GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עיסאווי פריג': אני שואל כמה שאלות, לסעיף הזה.
עיסאווי פריג': בכל הדיון ששמעתי כאן לגבי הסעיף הזה, שאני אישית נגדו, נגד כל המשחק שאני רואה - - -
ראובן ריבלין: יש לך זכות הצבעה, מה זה אישית?
יצחק כהן: הוא יצביע נגד.
ראובן ריבלין: אתה מצביע נגד.
עיסאווי פריג': אני נגד הנוסחה.
ראובן ריבלין: כשאני אומר אישית, זה אני נגד אבל מצביע בעד.
עיסאווי פריג': לא, אנחנו לא פוליטיקאים.
ניסן סלומינסקי: רובי, לכל אחד יש את ההגדרה.
חנא סוייד: הוא לא יצור דואלי, הוא חד ממדי.
ראובן ריבלין: כשהוא הופך להיות חבר כנסת יש סכנה שיחשבו שאתה דואלי, אתה מבין?
ניסן סלומינסקי: דרך אגב, רובי, יכול לקרות שחבר כנסת מהאופוזיציה הבין וחשב שזו דרך טובה והוא יצביע גם בעד, גם זה יכול לקרות.
חנא סוייד: גם יכול ההיפך.
ניסן סלומינסקי: זה נכון, זה אנחנו יודעים.
עיסאווי פריג': מה שאני שומע עכשיו מהשלטון המקומי ומהנציגים של הערים שאמורות לתת כסף, במרכאות, שיש בעיה עם זה.
עיסאווי פריג': אני מבקש להוסיף שזה צריך להתקיים בערבות מדינה.
עיסאווי פריג': למה אני מתכוון בערבות מדינה?
ראובן ריבלין: המדינה גובה את זה מתוך מיסים, יש ערבות מדינה.
ראובן ריבלין: אבל המדינה מבטיחה את עצהמ שהיא יכולה לקזז מדברים שמגיעים לרשות.
ניסן סלומינסקי: רובי, זכותו, אנחנו שומרים על זכותו של כל אחד לדבר.
ניסן סלומינסקי: ככה אנחנו מפריעים גם להלך המחשבה שלו וגם לנו, להבין מה שהוא אומר.
עיסאווי פריג': לא, לרובי מותר, זה בסדר.
ניסן סלומינסקי: מותר לו, רק אני אומר לו שלא.
עיסאווי פריג': חברים, מה שאני הבנתי מהחוק הזה שזו הטלת מס על אזרח בדרך עקיפית.
עיסאווי פריג': יעני הבאתי איזה קבלן משנה שיביא לי את המס הזה.
עיסאווי פריג': ככה הבנתי.
עיסאווי פריג': הבאתי קבלן משנה, תגבה לי את המס הזה, אבל על הדרך שקבלן המשנה עושה לי את זה, והמצאתי את הנוסחה הזו בשביל לסבר לנו את הראש, להתחיל לחשוב איך זה ואיך זה ואיך זה, אני אומר שהדבר הזה, נגיע למצב שלא נראה כלום מזה.
עיסאווי פריג': יעני מתקנים פארסה בפארסה אחרת וזו התוצאה שתהיה.
יעקב אשר: יעני ישראבלוף.
יעקב ליצמן: לא יקבלו כסף.
עיסאווי פריג': לא יקבלו כסף.
עיסאווי פריג': אמרת שהתקיים דיון על הנושא הזה קודם, בעיניי הדיון עכשיו מתקיים.
עיסאווי פריג': למה עכשיו?
עיסאווי פריג': זה חוק הסדרים, חוק הסדרים שצריך להיכנס אליו לעומק ברמות מאוד - - -
ניסן סלומינסקי: אוקי, תאמר מה שאתה מרגיש.
עיסאווי פריג': אז זה מחייב שיקול דעת בשנית.
חנא סוייד: הוא רואה חשבון, הוא מסתכל על זה כסופר גרעינים, הוא רוצה להבטיח שהכסף - - -
ראובן ריבלין: באה ממשלה ובהסכם שהיא קבעה, היא אומרת 450 מיליון אתם צריכים להעביר לי ואם לא תעבירו לי את זה, אנחנו יכולים לקזז מסכומים שהמדינה צריכה לתת לכם.
ראובן ריבלין: זאת אומרת הממשלה ערבה כלפי המועצות שהן נזקקות, אלה שיקבלו את אותו סכום.
עיסאווי פריג': אז איפה ההסכם שבין הרשויות המקומיות לבין האוצר?
ראובן ריבלין: זה נכון, אתם צריכים לתת לו אותו.
ניסן סלומינסקי: ההסכם חולק ביום ראשון, תוכל לקבל אותו.
ניסן סלומינסקי: הוא חולק וגם אושר בממשלה.
משה גפני: עד איזה שנה תהיה הגבייה של ה-0.3?
ניסן סלומינסקי: 15 שנה.
משה גפני: ואחרי זה זה ייצא?
עיסאווי פריג': ימות הכלב או ימות הפריץ.
ניסן סלומינסקי: אלעזר, תמשיך.
משה גפני: אבל לא דנו על החוק.
משה גפני: אז למה גובים בעוד 16 שנה?
משה גפני: למה התושבים צריכים לשלם ארנונה גבוהה יותר בעוד 16 שנה?
ניסן סלומינסקי: אלעזר, בוא נמשיך הלאה.
יצחק כהן: למה זה לא מופיע בחוק, אלעזר?
יצחק כהן: הסיפור של ההלוואה ואחרי זה ה - - -
<אלעזר במברגר: מופיע.
ניסן סלומינסקי: רב יצחק, אנחנו נגיע לסעיפים האלה, לכן אנחנו רוצים לעבור לפי הסעיפים.
<אלעזר במברגר: אני ממשיך.
<אלעזר במברגר: סעיף 8: "(ג) השר יפרסם, בתוך 30 ימים ממועד תחילתו של חוק זה, צו המפרט את סכום ההעברה שעל כל רשות עצמאית להעביר לאוצר המדינה לפי סעיף קטן (א)".
<אלעזר במברגר: מקודם הסברה שמדובר בנוסחה מתמטית ולכן זה עניין טכני שאין בו שיקול דעת.
<אלעזר במברגר: >
<שלומית ארליך: בעצם סעיף 14 מונה את רשימת הרשויות, השאלה האם לא, לשם השקיפות והוודאות, כבר נכניס את רשימת הסכומים?
<שלומית ארליך: זו אותה רשימת סכומים שהייתה בהחלטת הממשלה, נכון?
<שלומית ארליך: אז האם לצד הרשויות אפשר כבר להכניס את רשימת הסכומים?
<אלעזר במברגר: הסכומים הם סכומים שהופיעו בהחלטת הממשלה, הם לא השתנו.
<אלעזר במברגר: פשוט הרציונל של הסכומים הללו, הם הרי לא נגזרו מהחלל הריק, הם נגזרו לפי נוסחה, חשבנו שיותר נכון ויותר שקוף בחקיקה ראשית דווקא לכתוב לא את הסכום שנראה שרירותי אלא לכתוב את הנוסחה שמבהירה את ההיגיון שמאחורי הסכום.
<שגית אפיק: אפשר לכתוב גם את הנוסחה וגם את הסכום, אין צורך בצו שתפרסמו אחר כך.
<שגית אפיק: יש את הנוסחה ואפשר לשים את הסכום גם.
<יואל בריס: זו ממש טכניקת החקיקה, שגית.
<יואל בריס: ברגע שיש לי את הסכומים נקובים, הרי הסכומים זה משהו שמצביעים עליהם בנפרד, נכון?
<יואל בריס: ואז יהיה מצב שבו אפשר שהנוסחה תשתבש, זה לא יהיה לפי הנוסחה, ואנחנו אומרים שזה לפי הנוסחה ולכן את הפעולה הטכנית של תרגום הנוסחה לסכומים יעשה השר בצו.
<יואל בריס: אנחנו מוכנים, בוודאי, למען השקיפות, להציג את המספרים כאן בוועדה.
<יואל בריס: אפשר להציג אותם ולהגיד אותם, אבל הם לא חלק מהחוק כי זה סותר את זה שזה לפי נוסחה.
<אלעזר במברגר: המספרים, אגב, הוצגו, כי הם היו חלק מההסכם שדובר עליו ביום ראשון.
<אלעזר במברגר: כלומר הם היו על השולחן בתוך ההסכם וגם בהחלטת הממשלה.
ניסן סלומינסקי: אם תהיה טעות, אז לא תדעי מה קובע, הסכום או הנוסחה.
ניסן סלומינסקי: אבל אם תהיה לי טעות בחשבון - - -
<יואל בריס: או טעות או הסתייגות.
ניסן סלומינסקי: אז מה שקובע בחוק זו הנוסחה, אם שניהם ייכנסו לחוק אז לא תדעי מה קובע, זה או זה.
חמד עמאר: אדוני היושב ראש, הנוסחה חושבה לפי 450 מיליון שקל, שהוצגה לממשלה והוצבע עליה.
חמד עמאר: את אלה אנחנו רוצים לראות.
ניסן סלומינסקי: מאה אחוז, הוא אומר שהוא יעביר את זה, אין לו בעיה.
<אלעזר במברגר: ודאי שאפשר להציג את זה, אני רק מזכיר שזה חלק מהחלטת הממשלה שהייתה כאן על השולחן.
<שלומית ארליך: ההלוואה של ה-15 לא בחוק.
יצחק כהן: נכון, זה שאלתי.
ניסן סלומינסקי: רגע, רבותיי.
יעקב ליצמן: שתי הערות יש לי.
יעקב ליצמן: אל"ף, נניח שהשר טוען שלא להכניס את הסכומים לחוק, אבל היות שזה צריך להיות תוך 30 יום, 'יפרסם תוך 30 יום ממועד תחילתו של חוק זה את הרשימה', אז ועדת הכספים צריכה לאשר עוד פעם את הסכומים האלה.
יעקב ליצמן: אז אני מבקש כאן להוסיף באישור ועדת כספים.
יעקב ליצמן: את כל הסכומים שהם רוצים, שלא רוצים לפרט את זה בחוק, אין בעיה, אל תפרט בחוק, אבל תפרסם את זה בוועדת הכספים, שאנחנו נאשר את הסכומים אחר כך, שלא יעשו לנו ישראבלוף אחר כך.
ניסן סלומינסקי: הוא ימסור לנו את זה אפילו מחר.
יעקב ליצמן: זו ההסתייגות שלי.
יצחק כהן: הקבוצתית.
יעקב ליצמן: בי"ת, אני גם רוצה באותה הזדמנות, אני מבקש לאשר גם כל רשות, כמה הולכים להוריד לה כסף.
יעקב ליצמן: אני רוצה גם באותה רשימה, רשימה נפרדת מי מקבל את הכסף.
יעקב ליצמן: הם מפרסמים את ה-56 רשויות שנותנות, אני רוצה את ה-200 שמקבלים, אני רוצה רשימה ואני רוצה שעל הכול באישור ועדת הכספים.
<שלומית ארליך: זו גם הסתייגות?
יצחק כהן: קבוצתית, אותה קבוצה כל הזמן.
יצחק כהן: כל הסתייגות היא קבוצתית.
משה גפני: זו דווקא הסתייגות טובה, אתה יכול לקבל את זה.
ניסן סלומינסקי: רב משה, אני ממש נדהם.
ניסן סלומינסקי: אתה אומר על רב יעקב שכל ההסתייגויות שלו לא היו טובות.
ניסן סלומינסקי: כי אמרת שזו הסתייגות טובה.
משה גפני: תחפש בדיחות יותר טובות.
משה גפני: אני חושב שזו הסתייגות טובה.
משה גפני: הוא רוצה את האישור של ועדת כספים.
ניסן סלומינסקי: מאה אחוז, והקודמות לא טובות?
ניסן סלומינסקי: אני מתפלא עליך, איך זה יכול להיות.
יעקב ליצמן: יש הסתייגויות של דיבור ויש הסתייגויות - - -
משה גפני: למה שהוועדה לא תקבל את זה?
ניסן סלומינסקי: זה מה שאמרתי בהתחלה, יש הסתייגויות לעניין ויש הסתייגויות כאופוזיציה.
ניסן סלומינסקי: כשנצביע, ודאי.
<שגית אפיק: בהצבעה על כל ההסתייגויות.
משה גפני: נו, אבל הבקשה שוועדת הכספים תאשר את זה.
ניסן סלומינסקי: מאה אחוז, שמענו, בסדר.
עיסאווי פריג': היום ההצבעות?
ניסן סלומינסקי: אנחנו גם נפרסם, זה יהיה לקראת הסוף, ויהיו הצבעות.
יצחק כהן: אני לא מבין למה זה לא מופיע בהצעת החוק, הסיפור של ההלוואה.
יצחק כהן: למה ההלוואה לא מופיעה בחוק?
יצחק כהן: כחלק מההסדר.
<שגית אפיק: הם הסבירו כבר שזו לא הלוואה.
<שגית אפיק: ראובן קוגן ביום ראשון.
יצחק כהן: אבל פה כתוב הלוואה, נו, אל תשגעו אותנו.
עיסאווי פריג': הם אמרו שוב שזו הלוואה.
יצחק כהן: ההלוואה מגבה את כל המהלך הזה.
ראובן ריבלין: אני אגיד לכם למה הוא אומר.
<שגית אפיק: אז שיואל יסביר.
ראובן ריבלין: אם זה הלוואה, אז אחרי 15 שנה זה יירד בחזרה מבסיס ה - - -
עיסאווי פריג': הוא אמר שיש את ההסכמות עם האוצר, הוא אמר.
יצחק כהן: זו שאלה אחת.
יצחק כהן: יש לי עוד שאלות.
ניסן סלומינסקי: אני יכול להסביר, או שיואל, אתה תסביר?
משה גפני: השאלה אם אתה מקבל את ההסתייגות של ליצמן על אישור ועדת הכספים?
ניסן סלומינסקי: רשמנו את ההסתייגות בינתיים.
משה גפני: לא, אבל אם אתה מסכים לזה, אז בואו נכניס את זה עכשיו, לא צריך להצביע.
ניסן סלומינסקי: לא, בינתיים רשמנו את זה.
יעקב ליצמן: אני יודע שמי שעומד למשפט על הלוואה - - - וזה נשאר אצלו כמענק.
משה גפני: זה המצב, הם שינו את זה.
יצחק כהן: זו נוסחה עם כל המשתנים, אני מציע, וזה היה בעבר כבר, שאת הסכום הראשוני נכון לתאריך מסוים, קובעים, מציינים אותו, שאחר כך בעתיד יהיה השוואה.
יצחק כהן: אתה לא יכול לעשות משהו שהוא בילד איןןן ואחר כך תעשה, זה הנוסחה, כי הנוסחה עם משתנים זה דבר שהוא מאוד מאוד מסוכן.
יצחק כהן: הסתייגות של כל הקבוצה.
ניסן סלומינסקי: הסתייגות שתהיה נוסחה פשוטה ולא נוסחה עם משתנים.
יצחק כהן: לא, שיפרסם את המספרים.
יצחק כהן: שגם הנוסחה תהיה בגוף החוק.
ראובן ריבלין: שזה יהיה רק ל-15 שנה.
ראובן ריבלין: זו התוצאה.
ניסן סלומינסקי: לא, לא זה מה שהוא אמר.
יצחק כהן: קודם כל הנוסחה היא נוסחה, עם כל המשתנים שלה, לציין את הסכום נכון לתאריך מסוים, כדי שבעתיד נוכל לדעת מה השתנה.
יצחק כהן: וזה קבוצתי כמובן.
<אלעזר במברגר: (מקריא): "תשלום מענקים.
<אלעזר במברגר: 9.
<אלעזר במברגר: המדינה תקצה סכום השווה לסך כל הסכומים שהועברו לה לפי סעיף 8, או שקיזזה לפי סעיף 12, או שהועברו אליה לפי חוק זה בכל דרך אחרת, לצורך תשלום מענקים, באמצעות משרד הפנים, שמטרתם איזון תקציב שוטף או פיתוח ברשויות מקומיות, במהלך שנת 2014, וזאת בהתאם לאמות המידה שנקבעו בהחלטות ממשלה ובהוראות מינהל שלפיהם מועברים מענקים מהסוג האמור".
משה גפני: זאת אומרת שאם - - -
ניסן סלומינסקי: רגע, רגע, רב משה, יש לך תפיסה מהירה, אבל אני רוצה שהוא יסביר לכולם ואחר כך אם תרצה תוכל.
<אלעזר במברגר: אני אסביר, זה גם נוגע למה שדובר מקודם, על רשימת מקבלות האיזון ואלה שלא מקבלות.
<אלעזר במברגר: החוק הזה לא מטפל ברשימה, יש נוסחה קבועה, אנחנו נצמדים אליה, זו הנוסחה וממנה נגזרה רשימת הרשויות הללו, למעט אילת, שדובר על זה ביום ראשון.
<אלעזר במברגר: גם כאן, בסוגיה של איך מחולק הכסף בין הרשויות המקבלות, אנחנו נצמדים לכללים הרגילים של נוסחת האיזון, שמוכתבים מכוח נוסחת גדיש, נוסחה היסטורית, עם תיקונים שהיו לה בהחלטות ממשלה ובהוראות מינהל.
<אלעזר במברגר: כלומר כאן, שוב, אין כאן איזה החלטה מיוחדת נוספת, אין כאן הסדר משלים ששר הפנים או שר האוצר צריכים לקבוע, יש נוסחה קיימת, יש רשימה מאוד ברורה של רשויות שמקבלות מענק איזון היום, והן ייהנו, כל אחת בחלקה היחסי, לפי הנוסחאות, לפי החלטות הממשלה הקיימות.
ניסן סלומינסקי: זה למעשה עונה על החלק השני, איך אתם מחלקים את ה-450 מיליון לשאר הרשויות.
<אלעזר במברגר: אנחנו אומרים, ה-450 המיליון הללו יחולקו, פשוט אנחנו שופכים אותם לתוך נוסחה קיימת שהחוק הזה לא מטפל בה, היא לא תשתנה בעקבות החוק הזה, וכל אחד יקבל את חלקו.
משה גפני: אני שואל מה יקרה אם תגבו 440 מיליון מסיבה כלשהי?
<אלעזר במברגר: הסעיף אומר באופן ברור, המדינה תקצה את הסכומים שהיא קיבלה.
<אלעזר במברגר: שאלה נכונה, אם יועברו 440 יחולקו 440.
משה גפני: הם לא הולכים לקבל 450 מיליון.
עיסאווי פריג': למה ביקשתי ערבות מדינה?
יצחק כהן: בסעיף הקיזוז, "לא יהיה לרשות עצמאית כלשהי את הסכום שיהיה עליה להעביר לאוצר המדינה עד למועד הקובע, תקזז המדינה סכום בגובה הסכום האמור בהשתתפות המדינה בתקציב הרשויות, לעניין זה "השתתפות המדינה", מענק, או השתתפות אחרת בתקציב המדינה".
יצחק כהן: הלוא הן נטולות מענק, אז תיקחו להן מחינוך ורווחה?
ניסן סלומינסקי: לא יודע, איפה קראת?
יצחק כהן: כן, זה יקוזז מחינוך ורווחה.
יצחק כהן: לא רק שישלמו המסכנים עוד - - -
ניסן סלומינסקי: רק רגע, לא נדון על זה עכשיו, כשנגיע לסעיף.
יצחק כהן: לא, אני שואל, אני רוצה לדעת מה זה.
ניסן סלומינסקי: כשנגיע לסעיף הזה נדון עליו.
יצחק כהן: לא, הוא מפנה לשם.
יצחק כהן: הוא מפנה אותי ל-12.
יצחק כהן: מה זה תקציב אחר?
יצחק כהן: הן נטולות מענק - - -
<קריאה: בדיפרנציאלי היו לוקחים להם הרבה יותר מחינוך ורווחה.
ניסן סלומינסקי: מאחר שלא קראנו את סעיף 12 וכאן יש הפניה ואתה שואל, אז אני אבקש מהם שיסבירו את סעיף 12 ואחר כך תוכל לשאול.
ניסן סלומינסקי: אז אם אתם מוכנים להסביר את סעיף 12.
ניסן סלומינסקי: מאחר שיש הפניה לסעי ף12, אז האנשים רוצים לדעת - - -
משה גפני: איך מקזזים מתל אביב.
<יואל בריס: אני מציע שנקריא את סעיף 12.
<יואל בריס: הקריא את זה אמנם חבר הכנסת כהן, אבל בשביל הפורמליות.
<יואל בריס: (מקריא): "קיזוז.
<יואל בריס: 12.
<יואל בריס: לא העבירה רשות עצמאית כלשהי את הסכום שהיה עליה להעביר לאוצר המדינה עד המועד הקובע", שזה כמו שאמרנו ל' ניסן 2014, "תקזז המדינה סכום בגובה הסכום האמור מהשתתפות המדינה בתקציב הרשות; לעניין סעיף זה "השתתפות המדינה" – תמיכה, מענק, או השתתפות אחרת מתקציב המדינה".
<יואל בריס: יש התחשבנויות רבות בין המדינה לבין השלטון המקומי, בכל מיני תחומים - - -
חנא סוייד: כמו ארנונה על מוסדות ממשלתיים.
ניסן סלומינסקי: חבר'ה, בבקשה, ביקשנו הסבר, אז תנו להסביר.
ניסן סלומינסקי: אני רוצה גם להבין.
<יואל בריס: יש נושאים רבים שיש בהם ממשקים בין השלטון המקומי לשלטון המרכזי, תחבורה למשל - - -
חנא סוייד: ארנונה על מוסדות ממשלה.
ניסן סלומינסקי: הכיכר שצריכים להקים באותה עיר תבוטל והכסף הזה יילך לזה.
<יואל בריס: הכיכר צריכה להתקיים - - -
ראובן ריבלין: אם עיריית ירושלים, שהיא לא נכללת, לא מעבירה, הכנסת שנותנת לה 7.5 מיליון שקל ארנונה, יורידו ממנה את הכסף.
משה גפני: אבל ירושלים לא נמצאת פה.
ניסן סלומינסקי: לא, אבל כדוגמה של כל מקום.
<יואל בריס: קיזוז מארנונה הוא סיפור אחר, כיוון שארנונה הוא מס, אני לא בטוח שלזה התכוון המשורר, כי נאמר פה - - -
משה גפני: אתם לא יכולים לא לשלם את המס - - -
<יואל בריס: לא נאמר פה במפורש ארנונה ולכן אני לא חושב ש - - -
יצחק כהן: יואל, זה חוקתי.
יצחק כהן: שר התחבורה יסכים?
יצחק כהן: שר החינוך יסכים?
יצחק כהן: יש לנו פה הסתייגות.
ניסן סלומינסקי: רב יצחק, תרשום את ההסתייגות, אבל קודם כל בואו נבין את הסעיף.
ניסן סלומינסקי: הבנו את הסעיף, מאה אחוז, עכשיו בואו נחזור לסעיף 9.
ניסן סלומינסקי: מי שרוצה להגיש הסתייגויות, בכבוד, סעיף 9.
ניסן סלומינסקי: חזרנו ל-9, נגיש הסתייגויות, וכשנקרא את 12 תגישו הסתייגויות על 12.
יעקב ליצמן: קראת את 12.
ניסן סלומינסקי: בסדר, אז תגיש הסתייגויות גם על 12, אם אתה רוצה.
משה גפני: אבל אולי יש חברים שמביאים הסתייגויות שאפשר לקבל אותן, שכולם מסכימים.
ניסן סלומינסקי: מישהו אמר שלא?
יצחק כהן: הנה, ההסתייגות הזו אפשר לקבל.
משה גפני: לא, למה לרשום הסתייגויות?
ניסן סלומינסקי: יכול להיות, אבל בינתיים לא שמעתי.
ניסן סלומינסקי: מה ששמעתי - - -
ראובן ריבלין: אתה לא יכול לאמץ את זה לחוק מבלי שנצביע על זה.
ראובן ריבלין: אחרי שנצביע כולנו על ההסתייגויות - - -
ניסן סלומינסקי: רבותיי, שקט.
ניסן סלומינסקי: היו כמה דברים שקיבלנו ושינינו, אבל בינתיים אנחנו שומעים את ההסתייגויות.
יצחק כהן: יש פה הסתייגות חשובה.
ניסן סלומינסקי: אתה רוצה להגיש הסתייגות סיעתית?
יצחק כהן: כן, קבוצתית.
יעקב ליצמן: בסוף סעיף 12 להוסיף 'למעט תקציבי בריאות, חינוך, רווחה, תחבורה, וכן פרויקטים במהלך ביצוע'.
משה גפני: מצוין, אפשר לאמץ את זה.
ניסן סלומינסקי: לדוגמה, אם הוא היה כותב למעט נניח רווחה, יכול להיות, אבל ברגע שהוא כותב את זה ואת זה ואת זה ותחבורה - - -
יעקב ליצמן: חינוך, אתה לא רוצה לפגוע.
משה גפני: בבריאות אתה רוצה לקצץ?
ניסן סלומינסקי: דקה, אני מסביר לרב משה.
ניסן סלומינסקי: ברגע שאתה כולל תחבורה, כולל כל דבר - - -
יצחק כהן: פרויקטים בביצוע, מה, תתקע כביש באמצע?
ניסן סלומינסקי: מאה אחוז, אז רשמנו את זה כהסתייגות.
<קריאה: מי הגיש את ההסתייגות?
ניסן סלומינסקי: כל הקבוצה זה כולל מפלגת העבודה.
עפר שלח: תחליטו מה רציני ונדבר על מה שרציני.
ניסן סלומינסקי: מאה אחוז, אבל על הרציני יש זמן לקראת ההצבעות.
ניסן סלומינסקי: נגיע.
משה גפני: עד ההצבעות לא יזכרו.
ניסן סלומינסקי: אתה רוצה כבר היום להפיל את זה?
משה גפני: לא להפיל, אני לא בעד להפיל, אני בעד לעשות - - -
ניסן סלומינסקי: אז אני נותן זמן כדי שאפשר יהיה לחשוב.
משה גפני: אבל לא יזכרו.
ניסן סלומינסקי: מי לא יזכור?
ניסן סלומינסקי: אצלנו הכול רשום וגם אצלך רשום.
ניסן סלומינסקי: אם זה נגמר, אז בוא נמשיך הלאה, אלעזר.
<אלעזר במברגר: רק נזכיר שההיגיון של החוק, שוב, בדרך המלך הרשויות הרי מקיימות חוק, החוק מדבר על תאריך מסוים, חזקה עליהן שיעבירו.
<אלעזר במברגר: יש כאן גם מנגנון מובנה לרשות שלא יכולה לממן את זה באופן מיידי מהכנסותיה העצמאיות, יש לה מנגנון מובנה שמקל של גיוס אשראי ולכן יש כאן פתרון - - -
יצחק כהן: זה לא מופיע בחוק.
ניסן סלומינסקי: זה מופיע בחוק.
<אלעזר במברגר: זה מופיע.
<אלעזר במברגר: הנושא של הקיזוז הוא באמת סעד אחרון של המדינה על מנת לוודא שיעבור מלוא הסכום.
ניסן סלומינסקי: הלאה, סעיף 10.
<אלעזר במברגר: (מקריא): "שיעור העדכון בשנת 2014.
<אלעזר במברגר: 10.
<אלעזר במברגר: על אף האמור בסעיף 9 לחוק ההסדרים 1992 או בתקנות הסדרים במשק המדינה (ארנונה כללית ברשויות מקומיות), התשס"ו-2007 – "(1) שיעור העדכון לעניין הארנונה שהוטל על כל אחד מסוגי הנכסים ברשות עצמאית בשנת 2014, יהיה שיעור העדכון, בתוספת השיעור הנוסף;" השיעור הנוסף, אני מזכיר, זה אותם 0.3%, בסעיף ההגדרות.
<אלעזר במברגר: כלומר בשנת 2014, במובן הזה זו הוראת שעה, זה ההסדר הייחודי לשנת 2014, בעדכון של הארנונה בין שנת 2013 לשנת 2014 יש את שיעור העדכון הקבוע בחוק, שנאמר ייצא לפי נוסחה 2.7%, עליו תהיה תוספת מיוחדת של 0.3%, כך שהעדכון באותה שנה, במעבר בין 13' ל-14' יהיה 3%, בדוגמה שנתתי.
יצחק כהן: למה שהתושבים לא יידעו מזה לפני הבחירות?
<אלעזר במברגר: זה השיעור הנוסף, זה ההסדר הייחודי לעדכון ארנונה לשנת 2014 בלבד.
<אלעזר במברגר: בשנת 2015 - - -
חנא סוייד: שאלה, זה מתווסף אריתמטית או מכפיל לעדכון?
חנא סוייד: יש לך את העדכון, אז ה-0.3 , זה פלוס 0.3 או כפול 1.0003?
<אלעזר במברגר: זה פלוס 0.3.
יצחק כהן: ב-15' בבסיס כבר לא צריך.
יצחק כהן: הוא כבר שם.
ניסן סלומינסקי: תנו לו לסיים את ההסבר.
<אלעזר במברגר: שיעור העדכון המיוחד הזה של 2014, נסביר שכולם יבינו - - -
יצחק כהן: ב-14' צריך להוסיף עוד לעדכון - - -
<אלעזר במברגר: זה באמת קצת מורכב, אני אנסה להסביר.
<אלעזר במברגר: אם אדם שילם 100 שקלים לשנת 2013 וכעת העדכון היה 3%, כשהוא כולל את השיעור המיוחד הזה של 0.3, אז הוא ישלם בשנת 2014 103 שקלים.
<אלעזר במברגר: בשנת 2015 ואילך, בכל שנה יחול שיעור העדכון הרגיל לפי החוק, בלי תוספת מיוחדת.
<אלעזר במברגר: התוספת הזו הייתה במובן הזה חד פעמית ב-2014, אבל ברגע שהסכום שהוא שילם הפך להיות 103 שקלים זה בבסיס.
משה גפני: לכן הוא ישלם יותר ב-2015.
<אלעזר במברגר: העדכונים יהיו על הסכום הזה.
ניסן סלומינסקי: וב-15 שנה זה יגיע ל-450 מיליון.
<שלומית ארליך: אלעזר, אולי כדאי להכניס הבהרה בחוק, כדי שיהיה ברור שהעדכון מ-2015 ואילך כולל את הסכום.
יצחק כהן: זה בבסיס.
<איתן אטיה: < אלעזר, אנחנו ביקשנו הבהרה, למען הסר כל ספק להוסיף איזה שהיא הבהרה ניסוחית בסיפה של הסעיף הזה, 10(1), כך שייכתב 'סכום הארנונה שיוטל על נכס לפי סעיף זה ייחשב הסכום שהגיע כדין בשנת הכספים 2014 כמשמעותו בסעיף 7 לחוק ההסדרים 1992'.
<איתן אטיה: >
<אלעזר במברגר: הבהרה.
<אלעזר במברגר: שוב, מה שתיארתי מקודם לטעמנו עולה גם עכשיו.
<אלעזר במברגר: זה ההסדר שעולה מלשון החוק.
<אלעזר במברגר: אבל שמענו הערה ויש בה אולי צדק מסוים, שצריך להבהיר באופן הכי ברור שאפשר, שהסכום הזה, שהתוספת החד פעמית הזאת היא בבסיס.
<אלעזר במברגר: כלומר העדכונים החל מ-2015 - - -
ניסן סלומינסקי: זאת אומרת התיקון שלהם מקובל עליכם?
<אלעזר במברגר: התיקון הזה הוא נכון.
<שלומית ארליך: כן, רק אם אנחנו מכניסים פה תיקון, אלעזר, אז - - -
עיסאווי פריג': למה לא עשית את זה בכלל.
עיסאווי פריג': למה חיכית?
<אלעזר במברגר: כי בינינו זה מה שנקרא למען הסר ספק.
ניסן סלומינסקי: זה ברור גם ככה, רק הם מבקשים להסיר ספק ו - - -
חנא סוייד: אדוני היושב ראש, אני רק רוצה להבהיר, לפי חישוב פשוט שעשיתי, ה-0.3 שמדברים עליו היום, עוד 15 שנה זה יותר מ-0.5, 0.6.
ראובן ריבלין: ברגע שהוא נכנס לבסיס, הטייס האוטומטי מתעדכן.
חנא סוייד: הוא מתווסף כל שנה במידת העדכון, כך שאם אתה עושה ריבית דריבית על 15 שנה, זה 0.5, 0.6.
<איתי חוטר: לפי איזה הצמדה?
חנא סוייד: 5%, 2%, 3%, תעשה חישוב מקורב.
חנא סוייד: וזה, אדוני היושב ראש, מחזק את ההרגשה שפה מנסים לעשות מה שנקרא צדק רובין הודי, שלוקחים מעשירים ונותנים לעניים, שזה לא נתפס טוב ויש אלטרנטיבות שיותר צודקות לעניין הזה.
משה גפני: זה לא מעשירים.
חנא סוייד: וזה גם לא מעשירים, זה מאנשים רגילים.
ניסן סלומינסקי: דווקא איך שאתה הגדרת את זה, זה נשמע טוב.
ניסן סלומינסקי: איתי, אתה רצית להעיר משהו לגבי ה-0.3?
<איתי חוטר: לא, רק רציתי להבין איך נעשה התחשיב.
עיסאווי פריג': מה אתה מתלונן על זה?
עיסאווי פריג': אתה רשות מקומית.
עיסאווי פריג': מעניין.
<שלומית ארליך: רק אותה הבהרה צריכה להיכנס גם בסעיף קטן (1) וגם בסעיף קטן (2).
<שלומית ארליך: גם שם כדאי להבהיר שהעדכון ב - - -
ראובן ריבלין: אחרת יחשבו שפה זה כן ושם זה לא.
<אלעזר במברגר: שוב, סעיף קטן (2) לטעמנו ברור לחלוטין.
<אלעזר במברגר: עוד לא הקראנו אותו, אולי נקריא אותו קודם.
משה גפני: רק להבהיר את מה שאיתן אטיה אומר, שב-2015 התושבים בערים הגדולות, גם העניים שבהם, יהיה להם עדכון פלוס ה-0.3, זה נכנס בבסיס והם הולכים לשלם - - -
ניסן סלומינסקי: כל הזמן מדברים על זה.
<קריאה: זה לא עוד פעם 0.3.
ניסן סלומינסקי: זה בדיוק ה-0.3.
<קריאה: לא כל שנה מוסיפים 0.3.
יצחק כהן: זה נכנס לבסיס של כל שנה.
ניסן סלומינסקי: כן, אבל פעם אחת הוסיפו.
יצחק כהן: לא משנה, אבל זה בכל שנה.
יצחק כהן: רגע, משרד הפנים לא הוזמן?
יצחק כהן: משרד הפנים פה?
<איתיאל מלאכי: כן, הוזמנו.
יצחק כהן: למה אתם לא מדברים?
יצחק כהן: אין לך מה להגיד?
יצחק כהן: אתם יושבים בשקט כאילו קפאכם שד.
ניסן סלומינסקי: אתה רוצה הסתייגות?
יעקב ליצמן: לא, להבין.
יעקב ליצמן: אני עוד לא בהסתייגות.
יעקב ליצמן: אני מבקש שהיועצת המשפטית תסביר לי מה ההבדל בין ההסכם שהיה לנו ב-92', המרבי והסכומים, למה שמביאים עכשיו?
יעקב ליצמן: יש הבדלים?
<שגית אפיק: אני לא מכירה את ההסכם מ-92'.
ראובן ריבלין: אז אפשר לעשות הפסקה.
ניסן סלומינסקי: לא, לא, רובי.
ניסן סלומינסקי: אפילו הפסקה לצהריים אי אפשר היום.
ראובן ריבלין: אם נמשיך לקיים את הדיון בחוק ההסדרים, כמו שחבריי ה - - -
יעקב ליצמן: אז אנחנו נצביע ב-2014.
ראובן ריבלין: איזה 2014, הם יגמרו את ההלוואה לפני שאנחנו נגמור את הדיון.
ראובן ריבלין: יחזירו את כל ההלוואה על זה ו - - -
ניסן סלומינסקי: אתה מוכן לסעיף (2)?
יעקב ליצמן: לא, ניסן.
ניסן סלומינסקי: יש לך שאלות?
יעקב ליצמן: לא שאלות, לגבי ה - - -
ניסן סלומינסקי: מה מהות?
יעקב ליצמן: שאלתי אותה, רצינו - - -
<שגית אפיק: ב-92' היה חוק ההסדרים - - -
יעקב ליצמן: מה השוני מהיום?
יעקב ליצמן: מה השוני שמביאים עכשיו בחוק ההסדרים ממה שהיה לגבי הסכומים בעבר?
יעקב ליצמן: מישהו יכול להסביר לי את זה?
<רווית פלג: שמשנים את המקסימום ל-57 רשויות.
יעקב ליצמן: מה זה משנים את המקסימום?
<רווית פלג: ב-92' היה חוק הסדרים שמכוחו היו תקנות המינימום והמקסימום.
<רווית פלג: המקסימום, בית הכי הרבה בישראל 50, בנק 1,200, סופר 300.
<רווית פלג: אין, אף אחד לא יכול, ועשו קפד ראשו המון המון שנים, כי עיריית רחובות הייתה המון שנים למשל מעל המס - - -
ראובן ריבלין: הוא לא הבין, תסבירי לו את זה.
<איתי חוטר: רגע, אבל אם יש רשות שנמצאת כבר היום במקסימום?
<איתי חוטר: איך היא תקבל את ה-0.3?
<איתי חוטר: אם יש את החסם?
<רווית פלג: כן.
<רווית פלג: אנחנו לא אמרנו שלא - - -
ניסן סלומינסקי: רגע, אני מבקש - - -
יעקב ליצמן: רגע, אתה הבנת, אני לא הבנתי.
ניסן סלומינסקי: עורכת דין פלג וזהו.
יעקב ליצמן: מותר לי?
יעקב ליצמן: אני באמצע ההבנה.
ניסן סלומינסקי: לא, היא לא קיבלה רשות לדבר.
יעקב ליצמן: אם אתה - - -
ניסן סלומינסקי: רב יעקב, אם אתה רוצה לזרוק אותנו - - - אני לא מצליח להבין.
ניסן סלומינסקי: הביאו לך כאן הסכם, הסכם שהוא חדש, אני לא חושב שהוא היה אי פעם - - -
יעקב ליצמן: הוא משנה דברים שהיו.
יעקב ליצמן: באמת, מה קרה לך?
ניסן סלומינסקי: מה פירוש הוא לא משנה?
יעקב ליצמן: יכול להיות שאתה לא מבין מה ש - - -
ניסן סלומינסקי: יכול להיות שאני לא מבין, אז בסדר, נו, מה אני יכול לעשות?
יעקב ליצמן: הם באים כאן לשנות דברים.
יעקב ליצמן: אני רציתי להבין מה משנים היום ממה שהיה פעם.
<שגית אפיק: אז אני אנסה לענות לך.
<שגית אפיק: בחוק ההסדרים משנת 92', שבעצם הוא מסדיר את המסגרת של הארנונה, נקבע שבתקנות ייקבעו שיעורי הארנונה, כאשר התקנות יכולות לקבוע שיעורים מזעריים ושיעורים מרביים.
<שגית אפיק: מה שהם בעצם עכשיו עושים, הסיפור של ה-0.3 הוא סיפור חדש, הוא לא מופיע, לא בתקנות שקובעות את השיעורים המזעריים והמרביים ולא בחוק ההסדרים משנת 92'.
<שגית אפיק: מה שנקבע פה בסעיף 10(2) זה שגם הסכום המרבי והמזערי, שקבוע לגבי סוג נכס מסוים ברשות עצמאית, כי התקנות מבחינות בין סוגי נכסים, גם הם יעודכנו בשנת 2014, לפי שיעור - - -
יעקב ליצמן: זה בגלל ה-0.3.
יעקב ליצמן: ומי מרוויח מזה?
יעקב ליצמן: מי מפסיד מזה?
יצחק כהן: מי שפרץ את התקרה.
<שגית אפיק: התושב ישלם את זה.
ראובן ריבלין: אני רוצה לדעת, האם לשלם ארנונה ומיסים זה טוב לאזרחי מדינת ישראל או לא טוב?
ניסן סלומינסקי: זה טוב לערים החלשות.
<שגית אפיק: ארנונה היא לא מס.
<שגית אפיק: הארנונה משתלמת על קבלת שירותים.
ראובן ריבלין: האם מס זה טוב או לא טוב לאזרח?
משה גפני: זה לא מס.
<קריאה: שגית, יש לנו חדשות, ארנונה כבר הוגדרה כמס מספר פעמים בפסיקה ולכן אני מציע לדבוק בזה.
ניסן סלומינסקי: לא נגמור, ככה לא נתקדם.
ראובן ריבלין: יאללה, תפסיק את זה.
משה גפני: האוצר מלאים היום את הארנונה, כי אנחנו לא יודעים מה שהולך לקרות.
משה גפני: הם יושבים ומחככים ידיים בהנאה ואתם מגנים על זה.
משה גפני: הלאימו את הארנונה.
<אלעזר במברגר: אני חושב שנוצר בלבול כי פשוט לא הקראנו את הסעיף ולא הסברנו אותו והתחיל לגביו דיון.
ניסן סלומינסקי: תקריא אותו ותסביר.
<אלעזר במברגר: ננסה לעשות דיון מסודר.
<אלעזר במברגר: סעיף (2), שוב, רק עכשיו אנחנו מגיעים אליו, לא הקראנו אותו קודם: (מקריא): "(2) הסכום המזערי והמרבי הקבועים לסוג נכס ברשות עצמאית יעודכנו בשנת 2014 לפי שיעור העדכון, בתוספת השיעור הנוסף".
<אלעזר במברגר: נסביר אותו ונסביר את ההיגיון שלו.
<אלעזר במברגר: כפי שמקודם נאמר יש שני הסדרים בחוק ההסדרים מ-92' שאנחנו מטפלים בהם כאן.
<אלעזר במברגר: אחד זו הנוסחה האוטומטית משנה לשנה, הסברנו את זה, זה סעיף קטן (1), בשנת 2014 יהיה 0.3.
<אלעזר במברגר: נוספים.
<אלעזר במברגר: החלק השני של העניין, וגם זה נגזר מחוק ההסדרים מ-92', חוק ההסדרים ב-92' הסמיך את השרים לקבוע בתקנות מינימום ומקסימום לכל סוג נכס לרשות מקומית, למגורים, לתעשייה ומלאכה, לכל הקטגוריות ונקבעו שם בתקנות באמת סכומי מינימום ומקסימום.