים בראש?
ניסן סלומינסקי: רציתי שיבינו מה אני אומר.
יעקב ליצמן: אורלי, זה כיסוי גירעונות של האוצר בביטוח לאומי.
אורלי לוי אבקסיס: לכן אני רוצה להבין את הביטוח הלאומי.
אורלי לוי אבקסיס: האם זה טכני או לא טכני?
אורלי לוי אבקסיס: אם זה לא טכני, למה זה לא טכני?
ניסן סלומינסקי: לא מדובר על מה אלא רק מדובר על הדרך.
יעקב ליצמן: שחסר כסף בתקציב האוצר והם לוקחים מביטוח לאומי, זה לא טכני.
<רועי קרת: אדוני אישר לי שורה.
ניסן סלומינסקי: שורה.
ניסן סלומינסקי: משה, אני הסברתי נכון?
משה גפני: אתה יכול לעבור לעבוד באוצר.
<רועי קרת: השורה שהייתה חסרה לי קודם היא איך ביטוח לאומי הגיע למצב שהוא צריך כל כך הרבה כסף מהאוצר.
<רועי קרת: הוא הגיע למצב הזה כי האוצר לאורך הרבה מאוד שנים הפחית.
ניסן סלומינסקי: זאת שורה אחת?
אורלי לוי אבקסיס: רגע, בוא נבין.
<רועי קרת: האוצר הפחית את דמי הביטוח מכל הענפים שהמוסד לביטוח לאומי גובה מהמבוטחים.
<משה ברסימנטוב: הכנסת.
<משה ברסימנטוב: לא האוצר.
<רועי קרת: הכנסת.
<רועי קרת: נכון, הכנסת.
<רועי קרת: כנגד הפחתת דמי הביטוח, כיוון שנוצרו גירעונות, האוצר אמר שהוא יבוא וישלם את זה.
<רועי קרת: הסכומים האלה שהאוצר משלם, עליהם אנחנו מדברים.
<רועי קרת: עכשיו אני חוזר על מה שכבר אמרתי.
<רועי קרת: מדובר על סכומים שגם עם כל החקיקה שמדובר כאן תעבור, אף אחד – גם לא האוצר – יודע מה ממנה ייגבה.
<רועי קרת: אני אתן לך דוגמה של דמי הקבורה כי אני רואה שעקרת בית זה עניין טעות.
<רועי קרת: נושא דמי הקבורה הוסדר בתקנות.
<רועי קרת: אף אחת מהוועדות שדנה כאן בכנסת לא תדון בזה לפני השלב שבו החוק יעבור.
<רועי קרת: לדבר מראש על 45 מיליון שקלים אלה, שהם אולי מוצדקים, אבל הכנסת לא תדע אם הם עברו או לא לפני שהיא תחליט על החוק.
<רועי קרת: ולכן, איך אפשר כבר להכניס את המספר הזה?
ניסן סלומינסקי: אני אסביר פעם שלישית.
ניסן סלומינסקי: האוצר אומר שאם יהיה כתוב הטל הגבייה, לא תהיה גבייה.
ניסן סלומינסקי: אתה לא שומע באוזניים?
ניסן סלומינסקי: כבר שמעת.
ניסן סלומינסקי: זה כבר היה פעם.
ניסן סלומינסקי: אני אומר שוב, ביחסים במשך כל השנה בין האוצר לביטוח לאומי, בסדר, יש בטח מערכות יחסים, אבל אל תעמיסו את הכול על הסעיף הזה עליו אנחנו מדברים.
ניסן סלומינסקי: את מוכנה לקרוא את זה?
משה גפני: שתהיה הסתייגות.
<שמרית גיטלין שקד: הסתייגות שלך?
<שמרית גיטלין שקד: לא בהתאם לקיצוץ אלא בהתאם לגבייה.
משה גפני: בהתאם לגבייה.
<משה ברסימנטוב: לא, זה לא יכול להיות.
<משה ברסימנטוב: עם כל הכבוד, רק לעניין עקרות בית זה יכול להיות בהתאם לגבייה.
ניסן סלומינסקי: זאת רק הסתייגות.
ניסן סלומינסקי: לא מצביעים עכשיו על ההסתייגות.
משה גפני: הסתייגות של הקבוצה.
<משה ברסימנטוב: צריך לדייק.
משה גפני: אני לא יודע למה בוויכוח בין הביטוח הלאומי לבין האוצר אתה עם האוצר.
ניסן סלומינסקי: מי אמר שאני עם האוצר?
משה גפני: כך נשמע ממך כל הזמן.
ניסן סלומינסקי: לא, לא נשמע.
ניסן סלומינסקי: השקענו בנושא הזה שעה שלמה במקום שנוכל להשקיע בעקרות בית.
מיקי רוזנטל: לא דנים היום בעקרות בית.
מיקי רוזנטל: אנחנו דנים היום בעקרות בית?
מיקי רוזנטל: מה פתאום?
גילה גמליאל: לא נמצאות כאן כל חברות הכנסת.
יעקב ליצמן: הדיון כרגע הוא על עקרות הבית?
ניסן סלומינסקי: נסיים את זה ונתחיל לקרוא לגבי עקרות הבית.
מיקי רוזנטל: אנחנו לא מסכימים.
ניסן סלומינסקי: אז לא תסכימו, אז מה קרה?
ניסן סלומינסקי: לא תסכימו.
ניסן סלומינסקי: לא קרה כלום.
יעקב ליצמן: אני הבנתי שחברים עזבו בהנחה שלא יתקיים דיון.
ניסן סלומינסקי: אף אחד לא הלך בהנחה.
ניסן סלומינסקי: תאמין לי שלא.
ניסן סלומינסקי: הם הלכו בגלל שהם צריכים ללכת.
ניסן סלומינסקי: תקריאי בבקשה.
<שמרית גיטלין שקד: עמוד 732, פסקה (11).
<שמרית גיטלין שקד: בטור שכותרתו שיעור בפרט 2(4) במקום "210" יבוא "164.5".
<שמרית גיטלין שקד: זה התיקון שהאוצר הביא לנוסח הכחול.
<שמרית גיטלין שקד: 58.
<שמרית גיטלין שקד: בתקופה שמיום תחילתו של שחוק זה – במקום מה שכתוב כאן – עד יום כ"ח בטבת התשע"ד (31 בדצמבר 2013), בסעיף זה – תקופת הוראת השעה, יקראו את לוח ב' לחוק הביטוח הלאומי כך שבטור שבכותרתו שיעור בפרט 2(4), במקום "210" יבוא "166" – המספר הזה נשאר?
אורלי לוי אבקסיס: מתי רוצים שנבין על מה אנחנו מצביעים?
<שמרית גיטלין שקד: לוח ב' לחוק הביטוח הלאומי כנוסחו בסעיף 58 יחול על הקצבות אוצר המדינה המשתלמות בעד תקופת הוראת השעה.
<שמרית גיטלין שקד: זה אומר שתיקון לוח ב' בשינוי השיעור ---
יעקב ליצמן: מה זה לוח ב'?
<שמרית גיטלין שקד: לוח ב' מבטא, כמו שמשה ברסימנטוב הסביר קודם, את השיעורים שאוצר המדינה מקציב בהתאם לגבייה בדמי ביטוח ילדים.
<שמרית גיטלין שקד: היום כתוב השיעור של 210 אחוזים שהוא מעביר, עכשיו הם מציעים לקבוע שההוראה הקבועה תהיה 164.5.
יעקב ליצמן: פעם ראשונה שאתם אומרים שחסר כסף.
ניסן סלומינסקי: הוא לא אומר שחסר כסף.
יעקב ליצמן: זה מה שהיא אמרה.
אורלי לוי אבקסיס: אל תשכח שהאוצר חייב לביטוח הלאומי בגלל הקיצוצים משנים עברו.
יעקב ליצמן: היא מקריאה דבר אחד והוא אומר משהו אחר.
אורלי לוי אבקסיס: הם מבקשים מחיקת חובות היסטוריים.
<שמרית גיטלין שקד: הוראת שעה שאומרת שמה-1 באוגוסט 2013 ועד ה-31 בדצמבר 2013, לוח ב', אותו לוח שאמרנו כרגע בו ההוראה הקבועה שלו היא 164.5, שבהוראת השעה תהיה 166 שקלים.
יעקב ליצמן: ניסן, היות שחברי הכנסת לא מבינים, כולל אני שלא מבין כלום, אני מבקש להתחיל מהתחלה.
ניסן סלומינסקי: בסדר, ידעתי.
משה גפני: מה ידעת?
ניסן סלומינסקי: האוצר מעביר לביטוח הלאומי על כל שקל שהם גובים בנושא של קצבאות הילדים 2.1 שקלים.
ניסן סלומינסקי: כלומר, פי שתיים נקודה אחת.
ניסן סלומינסקי: לפי החשבון שעושים כאן, אם נניח יקצצו מהביטוח הלאומי – לאיזה סכומים זה מגיע?
<משה ברסימנטוב: 3.3.
ניסן סלומינסקי: נניח שכאן, כתוצאה מהקיצוצים שיהיו כאן, נניח כל הקיצוצים ולא רק אצלנו אלא בכל הוועדות שקשורות לביטוח לאומי – סתם אני זורק מספר – 700 מיליון, הם יורידו את ה-700 מיליון מהסכום שהם מעבירים.
ניסן סלומינסקי: הם עכשיו עשו את החשבון שבמקום להעביר 2.1 לביטוח הלאומי, הם יעבירו 1.64.5 ואז זה יסתדר.
ניסן סלומינסקי: שוב, הסכום הזה מותנה.
ניסן סלומינסקי: כשיאשרו פחות, הסכום יגדל ובמקום 1.64 זה יהיה אולי ל-1.8 ואולי יהיה אפילו 2.
ניסן סלומינסקי: תלוי מה נאשר.
יעקב ליצמן: למה לכתוב מספרים?
יעקב ליצמן: אם זאת הכוונה שלהם שיגידו שיעבירו כל מה שחסר.
ניסן סלומינסקי: אם אפשר לכתוב כך בחוק.
יעקב ליצמן: לא יכולים לכתוב את זה בחוק.
ניסן סלומינסקי: הסתייגויות.
ניסן סלומינסקי: הם מסתייגים מזה שהאוצר מעביר כסף לביטוח הלאומי.
<שמרית גיטלין שקד: מה אתם מציעים לכתוב במקום?
מיקי רוזנטל: אנחנו מציעים להשאיר את זה 2.10.
<שמרית גיטלין שקד: כלומר, יימחק העדכון.
יצחק כהן: תכתבי הסתייגות של הקבוצה.
<שמרית גיטלין שקד: כל הקבוצה?
ניסן סלומינסקי: כל הקבוצה.
יצחק כהן: כל הסתייגות, זאת כל הקבוצה.
יצחק כהן: שלא נחזור על זה כל פעם מחדש.
ניסן סלומינסקי: אנחנו עוברים לנושא הבא.
ניסן סלומינסקי: רבותי, אנחנו בלחץ של זמן היום.
ניסן סלומינסקי: אנחנו ממשיכים את ישיבת ועדת הכספים.
ניסן סלומינסקי: הנושא עכשיו: תקציב מבקר המדינה ל-2014.
ניסן סלומינסקי: לאשר אותו או לא לאשר, איך שהוועדה תחליט אבל זו המגמה.
ניסן סלומינסקי: אישור תקציב המבקר.
ניסן סלומינסקי: נמצא אתנו המבקר, שאני מניח שמעבר להיותו מבקר המדינה, עם כל המשמעויות, אני חושב שהוא אדם, ומי שמכיר אותו, הוא אדם ערכי ותענוג לדבר אתו בלי קשר למבקר המדינה.
ניסן סלומינסקי: בדרך כלל מבקר המדינה, אתה יודע, אתה תופס מרחק וואלה.
ניסן סלומינסקי: פה, במקרה הזה, אני ממליץ - -
יעקב ליצמן: אם לא עשית כלום, אז...
ניסן סלומינסקי: לא, אני ממליץ לשיחות אישיות, תענוג, לעומק.
ניסן סלומינסקי: אדם ערכי, עם כל המעלות.
ניסן סלומינסקי: אני אומר את ההתרשמות שלי, תענוג.
ניסן סלומינסקי: מעבר לזה, שהוא איש מקצועי שעושה את העבודה ואני רוצה להוסיף, הכל בצניעות ובענווה.
ניסן סלומינסקי: הרמז ברור.
ניסן סלומינסקי: טוב, אז אני אתן לך את המיקרופון.
<מבקר המדינה יוסף שפירא: כבוד היושב ראש, אני מודה ליושב ראש הוועדה על דבריו החמים והמחמאות.
<מבקר המדינה יוסף שפירא: אני מבקש מהוועדה להזמין אותי לכל דיון, אם זה קשור אלי או לא, כדי לקבל קצת מחמאות.
<מבקר המדינה יוסף שפירא: זה נותן איזה שהוא דלק ליום עבודה פורה.
<מבקר המדינה יוסף שפירא: מכל מקום, אם אנחנו כבר עוסקים בתקציבים, אני רוצה גם לומר דבר טוב על אירועים שמתרחשים במדינה.
<מבקר המדינה יוסף שפירא: למשל, אני אתחיל פה, בכנסת, יש כנסת מאד מעניינת, יש ממשלה מעניינת.
<מבקר המדינה יוסף שפירא: אדון רובי, כ-50 חברי כנסת חדשים - -
ראובן ריבלין: 48 חדשים לגמרי ו-54 חדשים ומתחדשים.
ראובן ריבלין: היושב ראש למשל.
יעקב ליצמן: גם הישנים מתנהגים כמו חדשים.
ראובן ריבלין: דרך אגב, אני הייתי פוגש את היושב ראש בכל העצרות במשך 6 שנים שהוא נפקד מהכנסת.
ראובן ריבלין: הייתי אומר: חבר הכנסת לשעבר, חבר הכנסת לעתיד.
ניסן סלומינסקי: 4.
<מבקר המדינה יוסף שפירא: אז גם יושב ראש הוועדה לביקורת, שאנחנו יושבים בה יותר, הוא גם עשה "קאם בק" אחרי 10 שנים ועליו אמרתי ואני אומר את זה גם עליך: חדש, חדיש ומחודש.
<מבקר המדינה יוסף שפירא: אז באמת הצלחה בתפקידך החשוב מאד מפני שמטרת כולנו זה לשמור על הכסף הציבורי, על עוגת התקציב, אפרופו תקציב שאנחנו עכשיו מדברים עליו.
<מבקר המדינה יוסף שפירא: אני חושב שגם ההחלטה של שרת המשפטים ושר האוצר על איחוד גביה, זה גם נושא מאד חשוב ואולי גם יש מקום לאחד את הגביה של הביטוח הלאומי ומס הכנסה.
<מבקר המדינה יוסף שפירא: - -
יעקב ליצמן: לא...
<מבקר המדינה יוסף שפירא: - - אולי הגיע הזמן.
<מבקר המדינה יוסף שפירא: אני חושב שחבר הכנסת ליצמן עסק בזה בעבר, נכון?
יעקב ליצמן: התחלתי לבדוק אבל כמעט הרגו אותי.
ראובן ריבלין: האוצר בעד, ביטוח לאומי מתנגד וועדי העובדים מתנגדים.
יעקב ליצמן: רק התחלתי לבדוק ואי אפשר כי יש ועדי עובדים.
ראובן ריבלין: אפשר מאד.
<מבקר המדינה יוסף שפירא: אני רק נותן חומר למחשבה.
<מבקר המדינה יוסף שפירא: מה שאני רוצה לומר לפני שנשמע את מר שמועל יונס, שהוא ממונה על התקציב אצלנו: אנחנו מגישים את התקציב לאחר דיונים רבים פנימיים אצלנו.
<מבקר המדינה יוסף שפירא: אנחנו בודקים את עצמנו ב-7 עיניים כמו שאומרים.
<מבקר המדינה יוסף שפירא: כגוף שהוא ממונה על הביקורת, אנחנו צריכים להראות דוגמה בתקציב גם.
<מבקר המדינה יוסף שפירא: אני חושב שגם קיימנו את החלטות הממשלה בענין של הקיצוץ, גם בנושא התקציב וגם בנושא כוח אדם.
<מבקר המדינה יוסף שפירא: להיפך, אנחנו עוד נמצאים במצב טוב יותר, ותכף נשמע על כך פרטים.
<מבקר המדינה יוסף שפירא: ואם יהיו ליושב ראש הוועדה ולחברי הוועדה השאלות, אנחנו נענה, כמובן, ברצון על כל שאלה שתישאל.
<מבקר המדינה יוסף שפירא: בבקשה שמואל יונס.
<שמואל יונס: שלום לכולם.
<שמואל יונס: אני מציע שהתמונה של התקציב שהמבקר הגיש לשנת 2014, אם אפשר לפתוח את החוברת בעמוד 10.
<שמואל יונס: אני חושב שהתמונה מתבהרת מהטבלה שבעמוד 10.
<שמואל יונס: כפי שאתם רואים, תקציב המשרד לשנת 2014 מסתכם ב-365,569,000 שקל, כאשר מתוך הסכום הזה 202,726,000 מוקצים לשכר.
<שמואל יונס: לרכישות מוקצה מתוך הסכום 79,097,000 שקל.
<שמואל יונס: סך הכל, תקציב שוטף לשנת 2014 – מדובר ב-281,823,000 שקל.
<שמואל יונס: הוצאה חד-פעמית מדובר על 76,806,000.
<שמואל יונס: בעיקר מדובר פה בשני דברים: 1.
<שמואל יונס: הוצאה של 34 מיליון, שזה מוקצב השנה לפרויקט הקמת המבנה שלנו בקרית הלאום.
<שמואל יונס: סך הכל, הוועדה אישרה בשנת 2009 למבקר להקים את המבנה בתקציב של 194 מיליון בהרשאה להתחייב.
<שמואל יונס: הנתח של ההוצאה שאנחנו צופים ומתכננים ל-2014 - -
ראובן ריבלין: על אותו הסכם?
<שמואל יונס: - - על אותה הרשאה, כאשר ההוצאה הגדולה באמת צפויה ב-2014.
<שמואל יונס: המבנה הוא מבנה שמתוכנן.
<שמואל יונס: אנחנו אמורים לקבל את המפתח ביולי 2015.
גילה גמליאל: זה איפה שחניון הלאום היום?
<שמואל יונס: זה נמצא ממש מצפון לחניון הלאום, ליד משרד ראש הממשלה וליד בית המשפט העליון.
<שמואל יונס: המיקום הוא מיקום ראוי.
יצחק כהן: מה היתה הצעת התקציב ב-2012?
<שמואל יונס: לאיזה תחום?
יצחק כהן: בסך הכל.
<שמואל יונס: ב-2012?
<שמואל יונס: מיד אגיד לך.
ניסן סלומינסקי: פה כתוב ההוצאות למעשה.
<שמואל יונס: זה 2013.
ניסן סלומינסקי: לא, ההוצאות כתוב ל-2012.
<שמואל יונס: אני נמצא בטבלה בעמוד 10.
ניסן סלומינסקי: לכן אני מחפש איפה התקציב של 2012, כדי שנוכל להשוות.
<שמואל יונס: סך הכל התקציב של המשרד ב-2012 עמד על 273,151,000 שקל.
ניסן סלומינסקי: זה התקציב או שזאת ההוצאה?
<שמואל יונס: זו ההוצאה למעשה.
יצחק כהן: והתקציב עצמו?
<שמואל יונס: התקציב עצמו הוא 331,539,000.
יצחק כהן: אז למה היה תת-ביצוע?
<שמואל יונס: תת הביצוע, בעיקר מדובר בשני תחומים: מדובר בנושא הזה של הקמת המבנה, הפיתוח.
<שמואל יונס: זה דבר אחד.
<שמואל יונס: דבר שני, יש לנו גם פרויקטים.
<שמואל יונס: תחום אחד שהמשרד עוסק בו לאורך שנים זה נושא המחשוב של המשרד.
יצחק כהן: דוח שנתי.
<שמואל יונס: גם פה, המשרד בא וביקש מהוועדה תקציב של כ-25 מיליון שקל שנפרס לאורך השנים - -
יצחק כהן: זה מסביר את פער הביצוע.
<שמואל יונס: - - ויש לנו עוד הוצאה אחת גדולה, שהיא גם כן היתה במסגרת חד-פעמית, זה לביצוע הבחירות.
<שמואל יונס: בשנים האחרונות היו מספר בחירות, גם בחירות לכנסת וגם בחירות למועצות האזוריות, גם בחירות לפריימריז, שהמבקר התבקש לקיים את הביקורת ואז, התקציבים שניתנו למבקר הם מיוחדים לצורך התכלית הזאת.
יצחק כהן: אז פער ביצוע תקציב זה נושא הפיתוח בתקציב הר-שנתי.
<שמואל יונס: בעיקר.
<מבקר המדינה יוסף שפירא: לא צפינו ריבוי בחירות ופריימריז.
ראובן ריבלין: הגידול הוא הגיוני משום שהחד-פעמי ב-2013 היה 13 מיליון ופה החד-פעמי הוא 76 מיליון.
ראובן ריבלין: השאלה היחידה שיש זה לגבי הרזרבות, מדוע יש פה גידול בצורך ברזרבות.
ניסן סלומינסקי: זה אחוז מהתקציב בטח.
ניסן סלומינסקי: אם התקציב קצת גדל אז גם הרזרבה קצת גדלה.
ראובן ריבלין: פה, לגבי השכר באמת זה בפרופורציה הנכונה.
ראובן ריבלין: ברזרבה לרכישות.
ראובן ריבלין: .. זה בגלל הנחיצות המידית.