GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
גילה גמליאל: אל"ף, איך אתם מתמודדים עם התקופה הקצרה, זו שאלה בפני עצמה, האם החוק הזה הולך לבטל רטרואקטיבית או - - -
<אריאל יוצר: לא, הוא יחול, הוא יעמוד בתוקף.
גילה גמליאל: אז לגבי פרק הזמן הזה שהחוק כבר בתוקף, זה דבר אחד.
ראובן ריבלין: עד 1 בנובמבר.
ניסן סלומינסקי: לא, נובמבר זה רק לדירות מסוימות.
גילה גמליאל: דבר שני, אני רוצה לשאול לגבי הסעיף הזה.
גילה גמליאל: אני תמיד בהרגשה שאם כבר עמלים על לחוקק חוקים בכנסת ולקדם דברים, מן הראוי שבאמת יהיה בהם תוכן, שיהיה בהם עיקר.
גילה גמליאל: יש פה כמה שאלות עיקריות, האם בדקתם, אל"ף, מה החוק אומר, מה העלות התקציבית, כמשרד אוצר, מה עכשיו אתם מקצים מבחינת סכומי הכסף לסעיף המדובר הספציפי הזה על מנת שנוכל לתרגם אתזה הלכה למעשה לפוטנציאל הממשי של החוק עצמו.
גילה גמליאל: אני לא רואה פה תשובה, אני חושבת שמן הראוי שגם נדע על זה - - -
ניסן סלומינסקי: הייתה הצעה לבטל מהיום - - -
גילה גמליאל: אני יודעת בדיוק מה היה, שאלתי שאלה אחרת.
ניסן סלומינסקי: פה הוא נותן איזה שהיא תקופה מסוימת.
גילה גמליאל: אין בעיה, להרגיע, אני אתמוך בסעיף הזה, אבל השאלות שאני רוצה להבין מהן מה ההקצאה התקציבית שאתם רוצים להעניק לעניין הזה.
גילה גמליאל: עכשיו זה אמור להיות מתורגם מבחינה פיסקאלית לאור כל הקיצוצים שאתם רוצים להעביר, אז איך זה יקבל ביטוי ומה העלות של זה.
גילה גמליאל: לפי העלות אולי נוכל לבחון מה בדיוק שיעורי הבית שעשיתם לגבי היכולת ופוטנציאל המימוש שלו הלכה למעשה.
משה גפני: שאלה פגז.
גילה גמליאל: זה יענה לנו על כל השאלות בעצם.
<שגית אפיק: לא, היא שואלת כמה תעלה הוראת המעבר.
<שגית אפיק: זו השאלה שלה בעצם.
באסל גטאס: זו דוגמה יפה לאיך לא עושים מדיניות.
באסל גטאס: עושים חוק, אחר כך מתחילים לדחות את כניסתו לתוקף, חוק הסדרים, אחרי חוק הסדרים, אחרי חוק הסדרים, טלאי על טלאי על טלאי, לא מבין את ההיגיון בכלל.
באסל גטאס: בעוד שאם רוצים באמת לעודד, זה אתגר ואני אומר לכל חבריי פה בוועדת הכספים, אני עובר ביניכם היום עם הצעת חוק שבאמת תיטיב עם זוגות צעירים שרוצים לקנות דירה ראשונה, שהם עם יכולת כספית מוגבלת וזה כמו שקיים בארצות הברית, כמו שקיים בארצות אחרות בעולם, נותנים הכרה מלאה בריבית על המשכנתא כהוצאה מוכרת למס הכנסה.
באסל גטאס: זה דבר מקובל, זה עושה שוויון בכלל המקומות בארץ, לשכבה שאנחנו רוצים שהיא תיכנס לדיור חדש, זוגות צעירים, בנייה חדשה, הכול, כל מה שכתוב כאן יהיה תקף למי שיהיה זכאי להכרה במס הכנסה להוצאות הריבית.
באסל גטאס: ההלוואה עצמה, הקרן, הוא צריך להחזיר אותה, אבל הוצאת הריבית, היא תהיה מוכרת למס הכנסה.
באסל גטאס: ואז אתה עושה איחוד הומוגני עם כולם, בכל הארץ, בכל המקומות, לאותה שכבה שאנחנו מעוניינים לעודד לרכוש דירה.
באסל גטאס: מה קשה בעניין הזה?
באסל גטאס: למה צריך לחוקים ולבטל אותם ומקומות ומענקי מקום וכו' וכו' וכו', ובסוף לא מבצעים גם.
ניסן סלומינסקי: תמו הדוברים, אני אתן לנציג הקבלנים, אחד, לדבר קצר, תחליטו ובלי תרגיל.
<שלמה כהן: הוא רוצה לדבר שאסור לבטל את החוק.
ניסן סלומינסקי: לא חייבים, אם אתם רוצים שוב לדבר, כי אמרתם קודם את דבריכם והם חלים גם על הדברים שנאמרו כאן, על הדבר הזה.
<שלמה כהן: כן, נציגות הקבלנים.
<שלמה כהן: ביקשת שידברו.
ניסן סלומינסקי: לא ביקשתי, שאלתי אם אתם רוצים.
<שלמה כהן: כן, ודאי.
<שלמה כהן: קודם כל אנחנו, בשם נציגות ארגון הקבלנים, מאוד מאוד מברכים על החוק.
<שלמה כהן: היינו שמחים מאוד שהחוק הזה לתקופה יותר ארוכה - - -
ראובן ריבלין: מה, אתם שמחים על זה שהוא יבוטל?
<שלמה כהן: חס ושלום.
<שלמה כהן: על התיקון.
<שלמה כהן: אנחנו מברכים על התיקון, לא על הביטול.
<שלמה כהן: אני רוצה להגיד משהו לחברים פה שיושבים.
<שלמה כהן: פה מדבור על דירות של 1,800,000 שקל, אנחנו חיים בשוק, אנחנו יודעים מה קורה בשוק.
<שלמה כהן: מדברים על שנלר, אם מישהו חושב שישיג דירה שם ב-1,800,000 שקל, אולי שני חדרים, לא דירה של ארבעה חדרים.
יעקב ליצמן: גם לא, חדר.
<שלמה כהן: אם אני אתן לכם סקירה כללית מה קורה בעיר, על מה אנחנו מדברים.
<שלמה כהן: אני רק רוצה להגיד לכם דבר אחד, רבותיי, להשיג היום דירה ב-1,800,000 שקל בירושלים, זה מתחיל להיות קשה, קשה מאוד.
<שלמה כהן: מספר הדירות מצומצם.
<שלמה כהן: אם יש מקום אחד שהיה צריך להיות שזוגות צעירים יקנו דירות ב-1.800 מיליון זה בהר חומה, אנחנו זכינו במגרשים, שילמנו את כל הכסף לפני שנה ואנחנו לא יודעים מתי עולים על השטח, בטח לא בחמישה החודשים הקרובים.
<שלמה כהן: זאת אומרת החוק הזה, לגבי הר חומה, שמדברים עליו כולם, בטל ומבוטל.
<שלמה כהן: לא יוכלו ליישם אותו.
<שלמה כהן: אנחנו לא עולים על השטח, לא יכולים למכור דירות.
<שלמה כהן: אם אין לי היתרים, אני לא יכול למכור דירות.
<שלמה כהן: לכן מה שאנחנו מבקשים, אל"ף, שאם מאשרים, ומאשרים את המענק הזה, אני מקווה, שהמענק הזה יהווה גם הון עצמי מול הבנקים.
<שלמה כהן: יש החבר'ה שבאים לקנות, זוגות צעירים, שאותם 100,000 שקל יהווה הון עצמי.
<שלמה כהן: כשהבנק בא ואומר תן לי 30%, או 25% מערך הדירה, כשה-100,000 שקל האלה יהוו חלק מההון העצמי.
<שלמה כהן: נקודה שנייה, אני כן הייתי הולך לתת את זה ליד שנייה, זה פותח לנו את השוק החוצה.
<שלמה כהן: ביד שנייה אתה יכול להשיג היום דירות בפחות מ-1.800 מיליון, כאשר ביד ראשונה קשה מאוד והמלאי מצומצם מאוד.
<שלמה כהן: תודה רבה לכם.
ראובן ריבלין: כהצעה לסדר, אני מבקש, לעניין - - -
ניסן סלומינסקי: רק שנייה, מירב ביקשה קצר.
מירב כהן: אני אתייחס לפשרה.
מירב כהן: קודם כל הגבלת המחירים היא נכונה.
גילה גמליאל: סליחה, רגע, ברשותך, אם תוכלי גם להתייחס לעניין מדוע להיות כאלה מסורבלים עם התיקון, במקום להאריך את החוק עצמו עד אוקטובר.
מירב כהן: אני לא מהאוצר.
ניסן סלומינסקי: היא דיברה כבר קודם והציגה את עצמה.
ניסן סלומינסקי: אנחנו רק נתנו תוספת קטנה.
מירב כהן: אני רק אתייחס לפשרה.
מירב כהן: זה שמפנים את זה רק לדירות מקבלן, זה פוגע בנזקקים ביותר.
מירב כהן: דירות מקבלן יותר יקרות, הרבה אנשים שמחפשים את דירתם הראשונה והם זוג צעיר לרוב דווקא יקנו דירה יד שנייה, היא יותר זולה וזו פגיעה בחלשים ביותר, בעיניי, שלהם המענק הזה מכוון.
מירב כהן: לדעתי זה עוול להעביר את זה.
מירב כהן: בעיניי, כשקובעים את התיקון לחוק, צריך להסתכל קודם כל על האינטרס של הצרכן, או הצרכנית, ולא על האינטרס של ההיצע בהקשר הזה, בטח כשמדובר על חלון זמנים כל כך קצר.
מירב כהן: אז אני ממש לא מסכימה עם ההגבלה לדירות מקבלן.
מירב כהן: מה שלא יהיה, אני אשמח אם ההחלטה שתצא עכשיו תצא לפחות עם הבהרות ברורות גם לגבי העבר וגם לגבי העתיד לרוכשים.
מירב כהן: לאנשים אין מושג מה קורה.
יעקב ליצמן: זה שייך לשר השיכון, לא לנו.
מירב כהן: הוא הגיע לפשרה עם שר השיכון, שהפשרה - - -
יעקב ליצמן: אבל שר השיכון צריך לבצע את זה.
ניסן סלומינסקי: לרובי יש הצעה לסדר.
ראובן ריבלין: הצעה לסדר לסעיף זה.
ראובן ריבלין: קודם כל אני חייכתי, באסל ומרב, משום שהחוק הזה בעיני רבים נראה כחוק פוליטי מהרמה הראשונה והוא בא לידי התנגדות גם בגלל סיבות פוליטיות, לא רק בגלל סיבות של החברה בירושלים, ויש בו אמירה רבה ואני שמחתי לשמוע שניים שהם שוחרי ירושלים רבתי שהם - - -
עפר שלח: הם הולכים לקנות דירות בעיסאוויה.
ראובן ריבלין: דרך אגב, החוק הזה חל על כל - - -
ניסן סלומינסקי: רובי, אתה ביקשת הצעה לסדר.
ראובן ריבלין: הוא חל על כל אזרח ירושלים המערבית.
עפר שלח: גם על עיסאוויה.
ראובן ריבלין: ודאי, אם משרד השיכון יבנה בעיסאוויה - - -
עפר שלח: ב-1.800 מיליון בעיסאוויה אתה משיג לדעתי - - -
<קריאה: וילה.
<שגית אפיק: לא, אי אפשר וילה, זה תנאי החוק.
עפר שלח: רחוב.
עפר שלח: את כל הבניין.
ראובן ריבלין: לעצם העניין.
ראובן ריבלין: הצעה לסדר.
ראובן ריבלין: אדוני היושב ראש, גברתי יושבת ראש הקואליציה, אנשי האופוזיציה, מה שנמצא כרגע לפנינו הוא החוק שהועבר אלינו אחרי קריאה ראשונה מהמליאה.
ראובן ריבלין: הוא חוק הקובע שחוק הדיור שעליו אנחנו מדברים יבוטל.
ראובן ריבלין: לכן אני מבקש מהיושב ראש, בהמרצתכם, שנצביע כרגע שמה שעומד לפנינו זה לא חוק זה, אלא מה שהובא על ידי היושב ראש כהצעתו ושאנחנו דנים על זה.
ראובן ריבלין: זה נרשם בפרוטוקול מה שאני אומר?
ניסן סלומינסקי: אני אעשה את זה.
ניסן סלומינסקי: אני דווקא, למרבה הפלא, מקבל את ההצעה לסדר של רובי.
ניסן סלומינסקי: ושוב, יש לנו את האפשרות להצביע, או על הצעת החוק שעברה בקריאה ראשונה, או על ההצעה המשופרת, נגיד כך - - -
גילה גמליאל: כן, אבל לפני שעוברים אני צריכה לשמוע את התשובות של האוצר.
גילה גמליאל: הוא לא ענה על השאלות.
ניסן סלומינסקי: האוצר מעריך את החוק כ-120 מיליון שקל.
גילה גמליאל: את הסעיף הזה שהם נותנים?
ניסן סלומינסקי: לא, את הנושא של החוק הזה, אם הוא לא יעבור, כ-120 מיליון.
<שגית אפיק: לא, היא שואלת כמה תעלה הוראת המעבר לאוצר.
ניסן סלומינסקי: קשה לדעת.
גילה גמליאל: אני מדברת על הוראת המעבר עד אוקטובר, מה העלות התקציבית שלה.
<אריאל יוצר: קשה לחזות את העלות התקציבית של החוק, מאחר שחלק מהבנייה נעשית על קרקעות שהן לא קרקעות בבעלות המדינה, אלא קרקעות פרטיות, ולכן לא כל הנתונים נמצאים לפנינו.
גילה גמליאל: - - - לכמת את זה באיזה שהיא דרך.
<אריאל יוצר: רגע, דקה.
<אריאל יוצר: זה אחת.
<אריאל יוצר: שתיים - - -
משה גפני: אין לכם אחריות על תקציב - - -
<אריאל יוצר: דקה, רגע, אבל לא סיימתי.
משה גפני: אולי פתאום יתברר שיש הרבה כסף.
<אריאל יוצר: שנייה, לא סיימתי.
<אריאל יוצר: שתיים, החוק הזה, אני מקווה שזה ברור לכולם, יגרום לשינוי התנהגות מסוים מאחר שאתה, כמו שהסברתי בהתחלה, מתדלק את הביקוש ולכן יהיה פה שינוי התנהגות, אז לבדוק אחורה, צריך לקחת על זה איזה שהוא מקדם שיוסיף קניות על פי מה שאנחנו יודעים - - -
גילה גמליאל: אנחנו מדברים על מספר חודשים.
גילה גמליאל: זה אוקטובר הקרוב.
<אריאל יוצר: בסדר, שינוי ההתנהגות - - -
ניסן סלומינסקי: אם אתה לא יודע, תגיד שאתה לא יודע.
<אריאל יוצר: תראו, אני לא רוצה לתת - - -
יעקב ליצמן: מה ההבדל בין רחבי הארץ לירושלים?
גילה גמליאל: יש פה שני דברים.
גילה גמליאל: אני רוצה להנחות אותו רגע.
ניסן סלומינסקי: לא, אל תנחי אותו.
גילה גמליאל: מה זה לא?
גילה גמליאל: אני שאלתי את השאלה, אני רוצה את התשובה גם.
ניסן סלומינסקי: את שאלת אבל את לא מנחה אותו.
ניסן סלומינסקי: את לא מנחה את נציג הממשלה.
גילה גמליאל: אני רוצה תשובה לשאלות שלי.
ניסן סלומינסקי: מאה אחוז, אז הוא ייתן.
ניסן סלומינסקי: אריאל, בבקשה.
ניסן סלומינסקי: שאלו אותך שאלה, אם אתה יודע תיתן תשובה, אם אתה לא יודע, זה גם בסדר.
גילה גמליאל: אם הוא לא יודע, זה יותר חמור מזה שזו - - -
<אריאל יוצר: לא, לא אני ולא הכלכלן הכי מוכשר, ככל שיהיה, יתקשה לתת פה מספר מדויק.
<אריאל יוצר: אני יכול - - -
ניסן סלומינסקי: טוב, די, מספיק.
גילה גמליאל: מה זה די?
ניסן סלומינסקי: לא, אם הוא לא יודע אז הוא לא יודע.
ניסן סלומינסקי: את רוצה עכשיו פילוסופיה וכל זה?
גילה גמליאל: לא, אז אני רוצה להבין הכיצד זה יכול להיות שמשרד האוצר מגיע לוועדת הכספים ערב בחירות במדיניות פיסקאלית כל כך קשה להגדרתם, בגירעון של 14 מיליארד - - -
יעקב ליצמן: 44.
גילה גמליאל: מגיעים לכאן ולא יודעים לכמת מה ההחלטה בפן התקציבי.
גילה גמליאל: היום חברי הכנסת לא יכולים להעביר החלטות של מעל 5 מיליון.
גילה גמליאל: אני רוצה להבין על מה מדובר, וזכותי, כמרכזת קואליציה, גם להבין את זה.
ניסן סלומינסקי: אז אני אסביר לך.
ניסן סלומינסקי: החוק עצמו, לפי ההערכה שלהם, זה כ-100 - - -
גילה גמליאל: החוק עצמו לא רלוונטי, כי כרגע הוא לא על סדר היום, לפי דרישתו של רובי ריבלין, שהסכמת עם זה.
גילה גמליאל: אז אנחנו מדברים על הוראת השעה.
ניסן סלומינסקי: החוק עצמו, הערכה שלהם, לפחות מה שאמרו לי, זה יותר מ-120 מיליון שקל.
גילה גמליאל: החוק לא רלוונטי, כי הוא לא עולה פה היום לדיון.
ניסן סלומינסקי: החוק, אני מתכוון, אם הוא לא יעבור.
יעקב ליצמן: אם הוא לא יעבור, גם אין דירות ל - - -
ניסן סלומינסקי: ליצמן, עשה לי טובה, אם החוק לא עובר אז מדובר גם על דירות יוקרה ועל הכול.
ניסן סלומינסקי: זו ההערכה שלהם.
ניסן סלומינסקי: רצית הערכה.
גילה גמליאל: אבל החוק הוא לא רלוונטי.
גילה גמליאל: הוא לא רלוונטי, 120 מיליון לא רלוונטי.
יעקב ליצמן: אז בואו נעשה את זה לארבעה חדרים - - -
ניסן סלומינסקי: החוק, אם הוא לא עובר, זה 120 מיליון.
ניסן סלומינסקי: אנחנו באנו וניסינו את זה טיפה לשפר, לתת לאותם אלה, זוגות צעירים או משהו שהולכים לקנות דירה עד 1.800 מיליון, לתת להם ארכה של עוד כמה חודשים שלא מבטלים.
ניסן סלומינסקי: אבל בסך הכול הכולל - - -
גילה גמליאל: לא, אתה כן מבטל, אתה מגדיר פה הגדרות חדשות.
גילה גמליאל: לפי ההגדרות החדשות מה העלות.
גילה גמליאל: מה, השאלה לא ברורה?
ניסן סלומינסקי: רק לתקופה של עד 31.10.2013, עוד שלושה-ארבעה חודשים.
גילה גמליאל: אתה לא מאריך את החוק, סליחה, אתה שינית אותו.
גילה גמליאל: מכיוון ששינית אותו, מה העלויות שלו?
גילה גמליאל: שאלה מאוד פשוטה.
ניסן סלומינסקי: אבל אני מסביר שוב, שאם לא נעביר, זה לא מה העלות של החוק, אם לא מעבירים את החוק זה 120 מיליון.
גילה גמליאל: אנחנו מעבירים את זה.
גילה גמליאל: נכון?
גילה גמליאל: מצביעים - - -
ניסן סלומינסקי: הסיפור הזה, אני לא יודע, יכול לגרום - - -
גילה גמליאל: אני תומכת בפשרה, השאלה היא מה העלות.
ניסן סלומינסקי: מה זה נקרא מה העלות?
גילה גמליאל: מה העלות?
גילה גמליאל: נניח החוק הוא 120 מיליון, במקום 120 מיליון מה העלות התקציבית עכשיו?
ניסן סלומינסקי: אז הוא אומר שהוא לא יודע כרגע.
גילה גמליאל: אז למה הוא לא יודע כזה דבר?
ניסן סלומינסקי: כי לא יודעים בארבעה חודשים כמה אנשים יקנו.
גילה גמליאל: אין בעיה, שלא יידע, מה הוא מקציב לזה?
גילה גמליאל: הוא היה צריך לתקצב את זה באיזה שהיא צורה?
גילה גמליאל: מה התקציב?
ניסן סלומינסקי: לא, הוא אומר שכרגע מתוקצב 120 מיליון.
ראובן ריבלין: כמו שהוא אמר 120, הוא יכול לומר לך - - -
גילה גמליאל: ניסן, לא הבנת את השאלה, לפי התשובה שלך, או שאתה מתחמק מהתשובה.
יעקב ליצמן: לפי בדיקה שאני עשיתי זה 8 מיליון שקל.
יעקב ליצמן: הוא יצא 120, אני עשיתי בדיקה 0 0 0
ניסן סלומינסקי: 8 מיליון שקל?
יעקב ליצמן: מאיפה הוא יודע?
גילה גמליאל: ליצמן הוא לא האוטוריטה.
ניסן סלומינסקי: זה לא שייך, נו.
גילה גמליאל: סליחה, כוועדת כספים, לא מעניין את יו"ר ועדת הכספים לדעת היום מה העלות של החוק הזה?
ניסן סלומינסקי: מה זה מה העלות של החוק הזה?
גילה גמליאל: מה העלות של הפשרה שלך?
גילה גמליאל: מה העלות שלך?
גילה גמליאל: הרי צריך לתקצב דברים.
גילה גמליאל: שלא יהיה לנו חור עכשיו של עוד 30 מיליארד שקל.
ניסן סלומינסקי: אז 5 או 6 מיליון, במקום 120.
גילה גמליאל: תציג לנו מה העלות.
ניסן סלומינסקי: תענה בבקשה.
<אריאל יוצר: אני יכול להגיד, אני לא רוצה סתם לזרוק מספר ואני בכל זאת חושב - - -
גילה גמליאל: אז אתם מאשרים פשרות בלי לבדוק עלויות?
<אריאל יוצר: אני רוצה לתת סביבה.
<אריאל יוצר: אנחנו מעריכים את העלות של התיקון בעשרות מיליוני שקלים.
<אריאל יוצר: זו העלות התקציבית של העניין הזה, לזה אנחנו נערכים, זה הרבה יותר טוב מ-200 מיליון שקל מבחינתנו - - -
יעקב ליצמן: 120, הוא אמר.
<אריאל יוצר: 200 מיליון - - -
יעקב ליצמן: הוא אמר לפני דקה 120.
ניסן סלומינסקי: בסדר, אז הוא יודע יותר טוב ממני.
יעקב ליצמן: המונה דופק כל הזמן.
ראובן ריבלין: אני אומר לכם, זה 30 מיליון.
יעקב ליצמן: ואללה, שקרנים.
יעקב ליצמן: וואי, וואי, וואי.
גילה גמליאל: תסלחו לי, זה פשוט מביש.
גילה גמליאל: אני אומרת לכם את זה.
יעקב ליצמן: איזה שקרנים כאן.
יעקב ליצמן: עובדים עלינו בעיניים.
גילה גמליאל: חוסר - - - זאת הבעיה, שאתם לא מעבירים מידע אמין לחברי וחברות הוועדה.
ניסן סלומינסקי: אוקיי, רבותיי.
ניסן סלומינסקי: אין לך תשובה, זה בסדר.
ניסן סלומינסקי: יש כאן את ההצעה של רובי ריבלין - - -
יעקב ליצמן: אני בדקתי, זה 4 מיליון שקל...
ניסן סלומינסקי: רבותיי, יש כאן את ההצעה של רובי ריבלין.
ניסן סלומינסקי: האם אנחנו נצביע על החוק המקורי, לבטל את זה מהיום לגמרי?
ניסן סלומינסקי: או שנצביע על הצעת, נקרא לזה סלומינסקי.
ניסן סלומינסקי: זו ההצבעה.
יעקב ליצמן: שזה על דעת שר האוצר, שר השיכון?
ניסן סלומינסקי: לא, קודם כל על מה אנחנו הולכים לדון, על זה או על זה?
<שגית אפיק: לא צריך להצביע על זה.
ניסן סלומינסקי: הוא הציע, אז אני מקבל את ההצעה שלו כדי שיהיה לי יותר קל לדעת על מה אני רוצה לקיים.
ניסן סלומינסקי: אני קיבלתי את ההצעה של רובי - - -
ראובן ריבלין: זו הצעה פוליטית, היא לא הצעה משפטית.
יצחק כהן: רגע, אני רוצה להבין על מה אני מצביע.
ניסן סלומינסקי: לא, אין הסתייגות כרגע.
ניסן סלומינסקי: תהיה הסתייגות כשנדון.
ניסן סלומינסקי: אני לא מציע לקבל חוק, אני אומר על מה אנחנו הולכים להסתייג ולדון.
יצחק כהן: ניסן, מה האלטרנטיבות?
יצחק כהן: בין אפס ל - - -
ניסן סלומינסקי: בין זה לזה.
יעקב ליצמן: לא, זה לא אחד מול השני.
יצחק כהן: ניסן זה אפס וזה פשרה?
ניסן סלומינסקי: מי בעד זה שאנחנו נקיים את הדיון על הצעת הפשרה שלי כרגע?
ניסן סלומינסקי: מי בעד שנקיים את הדיון על ההצעה המקורית?
ניסן סלומינסקי: הצבעה בעד הצעת סלומינסקי - רוב ההצעה אושרה
יצחק כהן: נגד ההצעה המקורית.
ניסן סלומינסקי: קיבלנו את ההצעה של רובי ועכשיו הדיון הוא עכשיו על הצעת הפשרה.
ניסן סלומינסקי: זה לא רוויזיה - - -
יעקב ליצמן: אתה לא יכול להגיד לי לא, זה על פי תקנון, זכותי להגיד רוויזיה.
גילה גמליאל: זכותו רוויזיה.
ניסן סלומינסקי: לא רוויזיה.
ניסן סלומינסקי: אם כך, אני מבטל.
ניסן סלומינסקי: אם אני מבטל את ההצבעה?
יעקב ליצמן: אתה לא יכול לבטל, הייתה הצבעה.
גילה גמליאל: הייתה הצבעה, התקבלה.
גילה גמליאל: זכותו רוויזיה, תן לו עשר דקות רוויזיה ותחזור, במקום - - -
ראובן ריבלין: נצביע מחר או ביום שני על הרוויזיה, מה קרה?
<קריאה: חצי שעה.
גילה גמליאל: אז תוך חצי שעה רוויזיה, מה נעשה?
ראובן ריבלין: נצביע ביום שני.
ניסן סלומינסקי: לא, לא, לא, נצביע היום.
גילה גמליאל: אחרי חצי שעה לתת לרוויזיה.
יצחק כהן: לא, תעשה רוויזיה עוד רבע שעה.
גילה גמליאל: אי אפשר, חצי שעה מינימום.
יצחק כהן: זה בין אפס לבין משהו.
יעקב ליצמן: אם הרוויזיה לא עוברת, אז החוק שלך עבר.
ניסן סלומינסקי: אני יכול לקבל את ההצעה שלו.
ניסן סלומינסקי: על מה אתה מגיש את הרוויזיה?
יעקב ליצמן: הצבעת בין שני דברים.
משה גפני: על מה שהצביעו.
יעקב ליצמן: שאישרת את ביטול החוק.
ניסן סלומינסקי: לא אישרתי את ביטול החוק.
ניסן סלומינסקי: לא אישרתי.
ראובן ריבלין: המשמעות של הרוויזיה זה שאתה מחזיר את זה.
ניסן סלומינסקי: אני מקבל את הרוויזיה שלך, מקבל אותה, לא עושה הצבעה וחוזרים לזה.
ניסן סלומינסקי: זה מה שאתה רוצה?
ניסן סלומינסקי: לא ביטלנו שום דבר.
ניסן סלומינסקי: אתה לא הבנת את ההצבעה.
יעקב ליצמן: אני הבנתי את ההצבעה.
יעקב ליצמן: מה שאמרת, אולי לא אמרת טוב.
יעקב ליצמן: אמרת, אני מעלה להצבעה או דיון על זה או דיון על זה.
ניסן סלומינסקי: רק דיון.
ניסן סלומינסקי: עוד לא הצבעה.
ניסן סלומינסקי: עכשיו אנחנו הולכים לדון.
ניסן סלומינסקי: אם אתה נשאר עם הרוויזיה אנחנו מתחילים לדון על זה.
ניסן סלומינסקי: כן, זה מה שהרוויזיה שלך אומרת.
יעקב ליצמן: על דיון, אמרת.
יעקב ליצמן: על דיון.
יעקב ליצמן: זאת אומרת אמרתי רוויזיה ש - - -
גילה גמליאל: לא, מה פתאום?
גילה גמליאל: עוד חצי שעה תצביע על זה ואל - - -
ניסן סלומינסקי: מה אתה רוצה ברוויזיה שלך לעשות?
גילה גמליאל: הוא רוצה שעוד חצי שעה תחזרו - - -
ניסן סלומינסקי: לא, רוויזיה אומרת שההצעה שהתקבלה, אתה רוצה עליה לעשות.
ניסן סלומינסקי: אז אני מקבל את הרוויזיה שלך והדיון יתחיל להיות על זה.
משה גפני: אתה לא יכול לקבל.
גילה גמליאל: אתה לא יכול.
גילה גמליאל: אתה צריך להצביע על הרוויזיה, אין לך סמכות - - -
ראובן ריבלין: זה רק אם קיבלת אישור בכתב ש - - - אתה לא יכול.
גילה גמליאל: ברגע שהוא מבקש רוויזיה אתה מחויב לקבל את ה - - -
ניסן סלומינסקי: ליצמן, רק שתבין, ההצבעה תהיה - - -
גילה גמליאל: אתה לא יכול לקבל את הרוויזיה שלו.
גילה גמליאל: אין לך זכויות של כל חברי הוועדה, צריכים להצביע על זה.
ניסן סלומינסקי: ליצמן, תבין רק שהמשמעות תהיה שכולנו נצטרף לרוויזיה שלך והדיון יהיה על זה.
גילה גמליאל: זה לא מה שיהיה.
גילה גמליאל: אני אצביע נגד הרוויזיה שלך.
ניסן סלומינסקי: לא, אין לי שום בעיה, ממש לא.
גילה גמליאל: מה שאתה מציג כאן זה ממש - - - אתה לא תצביע נגד הפשרה שלך.
ניסן סלומינסקי: גילה, עשי לי טובה.
ניסן סלומינסקי: את ממש עוזרת - - - ממש.
עפר שלח: אז אם אתה מגיש רוויזיה וביטלנו את זה שזה קיים - - -
ניסן סלומינסקי: ליצמן, כולנו נצטרף לרוויזיה, תאמין לי.
ניסן סלומינסקי: לי אין בעיה עם הנושא הזה.
ניסן סלומינסקי: תאמין לי שאין לי.
ניסן סלומינסקי: זה הכול, אני הולך על זה.
גילה גמליאל: אז עוד חצי שעה יש הצבעה ואז אם תרצו - - -
ניסן סלומינסקי: לא, אני הולך על זה.
יעקב ליצמן: כולם אומרים לי למשוך.
ראובן ריבלין: הוא משך את הרוויזיה.
ניסן סלומינסקי: טוב, רבותיי, אנחנו מתחילים לדון על הצעת הפשרה על החוק.
ניסן סלומינסקי: נרשמו הסתייגויות, אז בבקשה.
<שגית אפיק: (מקריאה): "הצעת חוק (הלוואות לדיור) (תיקון מס' 12), התשע"ג-2013".
ראובן ריבלין: אני רוצה הסתייגות דיבור.
<שגית אפיק: (מקריאה): "ביטול סעיף 6ג.
<שגית אפיק: 1.
<שגית אפיק: בחוק הלוואות לדיור, התשנ"ב-1992 (להלן – החוק העיקרי), סעיף 6ג – בטל".
<שגית אפיק: לפי הנוסח הזה המשמעות היא בעצם שמענק ירושלים יבוטל החל מיום הפרסום ברשומות של החוק הזה.
<שגית אפיק: עשינו חישוב, כיוון שיום הפרסום ברשומות הוא לא תמיד ידוע לרוכשים, וכדי שזה לא יהיה איזה מועד לא ודאי, הגענו למסקנה שאפשר לקבוע מועד תחילה מדויק, 15 ביולי, לפי חישוב של שבועיים מיום הפרסום.
<שגית אפיק: אני מבינה שאתם מסכימים לזה.
<שגית אפיק: אז מועד התחילה של הביטול יהיה 15 ביולי.
<שגית אפיק: ההסתייגויות שיש לנו בעניין הזה הן: הסתייגות של חבר הכנסת מאיר פורוש, שהגיש אותה בכתב וביקש שלא לנכוח בדיון ושנציג אותה במקומו, שהביטול, תחילתו תהיה במקום מ-15 ביולי 2013, מ-31 בדצמבר 2014.
ניסן סלומינסקי: מי בעד לקבל את ההסתייגות של חבר הכנסת פורוש?
<שגית אפיק: חבר הכנסת ליצמן, היו לך הסתייגויות לגבי התחילה?
<שגית אפיק: או שההסתייגויות שלך הן רק לגבי המעבר?
יעקב ליצמן: לא על התחילה.
<שגית אפיק: זאת אומרת אפשר להצביע על סעיף 1.
ניסן סלומינסקי: מי בעד לאשר את סעיף 1? ירים את ידו.
יעקב ליצמן: לא, הייתה לי הסתייגות על המילה 'בטל'.
<שגית אפיק: מה זה על המילה?
יעקב ליצמן: להאריך את זה לשנתיים.
<שגית אפיק: לא, להאריך לשנתיים.
<שגית אפיק: יש לך הסתייגות להאריך לשנתיים.
<שגית אפיק: אז ההסתייגות של חבר הכנסת ליצמן היא, שבמקום שתחילת הביטול תהיה ב-15 ביולי 2013, תחילת הביטול תהיה 31 בדצמבר 2015.
ניסן סלומינסקי: אוקי, מי בעד ההסתייגות של ליצמן?
<שגית אפיק: אתה יכול להצביע על סעיף 1.
ניסן סלומינסקי: אוקי, מי בעד לאשר את סעיף 1? ירים את ידו.
<שגית אפיק: ביטול סעיף 6ג החל מיום 15 ביולי 2013.
ניסן סלומינסקי: הצבעה בעד סעיף 1 - רוב הסעיף אושר סעיף 1 אושר.
משה גפני: לי יש - - -
<שגית אפיק: אתה רוצה להגיד עכשיו?
משה גפני: אני יכול להגיד בסוף החוק.
<שגית אפיק: אז נעשה את הוראת המעבר ואז.
<שגית אפיק: (מקריאה): "2.
<שגית אפיק: הוראת מעבר.
<שגית אפיק: (א) על אף האמור בסעיף 1" , שזה הביטול, "זכאי, כהגדרתו בחוק העיקרי", שזה בעצם מחוסר דיור, "שרכש דירה חדשה בירושלים ממוכר - - -
יעקב ליצמן: יש לי הסתייגות על חדשה.
<שגית אפיק: "ממוכר כהגדרתו בחוק המכר (דירות), התשל"ג-1973", כלומר מקבלן, "בבנייה רוויה, במחיר שאינו עולה על 1.800 מיליון שקלים חדשים, בתקופה שמיום תחילתו של חוק זה", כלומר בתקופה שמיום 15 ביולי 2013 ועד ליום כ"ז בחשוון התשע"ד, 31 באוקטובר 2013, יקבל מענק בגובה הסכומים הקבועים בסעיפים 6ג(א)(1) עד 6ג(א)(2) לחוק העיקרי, כלומר מענקים לרכישת הדירה.
<שגית אפיק: להבדיל, יש שם גם הוראות לגבי הרחבת דירה, זה לא יחול בתקופה הזאת.
<שגית אפיק: "כשהם מעודכנים בהתאם לעליית מדד המחירים לצרכן שמפרסמת הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, מיום חיקוקו של סעיף 6ג לחוק העיקרי ועד מועד תחילתו של חוק זה; "(ב) לעניין סעיף זה "בנייה רוויה" – בנייה שאינה צמודת קרקע בצפיפות של ארבע יחידות דיור לדונם לפחות".
<שגית אפיק: אין צורך בהגדרת דירה חדשה, נכון?
<שגית אפיק: כיוון שיש הגדרה של קבלן וזה ברור שמדובר אך ורק בדירה חדשה מקבלן, לא צריך לחזור על ההגדרה הזו.
יעקב ליצמן: יש לי הסתייגויות.
<שגית אפיק: בואו נעבור על ההסתייגויות.
יעקב ליצמן: קודם כל, נעשה לפי הסדר, התאריך, עד 31.12.2015.
<שגית אפיק: להוראת המעבר?
<שגית אפיק: זאת אומרת במקום שהוראת המעבר תימשך עד 31 באוקטובר 2013, היא תימשך עד 31 בדצמבר 2015.
ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת ליצמן?
יצחק כהן: ההסתייגויות קבוצתיות.
<שגית אפיק: קבוצתיות, גם מש"ס.
<שגית אפיק: טוב.
משה גפני: הבית היהודי נגד ההסתייגויות של ליצמן?
יעקב ליצמן: ההסתייגות הבאה זה בנייה רוויה.
יעקב ליצמן: להוסיף שאם זה עומד במחיר של ה-1.800 מיליון, שהוא כן יקבל.
<שגית אפיק: לא מקבלן, אתה מתכוון?
יעקב ליצמן: בנייה רוויה, גם צמודת קרקע.
מרב מיכאלי: אני מצטרפת.
<שגית אפיק: להוריד את ההגדרה בנייה רוויה?
יעקב ליצמן: גם בנייה רוויה, אם זה עומד מתחת לסכום של - - -
<שגית אפיק: שיישאר 1.800 מיליון, אבל לא חייב להיות בנייה רוויה.
יעקב ליצמן: למשל נווה יעקב.
ראובן ריבלין: גם אם היא לא רוויה.
<שגית אפיק: גם חברת הכנסת מרב מיכאלי.
<שגית אפיק: אנחנו נשמיט את המילים ב'בנייה רוויה'.
ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות של סיעות ש"ס, יהדות התורה והעבודה.
ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות של הקבוצה?
יעקב ליצמן: על דירה חדשה דיברנו?
<שגית אפיק: אתה רוצה להוריד את זה?
<שגית אפיק: שלא תהיה דירה מקבלן.
<שגית אפיק: אתה רוצה להוריד את המילים ממוכר כהגדרתו בחוק המכר דירות - - -
ראובן ריבלין: היא לא חייבת להיות חדשה.
משה גפני: את זה יקבלו כולם.
<שגית אפיק: גם את מצטרפת להסתייגות?
יעקב ליצמן: אני רוצה להוסיף ששר השיכון תומך בביטול החוק.
ניסן סלומינסקי: יש עוד הסתייגויות?
משה גפני: אני מבקש, אדוני היושב ראש, היות שוועדת הכספים - - -
ניסן סלומינסקי: זה לתוך הסעיף, או משהו כללי?
ניסן סלומינסקי: כי אז אפשר להצביע על הסעיף ואז יהיה לך את הזמן.
<שגית אפיק: לא, הוא חייב סעיף להסתייג.
משה גפני: אחרי.
ניסן סלומינסקי: אז אם אין הסתייגויות, מי בעד אישור סעיף 2(א) ו-(ב) בתיקונים שאמרנו?
ניסן סלומינסקי: הצבעה בעד סעיף 2 - רוב הסעיף אושר רבי משה, יש לך?
משה גפני: כן, אני מבקש, היות שוועדת הכספים נהגה להוסיף חוק ממשלתי, דבר שהוא ממין העניין, ועדת הכספים הוסיפה, היות שזכאי משרד השיכון, המשכנתאות שהם קיבלו לא היו אטרקטיביות, היה עדיף לקחת מבנק מסחרי, ועדת הכספים קבעה בחוק שהיה ממין אחר והיא הוסיפה בחוק שאחוז הריבית לזכאי משרד השיכון למשכנתא יהיה 3%.
משה גפני: התקבל אצלך מכתב מבן אליהו, מנכ"ל משרד השיכון, והוא אומר שהייתה עלייה דרמטית בקבלת המשכנתאות, אלא שזה הולך עכשיו לרדת, בגלל ש - - -
<שגית אפיק: קבלת ההלוואות לדיור ממשרד השיכון, אתה מתכוון?
<שגית אפיק: לא משכנתא.
משה גפני: כן, לדיור.
משה גפני: המכתב פה.
ראובן ריבלין: אתה רוצה לכתוב שכל מי שבמשא ומתן?
משה גפני: מכיוון שהריבית ירדה באופן דרמטי, אני מבקש להוריד את אחוז הריבית מ-3% ל-2%, לשמר את המצב הזה שזכאי משרד השיכון יקבלו משכנתאות.
ניסן סלומינסקי: אני מודה ומתוודה שלא ראיתי את המכתב.
משה גפני: במכתב היה העתק לך.
משה גפני: גם שאלתי אותו את זה פה בישיבה.
ניסן סלומינסקי: יכול להיות, אני מודה ומתוודה שלא ראיתי.
משה גפני: אני הולך לשים את זה כהסתייגות.
משה גפני: לא רק בירושלים, בכל הארץ.
יצחק כהן: אבל זה כל הסעיף של סיוע בשכר דירה.
ראובן ריבלין: כל מה שהחוק חל עליו.
משה גפני: זה דבר פרקטי, אני חושב שאריאל יוצר יסכים לזה.
משה גפני: למה לא תסכים?
משה גפני: למה הסכמת אז?
<אריאל יוצר: לא הסכמתי.
<אריאל יוצר: אז הסכמתי ל-3%, אתה רוצה להוריד -2.
משה גפני: 3% כי אז הריבית הייתה גבוהה.
יעקב ליצמן: אז הוא הסכים, כשהיית יושב ראש ועדת הכספים.
יצחק כהן: אפשר לעשות משהו אחר, משה, אפשר ריבית משתנה ופער משתנה.
ניסן סלומינסקי: עצתי לך, רב משה, מאחר שאני לא מכיר את זה, אז אני כרגע מציע שנדון בזה בנפרד בלי הקשר, כדי שנוכל ללמוד לפני כן.
ניסן סלומינסקי: אני פשוט - - -