GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<איתן צחור: חבר הכנסת שלח, אני הייתי רוצה מילה אחת, שכדאי שתהיה מודע לה.
ראובן ריבלין: כדאי שתדע, גם שגית, בנייר שהיא נתנה לנו - - -
<איתן צחור: שגית, אני קראתי, ממש דברים כדורבנות ואני רק מצטרף למה שהיא אומרת, אבל בנוסף לכך היום אפילו נכה 100% שזכאי לפטור ממס לא נדרש ללכת לרופא ולומר לו 'תן לי פתק כדי שאני אבוא עם זה למס הכנסה', אלא הפתק שאתה 100% משקף כמובן מאליו את הפטור למס הכנסה.
<איתן צחור: אבל הרופא לא יודע על קיומה של דרישת פטור ממס הכנסה.
<איתן צחור: אלא אם כן יש ועדה רפואית מיוחדת מטעם מס הכנסה, שהיא יכולה לקבוע תורים.
<איתן צחור: כלומר הסודיות של הנישום נשמרת ופה אנחנו עושים הפרה בוטה לכך ומעבירים את כל הנושא לפקיד העירייה לארנונה.
<איתן צחור: לכן אני חושב שפה, ההחלטה שקיבלתם כאן, במישור העקרוני, לא להעביר דבר כזה, אתם בעצם פה יוצרים אווירה חוקתית נכונה.
<איתן צחור: לא מעבר לכך.
<איתן צחור: אנחנו פה מבחינה חוקתית עושים פה דבר שלא ייעשה ואני חושב שבית המשפט העליון אפילו לא יאשר תיקון מהסוג הזה.
<איתן צחור: הייתי פה אומר למשל דוגמה, אדם פטור מארנונה בגלל שהוא מוסד ציבורי לצרכי מס, לדוגמה.
<איתן צחור: אולי לכבוד היושב ראש שמכיר את המאטריה גם מהמגזר השלישי של מוסדות הציבור, נניח מוסד ציבורי פטור מארנונה ברשות מסוימת, בעל הנכס הוא אדם פרטי, בעל הנכס שנותן את רכושו לעירייה לצרכי שימוש ציבורי עלול לא לקבל את הפטור ממס הכנסה כי הוא לא משלם את הארנונה ולא יקבל את הפטור לארנונה.
<איתן צחור: כלומר יש לנו פה צירוף של מס שאיננו חוקי, אסור להתנות מס בפטור אחר ואני חוזר ואומר, אני פה מצטרף למה שאמרה עורכת דין שגית, באמת דברים כדורבנות, אין וזה לא דבר מקובל שגם ועדת הכספים מתנגדת בצורה כל כך קיצונית לחקיקה הזאת ואנחנו מאוד מבקשים מחברי הוועדה לראות את הסעיף הזה כסעיף שסותר את החוקה, סעיף שסותר חוקתית את התורה של המיסים.
<איתן צחור: אנחנו מבקשים לא לקבל את זה.
<ברוך משולם: כמה הבהרות קטנות.
<ברוך משולם: דבר ראשון, אנחנו מדברים פה בסעיף 11, הטבות מס ליישובים על זיכוי ממס ולא מדובר בפטור.
<ברוך משולם: שנית, כדי לחדד או לדייק קצת בהמשך לדבריו של מר צחור, לא זה שיקבע אם יקבל ההטבות או לא יקבל ההטבות זה פקיד העירייה, אלא פקיד השומה, בסוף היום יש לו מספר אינדיקציות שאחת מהן זו האינדיקציה של היישוב.
<שגית אפיק: לא, יש לו כבר היום אינדיקציות, גם בלי האישור.
<ברוך משולם: בסדר, אבל זו אינדיקציה נוספת.
<ברוך משולם: אז אנחנו מדברים פה באינדיקציה נוספת ובין היתר יש עוד אינדיקציות נוספות ופקיד השומה הוא זה שבסוף היום בודק את זה ומעניק את הפטור.
<יואל בריס: כיוון שנאמר פה עניין חוקתי, אנחנו נזהרים, כנסת ישראל מוגבלת מלחוקק, לפי המצב הקיים, בשל הוראות החוקה.
<יואל בריס: לא כל כך מהר דבר כזה, להגיד שהתניית מס במס הוא עניין חוקתי, אין לזה שום בסיס, אין פה כל חשש לעניין החוקתי, אלא שהשאלה היחידה היא שהיום הפטור מותנה בתושבות, לאחר התיקון הוא יהיה מותנה בתושבות לרבות תשלום הארנונה.
<איתן צחור: אני מפנה אותך לבג"צ רביב דרוקר, שפורסם במיסים כ"ב/5, בית המשפט העליון.
ניסן סלומינסקי: לא כך, עכשיו יואל מדבר, אז הוא יסיים.
<יואל בריס: אין פה שום היבט חוקתי.
<יואל בריס: נאמר במפורש, וזה הכנסת מוסמכת להגיד, אם הבית הזה חושב שנכון להתנות את ההטבה לפי סעיף 11 בתשלום ארנונה, יכול הבית הזה לקבוע את הדבר הזה ואין בזה שום היבט חוקתי, לדעתי אפילו לא בדל של היבט חוקתי.
<יואל בריס: יש פה איזה שהיא היתפסות לזה שהיום נאמר תושבות, ועכשיו כדי להוכיח את התושבות יהיה צורך ב-, לא, החוק יקבע שמונח התושבות כוללת בתוכו גם את הנושא של תשלום ארנונה.
<יואל בריס: אני חייב להגיד עוד דבר.
<יואל בריס: יש כאן, גם במסמך של שגית וגם בדברים שנאמרו, התייחסות לאנשים שפטורים מארנונה, ילד שגר אצל הוריו עדיין, המוסד הציבורי, הסטודנט שגר במעונות וכו' וכו'.
<יואל בריס: ברור שהאפשרות של הרשות המקומית להימנע ממתן אישור תושבות בגלל אי תשלום ארנונה, זה רק לגבי מי שחייב בארנונה.
<יואל בריס: זה ברור מאליו, צריך לחדד את זה בנוסח, ברור שצריך לחדד את זה בנוסח.
<יואל בריס: הרעיון הוא שמי שחב בארנונה ולא שילם את הארנונה, עליו אנחנו מטילים את המגבלה הזו.
<יואל בריס: לכן גם החריגים לזה, שמדברים על מצב שבו אדם חב בארנונה חלוטה, אם יש לו השגה שתלויה, או יש לו עדיין זכות להגיש השגה, אז אין לו חוב ארנונה חלוט, מי שיש לו חוב חלוט לארנונה ולא משלם אותו, הוא זה שנכנס לדברי הסעיף הזה.
<יואל בריס: גם על זה יש לנו חריג, מי שיש לו חוב חלוט כמובן והוא בהליכים של פשיטת רגל, כינוס נכסים וכו', אז כמובן שלא יחול עליו הכלל הזה ועדיין הוא יזכה בהטבה לפי סעיף 11.
<יואל בריס: בנוסף יש אפשרות לשרים לקבוע מקרים נוספים שזו ההגדרה של קשיים כלכליים, שהיא הגדרה אמורפית יותר וצריך לתת לה קונקרטיזציה, וזה מטבע הדברים מסוג הדברים שניתן בתקנות, זה המקום הטבעי שלו.
<איתן צחור: ולמה לא יעשו התקנות לפני כן, כמו ש - - -
<יואל בריס: עוד נקודה אחת.
<יואל בריס: השאלה האם יש דרך אחרת להגשים, נכון הוא שיש להוראה הזאת כמה מטרות, שתי מטרות בעיקר, אחת, מצד הרשות המקומית ואחת מצד רשות המס.
<יואל בריס: אז אומרים, את המטרה הזאת של רשות המס אפשר להשיג גם בדרכים אחרות.
<יואל בריס: זה לא סותר את זה שקיימת פה מטרה ראויה לחקיקה הזאת, המטרה הראויה היא להקל על רשות המס במובן זה שזה יקטין את מקרי הספק או אי הבהירות בנושא הזה.
<יואל בריס: נכון שאפשר לנקוט בעוד צעדים, האחד לא מוציא את השני ולכן הסעיף הזה, ודאי שיש לו מטרה ראויה, גם מבחינת השלטון המקומי, גם מבחינת רשות המס כשלטון מרכזי, הוא לא פוגע באיזה שהיא זכות חוקתית שיש לאדם לקבל את ההטבה הזאת בלי שהמחוקק יקבע לזה תנאים, המחוקק רשאי לקבוע שתנאי לפטור הזה הוא לא רק תושבות, אלא תושבות לרבות תשלום ארנונה, וזו ההצעה שלנו בסעיף הזה.
ניסן סלומינסקי: יש לי שאלה רק.
ניסן סלומינסקי: יש לסעיף הזה ערך כספי מבחינת האוצר?
<יואל בריס: כן, לשני הצדדים.
<יונתן ברסימנטוב: אנחנו מעריכים את זה בעשרות מיליונים, כאשר עשרות המיליונים מתחלקים, חלקם בתוספת ארנונה לרשויות וחלקם בתקציב המדינה.
<קריאה: אבל זה לא מופיע בספר התקציב, אפילו שקל אחד.
ניסן סלומינסקי: בסדר, אם זה היה מופיע הייתי יודע, לכן שאלתי, שנשמע את הערכתם.
ניסן סלומינסקי: שגית רצתה להגיד משפט ואז אנחנו סוגרים את הנושא.
<שגית אפיק: במשפט וחצי אני רוצה להגיב על הדברים שלך, יואל.
<שגית אפיק: מדובר פה בשני מיסים משני עולמות שונים לחלוטין, אין שום מקום לכרוך ביניהם ובהחלט יש פגיעה בתושב, אפילו מבחינת הביורוקרטיה והטרטור שהוא יצטרך לעבור כתוצאה מהכריכה הלא נכונה הזאת.
<שגית אפיק: לגבי הדברים הפרטניים, שגם אני העליתי וגם אתה התייחסת אליהם,הסטודנט והשוכר, את כל הדברים האלה העלינו בדיון הקודם לפני שנתיים וחזרתם אלינו בדיוק עם אותו הסדר.
<שגית אפיק: אם הייתם רוצים ליצור את החריגים האלה, להביא תקנות, להראות משהו אחר, לא עשיתם את זה, ולכן אנחנו נשארים בדיוק עם אותו הסדר שהוא עדיין פרום בעיניי ובעייתי ליישום, מעבר לבעיות העקרוניות שעלו כאן.
<יואל בריס: רק בכל זאת גם היום יש אישור תושבות, כך שמבחינת ביורוקרטיה - - -
<שגית אפיק: אישור תושבות ברשות המיסים לפי עקרונות שנקבעו בבית המשפט, בלי כריכה של מיסים.
<יואל בריס: השאלה של הכריכה היא בכל הכבוד לא שאלה משפטית, היא שאלת מדיניות שהבית הזה צריך להכריע בו.
<יואל בריס: השאלה האם נכון, נכון שמדובר בשני מיסים משני עולמות, אבל זו בדיוק השאלה שמובאת לוועדה הזאת ואחר כך למליאת הכנסת וזו שאלה שהבית הזה צריך להכריע בה.
<יואל בריס: לגבי הנושא של לא משלמים ארנונה – לא היה צורך להביא הסדר משלים, כיוון שלהבנתנו גם היום הם לא כלולים בחוק.
ראובן ריבלין: הם ניסו להכניס את זה לחוק ההסדרים - - -
<שגית אפיק: אני הגשתי את אותו מסמך מלפני שנתיים, לא היה שינוי.
<שגית אפיק: לא קראנו, יש עוד סעיפים של זה, לא עשינו דיון על זה.
<שגית אפיק: אז אם תרצה אחר כך - - -
ניסן סלומינסקי: לא, אבל את הסעיף הזה הוא קרא.
<יונתן ברסימנטוב: אבל צריך להקריא את המשלים.
<שגית אפיק: להקריא כדי להשלים מה?
<שגית אפיק: אם קיבלו פה החלטה עקרונית להוציא את זה.
ניסן סלומינסקי: לא קיבלו עוד החלטה ויש לי בעיה בקבלת ההחלטה, כי לא דנו שיש - - - אז אנחנו יכולים בתוכנו, אבל אם תבוא הוועדה אחר כך ותחליט ש - - -
<שגית אפיק: אז יהיה צריך לעשות דיון על הסעיפים, כי יש הערות ספציפיות.
ראובן ריבלין: לא, עשינו דיון, ההצבעה - - -
<שגית אפיק: לא התקיים דיון.
ניסן סלומינסקי: התקיים דיון.
ניסן סלומינסקי: הדיון ועוד איך - - -
<שגית אפיק: אבל יש המון הערות ספציפיות שצריך לתקן בסעיפים, אם רוצים לקבל את ה - - -
ניסן סלומינסקי: לא אמרתי שרוצים לקבל, אני רק אומר שאני לא רוצה לקבל עכשיו שום החלטה, כי אין לי כאן ועדה, לא הודעתי מראש.
<איתן צחור: אולי רק הערה טכנית, אם מותר?
ניסן סלומינסקי: על הסעיף הזה, סעיף 17, עשינו דיון ועשינו את הדברים.
ניסן סלומינסקי: איזה סעיף מקביל יש לזה?
<שגית אפיק: 40(7) ו-42 (ב)(2).
<ספי זינגר: אני רק רוצה להוסיף על היועץ המשפטי של משרד האוצר, כמשרד המשפטים, גם בגלל האמירה על הבעיה החוקתית שיש פה.
<ספי זינגר: התניית הטבה בתנאים נוספים היא חוקתית, היא עלתה לפני שבועיים, נדמה לי, בבית המשפט העליון באופן הרבה יותר רציני שבו התנו את ההטבות של ביטוח לאומי בחיסון ילדים ובית המשפט הכיר בזה.
<ספי זינגר: השאלה היא תמיד הקשר בין ההטבה לבין התנאים שנותנים והתנאי שקושר שתי הטבות כספיות שבסוף מגיעים לשלטון ובסוף עולות לשלטון הוא קשר הגיוני והוא קשר סביר ולכן אנחנו לא רואים שום שאלה משפטית או חוקתית בעניין הזה.
<איתן צחור: רק הערה טכנית, כי אנחנו פה, אני שמתי לב, דילגנו למעשה על כל הסעיפים שאנחנו נדרשנו אליהם.
<איתן צחור: למשל כל הנושא של התקנת תקנות, מדובר פה בסעיף מותנה תקנות, הדבר המינימלי היה להציג פה בפנינו באיזה נסיבות פקיד מסוים במשרד הפנים כן יתיר או לא יתיר.
<איתן צחור: התקנות פה לא הוצגו וזו הערה שנדמה לי שגם שגית דיברה על זה.
ניסן סלומינסקי: אוקי, היא אמרה את הדברים האלה, לא צריך לחזור.
<איתן צחור: גם זה הופך את כל התיקון עצמו ללא חוקתי.
ניסן סלומינסקי: את הסעיף הזה קראנו, אני רוצה לעשות הפסקה לגבי הסעיף המשלים שלו.
ניסן סלומינסקי: פשוט זימנו להצעת חוק, אז אני רוצה הפסקה של חמש דקות, אולי פחות.
ניסן סלומינסקי: יריב, אני עושה הפסקה ואנחנו עוברים לחוק של יריב לוין, בבקשה.
ניסן סלומינסקי: לא מתפזרים, ממשיכים את הקריאה.
ניסן סלומינסקי: יכול להיות שבכלל בסוף כבר נלך על החוק הזה, אבל בינתיים נמשיך את הקריאה כדי שלא נצטרך - - -
<שגית אפיק: כן, אבל אם תרצה ללכת, לפחות לסעיף 300א היו לנו הרבה הערות פרטניות שלא דנו בהן.
<שגית אפיק: של אנשים שצריכים להחריג אותם, של המונח אישור תושבות לצורך הטבת מס, שהרשות המקומית לדעתי לא יכולה לתת אישור תושבות, היא יכולה לתת הודעה על תשלום ארנונה.
משה גפני: אבל, שגית, הוא אומר שהוא מתכוון לפצל.
<שגית אפיק: לא, הוא לא אמר את זה.
<שגית אפיק: הוא אמר שאולי בסוף הוא לא יילך.
ניסן סלומינסקי: יכול להיות שלא נלך על זה, יכול להיות שכן, אני רק רוצה שנהיה מוכנים.
משה גפני: כן, אבל אני מקווה שלא.
ניסן סלומינסקי: בסדר, אבל אני רק רוצה שנהיה מוכנים לכל צרה, כי כאן לא נמצאים כל חברי הוועדה.
ניסן סלומינסקי: יבואו בסוף - - -
<שגית אפיק: אם תחליט להעלות את זה להצבעה, אז נצטרך לעשות את זה בהצבעה.
<שגית אפיק: אז סעיף 40(7).
<שגית אפיק: אמרנו שככל שיוחלט להביא את הפרק הזה להצבעה, נקיים בו את הדיון הספציפי.
<קריאה: למרות שנאמר לי שהיה כאן דיון לגוף העניין.
ניסן סלומינסקי: היה דיון, אבל יכול להיות - - -
<שגית אפיק: היה דיון עקרוני, אבל - - -
ניסן סלומינסקי: יחליף אותי רב יצחק.
ניסן סלומינסקי: אבל יש התחייבות שהוא לא מחריג.
ניסן סלומינסקי: <החלפת יו"ר – היו"ר ח"כ יצחק כהן>
<נציג משרד האוצר: "40.
<נציג משרד האוצר: (7).
<נציג משרד האוצר: בסעיף 11(א)".
<נציג משרד האוצר: רק נגיד, זה בעצם תמונת הראי, זה התיקון בסעיף 11 לפקודת מס הכנסה, ששם אנחנו קובעים את הסדר, שם קבועות ההטבות להטבות המס לתושבים ביישובים מסוימים ושם אנחנו עושים את התיקון המשלים.
<נציג משרד האוצר: (מקריא): 40.
<נציג משרד האוצר: "(7) בסעיף 11(א) בהגדרה "תושב" בסופה יבוא "ובלבד שהציג לפקיד השומה או למעביד אישור תושבות לצורך הטבת מס כהדגרתו בסעיף 300א לפקודת העיריות, בטופס שקבע המנהל".
<נציג משרד האוצר: צריך להקריא בצמוד לזה את סעיף 42(ב)(2) - - -
<שגית אפיק: שזה התחילה.
<שגית אפיק: (מקריאה): "(2) סעיף 11 לפקודה, כנוסחו בסעיף 40(7) לחוק זה; יהיה ביום כ"ט בטבת התשע"ד (1 בינואר2014) והן יחולו על הכנסה שהופקה או נצמחה ביום האמור ואילך".
<שגית אפיק: עדיין תהיה פה גם לגבי התחילה איזה שהיא בעיה ביורוקרטית, כיוון שייקח כמה חודשים, מתחילת שנת המס הוא זכאי לקבל את זה בעצם.
יצחק כהן: מה קורה היום?
<שגית אפיק: היום יש לו בתעודת הזהות והוא מביא אישור על זה שהוא גר ביישוב.
<קריאה: אבל, שגית, הוא יכול לבוא ב-2 בינואר לעירייה לקבל את האישור, ב-3 בינואר ל - - -
<שגית אפיק: כן?
<שגית אפיק: העירייה תעשה את זה בתוך יום?
<קריאה: לא משנה, שבועיים, אני אומר שבמשכורת ינואר זה יכול כבר לקרות, אין סיבה שיהיה כאן דיליי.
<שגית אפיק: טוב, בסדר, נדבר על זה כש - - -
<איתן צחור: אני רציתי להעיר כאן
<איתן צחור: הערה מטעם לשכת עורכי הדין, שיש פה שתי בעיות, אחת לא לגבי התחולה, אלא הטופס עצמו, אנחנו רואים את הנוסח כמחייב.
<איתן צחור: לא כל שנה יבואו לקבל טופס חדש.
יצחק כהן: אם יהיה דיון ספציפי אנחנו - - -
<שגית אפיק: זה לא עכשיו, נדון בהערות האלה.
<איתן צחור: אז רק כדי שיירשם העניין, אנחנו לא רואים את הפרשנות שמחייבת כל שנה לבוא עם טופס חדש ולטרטר פה את הציבור.
<איתן צחור: טופס אחד מחייב, ולא כל שנה תלך תבוא תלך תבוא.
יצחק כהן: איתן, כרגע זה לא הדיון, ברגע שזה יחזור - - -
<איתן צחור: כן, אבל אנחנו לא בטוחים שאנחנו נהיה שותפים לדיון הזה, אני מבין שזה יהיה דיון רק לחברי הכנסת.
<שגית אפיק: בסדר, העברתם הערות בכתב.
<איתן צחור: אז זה לגבי הנושא הזה של התחולה.
<איתן צחור: ובי"ת, צריך לחשוב על זה שהאישור ניתן על ידי מנהל רשות המיסים, הוא לא מחייב את פקיד העירייה, אז צריך פה להוסיף גם הוראה שמחייבת את פקיד העירייה.
<איתן צחור: הוא יכול להגיד שלא מעניין אותו הטופס הזה, יש טפסים אחרים, אני יודע מה, כל אחד יש לו טפסים שלו.
<שגית אפיק: בסדר, כשנדבר על זה - - -
<איתן צחור: הטפסים צריכים להיות טפסים שמחייבים את העירייה.
<קריאה: הטפסים האלה קיימים היום ופועלים לפיהם כבר כמה שנים.
<קריאה: שיהיה ברור העניין.
<איתן צחור: לא, אבל הם לא מחייבים את פקיד העירייה.
<שגית אפיק: הם לא מתלים את הארנונה.
<שגית אפיק: אתם לא קונסטיטוטיביים.
<קריאה: שגית, אני שלחתי לך את הטפסים האלה במייל.
<שגית אפיק: בסדר, רק שהם לא תנאי קונסטיטוטיבי לצורך קבלת הטבת המס.
<קריאה: הקראנו את הצעת החוק, היינו צריכים לקיים דיון על הצעת החוק.
<שגית אפיק: לא, היושב ראש החליט והוא הודיע שהיה פה דיון עקרוני שבו חברי הוועדה שנכחו בדיון סברו שאין מקום לפרק הזה.
<שגית אפיק: היושב ראש החליט שככל שיוחלט להכניס את הפרק הזה הוא יקיים את הדיון הספציפי בסעיפים כאשר הדבר יוחלט, אם יוחלט.
יצחק כהן: אוקי, תודה רבה, הישיבה נעולה.
ניסן סלומינסקי: אנחנו פותחים את הישיבה של ועדת הכספים.
ניסן סלומינסקי: לפנינו חוק ותיק, ישן.
ניסן סלומינסקי: לא רצינו לדון בו אתמול, בגלל התאריך, אז אנחנו נדון בו היום.
ניסן סלומינסקי: מי מציג אותו?
ניסן סלומינסקי: אוקי, בואו נתחיל, תציג אותו.
<אריאל יוצר: החוק שעומד לפנינו למעשה נחקק בשנת 2001 וקבע שכל זכאי, כהגדרתו בחוק, קרי אדם חסר דירה, בעת רכישת דירה בירושלים יהיה זכאי למענק בשיעורים שהיו נקובים בחוק באותם זמנים, במחיר של 75,000 שקלים על מקרקעי ישראל ו-57,000 שקלים על קרקע פרטית.
<אריאל יוצר: חודש וחצי לאחר כניסתו של החוק לתוקף הוא הוקפא ומאז למעשה הוא מוקפא לאורך - - -
יעקב ליצמן: מה הסיבה שהוא הוקפא?
<אריאל יוצר: אני כבר אסביר.
<אריאל יוצר: מאז הוא מוקפא לאורך השנים.
<אריאל יוצר: ההקפאה האחרונה נגמרה בתאריך ה-31.12.2012 ולמעשה הוארכה עד ה-5.5 מתוקף חוק או מתוקף סעיף 38 לחוק יסוד הכנסת.
<אריאל יוצר: הסיבה שהחוק הזה הוקפא היא למעשה שתי סיבות מרכזיות.
<אריאל יוצר: הסיבה הראשונה שהיא די פשוטה להבנה, זה שעלותו התקציבית של החוק, כנוסחו הנוכחי היא 200 מיליון שקל בשנה.
<אריאל יוצר: את הסיבה הזאת אני רוצה לשים רגע בצד והיא ברורה, העלות התקציבית כבדה וזה לא קשה להסביר.
<אריאל יוצר: הסיבה השנייה שהיא הוקפאה - - -
יעקב ליצמן: כל חוק הוא - - -
ניסן סלומינסקי: רב יעקב, תן לנו.
יעקב ליצמן: רגע, עלות גבוהה - - -
ניסן סלומינסקי: רב יעקב, אני יודע איך זה יתפתח, אז בוא תן לו להסביר.
ניסן סלומינסקי: אני רוצה לפחות להבין מה היה.
ניסן סלומינסקי: אני רציתי לשאול את השאלה שלך, אבל אולי רציתי לשאול למה הוא בכלל חוקק ואחר כך למה הוא הוקפא.
ניסן סלומינסקי: אבל אני עושה את זה כי אני רוצה שנבין את הרקע.
ניסן סלומינסקי: אז בואו ניתן לו לסיים ואחרי זה מי שירצה, יבקש את רשות הדיבור.
<אריאל יוצר: אין לי גם שום בעיה לענות.
<אריאל יוצר: אני אמרתי, את העלות התקציבית אני אומר אותה - - -
יעקב ליצמן: החוק הזה הוא רק לירושלים?
<אריאל יוצר: אני אומר, אין לי שום בעיה לענות על השאלה, אמרתי את העלות התקציבית, שנאמדת ב-200 מיליון שקל בשנה, כדי שחברי הכנסת יידעו מה העלות התקציבית שנעמדת לפניהם.
<אריאל יוצר: מעבר לזה, וזה הטיעון השני והטיעון המרכזי, הוא שהחוק הזה למעשה גורם לעליית מחירים ואני אנסה להסביר למה.
<אריאל יוצר: בסוף מחיר של דירה, או מחירו של כל מוצר, נקבע בין כמה שאדם רוצה לקנות ובין כמה שאדם רוצה למכור.
יעקב ליצמן: כל זה - - - אתה יודע, אתם רוצים את ה - - -
ניסן סלומינסקי: ההנחיה שלנו זה שאם מישהו מדבר שלא ברשות, אתה לא עונה אתה ממשיך הלאה.
ניסן סלומינסקי: ורב יעקב, אני מבקש שוב - - -
יעקב ליצמן: לא, זה לא פייר שאתה לא נותן לשאול שאלות.
ניסן סלומינסקי: אני אתן לשאול אחר כך, כי בדרך הזאת אנחנו נגיע עוד מעט לשעה 11:00 ואני לא רוצה את זה.
יעקב ליצמן: מה רע?
ניסן סלומינסקי: אתה רוצה להגיע ואני לא רוצה להגיע.
יעקב ליצמן: זה לא ראיה שזה רע, זה יכול להיות בדיוק הפוך.
ניסן סלומינסקי: כרגע זה מה שקובע.
<אריאל יוצר: בקיצור, אמרתי, מחירו של מוצר נקבע על ידי כמה שאדם רוצה לקנות וכמה שאדם רוצה למכור.
<אריאל יוצר: ככל שיש יותר דירות בשוק, קרי ההיצע שלהם גדל, המחיר יורד, וככל שיותר אנשים רוצים לקנות, קרי הביקוש עולה, מחירם של הדירות, או של כל מוצר אחר, עולה.
<אריאל יוצר: מה שעושה החוק הזה, למעשה הוא לא משנה בשום דבר את היצע הדירות.
<אריאל יוצר: היצע הדירות שהיו נתונות למכירה טרם כניסת החוק לתוקף הוא בכמות נתונה וכמות הדירות שהיו למכירה לאחר כניסת החוק הוא אותו היצע דירות.
<אריאל יוצר: להיצע לא קרה שום דבר.
<אריאל יוצר: לעומת זאת הביקוש, ברגע שנתנו מענק שעומד בשיעור היום אחרי הצמדה על 100,000 שקלים, למעשה הגדלנו את הביקוש.
<אריאל יוצר: התוצאה של הדבר הזה באופן חד חד ערכי, בצורה מוחלטת, זה עובדה, לא דעתי האישית, היא שאנחנו גורמים לעליית מחיר.
<אריאל יוצר: לכן כשאני מחבר את שני הדברים שאמרתי, מצד אחד, 200 מיליון שקל ומצד שני סכום כל כך גדול שבסוף גם לא מגיע למטרתו, שבה רצינו לנסות לסייע לאנשים עם דירה, אלא כל הסכום מתגלגל, או רוב הסכום מתגלגל, לקבלנים, אני חושב שהחוק הזה, לעמדתנו המקצועית, אמור להשתנות.
<אריאל יוצר: הוא לא מגיע לתכליתו, הוא לא מסייע לאנשים להגיע לדירה, אלא מעלה את המחירים ובסוף לא עומד בתכלית שלו.
ניסן סלומינסקי: משרד השיכון רוצה?
ניסן סלומינסקי: מישהו?
יעקב ליצמן: זה לא יכול להיות, אדוני, שמדבר אדם - - -
ניסן סלומינסקי: אני אתן לך עוד מעט לדבר, רשמנו אותך בזכות הדיבור.
ניסן סלומינסקי: משרד השיכון רוצה לומר?
יעקב ליצמן: הוא לא יכול להגיד, הוא בעד החוק.
ניסן סלומינסקי: אז בוא יגיד שהוא בעד.
יעקב ליצמן: אבל הממשלה לא רוצה את זה.
<רונן כהן: אני יכול רק להגיד שמה שמתאר אריאל זה הוסכם עם משרד הבינוי והשיכון.
יעקב ליצמן: זאת אומרת שר הבינוי והשיכון מסכים לבטל את החוק?
יעקב ליצמן: שר הבינוי מסכים לבטל את החוק?
ניסן סלומינסקי: סליחה, רק תגיד - - - רב יעקב, אני מבקש, לא נתחיל ככה כל חוק.
יעקב ליצמן: לא כל חוק, אבל אני רוצה להבין - - -
ניסן סלומינסקי: אז אתה תבין כשאתה תקבל את זכות הדיבור, זה הכול.
ניסן סלומינסקי: אני רוצה להבין ולשמוע.
יעקב ליצמן: לשאול מותר לי.
יעקב ליצמן: שר השיכון אמר לך לבטל את החוק?
ניסן סלומינסקי: רב יעקב, היה לנו אתמול - - -
יעקב ליצמן: אני רוצה תשובה.
ניסן סלומינסקי: אתה תקבל תשובה כשתהיה לך זכות לדבר.
ניסן סלומינסקי: עברנו את זה אתמול, משכתם זמן, אני מבקש לא לעשות את זה יותר.
יעקב ליצמן: אז אם אתה חושב שאתה הולך לסתום פיות, אז יש לי חדשות בשבילך, זה לא יהיה כך.
יעקב ליצמן: אני לא אוהב את הסגנון שהוא אומר לי כאן.
יעקב ליצמן: יושב ראש לא ידבר ככה, מותר לי קריאות ביניים לכל אחד כאן.
יעקב ליצמן: אם הוא לא ירצה את זה, אני אעשה בלגן כל יום.
ניסן סלומינסקי: רב יעקב, אתה עושה את הבלגן גם ככה.
יעקב ליצמן: לא, עוד לא הגעתי לקצה ה - - -
ניסן סלומינסקי: אתה עושה את הבלגן גם כשיש לך את הזכות.
יעקב ליצמן: או שאתה תיתן לי קריאות ביניים, לבן אדם מותר לשאול, האם השר אמר לו לתמוך או לא.
ניסן סלומינסקי: עוד דקה תהיה לך את הזכות לדבר ותאמר את הדברים.
יעקב ליצמן: אבל אתה לא תיתן לו לענות.
ניסן סלומינסקי: אני אתן לכל אחד לענות.
ניסן סלומינסקי: בבקשה, משרד השיכון, רק תגיד שם.
<רונן כהן: שמי רונן כהן, אני סמנכ"ל אכלוס במשרד השיכון.
<רונן כהן: מה שמציג אריאל זה מתווה או משהו שמוסכם בין משרד השיכון.
<רונן כהן: בגדול הוא אומר, מי שהחוק חל עליו עכשיו, מכבדים, עומדים, נותנים לו, ויש ארכה, אמנם יש תכנית לבטל אותו, אבל יש ארכה של זמן עד ה-31 באוקטובר, שימשיך להיות החוק הזה בתוקף.
<רונן כהן: זאת אומרת ימשיכו לתת את המענקים האלה, אבל בתנאים קצת יותר מצומצמים, עם מגבלות מסוימות.
ראובן ריבלין: איך יתנו על פי החוק אם החוק יבוטל?
<רונן כהן: מי שהיום קנה - - -
ראובן ריבלין: על מה מדברים?
ראובן ריבלין: איך יתנו אם החוק יבוטל?
<רונן כהן: זה יהיה במסגרת הוראות מעבר.
יעקב ליצמן: אני מכבד שאתה נותן לו - - -
ניסן סלומינסקי: לא, לא, אני לא נותן לו.
יעקב ליצמן: לא, אל תגיד לי לא לא, אני מראה לך שפשוט אתה איפה ואיפה.
יעקב ליצמן: אתה לרובי נותן לדבר, לא פתחתי את הפה, אתה לא הפסקת אותו ואני מכבד את זה גם, אבל לפחות אל תסתום לי את הפה.
ניסן סלומינסקי: טוב, בסדר, בסדר.
ניסן סלומינסקי: אוקיי, סיימתם?
ניסן סלומינסקי: עוד מישהו מנציגי הממשלה שנמצא פה שרוצה לדבר?
ניסן סלומינסקי: ליצמן, עכשיו זמנך.
ניסן סלומינסקי: ואני אשמור על זכותך, כמו ששמרתי על זכותם של נציגי הממשלה לדבר.
יעקב ליצמן: תודה שאתה לא סותם לי את הפה עכשיו.
יעקב ליצמן: שאלתי שאלה ואני מבקש תשובה לפני שאני ממשיך.
יעקב ליצמן: האם משרד השיכון אומר על דעת שר הבינוי והשיכון שלא צריכים לתת מענקים לירושלים?
יעקב ליצמן: אני מבקש תשובה לפני שאני ממשיך.
<רונן כהן: שאלה, מה זה לא צריכים?
<רונן כהן: שר השיכון חושב שצריך לתת את זה במתכונת אחרת.
יעקב ליצמן: האם שר השיכון בעד לבטל את החוק הזה?
<רונן כהן: התשובה היא כן.
יעקב ליצמן: זאת אומרת שר השיכון אומר שלא צריך לתת מענקים בירושלים.
יעקב ליצמן: מה זה במתכונת?
יעקב ליצמן: איזה מתכונת כן?
יעקב ליצמן: תסביר, אתה אומר שהוא מבטל - - -
<רונן כהן: אני אמרתי, אתה שואל אותי - - -
ניסן סלומינסקי: את המתכונת אני אסביר בהמשך.
יעקב ליצמן: לא, אני רוצה ש - - -
ניסן סלומינסקי: כרגע יש חוק שמוצע ואנחנו מתייחסים אליו.
יעקב ליצמן: יש חוק והוא אומר שעל דעת שר השיכון לבטל את החוק הזה ולא להמשיך לתת מענקים בירושלים.
יעקב ליצמן: האם זה על דעת שר השיכון?
ניסן סלומינסקי: הוא אמר לך כן.
<רונן כהן: ההצעה על דעת שר השיכון.
יעקב ליצמן: אז אני שמח ששר השיכון נתן הוראה לבטל את החוק כאן ולא להמשיך לתת מענקים בירושלים.
<קריאה: לא, זה לא נכון - - -
ניסן סלומינסקי: אני מבקש, אתה רוצה לדבר?
ניסן סלומינסקי: תצביע.
יעקב ליצמן: אתה אומר שזה על דעת שר השיכון.
יעקב ליצמן: פה נציג משרד ה - - - איך קוראים לך?
<רונן כהן: רונן כהן.
<רונן כהן: אני חוזר ואומר, ההצעה הזאת היא על דעת שר - - -
ניסן סלומינסקי: עזוב, לא ביקשנו ממך לחזור ולהגיד.
יעקב ליצמן: מה תפקידך במשרד השיכון?
<רונן כהן: מנהל אגף אכלוס.
ניסן סלומינסקי: ומה תעודת הזהות שלך?
יעקב ליצמן: לא, זה הוא יגיד במשטרה.
יעקב ליצמן: אני רוצה להבין דבר אחד, מי שירצה להסביר כאן למה המענקים, בזמן שעשו מענקים ועשו מענקים, עשו בכל הארץ ורק המענקים בירושלים, כשהיה חוק, אמרו להקפיא.
יעקב ליצמן: האם יש הבדל - - - כי הרי היו מענקים בכל הארץ, זה אל"ף.
יעקב ליצמן: בי"ת, אנשים שממשיכים כאן כרגע, עוד תקופה, לא יודע מתי, האם זה חל גם על ירושלים?
יעקב ליצמן: המענקים הכלליים, לא במתכונת של חוק ירולשים, אלא במתכונת של כלל המענקים.
<שגית אפיק: גם התיקון הזה לא היה בחוק ירושלים, הוא בתוך חוק הלוואות לדיור.
יעקב ליצמן: אני שאלתי.
יעקב ליצמן: גימ"ל, אני רוצה להבין האם יש להם הצעה אלטרנטיבית, שהם חושבים לתת לירושלים.
יעקב ליצמן: ואם לא, אני שואל למה לא.
יעקב ליצמן: יש לי עוד הערות לגבי החוק, שאני אגיד את זה בהסתייגויות.
ניסן סלומינסקי: מחברי הכנסת?
ראובן ריבלין: בזמנו כאשר עלה הנושא לאחר שהוא חוקק והיה בו היגיון חוק שהוא היה גם כלכלי וגם לחיזוק מעמדה של ירושלים, כאשר עלתה הצעה ואני מבין את העלות התקציבית ופעמים רבות יש צורך אפילו להיעתר לדרישות התקציביות שמחייבות צמצומים, לפעמים גם צריך לשים את הלב לכך.
ראובן ריבלין: נשאלו שתי שאלות, ומשרד האוצר, בשאלות ישירות שלי אליו, וגם בשאלות ישירות שלי אל שר השיכון, אמרו לי שביטול החוק קודם כל לא יחול לגבי כל אותם רוכשים שכבר רכשו ועדיין לא קיבלו.
<רונן כהן: נכון.
ראובן ריבלין: הנה, אתם מאשרים יפה.
ראובן ריבלין: כמו כן אמרו לי שחוק זה יחול על ההלוואות רק לשנת 2014 בשלב זה.
ראובן ריבלין: זאת אומרת ב-2013 הם ימשיכו לקיים.
ראובן ריבלין: עכשיו הם אומרים שעד חודש אוקטובר, נובמבר - - -
<רונן כהן: לא, 13'.
ראובן ריבלין: אני יודע, נמסר לי שחוק זה לא יבוטל אלא ב-2013, עכשיו אני רוצה לדעת האם השינוי של 1 בנובמבר 2013, כשהוא ייכנס לתוקפו, האם זה שינוי שנעשה וכמה אתם חוסכים בשינוי הזה ממה שנמסר?
ראובן ריבלין: מבחינה משפטית אני רוצה לומר לכם שכל ההבטחות שלכם אינן יכולות להיות הבטחות ברות קיימא, משום שאם החוק בטל מרגע שאנחנו מצביעים עליו, בכנסת, אני מתכוון, אז אי אפשר לתת את ההלוואות האלה.
ראובן ריבלין: אי אפשר.
ראובן ריבלין: אז אני מבקש לשנות את החוק בהתאם למה שהוסכם.
ראובן ריבלין: אני מבין את הצורך שלנו היום לאזן את תקציב המדינה, למרות החשיבות הרבה ביותר שאני רואה לחוק הזה, שהוא אמנם לא בחוק ירושלים, גברתי היועצת המשפטית, אבל בחוק ירושלים נאמרו העקרונות שהיועצים המשפטיים המליצו לנו לעשות זאת בהתאם לחוק הלוואות לדיור, שזה החוק המפעיל את כל ההיגיון מאחורי החוק הזה, הוא החוק המבצע למעשה.
ראובן ריבלין: אני רוצה לדעת, אם אני מצביע בעד החוק הזה היום, פירושו של דבר שהוא בטל מהרגע שהוא התקבל על ידי הכנסת?
ראובן ריבלין: הוא התקבל על ידי הכנסת בשלהי חודש יולי, או בימים הראשונים של אוגוסט.
ראובן ריבלין: איך תיתנו בכלל, מה?
ראובן ריבלין: מה כל ההבטחות האלה?
ראובן ריבלין: ההבטחות האלה הן פשוט לא יכולות להתקיים מבחינת החוק.
ראובן ריבלין: נא להבהיר לנו את הנושא הזה.
ניסן סלומינסקי: אין חברי כנסת שביקשו?
ניסן סלומינסקי: כי אני ממשיך עכשיו.
ראובן ריבלין: שיהיה כתוב שהחוק הזה חל רק על 2014.
יעקב ליצמן: הוא יבוטל.
יעקב ליצמן: שהביטול יבוטל.
חמד עמאר: בנייר העמדה שקיבלנו מהיועץ המשפטי כתוב כאן על ההסכם בין משרד השיכון ומשרד האוצר, שהחוק יחול - - -
ניסן סלומינסקי: חאמד.
ראובן ריבלין: כמו שמבטיחים לבית ג'אן.
חמד עמאר: אז צריך לכתוב את זה בהוראות מעבר.
ניסן סלומינסקי: מירב, רוצה?
מירב כהן: כן, אני אשמח.
ניסן סלומינסקי: חברת מועצת העיר וכו'.
מירב כהן: אני חברת מועצת עיריית ירושלים.
מירב כהן: אני חושבת שצריך לחלק את ההתייחסות לשתי תקופות.