GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ניסן סלומינסקי: המילה 'ויימחקו', איך את מסדרת את זה כך שזה לא יהיה עכשיו?
ניסן סלומינסקי: כי עכשיו היא לא יכולה למחוק.
<שגית אפיק: היא משאירה את הנוסח כמו שהוא, היא לא נוגעת בנוסח.
<שלומית ארליך: זה יהיה: "לפי השעבוד או התחייבות לשעבוד, לפי העניין, שניתנו לטובת התאגיד הבנקאי המלווה או המבטח, לא ימומשו מתוך הדירה ויימחקו, בהתקיים התנאים האמורים בהודעה".
<שלומית ארליך: ועכשיו פה, במקום לעשות סעיף קטן (ב), בהמשך להערה של משרד השיכון, אולי פשוט נכניס את זה, שזה יחול גם לגבי תאגיד בנקאי שאינו תאגיד בנקאי מלווה, רק שהוא ימציא הודעה בתוך - - -
<גילי רווה: אפשר להבהיר את הכוונה פה?
<גילי רווה: מה הכוונה?
<שלומית ארליך: כמו סעיף קטן (ב), פשוט לא להפוך אותו לסעיף קטן (ב) - - -
<גילי רווה: כן, אבל מה הוא הסעיף עצמו.
ניסן סלומינסקי: מישהו יודע להסביר את סעיף (ב)?
<אמיר פז: יש שלוש אפשרויות.
<אמיר פז: אנחנו מדברים הרי על בטוחה פיננסית, זה או תאגיד מלווה, או מבטח, או יש גם אפשרות, פחות נפוצה כמובן, אבל של תאגיד לא מלווה.
<אמיר פז: כלומר תאגיד מלווה זה לא אפשרות שחייבת להיות לפי החוק.
ניסן סלומינסקי: מה ההבדל בין תאגיד לבין מבטח?
ניסן סלומינסקי: מה זה מבטח ומה זה תאגיד?
ניסן סלומינסקי: תאגיד מלווה אני יודע, מה זה תאגיד ומה זה מבטח?
<אמיר פז: מבטח זה חברת ביטוח, יש מקרים - - -
יריב לוין: אני יכול לתת לך דוגמה.
<אמיר פז: מבטח נותן פוליסת ביטוח, במקום ערבות בנקאית.
יריב לוין: זה דבר נדיר, בדרך כלל זה לא קורה, אבל נניח באופן תיאורטי שהבנק המלווה נתן הלוואה, העמיד אשראי, לצורך ביצוע פרויקט ויש לו שעבוד והסכים הבנק המלווה, נניח, לרישום שעבוד בדרגה שנייה לטובת איזה שהוא גורם שנתן לקבלן הלוואה במישור אחר לגמרי.
יריב לוין: תיאורטית.
יריב לוין: הסיכוי הוא קלוש, בדרך כלל זה לא קורה, אבל תיאורטית יכול להיות, ואז לכאורה אתה בא ואומר לקבלן, 'אדוני, אתה צריך לנקות אותי מכל השעבודים האלה ואתה צריך לקבל מכל אלה ששעבדת לטובתם אישור שהם מווחתרים ביום שאני שילמתי את כל הכסף'.
יריב לוין: זה ההסכם.
<אמיר פז: קבלן שצריך ליווי פיננסי, לפעמים יש קבלן שיש לו קרקע היסטורית שלו, שהוא לא היה צריך מימון לרכוש אותה, והוא רוצה לבנות בלי ליווי פיננסי, רק מה?
<אמיר פז: הוא רוצה לתת ערבויות, אז הוא הולך לבנק והוא עושה איתו איזה שהוא הסדר שהבנק ייתן ערבויות, אבל בלי הסכם ליווי, ואז זה לא בנק מלווה.
<לימור שושט שועה: אבל אז אין שעבוד על הקרקע.
ראובן ריבלין: למה אין שעבוד?
ראובן ריבלין: אבל התניית השעבוד היא ביחסים בין הקבלן לבין המלווה.
<לימור שושט שועה: צריך להוסיף.
יריב לוין: הוא נותן שעבוד בגלל זה קודם כל, הוא לא ייתן ערבויות בלי שעבוד.
יעקב ליצמן: אבל יכול להיות שמכניסים כסף לחשבון, שהבנק מתחייב על החשבון הזה והוא לא מוציא כסף בלי שעבוד.
יריב לוין: כן, אבל אז זה לא חשבון מלווה במובן ה - - -
ניסן סלומינסקי: זה בא לסגור אופציה.
<שלומית ארליך: אז השאלה היא אם להכניס את (ב) כחלק מ-(א), כי הבעיה שהעלה משרד השיכון היא שיכול להיות שלא חלות כל ההוראות ולכן אין טעם להפריד את זה, או לא נכון להפריד את זה לשני סעיפים קטנים ואז פשוט לומר שתאגיד בנקאי שאינו תאגיד בנקאי מלווה ימציא הודעה כאמור בתוך 30 ימים ממועד התשלום הראשון על ידי הקונה.
<לימור שושט שועה: צריך רק להוסיף שאם הנכס שועבד לטובתו, כי כפי שציין משרד השיכון, יכול להיות מצב שהבנק רק הוציא ערבויות אבל הוא לא שעבד את הקרקע.
<אמיר פז: הוא כן שעבד.
<לימור שושט שועה: צריך לציין את זה, צריך להבהיר שמכתב ההחרגה ייצא.
<לימור שושט שועה: להוסיף פה שלטובתו ניתן שעבוד.
<לימור שושט שועה: כי אם הוצאתי ערבויות כנגד כסף, לדוגמה, אין לי מה להחריג.
<לבנת קופרשטיין  דאש: לא היה התאגיד הבנקאי שלטובתו נוצר השעבוד.
ניסן סלומינסקי: מה אתם אומרים, משרד השיכון?
<אמיר פז: להוסיף 'שלטובתו ניתן שעבוד', אנחנו בעצמנו ביקשנו להכניס.
<אמיר פז: אם לא ניתן שעבוד אז זה לא רלוונטי.
ניסן סלומינסקי: יכול להיות, היום בימינו אפשר לתת הלוואות בלי לקחת שעבוד, כבר ראינו את זה.
ניסן סלומינסקי: לצערנו.
<אמיר פז: לא בפרויקטים של בנייה.
יעקב ליצמן: ולא לאזרח הפשוט.
ניסן סלומינסקי: לא לאזרח הפשוט, בזה אתה צודק, אבל מי אמר שפה מדובר רק על האזרח הפשוט?
ניסן סלומינסקי: יכול להיות שהוא קנה דירה ב-40 מיליון ועל זה מדובר פה בכלל, מה אתה יודע?
<שלומית ארליך: אני לא מצליחה להבין, האם יש סיבה להכניס את התיקון?
ניסן סלומינסקי: אם אין שעבוד זה לא רלוונטי.
<אמיר פז: לא כל כך ברור לי איך את רוצה לשלב את זה מבחינת ה - - -
ניסן סלומינסקי: תשאירי את זה.
ניסן סלומינסקי: מה שהוא כותב, 'תאגיד בנקאי שנתן...'.
<שלומית ארליך: טוב, אנחנו נשאיר את הנוסח כפי שהוא.
<שלומית ארליך: אני מקריאה את סעיף (ב): (מקריאה): "(ב) לא היה התאגיד הבנקאי שנתן ערבות בנקאית, בהתאם לסעיף 2(1)- - -
<לימור שושט שועה: ושלטובתו ניתן שעבוד.
<שלומית ארליך: שלטובתו ניתן שעבוד, (ממשיכה להקריא): "תאגיד בנקאי מלווה, יפעל המוכר למתן ההודעה בתוך 30 ימים" - - -
<קריאה: לא, יפעל הקונה למתן ההודעה מאת התאגיד הבנקאי.
ניסן סלומינסקי: הראשון, כי רק הוא.
<שלומית ארליך: 'מאת התאגיד הבנקאי', בסדר.
<שלומית ארליך: "בתוך 30 ימים ממועד התשלום הראשון על ידי הקונה".
יריב לוין: אנחנו נעתיק את אותה תיבה שתהיה - - -
<שגית אפיק: כמו ב-(א) יהיה ב-(ב).
<שגית אפיק: אותו הדבר בדיוק.
ניסן סלומינסקי: רק הפעם מדובר על תאגיד בנקאי שהוא לא מלווה.
<לימור שושט שועה: צריך רק פה, זו הערה שיש לנו אותה בהמשך, להכניס את נושא החשבון.
<לימור שושט שועה: רשום פה 'ממועד התשלום הראשון על ידי הקונה', לאן הוא משלם את הכסף?
<לימור שושט שועה: פה אין שוברים.
<קריאה: נכון, לכן את לא יכולה לכתוב לאן.
ראובן ריבלין: בהתאם לחוזה.
<לימור שושט שועה: הכסף צריך להיכנס לבנק.
ראובן ריבלין: בהתאם לחוזה, למה לבנק?
ראובן ריבלין: הוא קיבל צ'ק, הוא עושה עם זה מה שהוא רוצה.
ראובן ריבלין: הוא נותן קבלה, יש - - -
ניסן סלומינסקי: לא, אם הבנק לא מקבל אז הוא לא מוציא.
<קריאה: הבנק יחריג כאשר הוא קיבל כסף.
ניסן סלומינסקי: רק כשהוא מקבל.
ראובן ריבלין: מלווה, זה לא חייב להיות בנק.
יעקב ליצמן: לפי המוסכם.
ניסן סלומינסקי: רגע, מה אתם מציעים שיכתבו שמה?
ניסן סלומינסקי: בתוך 30 יום ממועד התשלום הראשון על ידי הקונה לבנק?
<לימור שושט שועה: לחשבון המוכר בבנק.
<לימור שושט שועה: משהו כזה.
<לימור שושט שועה: או כפי שיירשם במכתב.
<אמיר פז: זה לפי מה שקבעו בהסכם.
<לימור שושט שועה: כן, אבל לבנק יש בטוחה, הבטוחה שלו כנגד ה - - - הוא נתן אשראי למוכר לצורך בנייה וכנגד זה הוא שעבד את הקרקע, לא ייתכן מצב שהכסף לא ייכנס לבנק ועדיין הבנק יצטרך להחריג ויישאר בלי בטוחה.
<טל הראל: ההערה הזאת לא רלוונטית לשלב הזה, לדעתי היא רלוונטית לשלב הבא של התנאים למתן החרגה ולאיפה הכסף צריך להיכנס.
<טל הראל: כרגע מדובר על העיתוי, 30 יום ממועד התשלום, ולכן- - -
<לימור שושט שועה: כן, אבל לא ברור מה זה תשלום.
<לימור שושט שועה: רשום ממועד התשלום הראשון.
<לימור שושט שועה: בסעיף הראשון רשום באמצעות שובר, ולכן זה ברור, בסעיף השני אין התייחסות - - -
<שגית אפיק: כי אין שובר.
ניסן סלומינסקי: השאלה לאן שילמו את זה.
ניסן סלומינסקי: אם הקונה שילם לי את הכסף, סתם, אז הבנק צריך להוציא?
ניסן סלומינסקי: לא, זה דבר פשוט שצריך להראות למי הוא שילם.
יעקב ליצמן: יש הסכם ביניהם, לפי ההסכם הזה ככה יהיה רשום גם כאן, כפי שהוסכם בין - - -
ניסן סלומינסקי: כן, אבל בהסכם חייב להיות שהכסף הזה צריך לעבור לבנק.
ניסן סלומינסקי: שתבין, הבנק שצריך להוציא את ההחרגה, הוא חייב לקבל את הכסף, בלי זה הוא לא יוציא.
ניסן סלומינסקי: אז אם אתה כותב כאן רק לתשלום על ידי הקונה והקונה שילם לך את הכסף?
יריב לוין: לא, זה לא בא בחשבון.
ניסן סלומינסקי: לכן אני אומר שצריך להיות כאן כתוב, באיזה שהיא דרך, שהבנק שצריך להוציא את ההחרגה קיבל את הכסף.
<אמיר פז: זאת סתם מגבלה שתפגע בקונה.
<אמיר פז: יכול להיות שבהסכם יגיעו להסדר אחר, גם על דעת הבנק.
<אמיר פז: אני לא יודע.
ניסן סלומינסקי: אם זה על דעת הבנק זה אותו דבר.
<אמיר פז: ולכן 'על פי ההסכם'.
<אמיר פז: ברוב המקרים בהסכם - --
ניסן סלומינסקי: אבל אם הקונה והמוכר עשו הסכם והבנק לא בתמונה, אז מה?
<אמיר פז: מה זה הבנק לא בתמונה?
<אמיר פז: הבנק נתן ערבויות וקיבל שעבוד, אין דבר כזה שהוא לא בתמונה, הוא לא יכול להיות לא בתמונה.
ניסן סלומינסקי: אתה מדבר כאן על תאגיד אחר, נכון?
<אמיר פז: נכון.
ניסן סלומינסקי: שהוא לא מלווה.
<אמיר פז: הוא לא בתמונה כבנק מלווה, אבל הוא בתמונה בהכרח כי הוא זה שנות ןאת הערבויות ושקיבל שעבוד.
<אמיר פז: יכול להיות שהכסף ייכנס לחשבון בבנק אחר, לא אצלו, אז אם תכתוב פה 'ובתנאי שהכסף היה צריך להיכנס לבנק שנתן את ה - - -
ראובן ריבלין: בהתאם להסכם.
<אמיר פז: יכול להיות שזה לא מתאים להסכם.
ראובן ריבלין: כאשר אני אבוא לקנות דירה שאני יודע שהקרקע עליה הולכת להיבנות, היא משועבדת, אני לא אקנה את הדירה עד אשר יהיה ברור לי שהמשעבד מסכים, אז יקבעו בחוזה כיצד אני משלם את זה.
ראובן ריבלין: אומר לי הבנק המשעבד, 'אני מכבד את זכויותיך משום שאני הסכמתי עם המוכר/עם הקבלן שהוא יעביר את זה לפה', הכול בהתאם להסכם, רק אתה דואג פה בחוק למסכנים שאין להם עורכי דין, זו בעיה לא פשוטה, ואנחנו לא יכולים לומר לבנק עצמו, '
ראובן ריבלין: בהתאם למוסכם עם הבנק', הבנק המַלווה שאינו מלַווה.
<טל הראל: אנחנו, בנק ישראל, לא רואים שום בעיה בנוסח של סעיף (ב).
ראובן ריבלין: זה הבנק, אתם תשלטו על ה - - -
<טל הראל: זה הנוסח שאתה אומר.
ניסן סלומינסקי: מה את אומרת?
<טל הראל: הדיון הזה רלוונטי לשלב השני שמדבר על התנאים, באיזה תנאים לתת את מכתב ההחרגה.
<טל הראל: הבנקים מעלים איזה שהיא טענה לגבי האם צריך לתת את מכתב ההחרגה, בהתקיים שהתשלום שולם כולו למוכר, או לחשבון הפרויקט.
<טל הראל: אני חושבת שכשנגיע נדון בו, בהתייחס לסעיף 2(ג)(ב), אין לי איתו שום בעיה - - -
ניסן סלומינסקי: אז את יכולה להוסיף פה 'על ידי הקונה בהתאם לסעיף', שיהיה שם.
<טל הראל: לא, בהתקיים התנאים האמורים בהודעה.
<טל הראל: כמו שכתוב.
<לימור שושט שועה: אבל אלה התנאים להחרגה, לא התנאים להוצאת המכתב.
<לימור שושט שועה: עכשיו אנחנו דנים בתנאים להוצאת המכתב.
<לימור שושט שועה: במכתב עצמו יש תנאים להחרגה, לכן אי אפשר להפנות - - -
<לבנת קופרשטיין  דאש: --- איזה תאריך את רוצה, הרי הבנק לא יודע מתי, הוא גם לא יידע בהכרח, כי אין פה ליווי, אז זה בהכרח מתי שהוא שילם למוכר.
<לימור שושט שועה: כן, אבל צריך להיות איכשהו שזה יהיה לחשבון המוכר בבנק, או - --
<טל הראל: אז אולי ממועד הוצאת הערבות הבנקאית.
<טל הראל: יש לנו שליטה על הערבות הבנקאית.
<טל הראל: מועד הוצאת הערבות הבנקאית.
ניסן סלומינסקי: מוכרח להיות איזה משהו שקשור לבנק ש - --
<טל הראל: אז ערבות בנקאית הוא יודע, את זה הוא יודע.
ניסן סלומינסקי: אז מה הנוסח שאתם מציעים?
<טל הראל: בתוך 30 ימים ממועד הוצאת הערבות הבנקאית.
<שגית אפיק: ויימחקו המילים 'התשלום הראשון על ידי הקונה'.
<אמיר פז: תוך כמה?
<אמיר פז: 30 ימים?
<אמיר פז: זה ארוך יותר.
<אמיר פז: כי יש לו 14 יום בחוק, 14 ימי עסקים, נדמה לי, בהוראות שלכם להוציא את הערבות ועוד 30 יום, זה כבר 45.
<לימור שושט שועה: סביר להניח שזה יהיה ביחד.
<אמיר פז: הוא צריך להגיד, הוא צריך להיערך עד שיביאו לו - - -
יריב לוין: אם אתה תעלה זה יותר מסובך, עם זה אפשר לחיות.
יריב לוין: לא יקרה כלום.
ניסן סלומינסקי: בדרך כלל זה עם תאגיד מלווה.
יריב לוין: אין בעיה, עם זה אפשר לחיות.
יריב לוין: יש לזה גם היגיון.
<שלומית ארליך: (מקריאה): "תיקון סעיף 4ו.
<שלומית ארליך: בסעיף 4ו(ב) לחוק העיקרי, במקום "ביום תחילתו של חוק זה" יבוא "ביום ז' בתשרי התשס"ט (6 באוקטובר 2008)".
<שלומית ארליך: שזה בעצם תיקון טעות שאנחנו מכניסים לנוסח.
יריב לוין: זה מה שנקרא לתפוס טרמפ.
ניסן סלומינסקי: שגית, הייעוץ המשפטי שלנו הסכים לרטרואקטיביות.
ניסן סלומינסקי: יו, וואו, וואו.
<שגית אפיק: זה לא רטרואקטיבי, ממש ממש לא.
ניסן סלומינסקי: לא, אני מבקש להביא את אבי ליכט שיסביר למה זה לא רטרואקטיבי.
<שגית אפיק: אני אשמח, אבל זה לא רטרואקטיבי.
<שלומית ארליך: (מקריאה): "הוספת תוספת.
<שלומית ארליך: אחרי סעיף 7 לחוק העיקרי יבוא: "תוספת "(סעיף 2ג) "תאריך: "לכבוד _____________ (להלן – הקונה)" .
<שלומית ארליך: אלה בעצם הפרטים.
<שלומית ארליך: "פרטי הדירה: גוש, חלקה; תכנית, מגרש; מספר בניין, מספר דירה (להלן – הדירה).
<שלומית ארליך: "פרטי המקרקעין עליהם נבנית הדירה _________ (להלן – המקרקעין).
<שלומית ארליך: "פרטי המוכר: ___________ (להלן – המוכר).
<שלומית ארליך: "בהתאם להוראות חוק המכר (דירות) (הבטחת השקעות של רוכשי דירות), התשל"ה-1974 (להלן – החוק), הרינו להודיעכם ולהתחייב כדלקמן: "ככל שזכויות המוכר במקרקעין משועבדות לטובתנו או שניתנה התחייבות לשעבודן לטובתנו (להלן – השעבוד).
<שלומית ארליך: "אנו מתחייבים כי השעבוד לא ימומש מתוך הדירה בהתקיים כל אלה:" כאן רק נוסח ולהתאים את זה להוראות חוק המכר.
<שלומית ארליך: במקום "1.
<שלומית ארליך: בנייתה של הדירה הסתיימה;", נכתוב 'בניית הדירה הושלמה'.
ראובן ריבלין: זה להשתמש באותם - - -
<שלומית ארליך: בדיוק, באותם מונחים.
<שלומית ארליך: זה בסדר שנוסיף 'בהתאם לחוזה המכר'?
<שלומית ארליך: זה פשוט מה שמופיע היום בסעיף 2(ב).
יריב לוין: שיהיה אחיד, כי אחרת זה יפתח סתם צרות.
<שלומית ארליך: ב-2 גם נעשה התאמות נוסח.
<שלומית ארליך: במקום "2.
<שלומית ארליך: נמסרה החזקה בדירה לקונה;", נעשה 'החזקה בדירה נמסרה לקונה'.
<שלומית ארליך: "3.
<שלומית ארליך: מלוא מחיר הדירה שולם למוכר בהתאם החוזה המכר;" , בסדר?
<לימור שושט שועה: פה יש לנו הערה.
<לימור שושט שועה: במקום "4.
<לימור שושט שועה: ניתנה לכם ערובה", אולי שוב להתאים לחוק המכר, 'כספי הקונה הובטחו לפי סעיף 2(3), (4) או (5) לחוק".
<לימור שושט שועה: בסדר?
<שלומית ארליך: "או התקיימו התנאים הקבועים בסעיף 2ב(א) לחוק".
<שלומית ארליך: ביחס לסעיף 2ב(א) לחוק, נוצר קצת הסדר שהוא כפול, כי למעשה בכתב ההחרגה פה אנחנו בעצם מתחייבים כבר שבניית הדירה הושלמה, שנמסרה החזקה ושולם מלוא המחיר ואם אנחנו מפנים גם בסעיף 2ב(א) אז שוב יש פה את אותם תנאים, הושלמה בניית הדירה, נמסרה החזקה, נחתם החוזה.
<קריאה: לא ברור מה את אומרת.
<שלומית ארליך: בסיפה של התנאים אנחנו מתייחסים גם לסעיף 2ב(א) וסעיף 2ב(א) אומר בעצם את אותם תנאים שכתובים פה למעלה.
ניסן סלומינסקי: כאילו זה חזרה.
<רינה גרוסברד: הכוונה שזה קרקע מינהל.
<שלומית ארליך: אוקי, חשובה לכם ההפניה כדי להבהיר שזו קרקע מינהל?
<לימור שושט שועה: בקרקע מינהל הבטוחה היא חוזה החכירה שנחתם עם המינהל וזו לא אחת הבטוחות על פי סעיף 2.
<שלומית ארליך: ומתקיימים אותם תנאים ביחס - - -
<לימור שושט שועה: ברגע שמתקיימים התנאים של השלמת הבנייה ותשלום מלוא התמורה במסירת החזקה בעצם הרוכש מופנה למינהל והוא חותם עם המינהל על חוזה חכירה.
<לימור שושט שועה: זה כאילו הבטוחה השישית כביכול שהייתה צריכה להיות בסעיף 2.
<לימור שושט שועה: היה צריך להיות 2(6) ובמקום זה עשו את זה כ-2ב נפרד, שזה קרקע מינהל.
<לימור שושט שועה: אז חייבים להשאיר.
<שלומית ארליך: אתה רוצה להתייחס, אמיר?
<שלומית ארליך: השאלה אם זה לא יוצר כפילות מיותרת.
<גילי רווה: אנחנו לא ראינו בשום מקום שזה כתוב שהערבויות שניתנו לרוכש הוחזרו.
<גילי רווה: זאת אומרת כתוב שניתנו הערבויות אבל איפה המקום שהם הוחזרו?
<גילי רווה: המוכר נותן ערבויות לרוכש - - -
<אמיר פז: אבל כתוב ב-(4) ניתנה לכם ערובה לפי - - -
<גילי רווה: ניתנה לכם, אבל אנחנו רוצים שיהיה כתוב שהערבות הזו גם הוחזרה.
<אמיר פז: אפשר אחרת לפי החוק.
<אמיר פז: אנחנו לא נכתוב מחדש את כל החוק.
<אמיר פז: אי אפשר, לא ייתנו לכם הערת אזהרה בלי להחזיר את הערבות.
<גילי רווה: ערבות המכר צריכה להיות מוחזרת גם.
<גילי רווה: לא יכול להיות שיהיה כתוב רק שניתנה הערבות - - -
ראובן ריבלין: ברגע שהוא מעביר בטאבו החוזה מסתיים.
ניסן סלומינסקי: חבר'ה, בואו נתקדם.
ניסן סלומינסקי: צריך לכתוב ברור.
יריב לוין: אבל הערבות מסתיימת כאשר נשלם רישום הזכויות.
יריב לוין: אי אפשר לבטל את הערבות לפני שרישום הזכויות הסתיים.
יריב לוין: יותר מזה, גם מה שנקרא במרכאות החזרת הערבות הוא הרי בעצם הפקדה בנאמנות, בדרך כלל בידי העורך דין הקבלן, עד להשלמת הרישום של הזכויות.
יריב לוין: הרי זה מה שעושים בפועל.
יריב לוין: אי אפשר עכשיו לייצר פה מנגנון שבא ואומר 'אנחנו נקיים את ה - - -', אתם קיבלתם כסף.
<אמיר פז: הסיטואציה פה בעצם היא החלפה של הבטוחה הפיננסית, של הערבות או הביטוח, והבטוחה הרישומית, שזה בעצם מוסדר בסעיף 2א רבתי לחוק.
<אמיר פז: מוכר שהבטיח את הכספים לפי 2(1) או (2) יהיה רשאי להחליף ב-2(3) או (4).
<אמיר פז: זאת בעצם הסיטואציה, לכן אולי במקום להגיד 'הוחזרה ערבות' אפשר אולי להגיד 'ניתנה לכם ערובה לפי סעיף 2(3), (4) או (5) בהתאם לסעיף 2א רבתי לחוק.
<אמיר פז: 2א רבתי לחוק הרי אומר שמדובר בסיטואציה של החלפת ערובה.
<אמיר פז: אתה נותן הערת אזהרה כנגד זה שהקונה מחזיר לך את הערבות.
<אמיר פז: זאת הסיטואציה.
<גילי רווה: אז זה יהיה בעצם כספי הקונה הובטחו לפי סעיף 2(3) - - -
ניסן סלומינסקי: איך אתה מציע?
יריב לוין: אבל זה לא מה שקורה דה פקטו.
ניסן סלומינסקי: ובוא נתקדם.
<אמיר פז: איך התחלת את סעיף 4?
<שלומית ארליך: זה התחיל 'כספי הקונה הבטיחו לפי סעיף 2(3), (4) או (5) לחוק', ובעצם להוסיף 'בהתאם - - -
<אמיר פז: בהתאם לסעיף 2א רבתי.
<אמיר פז: וזהו.
<אמיר פז: 2א רבתי אומר שנותנים לצורך העניין הערת אזהרה כנגד החזרת הערבות.
ניסן סלומינסקי: בסדר, החזרת הערבות נמצאת שם.
ניסן סלומינסקי: אז זה מספיק.
<לבנת קופרשטיין  דאש: לנו יש הערה.
<לבנת קופרשטיין  דאש: אני חוזרת לסעיף 3.
<לבנת קופרשטיין  דאש: 'שולם מלוא מחיר הדירה למוכר, על פי החוזה למכירת הדירה'.
<לבנת קופרשטיין  דאש: אני באה פה מהכיוון דווקא של חבר הכנסת יריב לוין.
<לבנת קופרשטיין  דאש: אנחנו רוצים שיהיה כתוב בפירוש שלא תהיינה סתירות, שהתנאי להחרגה, לא מספיק שיהיה כתוב 'שולם מלוא מחיר הדירה למוכר על פי החוזה', אלא שיהיה כתוב 'שולם מלוא מחיר הדירה באמצעות שוברים לחשבון הליווי'.
<שלומית ארליך: לא, אבל זה לא בהכרח שוברים, כי אמרנו שזה חל גם לגבי בנק מלווה.
<לבנת קופרשטיין  דאש: אז אנחנו צריכים לתת מענה לשתי הסיטואציות האלה ושזה יהיה כתוב בפירוש.
<לבנת קופרשטיין  דאש: זה מאוד חשוב בגלל שאנחנו לא רוצים ליצור בשום אופן פריצה של הסדר השוברים בחפציבה.
<לבנת קופרשטיין  דאש: עצם העובדה שמדובר פה רק על חוזה למכירת הדירה, שאין פה קשירה לחשבון הליווי, לחשבון הפרויקט, אנחנו מפחדים פה שתהיה סיטואציה של זליגת כספים החוצה.
<לבנת קופרשטיין  דאש: לכן חשוב מאוד שהדבר הזה יותנה בהפקדת כספים לחשבון הליווי.
ראובן ריבלין: כל הבלגן בחפציבה היה בגלל שהבנקים עשו יד אחת.
ניסן סלומינסקי: לא, היו שם הסברים אחרים, אבל בואו נתקדם פה.
יעקב ליצמן: לא, שם זו לא הבעיה.
ראובן ריבלין: מה אתה אומר לי?
ראובן ריבלין: זה מה שהיה.
ניסן סלומינסקי: מה שהיה זה שאנשים לא שילמו את הכסף שכאילו היה אמור ל - - - אבל עזוב, זה לא רלוונטי.
ניסן סלומינסקי: אמיר, מה אתה מציע לנוסח?
<אמיר פז: שוב, אין לי בעיה מהותית עם זה, בעיניי זה מיותר פה, כי זאת חובה שכתובה ומפורטת בחוק, זה שחייבים רק לשלם רק את חשבון הליווי וכו'.
<אמיר פז: אבל אין לי בעיה מהותית עם זה.
<אמיר פז: זה פשוט נראה לי לא במקום פה להכניס את זה.
יריב לוין: לא, אני גם מסכים, זה סתם מיותר.
יריב לוין: סתם יוסיף עוד - - -
<שלומית ארליך: אז בעצם אני מקריאה שוב את התנאים במהירות.
<שלומית ארליך: זה יהיה: 1.
<שלומית ארליך: בניית הדירה הושלמה בהתאם לחוזה המכר; 2.
<שלומית ארליך: החזקה בדירה נמסרה לקונה; 3.
<שלומית ארליך: מלוא מחיר הדירה שולם למוכר בהתאם לחוזה המכר; 4.
<שלומית ארליך: כספי הקונה הובטחו לפי סעיף 2(3), (4) או (5) לחוק בהתאם לסעיף 2א לחוק, או התקיימו התנאים הקבועים בסעיף 2ב(א) לחוק.
<שלומית ארליך: והסיפה פה, אין בה הכרח כי כבר התייחסנו אליה.
<לימור שושט שועה: אנחנו רצינו לחזור של התשלום, זה אותו נושא שדיברנו עליו קודם בגוף החוק.
<לימור שושט שועה: הכספים צריכים להגיע לחשבון, אם זה חשבון הליווי אז לחשבון הליווי, ואם זה לא חשבון ליווי אז לחשבון הבנק.
<לימור שושט שועה: זה רק עוד דרך להודיע לקונה איך הוא צריך לשלם ולכן חייבים להתייחס לזה.
ניסן סלומינסקי: תכפיפי את זה לשם.
<שלומית ארליך: לא, בסוף היא עשתה שם ממועד הוצאת הערבות.
<לימור שושט שועה: אפשר פשוט לציין את מספר החשבון ואז זה מתאים לכל המקרים, בתנאי ששולם למוכר, לחשבון מספר ____ ואז פשוט כל בנק ישלים את מספר החשבון, ואז זה מתאים לכל המקרים.
<טל הראל: אין לנו התנגדות שיהיה כתוב ששולם באמצעות שובר, אנחנו לא חושבים שזה נכון לכתוב את מספר החשבון כי זה דווקא מחזיר אותנו לחפציבה, כשהמוכרים כשלו בהתנהלותם מול הרוכשים ונתקענו במקרים ש - - -
ניסן סלומינסקי: אז מה את עושה לגבי - - - הם שואלים לגבי - - -
<טל הראל: לכן אנחנו אומרים שאין לנו בעיה שזה יהיה בהתאם לשוברים.
ניסן סלומינסקי: אבל אם אין שוברים אז מה עושים?
<טל הראל: בהתקיים בליווי פיננסי סגור, אז זה יהיה באמצעות שוברים, ובהיעדר ליווי פיננסי אז לציין בהתאם לחוזה.
<טל הראל: אין לנו גם בעיה שיציינו בהערה 'דע לך שמספר - - -
ראובן ריבלין: גם בחוזה יהיה כתוב האם זה ליווי פיננסי, האם הוא יוצא ידי חובתו בתשלום - - - זה יהיה כתוב בחוזה, לא פה.
ניסן סלומינסקי: רגע, בואו נסכם.
ניסן סלומינסקי: אנחנו מתפלפלים.
ניסן סלומינסקי: שוברים יש לנו, במצב שאין שוברים מה לכתוב?
ניסן סלומינסקי: משרד השיכון, בנק ישראל, מה אתם אומרים?
<אמיר פז: מקסימום לפי החוזה.
<אמיר פז: אני לא הייתי מכניס מספר חשבון.
<אמיר פז: ואם השתנה החשבון, אם שינו אותו?
ראובן ריבלין: שהבנקים יחייבו אותו.
ראובן ריבלין: אתם איגוד הבנקים, אתם תחייבו אותו כאשר תשלחו לו הסכם הלוואה שבהסכם המכר יאמרו איך הם רוצים את זה.
<קריאה: אנחנו מחייבים, אבל אנחנו לא רוצים שתהיה אפשרות - - -
ניסן סלומינסקי: אם זה יהיה כתוב בהתאם להסכם המכר?
ניסן סלומינסקי: שלומית, תכתבי בהתאם להסכם המכר .
ניסן סלומינסקי: רבותיי, אם יהיה כתוב שוברים או בהתאם להסכם המכר?
<לימור שושט שועה: אין לנו התנגדות, אבל עוד פעם, אין לנו התנגדות בנושא של שוברים - - -
יריב לוין: אני חושב שצריך להיצמד, האחידות היא הדבר הכי חשוב.
יריב לוין: כל פתח שנפתח עם נתונים שונים הוא פתח לא טוב.
יריב לוין: לא צריך את זה.
יריב לוין: יש חוזה, אנחנו חיים לפי החוזה.
<שגית אפיק: אז אתה מקבל את זה שזה בהתאם לשוברים ובהתאם להסכם המכר?
יריב לוין: כן, אני מקבל את ה - - -
ראובן ריבלין: איגוד הבנקים לא מסכים.
<לימור שושט שועה: לגבי שוברים אנחנו - - -
ניסן סלומינסקי: שוברים, את מסכימה.
ניסן סלומינסקי: החלק השני?
<שגית אפיק: בהתאם להסכם המכר?
יריב לוין: בהתאם לחוזה, כי אם אנחנו נלך עם הסכם אחר - - -
ניסן סלומינסקי: לכם יש רעיון אחר?
ראובן ריבלין: תאמרו למרשתכם - - -
<לימור שושט שועה: צריך להבין שהבנק הוא לא צד לחוזה המכר ולכן אנחנו יכולים להכתיב את הנוסח, אבל עדיין בפועל אפשר גם אחרי שהחוזה נחתם לשנות אותו בהסכמת הצדדים וזה דבר חוקי.
ניסן סלומינסקי: לכן?
<לימור שושט שועה: בליווי סגור אנחנו מסכימים לרעיון של השוברים, בליווי פתוח אנחנו חושבים שצריך לרשום את מספר החשבון.
<לימור שושט שועה: זה לטובת הרוכש, כי בסופו של דבר אם הכספים לא יגיעו - - -
ראובן ריבלין: תאמרו לו שלא תיתנו לו הלוואה אם הוא לא יחתום על החוזה.
<לימור שושט שועה: אבל עוד פעם, אנחנו מציעים - - -
ראובן ריבלין: שמע, לעת עתה הכנסת אומרת לבנקים מה לעשות, לא הבנקים אומרים לכנסת.
ניסן סלומינסקי: כן, אנחנו לא - - -
ראובן ריבלין: אבל באמת אי אפשר - - -
יעקב ליצמן: בחפציבה זו הייתה הבעיה.
ניסן סלומינסקי: עזבו את חפציבה.
<לימור שושט שועה: דווקא בהתייחס לחפציבה - - -
יעקב ליצמן: לא, הם פשטו את הרגל, מה?
<לימור שושט שועה: לא, בחפציבה הבעיה העיקרית דווקא לא הייתה שהרוכשים לא ידעו איך להפקיד את הכסף לחשבון, אלא שהם כלל לא ידעו שצריך להפקיד את הכסף לחשבון.
<לימור שושט שועה: לכן אנחנו סבורים שזה לטובת הרוכש להגיד לו לאן הוא צריך להפקיד את הכסף.
ניסן סלומינסקי: אתם מציעים לכתוב מספר חשבון.
ניסן סלומינסקי: משרד השיכון ובנק ישראל ויריב?
ניסן סלומינסקי: אתם אומרים?
יריב לוין: אומרים כולנו לפי ההסכם.
ניסן סלומינסקי: בנק ישראל, זה עונה?
ניסן סלומינסקי: <>
<טל הראל: לפי השוברים או לפי ההסכם.
<שלומית ארליך: אז בעצם סעיף 3 ינוסח כך ש'מלוא מחיר הדירה שולם למוכר בהתאם לחוזה המכר ככל שמדובר בתאגיד בנקאי מלווה או בהתאם לשוברים - - -
<לימור שושט שועה: אפשר רק עוד הערה קטנה?
ניסן סלומינסקי: יהיה לכם זמן לקראת קריאה שנייה ושלישית למצוא נוסח מקובל, אם תרצו לשנות.
ניסן סלומינסקי: בינתיים לקריאה ראשונה ודאי שזה מספיק.
<שלומית ארליך: (מקריאה): "בכפוף לאמור", לא צריך את המילה 'לעיל', "אנו מתחייבים לפעול", פה כדי להתאים זה לנוסח בסעיף המהותי, במקום "לפעול למחיקתו של כל רישום בקשר לתחולת השעבוד", נעשה "לפעול למחיקת רישום שעבוד על הדירה".
<שלומית ארליך: בסדר?
<אמיר פז: לא, 'מחיקתו של כל רישום בקשר לשעבוד' זה הרבה יותר רחב מהשעבוד עצמו.
<אמיר פז: שעבוד זה רק השעבוד בטאבו.
<אמיר פז: כל רישום בקשר לשעבוד זה גם הערת אזהרה, התחייבות לרישום שעבוד, זה גם - - - לא יודע, איפה שהוא רשמו ברשם החברות, כי הקבלן הוא חברה.
ראובן ריבלין: מאה אחוז, הגבלת השעבוד והסכמה למכירה.
<שלומית ארליך: אוקי, אז זה יישאר כפי שהיה, "לפעול למחיקתו של כל רישום" - - -
<לימור שושט שועה: רק הערה.
<לימור שושט שועה: השעבוד קודם כל מוגדר גם כהתחייבות לרישום שעבוד בהתחלה.
<לימור שושט שועה: יש בעיה עם הנושא 'כל רישום', כי לדוגמה אם לטובת הבנק רשום שעבוד שוטף על החברה כולה, אני לא חושבת שמישהו מצפה שנתחיל לתקן כל שעבוד שוטף ולהתחיל לרשום 'מהשעבוד הזה מוחרגות דירות 1, 2, 3, 4, 5', זה לא הגיוני.
<לימור שושט שועה: לכן צריך להתייחס לשעבודים שחלים על הדירה, כאשר בשלב שעליו אנחנו מדברים ממילא הבעלות עוברת על שם הרוכש.
ניסן סלומינסקי: אז לכתוב גם את זה וגם את זה, כי יכול להיות מצב - - -
<שגית אפיק: אבל זה בכתב השעבוד על הדירה.
<שגית אפיק: הנוסח הזה רשום.
<לימור שושט שועה: כן, אבל לכאורה שעבוד שוטף על החברה חל גם על הדירה.
ראובן ריבלין: אתה לא יכול לרשום את הדירה אם לא יתנו לך.
יריב לוין: הוא לא חל על הדירה, כי ביום שהוא שילם את כל התשלומים הזכויות שלו, אז הוא מוחרג מה - - -
ראובן ריבלין: אם אתם מרשים ללווה שלכם פה, שהוא הקבלן של המוכר, אתם צריכים להבין שהקונה לא יכול להיות על כל גזרה שתיגזר באיזה אינטרפרטציה שלכם כלפי הקבלן להיות נגרר למחוזות שהוא לא יודע.
ראובן ריבלין: אתם תגמרו את כל העניינים שלכם לפני שאתם נותנים הלוואה.
ניסן סלומינסקי: רבותיי, אנחנו מתקדמים הלאה ואני אומר לאיגוד הבנקים, אחרי שתראו את זה כבר בקריאה ראשונה מאושר, אם תחשבו שיש הערות, תשבו עם היוזם, יש עוד זמן לקריאה שנייה, יש מסלול תיקון.
ראובן ריבלין: עם היוזם או עם היועצים המשפטיים שלנו.
ניסן סלומינסקי: תמיד דרך היוזם, תמיד דרך המוכר, כמו שאומרים.
<שלומית ארליך: אז בעצם זה יישאר כפי שזה?
<אמיר פז: סליחה, עליזה קן, היא בחו"ל, מנהלת הטאבו לצורך העניין, חשבה שמן הראוי כן להוסיף גם במפורש הערת אזהרה, לכתוב גם - - -
<שגית אפיק: זאת אומרת בנוסף על כל רישום, בקשר עם השעבוד, גם הערת אזהרה?
<אמיר פז: הערת אזהרה ורשם המשכונות.
ראובן ריבלין: אלה שני דברים נפרדים, למרות הם רשומים.
<שגית אפיק: לא, מקודם הוא אמר שכל רישום בקשר לתחולת השעבוד, כולל גם הערת אזהרה, אז חשבנו שלא צריך - - -
<אמיר פז: אמרתי, היא אמרה, 'נכון, אבל מניסיוני אני חושבת שכדאי גם לכתוב - - - ', אני פשוט אומר לכם מה היא אמרה.
יעקב ליצמן: אני חייב להגיד שאני חולק.
יעקב ליצמן: אני חושב שמה שמפרטים יותר זה מוריד.
יעקב ליצמן: אמר כאן היועץ המשפטי של משרד השיכון קודם לכתוב הערה שזה כולל הכול, לא צריך לפרט.
יעקב ליצמן: אני חושב שהוא צדק ולא צריך להיכנס לכל מיני דברים.
ראובן ריבלין: כי אם אתה כותב כללי ופרטי, הפרטי גובר.
יריב לוין: כן, זה ברור לגמרי גם ככה.
<אמיר פז: דבר נוסף, רשם משכונות כן כדאי להכניס, כי זה לא הטאבו, זה נרשם - --