GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מרב מיכאלי: אני מבינה שמר אשר – נכון, עבדת עם מפעלים גדולים?
מרב מיכאלי: לכן אתה בא כל כך חדור רוח קרב, כי שם נעשים הדברים האלה, בעוד שהציבור ככלל פחות בעניין הזה.
<משה אשר: גם, אבל בסכומים אחרים.
מרב מיכאלי: תלך רשות המסים, תתייעץ עם מי שצריך.
מרב מיכאלי: אני אפילו לא רוצה להגיד עם מי צריך, ותביא איזו הצעה לאיזה סף שנראה אם הוא מתקבל על הדעת.
ניסן סלומינסקי: מאחר שכאן נמצאים האנשים, יכול להיות שהם כבר יודעים.
ניסן סלומינסקי: נמצאים פה אנשים שאתם הוא אמור להתייעץ.
מרב מיכאלי: תחשוב על עסקים - - -
עיסאווי פריג': זה לא מתאים, ניסן.
מרב מיכאלי: תחשוב על חוק הריכוזיות.
מרב מיכאלי: תחשוב בחוק של הריכוזיות כמה עבודה הם עשו לפני שהם הגיעו להחלטה שלא ירדנו לסופה, אבל הם הגיעו להחלטה של 40 מיליארד, 6 מיליארד.
מרב מיכאלי: לא נראה לי שכאן ועכשיו הם יחליטו על רף.
משה גפני: שיחליטו עכשיו על מיליון שקל.
ניסן סלומינסקי: אם זה מספיק, אין שום בעיה.
מרב מיכאלי: אני פחות מחבבת שליפות.
מרב מיכאלי: אני לא יודעת איך אתה, אבל אני פחות מחבבת את זה.
מרב מיכאלי: אני מציעה שילכו ויבדקו ויביאו הצעה לסף, ואז נראה האם גם צריך להחיל את כל הפסקה הזאת או שמספיק חלק, בגלל שהרחבנו את העניין של הפעולה - - -
<משה אשר: דרך אגב, כשאומרים מיליון שקל, אם זה חברה, זה העלמה, לצורך העניין, של 4 מיליון שקל, כי זה מס 25%.
<משה אשר: זה גירעון במס.
ניסן סלומינסקי: משה, קודם כול, לדברים של מרב, שהם נאמרים בדרך כלל בטוב טעם, יש לי רק בעיה אחת עם זה, אנחנו רוצים לסיים, וזה לא כמו הריכוזיות שהיה לנו זמן.
ניסן סלומינסקי: אנחנו קצת בלחץ של זמן.
ניסן סלומינסקי: יש תאריך שעד אז אנחנו צריכים לסיים.
עיסאווי פריג': אפשר לדחות את זה.
ניסן סלומינסקי: רבותי, אני באמצע המשפט.
ניסן סלומינסקי: רבותי, מה קרה?
ניסן סלומינסקי: מאחר שאנחנו בסד של זמן זה לא אומר שלא נעשה דברים בשיקול דעת.
ניסן סלומינסקי: רק מה שאנחנו עושים, שאם פעם לדוגמה היינו יושבים עד 14:00 והיינו אומרים: תראה, כמה שעות ישבנו – לא היום, אתמול נניח, לדוגמה – וביום חמישי יושבים עד 17:00 ועד 18:00, כי אנחנו יודעים שיש זמן, אני רוצה לעשות ביקורת ולראות שבתשע בלילה האורות עוד ידלקו גם שם.
ניסן סלומינסקי: לא אכפת לי שתבואו מחר עם תשובה, ולהערכתי לא צריך יותר מזה.
ניסן סלומינסקי: הם יצאו לשעה אפילו, וכשאנחנו נלך לישיבות סיעתיות, הם כבר ייתנו תשובה.
מרב מיכאלי: מחר נראה לי.
מרב מיכאלי: אני גם רוצה לקבל נתונים.
מרב מיכאלי: אני, כידוע, חדשה ורוצה לקבל נתונים, אולי אני אצליח לקבל את הנתונים על החברות, מה שלא הצלחתי לקבל על הריכוזיות.
מרב מיכאלי: אולי הפעם אני אצליח לקבל.
מרב מיכאלי: תהיה לי התקדמות בחיים.
מרב מיכאלי: כדאי.
ניסן סלומינסקי: אומרים ש-2% מהחברות משלמות - - -
<שגית אפיק: משה, אולי כדאי שתגיד לנו את כל ההסדר, כי נתקענו בקריטריון הזה.
<שגית אפיק: אולי תצליחו לוותר בדיוק על הפסקה הזאת הכי בעייתית לכם ולנו, ויכול להיות שתוכלו להסתפק באחרות.
מרב מיכאלי: מה זה נוותר?
מרב מיכאלי: בסך הכול נוותר עליה בחוק ההסדרים.
מרב מיכאלי: מקסימום תמיד תוכלו לחזור אתה בזמן אחר.
מרב מיכאלי: זו לא בעיה, הרי אנחנו לא הולכות לשום מקום.
ניסן סלומינסקי: אלה לא הולכות, אבל ההולכים אולי הולכים...
מרב מיכאלי: כבר עשינו החמרה, ניסן.
מרב מיכאלי: בכל הדברים שאתה אומר נתנו באמת כלי מאוד משמעותי.
מרב מיכאלי: אני חושבת שעכשיו להתעקש על הפסקה הזאת זה לא נכון.
ניסן סלומינסקי: אני לא מתעקש על פסקה, הפוך אני חושב.
ניסן סלומינסקי: המצב הוא כזה שלא אתם לוחצים אותנו, אנחנו רוצים שתרגישו שאנחנו לוחצים אתכם להילחם.
מרב מיכאלי: הם רשמו לפניהם.
ניסן סלומינסקי: לא רשמו, אני רוצה שזה יקרה בפעול.
ניסן סלומינסקי: יקימו ועדה?
ניסן סלומינסקי: מה שאנחנו רוצים שב-2014 כבר נתחיל לראות תוצאות, כדי שנוכל למנוע את הגזירות.
עיסאווי פריג': איך עכשיו יחליטו לגבי סכום?
עיסאווי פריג': לפי איזה נתונים?
ניסן סלומינסקי: עיסוואי, כמה שתחליט, זה יהיה יותר טוב ממה שלא קיים.
ניסן סלומינסקי: נתחיל, יתברר שלא, אפשר יהיה לשנות.
ניסן סלומינסקי: אבל לפחות יהיה לך כלי שתוכל להתמודד עם הגדולים.
ניסן סלומינסקי: היום אתה מתמודד עם הקטנים.
עיסאווי פריג': גפני הציע מיליון שקל.
עיסאווי פריג': הצעה טובה.
<מנחם קירשבלום: בלי קשר לסכום עד היום דין קנס כזה היה כדין שומה לעניין ההטלה, לעניין השגה וערעור.
<מנחם קירשבלום: לפי ההצעה הנוכחית זה קנס, אי-אפשר לבטל את זה.
<משה אשר: אנחנו מדברים על גירעון של 300,000 שקל לשנת מס, הפרשי מס.
<משה אשר: 300,000 שקל מס נוסף לשנה.
<משה אשר: תחשבו שהאדם הזה העלים הכנסות של יותר ממיליון שקל.
מרב מיכאלי: ניסן, תסלח לי, צריך לדבר במונחי מחזור ולא במונחי גירעון.
ניסן סלומינסקי: אני רוצה לשאול אותם מה המשמעות.
עיסאווי פריג': הגירעון הוא על המס.
מרב מיכאלי: השאלה מאיזה רף - - -
עיסאווי פריג': מחזור לא טוב.
מרב מיכאלי: מה שצריך להיות פה בסעיף, אם בכלל, איזה חברות בכלל נכנסות לדיון הזה.
מרב מיכאלי: ולכן הדיון צריך להיות על גודל מחזור ולא על גירעון מס.
ניסן סלומינסקי: לכן אני כל הזמן שואל כדי להגיע ל-300,000 האלה.
ניסן סלומינסקי: אני שואל מה שהיא שואלת, ואני כל הזמן מנסה לשאול, למי שלא מבין כלום - - -
מיכל בירן: אם לא עונים, כנראה יש כוונה.
ניסן סלומינסקי: הם צודקים במונחים שלהם, אבל בתפיסה שלי, שאני רוצה שיטפלו מרמה מסוימת, ה-300,000 לא אומר כלום.
מיכל בירן: היית נורא ברור.
ניסן סלומינסקי: אני אשאל אותם.
ניסן סלומינסקי: תאמיני לי, אני אשאל אותם.
ניסן סלומינסקי: זאב ומשה, תנו לי להבין, איזה היקפים או מחזור – לא מחייב – יכולים להגיע לרמה כזאת של 300,000 בגירעון?
ניסן סלומינסקי: רק שאני אבין על מי מדובר.
ניסן סלומינסקי: אני למשל לא יכול להגיע לזה, נכון?
ניסן סלומינסקי: תן לי סדר גודל שאני אבין האם אכן אנחנו מתכוונים לאותו דבר.
<משה אשר: אני אביא דוגמה, למרות שהגירעון יכול להגיע מהמון הקשרים.
מיכל בירן: הערכה.
ניסן סלומינסקי: סדר גודל.
ניסן סלומינסקי: איזה חברה?
ניסן סלומינסקי: אתה אומר שאני לא יכול, שגית גם לא יכולה.
ניסן סלומינסקי: אולי כן, אני לא יודע.
<עופר מנירב: 10 מיליון, כבודו.
<עופר מנירב: זה היקף של חברה שבממוצע תגיע לפערים כאלה.
ניסן סלומינסקי: אם זה כך, זה בסדר.
<עופר מנירב: זה המחזור של החברה, אם זו חברה, ואם זה יחיד, זה 5 מיליון.
ניסן סלומינסקי: הולך.
ניסן סלומינסקי: ברגע שאמרתם את זה - - -
משה גפני: 5 מיליון שקל לשנה.
משה גפני: לא קיבלתם את ההצעה שלי של מיליון שקל לארבע שנים, אבל קיבלתם את ההצעה - - -
<זאב פורת: אמרת מיליון לשנה.
<עופר מנירב: עופר, באמת יישר כוח.
<עופר מנירב: אנחנו מתכוונים לזה, בסדר, תגדירו.
עיסאווי פריג': מה סוכם?
עיסאווי פריג': 10 מיליון שקל?
אלעזר שטרן: גירעון של 300,000.
ניסן סלומינסקי: גירעון של 300,000, ולפי מה שעופר אומר - - -
<עופר מנירב: מס של 300,000.
עיסאווי פריג': על בסיס מה אתה מחשב את זה?
עיסאווי פריג': תוספת מס של כמה?
ניסן סלומינסקי: תוספת מס.
<זאב פורת: - - - 300,000 שקל.
ניסן סלומינסקי: עופר אומר שזה חברות בסדר גודל של 10 מיליון ולאדם פרטי 5 מיליון.
ניסן סלומינסקי: מבחינתנו זה בסדר.
ניסן סלומינסקי: זו האוכלוסייה - - -
<זיו שרון: צריך להבין שמדובר בפער מס ולא במס עצמו.
<עופר מנירב: ברור.
<עופר מנירב: תוספת מס של 300,000.
<זיו שרון: זה לא המס עצמו, אלא בפער מס של 300,000 שקל.
ניסן סלומינסקי: הוא אמר "תוספת".
<עופר מנירב: תוספת מס של 300,000 שקל.
<משה אשר: 300,000 שקל לשנה מקובל, אני לא בטוח בהכרח שזה חייב להיות לחברה של 10,000,000, זה יכול לנבוע מכל מיני סיבות.
<משה אשר: אם זה הסכום, עלינו זה מקובל.
מרב מיכאלי: סליחה, אני מצטערת - - -
<שגית אפיק: אפשר מחזור ופער מס שלוב.
מיכל בירן: צריך לעמוד בשני התנאים?
מרב מיכאלי: אני לא רוצה הגדרה שנותנת להם מוטיבציה לחשב – סליחה שאני אומרת את זה, ואני חושדת בכשרים – אני לא רוצה הגדרה שנותנת להם מוטיבציה לחשב פער מס בפערים גבוהים.
מרב מיכאלי: אני לא רוצה.
מרב מיכאלי: אני רוצה שייקחו ממישהו גדול ומועד על פניו.
מרב מיכאלי: אני רוצה ללכת על מחזור ולא על פער מס.
מרב מיכאלי: 10 ו-5 מחזור, לא לפי פער המס.
<זאב פורת: - - - יכולה להיות תוספת מס לאו דווקא מהעלמת מחזור, היא יכולה להיות מהוצאות שלא מוכרות.
<זאב פורת: כשאת מדברת על מחזור - - -
ניסן סלומינסקי: תבינו אותנו.
ניסן סלומינסקי: אנחנו לא יודעים להגדיר.
ניסן סלומינסקי: זאב, כל מה שאנחנו רוצים שתעסקו בחברות ברמה של 10 מיליון או באנשים ברמה של 5 מיליון.
ניסן סלומינסקי: תגדירו את זה איך שאתם רוצים, אבל שנדע שעל זה מדובר.
מיכל בירן: אני רוצה להזכיר לכולם שבדיון על החישוב המאוחד של בני זוג היו אנשים מעסקים קטנים שסיפרו שהם חייבים לכם מאות אלפי שקלים, ובקלות פתאום פה - - -
<זאב פורת: הפרש המס הוא 50,000 שקל לשנה, לא 300,000 שקל לשנה.
<שגית אפיק: היו להם חובות גם של מיליון.
ניסן סלומינסקי: ספי, תענה ותמצא לנו את נוסחת הפלא.
<ספי זינגר: כבר היום הניסוח של הסעיף מתייחס לקנס הגירעון, הוא קובע את הגירעון, ולכן אותו תמריץ שלילי שעליו מדברת חברת הכנסת מיכאלי, שאולי אם נקבע את זה בהתאם לגובה הקנס, נתמרץ את רשות המסים להגדיל את גובה הקנס, הוא כבר קיים היום באופן מובנה בסעיף, כי אנחנו כבר מדברים על 50%.
<ספי זינגר: ולכן מעבר ל-300,000 לחברות לא משנה את הנקודה הזאת.
מרב מיכאלי: כן משנה, ואני אסביר למה.
<ספי זינגר: יש היגיון לזה שאנחנו קובעים בהתאם לגובה הגירעון, כי זה סעיף עונשי, והסעיף העונשי, יש היגיון שיהיה מותאם לגובה ההעלמה בניגוד לגובה מחזור.
מרב מיכאלי: אני מבינה אותך מצוין, האמן לי, אבל כבודו מבלבל בין שני עניינים: העבירה והסנקציה.
מרב מיכאלי: הגדרת העבירה שאתה מגדיר גובה הגירעון יחסית למס וכו' זה נשאר, זו הפסקה שעליה אנחנו מדברות.
מרב מיכאלי: מה שאני רוצה להגדיר, אך ורק דרך מחזור ולא דרך גירעון המס, הוא מי בכלל נכנס לקטגוריה שהפסקה הזאת חלה עליה או עליו.
מרב מיכאלי: אלה שני דברים שונים.
<ספי זינגר: אני עושה סעיף עונשי לחברות גדולות.
מרב מיכאלי: אני לא עושה סעיף עונשי, אני עושה סעיף - - -
<שגית אפיק: ברגע שאתה עושה את זה סעיף עונשי, הנוסח של פסקה (ב) הוא מאוד-מאוד רחב לסעיף עונשי, בניגוד לעמדה מפורשת בהחלטת מיסוי.
<שגית אפיק: גם את זה צריך לתקן בצורה מסיבית.
<שגית אפיק: אני חושבת שצריך לוותר על הקריטריון הזה, נישאר עם הקריטריונים הברורים - - -
ניסן סלומינסקי: מרב, אנחנו הולכים ביחד.
ניסן סלומינסקי: ספי ומשה, תנסו לתת ביטוי – זאב, תהיה אתנו לדקה – בהגדרה שלכם של התוספת 300,000, אין לנו בעיה, אבל תגדירו באיזה מקום שאנחנו מתכוונים החל מרמה, כמו שנאמר - - -
<עופר מנירב: אותם 10 ו-5 מיליון, שיכתבו בחוק.
ניסן סלומינסקי: 5 פרטי, 10 - - -
<זאב פורת: את זה אנחנו לא מקבלים.
ניסן סלומינסקי: עוד פעם, מה שאנחנו רוצים שלא יהיה מצב שפתאום תתחילו להפעיל את זה על העמך הפשוט באיזו דרך.
ניסן סלומינסקי: אני לא יודע איך.
<לאה גרבר: לעמך הפשוט אין גירעון של 300,000 שקל.
ניסן סלומינסקי: חבר'ה, אנחנו רוצים להרגיש טוב עם זה.
ניסן סלומינסקי: אנחנו אולי לא מספיק מבינים, תנו לנו להרגיש טוב.
ניסן סלומינסקי: תמצאו את הדרך להכניס דבר כזה באיזה מקום שנדע.
ניסן סלומינסקי: המדד הקובע בחוק קבעתם שהוא 300,000 תוספת, בסדר, אבל תנו לנו ביטחון שיהיה כתוב שמדובר החל מרמה מסוימת, כי אני לא רוצה שאיכשהו זה יתגלגל - - -
<טמיר כהן: לחנות המכולת.
<ספי זינגר: אני לא מכיר סעיף עונשי שמתייחס רק לחברות בגודל מסוים, וזה מה שאת מבקשת.
מרב מיכאלי: אני אומרת שמי שיש לו כלים לעשות את זה, ישלם קנס יותר גבוה ממי שאין לו כלים, חד-משמעית.
<לאה גרבר: במבחן התוצאה למי שיש גירעון של 300,000 שקל, תוספות - - -
עיסאווי פריג': מרב, קביעת המחזור זה לא מה שהם רוצים כאן, אלא המס.
עיסאווי פריג': בסוגיית המחזור יכול להיות מחזור גדול והפסדים.
<עופר מנירב: אפשר את שניהם.
עיסאווי פריג': מה מפריע לכם שניהם?
<משה אשר: אנחנו לא מכוונים רק לחברות האלה.
עיסאווי פריג': אני מבין את זה, אבל מה זה מפריע לכם?
<משה אשר: 300,000 שקל זה מספיק מסיבי ומספיק גדול כדי שניכנס לזה.
עיסאווי פריג': שני תנאים יתקיימו.
עיסאווי פריג': למה לא? מה זה מפריע?
<משה אשר: לא תמיד זה עניין של מחזור.
עיסאווי פריג': אני מקבל את זה, אני מסתכל על התוצאה הסופית.
עיסאווי פריג': יש מחזור של חברה בהפסדים.
<משה אשר: נניח אדם קיבל דיבידנד וזה לא מחזור, והוא לא שילם עליו מס.
<משה אשר: זה מחזור או לא מחזור?
<משה אשר: הוא קיבל המון כסף.
<משה אשר: זה לא מחזור.
<משה אשר: בן אדם - -
<משה אשר: - - בנה את הבית שלו הפרטי ושם אותו בעסק, זה מחזור או לא מחזור?
<משה אשר: זה הרבה יותר מורכב, ולכן הולכים על גירעון.
<משה אשר: זה הסכום האובייקטיבי.
ניסן סלומינסקי: רבותי, אני מסכם.
<עופר מנירב: במקרה של אדם שבנה את הבית שלו, אתה ממילא הולך לפלילי וממילא זה לא חל, אז זה לא רלוונטי.
<עופר מנירב: במקרים פליליים ממילא אין קנס גירעון, משום שזה הולך לפלילי, ואז זה קנס גירעון.
<משה אשר: אם אני לא הולך לפלילי?
<עופר מנירב: מי שבנה את הבית על חשבון העסק, לא תלך לפלילי?
<עופר מנירב: לא תלך לפלילי על דבר כזה, אז על מה תלך לפלילי?
<משה אשר: אם זה על הכנסות של חוץ-לארץ, יש מחזור או אין מחזור?
ניסן סלומינסקי: מיצינו.
ניסן סלומינסקי: יש שתי אפשרויות: אפשרות אחת שלא תמצאו דרך, וייפול הסעיף הזה, חבל.
ניסן סלומינסקי: אפשרות שנייה, שאנחנו כן מוכנים לה, לתת לכם כוח, אבל אנחנו רוצים לוודא שהכוח הזה יופעל במקום הנכון.
ניסן סלומינסקי: אתם אומרים תוספת של 300,000 שקלים.
ניסן סלומינסקי: מי שמומחה גדול מבין שזה מדבר על הרמות של חברה ב-10 מיליון ואדם פרטי יחיד ב-5 מיליון, אבל אנחנו, שצריכים להצביע, לא ברור לנו כל-כך.
ניסן סלומינסקי: תנו לנו ביטחון נוסף שנדע שאכן על זה מדובר, שהכוח הגדול שאנחנו נותנים לכם ועושים את זה בכיף, אנחנו אפילו לוחצים עליכם, לא ינוצל לחלקים הקלים, לאותם אנשים שמגיעים, ושם אתם בעלבתים, אתם שולטים עליהם.
ניסן סלומינסקי: לא עליהם אנחנו רוצים.
ניסן סלומינסקי: תמצאו נוסח.
ניסן סלומינסקי: אם אתם לא יכולים עכשיו, תביאו מחר.
ניסן סלומינסקי: בסדר, תשבו החכמים, תתייעצו ותתנו לנו משהו.
<משה אשר: שני דברים: א', מבחן המחזור הוא מבחן בעייתי מאוד, יש הרבה מאוד דברים שלא קשורים למחזור.
<משה אשר: לדוגמה - - -
ניסן סלומינסקי: לא מחזור, תמצא משהו אחר.
ניסן סלומינסקי: אל תסביר לי מה לא, תמצא מה כן.
מיכל בירן: מה בעייתי במחזור?
<משה אשר: יש הרבה דברים שזה לא עניין של מחזור, שזה לא קשור למחזור.
<משה אשר: מה קרה?
<משה אשר: הרי מדינת ישראל הפסידה 300,000 שקל לשנה.
<משה אשר: זה מה שמעניין.
מיכל בירן: אנחנו לא רוצים שייטפלו - - -
עיסאווי פריג': עושים לכם בדיקת הצהרת הון ויש הפרשי הון.
<ספי זינגר: אנחנו עושים פה כמה תנאים מצטברים: האחד, שמדובר במישהו שקיבל החלטת מיסוי - - -
ניסן סלומינסקי: עזוב, על כל זה אנחנו לא נדבר.
ניסן סלומינסקי: אני רוצה לדעת שכל הכוח - - -
ניסן סלומינסקי: הנקודה שלנו זה רק שאנחנו רוצים שהכוח שאנחנו נותנים לכם, ונותנים בכיף, התוספת, יופעל רק מרמה מסוימת ולא על העמך הפשוט, ששם הכי קל.
<זאב פורת: העמך הפשוט לא נמצא שם.
<קריאה: הלוואי היינו שם.
ניסן סלומינסקי: אם כותבים "תוספת 300,000", ברור שזה מדבר החל מ-5 מיליון ו-10 מיליון?
<עופר מנירב: חד משמעית לא.
ניסן סלומינסקי: זה יכול להיות גם על הרבה פחות?
<עופר מנירב: בוודאי.
<עופר מנירב: זה יכול להיות גם 1 מיליון ו-3 מיליון, 1 מיליון ו-2 מיליון.
עיסאווי פריג': ניסן, יעשו לך הפרשי הון, על הפרשי הון אין מחזור.
<עופר מנירב: אני יכול להציע הצעה?
<עופר מנירב: אם יש בעיה כל-כך קרדינלית של המחזור, שיעלו את הסכום ל-500,000 במקום 300,000.
<עופר מנירב: בצורה הזאת בוודאות יעלו את זה ליותר גבוה, ואז אם ייכנסו, ייכנסו לפחות וגמרנו את העניין.
ניסן סלומינסקי: זאב, אתם מוכנים לזה?
עיסאווי פריג': 500,000 – סגור.
ניסן סלומינסקי: רבותי, פעם ראשונה, פעם שנייה, פעם שלישית – נמכר.
<זיו שרון: לא.
<זיו שרון: הסעיף הזה - - -
ניסן סלומינסקי: זיו.
<זיו שרון: אני רוצה לומר את דברי, לא ניתן לי לומר את דברי.
ניסן סלומינסקי: תאמר.
<זיו שרון: הסעיף הזה מיותר לחלוטין, מכיוון שרשות המסים יודעת למי היא הוציאה החלטת מיסוי, היא יודעת למי היא הגיעה בשומה סופית לתוצאה כזאת וכזאת.
<זיו שרון: כל מה שהיא צריכה לעשות זה להכניס מראש את התיק לתוכנית העבודה.
<זיו שרון: להעמיס סעיף מסובך ומטומטם כזה על ניהול פנימי לא נכון של רשות המסים זה מיותר.
<זיו שרון: יתר על כן, בדיונים שעשינו עם רשות המסים ביום חמישי רשות המסים הבינה את זה ובכלל ירדה מהסעיף, ולכן אני מתפלא.
<זיו שרון: חברת הכנסת מיכאלי אמרה אותם דברים ביום חמישי.
<זיו שרון: למה על הדברים האלה צריך בכלל להוסיף דברים?
יצחק כהן: 500,000 הופך את הסעיף לאות מתה.
יצחק כהן: זה מיותר, הוא צודק.
ניסן סלומינסקי: לא זה מה שהוא אומר.
<זיו שרון: אני אומר שיכניסו לתוכנית העבודה ולא צריך את הסעיף.
ניסן סלומינסקי: ההבדל בין מה שאתה אומר למה שאני אומר, שלא אכפת לי מה הם רוצים, אני יודע מה אנחנו רוצים.
ניסן סלומינסקי: גם אם הם לא רוצים, אנחנו רוצים לחייב אותם לטפל ברמה מסוימת ולשחרר רמה מסוימת.
<זיו שרון: מצוין שיכניסו לתוכנית העבודה.
ניסן סלומינסקי: איך אני אדע?
ניסן סלומינסקי: אני יושב שם?
ניסן סלומינסקי: אם אני כותב פה, לפחות אני יכול - - -
<זיו שרון: גם זה לא מכניס לתוכנית העבודה.
מרב מיכאלי: כל העניין הוא בשינוי שעשינו בפעולה החייבת בדיווח.
מרב מיכאלי: בעצם זה מה שמאפשר להם, וזאת הדרישה שנתנו להם.
מרב מיכאלי: זה נורא-נורא ברור.
מרב מיכאלי: זה גם נאמר פה לפרוטוקול, וגם בסעיף הזה שהרחבנו - - -
ניסן סלומינסקי: את רוצה לצמצם?
מרב מיכאלי: אני רוצה לבטל את הסעיף הזה.
מרב מיכאלי: כי הסעיף הזה הוא דרקוני ויביא צרות, והוא בלגן בחקיקה.
ניסן סלומינסקי: מאיזה בחינה?
מרב מיכאלי: כי הוא לא נדרש.
מרב מיכאלי: ניסן, אני מסכימה אתך, אני לגמרי מסכימה אתך על הכול.
מרב מיכאלי: מבחינת הכלים לעשות מה שאתה רוצה, יש להם גם בלי הסעיף הזה.
מרב מיכאלי: אם הם לא יעשו את זה, לא משנה כמה סעיפים ניתן להם.
מרב מיכאלי: אם הם לא יוציאו אותם לפועל כמו שצריך, לא יעזור שניתן להם עוד.
מרב מיכאלי: הסעיף הזה לא טוב – חוקתית הוא לא טוב, מבחינה עניינית הוא לא טוב, הוא עושה בלגן בחקיקה.
מרב מיכאלי: כל פעם אנחנו חוזרות לזה.
מרב מיכאלי: נתנו להם את הכלים לאפשר לעשות בדיוק מה שאתה רוצה לדרוש מהם.
מרב מיכאלי: ניתן להם, הם יחזרו מחר בבוקר כשיש להם הברקה חדשה וחשובה, סבבה.
יצחק כהן: אולי יוותרו על הסעיף הזה.
<שגית אפיק: יש אמות מידה אחרות.
מרב מיכאלי: הדבר הנכון הוא לוותר על הסעיף.
ניסן סלומינסקי: אני לא יודע מה יקרה מחר בבוקר, יש לנו כל יום הפתעות.
ניסן סלומינסקי: כרגע מה שאנחנו מסכמים שהסעיף הזה קיים בתיקונים שנעשו.
<שגית אפיק: אני אקרא את התיקונים.
ניסן סלומינסקי: כשמדובר כאן על תוספת של 500,000.
<שגית אפיק: 500,000 וגם תיקון של הניסוח.
ניסן סלומינסקי: תקראי את התיקון.
<שגית אפיק: הניסוח יהיה "הנישום פעל בעניין מסוים בניגוד להחלטת מיסוי - - -".
<משה אשר: אני רק רוצה לתקן, שאנחנו עושים את זה, אבל משאירים את המצב היום, את הגירעון שקיים היום.
ניסן סלומינסקי: כן, זה בלי קשר.
<שגית אפיק: הגירעון יהיה כמו היום.
<משה אשר: מס הגירעון עם ההתרשלות, עם ה-15% - - -
ניסן סלומינסקי: מה שקיים היום.
<שגית אפיק: המבחן של ההתרשלות והמזיד קיים היום?
ניסן סלומינסקי: לא, משה - - -
<שגית אפיק: מה הם רוצים?
ניסן סלומינסקי: משה, מה שקיים היום בחוק נשאר.
ניסן סלומינסקי: לא מה שכתוב פה.
<שגית אפיק: לא בהצעת החוק.
ניסן סלומינסקי: מה שקיים בחוק.
ניסן סלומינסקי: הכוח שיש לכם היום, נשאר.
ניסן סלומינסקי: אנחנו נותנים לכם תוספת שחלה על - - -
<קריאה: תעשו סדר.
<שגית אפיק: בלבלתם אותנו לגמרי, אנחנו כבר לא יודעים מה אתם רוצים.
<ספי זינגר: אתם רוצים הצעת חוק אחרת?
<משה אשר: מתקנים.
<שגית אפיק: אתם רוצים משהו אחר עכשיו?
אראל מרגלית: מה קיים היום בחוק?
<משה אשר: היום יש קנס גירעון בשיעור של 15% אם יש התרשלות.
<משה אשר: זה המצב.
<משה אשר: רצינו להחליף את המנגנון הזה במנגנון חדש.
<משה אשר: לאור הצמצומים שקיבלנו פה, קנס הגירעון עם ההתרשלות, עם ה-15% קנס, תנאים של מזיד של 30% – זה יישאר.
<משה אשר: ועכשיו הדבר החדש הוא עם הרף של ה-500,000 שקל.
<שגית אפיק: זה לא מה שביקשתם בהצעה המקורית.
<שגית אפיק: ההצעה המקורית שלכם היתה להחליף את החוק הקיים.
ניסן סלומינסקי: אנחנו משנים.
ניסן סלומינסקי: ההיפך, אנחנו ביקשנו.
<משה אשר: משאירים את החוק הקיים - - -
ניסן סלומינסקי: החוק הקיים יישאר, וזה לטיפול בכל עמך ישראל, כמו שהיה עד היום.
ניסן סלומינסקי: אנחנו באים, ועדת הכספים, יחד אתם ונותנים להם כלים נוספים, אבל אנחנו מוודאים שהכלים בעלי העוצמה הנוספת שנותנים עליהם, יחולו לא על העמך הפשוט, אלא על התוספת.
אראל מרגלית: ה-30% קנס יהיה על ה-500,000 שקל?
ניסן סלומינסקי: תוספת.
ניסן סלומינסקי: אם יש תוספת.
<שגית אפיק: שם גם יהיה מבחן של התרשלות ומזיד?
<שגית אפיק: ב-500,000 לא יהיו לא התרשלות ולא מזיד?
<משה אשר: כי זה הפעולה.
עיסאווי פריג': לא צריך התרשלות.
<משה אשר: זה מה שיש היום.
<משה אשר: זו קטגוריה נפרדת ומצומצמת, שהולכת למקומות הגדולים יותר.
<שגית אפיק: לא, אבל היום (ג1) מדבר על הפעולה החייבת בדיווח, הוא לא מדבר על ההגדרה הרחבה שעכשיו אתם מבקשים בפסקה (ב).
<ספי זינגר: יש פה הבדל - - -
<שגית אפיק: אתם אומרים שהיום ב-(ג1) אין התרשלות במזיד.
<זיו שרון: התרשלות זה לא מ-500,000 שקל?
ניסן סלומינסקי: רגע, זיו.
ניסן סלומינסקי: חבר'ה, תסביר רגע.
<ספי זינגר: הצעת החוק הממשלתית החליפה את רוב סעיף 191, מסעיף קטן (ב) עד סעיף קטן (ג1).
<ספי זינגר: מה שאומר עכשיו אשר שהוא רוצה להשאיר את סעיף קטן (ב) וסעיף קטן (ג) ורק את סעיף קטן (ג1), שקבע קנס גירעון בלי התרשלות ובלי מזיד על מקרה של תכנון מס חייב בדיווח ועסקה מלאכותית – להכניס במקום התנאים שקבועים בסעיף ההוא את הסעיף בנוסח הזה שאומר: קנס של 30%, גירעון העולה על 50%, הגירעון נובע או מפעולה החייבת בדיווח או - - - עניין מסוים, פלוס התנאי של ה-500,000.
מרב מיכאלי: זאת אומרת של-500,000 עדיין יכולה להיות התרשלות.
עיסאווי פריג': לאזרח הפשוט - - -
ניסן סלומינסקי: זה לא שייך לאזרח הפשוט.
<משה אשר: זה המצב היום.
ניסן סלומינסקי: אין אזרח פשוט עם תוספת של 500,000.
עיסאווי פריג': ניסן, מי שקונסים אותו בסכומים כאלה, בוודאות התרשל, באבו אבוה התרשל.
מרב מיכאלי: לא התרשל.
מרב מיכאלי: הם אומרים, להיפך, זה זדון.
עיסאווי פריג': צריך גם זדון, התרשלות בזדון.
מרב מיכאלי: אין התרשלות מעל פער כזה, זה מה - - -
ניסן סלומינסקי: עיסוואי, מחלקים את זה כאילו לשניים.
ניסן סלומינסקי: יש החוק הקיים, שרובו נשאר, והוא מטפל בציבור הרחב.
ניסן סלומינסקי: מה שהיה עד היום.
ניסן סלומינסקי: כל הכוחות הנוספים שאנחנו נותנים עכשיו יחולו רק מדרגה מסוימת ומעלה.
עיסאווי פריג': צריך שתהיה התרשלות כדי שאני אחיל את חלק ב'.
<משה אשר: היום אין לך את זה.
עיסאווי פריג': איך?
עיסאווי פריג': אני לא מבין.
<משה אשר: היום יש לך קנס גירעון מיוחד על תכנון מס חייב בדיווח, ואין שם התרשלות.
ניסן סלומינסקי: לא צריכה להיות דווקא התרשלות.
עיסאווי פריג': האם מוגדר גובה הסכום?
יעקב ליצמן: מ-500,000.
עיסאווי פריג': נקודה נוספת, האם מי שחל עליו א' חל עליו גם ב'?
<משה אשר: או זה או זה, אין כפל קנס.
עיסאווי פריג': צריך לציין את זה.
יעקב ליצמן: את זה צריך לציין.
<משה אשר: או זה או זה.
ניסן סלומינסקי: צריך לציין, כמו שהוא אומר, שחל עליו או זה או זה, לא שניהם.
<שגית אפיק: אני אגיד את התיקון לסעיף קטן (ב).
<שגית אפיק: מה שאתם אומרים שההצעה עכשיו תחליף רק את (ג1) ויישארו לכם האופציות של סעיפים 191(ב) ו-(ג), שמאפשרים לכם קנס של 15% לגבי התרשלות בעריכת דוח ואי מסירת דיווח - - -
<משה אשר: מה שיש היום בסעיפים קטנים (ב) ו-(ג).
<שגית אפיק: אני רוצה להגיד לחברי הוועדה, כי הם לא יודעים, זה לא היה בהצעה הכחולה שלכם.
<שגית אפיק: אתם עכשיו מקבלים יותר ממה שביקשתם.
<שגית אפיק: הדבר השני שאתם מבקשים להוסיף זה את הגירעון העולה על 50% קנס בשיעור של 30% ביחס לתוספת מס של 500,000.
עיסאווי פריג': שגית, תגידי שוב את האחוזים והסכומים.
<שגית אפיק: החקיקה הקיימת עכשיו בסעיף 191- -
עיסאווי פריג': אני יודע מה החקיקה הקיימת – התוספת.
<שגית אפיק: - - סעיפים קטנים (ב) ו-(ג) נשארים על כנם.
<שגית אפיק: זה מבחני ההתרשלות ומזיד ביחס לקנס של 15% - - -
עיסאווי פריג': והכפל.
<זיו שרון: יש רק מינימום של 500,000 שקל במה שנותר או שלא?
ניסן סלומינסקי: חכה, דקה.
<זיו שרון: כלומר, ניתן להתלבש על האנשים הקטנים בסעיף ההתרשלות.
ניסן סלומינסקי: כמו שהיום.
<זיו שרון: השאלה, האם לא משנים כשכבר עושים וחוכמה ורוצים להגן על האנשים הקטנים.
<זיו שרון: הכנסת הפסיקה להגן על האנשים הקטנים?
ניסן סלומינסקי: אנחנו מגנים עליהם.
יעקב ליצמן: למה נזכרת עכשיו?
ניסן סלומינסקי: אנחנו מפנים את כל הכוח שלהם למעלה, לא יישאר להם כוח למטה אם הם יפעלו.
ניסן סלומינסקי: ואם הם לא יפעלו, יש לנו בעיה.
עיסאווי פריג': התוספת, שגית.
<שגית אפיק: התוספת תהיה "נישום שלגביו יש גירעון שעולה על 50% מהמס יהיה חייב בקנס בשיעור של 30% מסכום הגירעון, אם תוספת המס שלו, זאת שעלתה על 50%, היא מעל חצי מיליון".
<קריאה: לשנה.
<שגית אפיק: לשנה.
<שגית אפיק: אנחנו מדברים תמיד על שנה.
<שגית אפיק: "אם הגירעון נובע בשל אחד או יותר מאלה: "(1)(א) הנישום לא דיווח על פעולה החייבת בדיווח.
<שגית אפיק: " דיברנו עליה קודם, שזה הפעולות שיגיעו לוועדת הכספים.
<שגית אפיק: (2) – אני משנה את הנוסח כפי שדיברתם, והוא יהיה כך – "הנישום פעל בעניין מסוים בניגוד להחלטת מיסוי, כהגדרתה בסעיף 158ב, מפורשת ומנומקת שניתנה לו באותו עניין, בשלוש השנים שקדמו להגשת הדוח והנישום לא דיווח בטופס שקבע המנהל על כך שפעל בניגוד לאותו עניין שנקבע בהחלטת המיסוי כאמור".
עיסאווי פריג': אני מבקש לא להצביע עכשיו.
ניסן סלומינסקי: אנחנו לא מצביעים, אל תדאג.
ניסן סלומינסקי: לא מצביעים בין כה וכה.
<שגית אפיק: זה במקום פסקה (ב) שלכם.
<שגית אפיק: האופציות הנוספות שביקשתם הן תכנון מס שנקבע לגביו כי הוא מהווה עסקה מלאכותית או בדויה.
<שגית אפיק: על ספרים בלתי קבילים עוד לא הסברת.
<שגית אפיק: הגענו לשם.
יעקב ליצמן: לאיפה זה יתווסף?
<שגית אפיק: זה יתווסף ל-53(ב).
<שגית אפיק: נישום שלגביו נקבע גירעון העולה על 50% מהמס שהוא חייב בו ו-50% מהמס עולה על חצי מליון.
<משה אשר: נסביר את הסעיפים הלא קבילים?
<עופר מנירב: ההמשך לדעתי לא רלוונטי ברגע שהשארתם 15% ו-30%.
<עופר מנירב: אם נשארו 15% ו-30%, לא צריך את ההמשך.
<עופר מנירב: זה באופן אוטומטי נמצא.
<עופר מנירב: הכנסת את זה בגלל שהורדת את ה-15% וה-30%.
<עופר מנירב: עכשיו זה נמצא ממילא.
<משה אשר: מקובל עלינו.
<זיו שרון: חוץ מזה שיש קנס חייב ולא ניהל ממילא.
ניסן סלומינסקי: רבותי, מקובל.
<שגית אפיק: פסקה (2) יורדת ונשאר סעיף קטן (ג) וסעיף קטן (ב) בנוסח שקראתי.
מרב מיכאלי: אני לא מבינה את המשמעות.
מרב מיכאלי: אולי הסברתם, לא שמעתי, המשמעות של "תכנון מס שנקבע לגביו כי הוא מהווה עסקה מלאכותית או בדויה לפי סעיף 86".
יצחק כהן: זה העלמת מס.
מרב מיכאלי: שגית, סעיף קטן (ג) מקובל?
<שגית אפיק: הם צריכים להסביר – עסקה מלאכותית.
<משה אשר: יש לעתים עסקאות מלאכותיות שלא נכללו ברשימה, אבל הן עדיין משמעותיות, הן קיימות והן יצירתיות בצורה שמפחיתים בהן מס.
<משה אשר: אני אביא דוגמה במיסוי בין-לאומי.
<משה אשר: לדוגמה, כדי לעשות עסקה בין ישראל לבין מדינה ספציפית אחרת, אני עובר דרך מדינה שלישית, יש שם איזה חברת צינור, וזה תכנון מס כדי להפחית את חבות המס הכוללת בעסקה וכמובן להפחית את חבות המס בישראל.
<משה אשר: זו דוגמה.
<משה אשר: יש מלא דוגמאות בהמון הקשרים.
עיסאווי פריג': דוגמה חוקית.
<משה אשר: לא אמרתי שזה לא חוקי במובן הפלילי.
<משה אשר: אמרתי שזה לא לגיטימי בעולם המס.
משה גפני: זה תכנון מס.
<עופר מנירב: - - -
ניסן סלומינסקי: עופר, אתה מילאת את המכסה שלך היום.
עיסאווי פריג': הוא תרם רבות לדיון.
ניסן סלומינסקי: ההיפך, בשמחה.
ניסן סלומינסקי: כל החבורה הזאת שיושבת תורמת המון, בשמחה.