GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ניסן סלומינסקי: מוריס, בואו תיכנסו לעניין: אני שואל אם השנים פה הן גם כן אותו דבר, לא?
ניסן סלומינסקי: הוא צריך למכור אחד מהדברים, נכון?
ניסן סלומינסקי: דיברנו על 6 שנים.
ראובן ריבלין: ניסן, הרוב בוועדה מאשרים לממשלה, עקב ביטול - - -
ניסן סלומינסקי: להתאים את הדברים.
ראובן ריבלין: הם צריכים לתקן את זה.
ראובן ריבלין: אנחנו נותנים לכם אפשרות, בהתאם לשינוי שהיה כתוצאה מביטול - - -
ניסן סלומינסקי: טוב, הבנתי.
ניסן סלומינסקי: אני צריך להצביע על זה?
<שגית אפיק: - - - אז תצביע.
ניסן סלומינסקי: ברוך יכול להמשיך להקריא או את?
<שגית אפיק: עדיף בסעיף (ז) שתצביע בתור הסתייגות שלך - - -
ניסן סלומינסקי: רבותי, הצבעה.
ניסן סלומינסקי: סעיף קטן (ז) שאומר - - -
אלעזר שטרן: - - - נתנו 6 שנים, לא?
ניסן סלומינסקי: נתנו 6 שנים.
אלעזר שטרן: אז מה החידוש?
ניסן סלומינסקי: אין חידוש אני לא יודע למה הוא נכנס פה - - -
ניסן סלומינסקי: רבותי, ההסתייגות שלי היא שבעל שליטה פה ופה – חייב למכור עד 6 שנים.
ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות הזאת – ירים את ידו.
ניסן סלומינסקי: ברוך, תמשיך לקרוא.
<ברוך לוברט: אני אקרא את הסעיף הקטן האחרון של הוראת המעבר.
<ברוך לוברט: יש לנו עוד הוראת מעבר לגבי חבר ועדה.
ראובן ריבלין: אתה קורא את סעיף (ז)?
<ברוך לוברט: אז יש לנו רק הוראת מעבר אחת אחרונה לגבי כהונה מקבילה של דירקטורים: "(ח) על אף הוראות סעיף 41ט(א1) לחוק הפיקוח על הביטוח, סעיף 11א1 לפקודת הבנקאות, סעיף 16(א2) לחוק השקעות משותפות בנאמנות, וסעיף 24ב1 לחוק הסדרת העיסוק, כנוסחם בסעיפים 32(8), 36(1), 37(2) ו-38(2) לחוק זה (בסעיף קטן זה - הוראות ניגוד העניינים), אדם המכהן כדין, ערב יום הפרסום, כדירקטור בגוף פיננסי משמעותי, ובמועד האמור אותו אדם הוא שולט בתאגיד ריאלי משמעותי, אדם הקשור לשולט כאמור או נושא משרה בתאגיד ריאלי משמעותי, רשאי הוא להמשיך בכהונתו עד תום שנתיים מיום הפרסום; ואולם מי שמכהן כאמור כדירקטור בגוף פיננסי משמעותי והוא שולט בתאגיד ריאלי משמעותי המחזיק אמצעי שליטה או השולט בגוף הפיננסי המשמעותי כדין בהתאם להוראות" – פה צריך לתקן כי יש לנו כרגע שתי הוראות מעבר, אחת מהן חדשה – "סעיפים קטנים (ד) או (ה), אדם הקשור לשולט כאמור או נושא משרה בתאגיד הריאלי המשמעותי, רשאי לכהן כדירקטור בגוף הפיננסי המשמעותי, מעבר לשנתיים האמורות, כל עוד רשאי התאגיד הריאלי המשמעותי או השולט בו להמשיך ולהחזיק או לשלוט בגוף הפיננסי לפי הוראות סעיפים קטנים (ד) ו-(ה);" – שוב אותו תיקון בהתאמה – "לעניין סעיף קטן זה, "אדם הקשור לשולט", "גוף פיננסי משמעותי", "שולט", בתאגיד ריאלי משמעותי ו-"תאגיד ריאלי משמעותי" - כהגדרתם בכל אחת מהוראות ניגוד העניינים.
<ברוך לוברט: הוראת המעבר הזאת עוסקת באיסור שאנחנו קובעים בהצעת החוק על כהונה מקבילה של דירקטורים בתאגיד ריאלי משמעותי ובגוף פיננסי משמעותי.
<ברוך לוברט: אנחנו מאפשרים לדירקטורים שמכהנים לפני יום פרסום החוק להמשיך לכהן – אנחנו נותנים להם תקופת מעבר של שנתיים.
<ברוך לוברט: יש חריג לגבי אותם גופים: שיש שליטה מקבילה של אותו שולט בתאגיד הריאלי ובגוף הפיננסי, אנחנו מאפשרים לאותם דירקטורים להמשיך ולכהן כל זמן שלפי הוראת המעבר מותר לשולט להחזיק באותם גופים.
<ברוך לוברט: ההוראה הזאת תאפשר להמתין עם החלפת הדירקטור למועד מאוחר יותר שבו התאגיד הריאלי המשמעותי או השולט בו לא יהיה רשאי עוד להמשיך ולהחזיק או לשלוט בגוף הפיננסי המשמעותי.
<שגית אפיק: חברת הכנסת מרב מיכאלי, יש לך הסתייגות פה.
ניסן סלומינסקי: אפשר לוותר.
מרב מיכאלי: אתה אולי יכול לוותר, כבוד היושב-ראש, אני פחות.
ניסן סלומינסקי: חס ושלום, לא יעלה על הדעת.
יעקב ליצמן: חוק הריכוזיות יימחק.
ראובן ריבלין: היא יכולה להצביע נגד, אז לא צריך למחוק אותו – פשוט לא לאשר אותו.
מרב מיכאלי: ההסתייגות שלי היא לעניין תקופת המעבר לכהונה הצולבת של דירקטורים.
מרב מיכאלי: אם ברביזיה תתקבל ההסתייגות שלי לעניין הכהונה הצולבת אז אין לי בעיה שתישאר תקופת מעבר של שנתיים, אבל אם היא לא תתקבל ובאמת ההצלבה היחידה שאנחנו משאירים כאסורה בין גוף משמעותי לגוף משמעותי – אני מבקשת לקצר אותה לחצי שנה.
מרב מיכאלי: לכן השאלה היא אם לא צריך להצביע על הרביזיה קודם?
ראובן ריבלין: בוודאי צריך.
ניסן סלומינסקי: אפשר להצביע גם על זה, לא?
<שגית אפיק: אפשר להצביע ואז לעשות - - -
מרב מיכאלי: ואז אם כן, אז - - -
ראובן ריבלין: לא הכרחי.
מרב מיכאלי: מה לא הכרחי?
ניסן סלומינסקי: אפשר להצביע קודם על ההסתייגות שלה כדי לגמור.
ניסן סלומינסקי: טוב, רבותי - - -
ראובן ריבלין: הכי נכון להצביע קודם על הרביזיה - - -
מרב מיכאלי: קודם על הרביזיה, זה מה - - -
<שגית אפיק: אתה לא יכול להצביע על הסעיף הזה.
<שגית אפיק: אתה רוצה לסיים רביזיות עכשיו, נכון?
ניסן סלומינסקי: ואז רק תישאר ההסתייגות.
<שגית אפיק: רצית להגיד משהו, דלית זמיר?
<דלית זמיר: הבהרה לגבי כל הסעיפים שדובר בהם על החזקה של תאגיד פיננסי בתאגיד ריאלי: נאמר פה שאולי זה לא ברור מהנוסח שהעברנו, שההחזקה מתייחסת לכל תאגיד בפני עצמו – לא רצינו ליצור פה תלות בין מבטח לבין מנהל תיקים, לכן הכוונה היא שכל גוף פיננסי יכול להחזיק עד 10% בגוף ריאלי משמעותי גם אם הוא נשלט על-ידו.
<דלית זמיר: אותו דבר לגבי השולט.
<דלית זמיר: אמרנו שאנחנו לא סופרים לגבי כל חוק וחוק, למשל לגבי מבטוח כתבנו שאנחנו לא סופרים את אחזקות המבטח.
<דלית זמיר: כמובן שהכוונה היא לכל האחזקות של כל הגופים הפיננסיים באותה שליטה.
<שגית אפיק: צריך להבהיר את זה בנוס לגבי כל הוראות איסור השליטה שנמצאות בכל החוקים.
ראובן ריבלין: יהיו לכם עוד הרבה דברים לבדוק כדי שלא נתחיל בכל ישיבה לעשות לכם תיקון סופר, תיקון טעות.
ראובן ריבלין: תשמעו, זה מבצע, כי יש פה כל כך הרבה גורמים.
ראובן ריבלין: אנחנו הוועדה מאשרים לכם לתקן את כל אותם דברים שהם טעוני תיקון כתוצאה משינויים שנתקבלו תוך כדי הצבעה על הסתייגויות.
ראובן ריבלין: אנחנו מובן נבדוק את זה כי אם יהיה צורך להחזיר - - -
ניסן סלומינסקי: יש לנו רביזיה - - -
ראובן ריבלין: שגית, אני דיברתי בשמך.
<שגית אפיק: מה אמרת?
ראובן ריבלין: אנחנו מאפשרים להם, כתוצאה משינויים שנתקבלו עקב הרביזיות שהוצגו גם על ידי הרוב וגם על ידי המיעוט, לעשות את כל התיקונים המתאימים.
ראובן ריבלין: את תבדקי את זה ואז אנחנו נחליט - - -
ניסן סלומינסקי: יש לנו כאן רביזיה.
<שגית אפיק: רביזיה לסעיף 36 של חברת הכנסת מרב מיכאלי.
ראובן ריבלין: של אלעזר שטרן - - -
<שגית אפיק: סליחה, של חבר הכנסת אלעזר שטרן לגבי ההסתייגות של חברת הכנסת מרב מיכאלי.
ניסן סלומינסקי: כדי לדון בזה, נקבל את הרביזיה ואז עודד יסביר את עמדתו ואחרי זה נצביע.
ראובן ריבלין: קודם כל אנחנו צריכים להצביע אם אנחנו מסכימים לרביזיה או לא מסכימים.
אלעזר שטרן: כן, זה מה שהוא אמר.
<שגית אפיק: חבר הכנת אלעזר שטרן אומר שאם הוא יקבל הסבר אז יכול להיות שהוא יסיר את הרביזיה.
ניסן סלומינסקי: עודד, תנסה.
ראובן ריבלין: הוא רוצה לדעת למה הוא צריך לסגת מההסתייגות שהוא עשה - - -
ניסן סלומינסקי: תסביר בנושא של הדירקטורים על מה שכנראה דיברתם ביניכם.
<עודד שריג: בסופו של דבר, להיות דירקטור בגופים פיננסיים זו מלאכה די מורכבת ואנחנו לא רוצים להשאיר את הניהול של גופים פיננסיים שהם מסובכים לאנשים שאין להם מומחיות.
<עודד שריג: אנחנו מוצאים כבר היום שיש קשיים לאייש דירקטוריונים – זה פחות נכון במערכת הבנקאית שהיא יותר מצומצמת כי מספר הבנקים יותר נמוך – זה יותר בולט במערכת הביטוח, ניהול כספי פנסיה וניהול קרנות נאמנות, שם הדרישה למספר הדירקטורים היא מאוד-מאוד גבוהה.
<עודד שריג: כדי לא למצוא את עצמנו במצב שבו אנחנו נאלצים להתפשר על איכות הדירקטוריונים, אנחנו מבקשים לסייג את זה למקום שבו הנזק הפוטנציאלי עלול להיות מהותי.
<עודד שריג: אם אנחנו חושבים שכשהגוף קטן אז גם הנזק קטן וכשהגוף גדול, הנזק עלול להיות גדול – אנחנו מבקשים לסייג את זה לאותם מקומות שבהם הנזק הפוטנציאלי גדול כדי לא להפיל על השוק מכה שהוא כנראה יתקשה לשאת בה.
ניסן סלומינסקי: אלעזר, אתה נשאר בהסתייגות או שאתה מוריד אותה?
אלעזר שטרן: אני רוצה להבין – גם אמרת לי את זה קודם – את זה שגם היום מתקשים למצוא דירקטורים שראויים להיות במקומות האלה.
ראובן ריבלין: מאיפה נובע החוסר?
מרב מיכאלי: אין בישראל יותר מ-150 אנשים שמסוגלים לעשות את העבודה - - -
ניסן סלומינסקי: רבותי, תנו בבקשה - - -
<עודד שריג: זה בכלל לא 150.
<עודד שריג: רק בשביל לשים את המספרים בסדרי גודל: יש למעלה מ-200 גופים פיננסיים.
<עודד שריג: בכל אחד מהדירקטוריונים שלהם יש – תלוי אם זה בנק או מבטח – אנחנו מדברים על מעל 10 אנשים.
<עודד שריג: אנחנו מדברים על למעלה מ-2,000 איש שהם בעלי מומחיות פיננסית שיכולים לתרום לניהול הראוי של הגופים האלו, שאין להם ניגוד עניינים מובנה בכך שהם לא עוסקים בדברים האלה בעצמם.
<עודד שריג: אנחנו, למשל, לא נתיר למישהו שנמצא בשוק ההון לשבת בדירקטוריון של גוף שהוא עלול להיות בניגוד עניינים בו.
<עודד שריג: לכן אנחנו מדברים לא על מספר קטן של מומחים אלא על מספר די גדול של מומחים.
<עודד שריג: עכשיו, כדי להוסיף על זה, כאשר אנחנו מדברים על גופים ריאליים – אני מזכיר לכם – אלו לא גופים ריאליים שנסחרים בבורסה.
<עודד שריג: מדובר בהרבה מאוד גופים ריאליים פרטיים.
<עודד שריג: לכן ההפרדה הזו לוקחת בחשבון הרבה מאוד גופים שאנחנו אפילו לא יודעים כמה קיימים.
<עודד שריג: אם תסתכלו ברשם החברות אתם תמצאו מאות אלפי חברות – כמה מהן נמצאות מעל הספים, מתחת לספים?
<עודד שריג: כשאנחנו מדברים על גוף משמעותי פוטנציאל העניינים קיים ומהותי.
<עודד שריג: כשאנחנו מדברים על גופים קטנים – הפוטנציאל הוא הרבה יותר קטן בפרופורציה.
<עודד שריג: לכן, אם אתה רוצה משהו מידתי ובר אכיפה – אנחנו מציעים שזה יהיה בגופים שהם מהותיים ולא בכל גוף.
מרב מיכאלי: אז כבוד היושב-ראש, אם יורשה לי, אני רוצה להציע הצעת פשרה – אם ככה, אני משנה את ההסתייגות שלי ואני אומרת שאני מגבילה רק דירקטורים - - -
ניסן סלומינסקי: רק רגע, קודם כל אלעזר, הוא בעל הרביזיה.
אלעזר שטרן: אני מבין את ההסבר.
אלעזר שטרן: אני מבקש אם מרב יכולה לשאול, אני חושב שיש פה חשיבות בגלל, כמו שאמרתי קודם, הקריטיות של הנושא של הדירקטורים.
אלעזר שטרן: אז נקדיש לזה עוד שתי דקות.
מרב מיכאלי: הצעתי, לאור מה שאתה אומר על ה-200 גופים, אני אומרת שנגביל רק את מי שדירקטור בגוף פיננסי משמעותי להיות בריאלי ולא את כל הפיננסי, כמו שאמרתי קודם.
ניסן סלומינסקי: הוא אומר שבריאלי יש כמויות עצומות.
מרב מיכאלי: אני מצטמצמת – אני רוצה רק להטיל איסור על מי שמכהן בפיננסי משמעותי לכהן בריאלי בכלל.
מרב מיכאלי: שריאלי משמעותי יוכל לכהן בפיננסי קטן.
מרב מיכאלי: פיננסי קטן יוכל לכהן - - -
זהבה גלאון: היא מדברת על דירקטור.
<מוריס דורפמן: דירקטור בוחר להיות בבנק – יהיה רק בבנק אחד וזהו?
מרב מיכאלי: סליחה, זה לא הרבה עבודה?
מרב מיכאלי: זה לא הרבה אחריות?
מרב מיכאלי: זה לא הגיוני בעיניך?
ראובן ריבלין: לפני הרבה עבודה – זה לא הגיוני?
מרב מיכאלי: לא יכהן במי שהבנק יכול לתת לו אשראי או לא יכול לתת לו אשראי – כבל הדברים הבסיסים האלה.
ראובן ריבלין: אתה צריך מאוד לשכנע אותי מדוע זה לא נכון מה שהיא אומרת.
ניסן סלומינסקי: אבל אם אנחנו לא אוסרים – אני לא מצליח להבין – אנחנו לא אוסרים על הפיננסי לתת אשראי לגופים ריאליים.
ניסן סלומינסקי: מה, אנחנו נפלנו על הראש לגמרי?
מרב מיכאלי: מי שנותן את האשראי לא יכול גם לכהן במי שמקבל את האשראי – זה כל הרעיון.
ניסן סלומינסקי: בואו רק נדמיין לעצמינו שיש בעל שליטה שהוא גם בעל שליטה בגוף ריאלי שמותר לו, ואנחנו נגיד: אתה יכול להיות בעל שליטה בשניהם, אבל אסור שתהיה דירקטור בשניהם.
ניסן סלומינסקי: הוא יכול להיות בעלים אבל לא דירקטור?
ניסן סלומינסקי: חברה, קצת היגיון.
אראל מרגלית: כן, כן.
אראל מרגלית: אני אסביר למה אני מתכוון.
ניסן סלומינסקי: אני יודע למה אתה מתכוון.
ניסן סלומינסקי: אתה בתפיסה שגם לבעלים אסור לגמרי.
ניסן סלומינסקי: אנחנו אומרים שמותר - - -
אראל מרגלית: בחייך, ניסן.
אראל מרגלית: בכל זאת אני רואה קצת איך חברות עובדות לא רק בשיטה שאתה חושב עליה אלא בעוד כמה שיטות שעובדות בסדר.
אראל מרגלית: למשל, אתמול ישבתי עם אחראי על הבורסה בארצות הברית והוא אמר לי בצורה מפורשת שלפעמים, אם היו שתי שכבות, בחיים לא היו אותם דירקטורים בשתי השכבות, גם אם יש בעלות, כדי שתהיה מראית עין של עצמאות החברה.
אראל מרגלית: כאן אותו דבר.
אראל מרגלית: אין שום בעיה שבנק ייתן הלוואה לחברה ריאלית אבל ברגע שיש דירקטורים צולבים אז יש שאלה אם ההלוואה הזאת ניתנה בגלל טיב הצעת ההשקעה או האשראי שהוא זקוק לה או בגלל שיש דירקטורים צולבים?
אראל מרגלית: אם הציבור נמצא אתך בתוך החברה הריאלית, הוא רוצה לדעת שמגנים עליו, שלא מקבלים את ההלוואה הזאת בגלל הקשר.
אראל מרגלית: זה מה שהוא רוצה לדעת.
ניסן סלומינסקי: אתה רוצה דירקטורים אמתיים שייתמנו, אתה רוצה שהוא יתמסר לזה – דירקטור פה ודירקטור פה הוא לא יכול.
ניסן סלומינסקי: אם הוא דירקטור בגוף אחד ברבע משרה, נניח, מה הוא יעשה בשאר הדברים?
ניסן סלומינסקי: אז הוא לא ילך להיות דירקטור בכלל - -
זהבה גלאון: שילך לעבוד בעבודה.
אראל מרגלית: אני אשאל אותך, ניסן - - -
אראל מרגלית: כשאתה מדבר, אז מתייחסים לדברים שלך ברצינות ואז כשרוצים לשאול, אתה אומר די.
ניסן סלומינסקי: כי אתה דיברת פעמיים ואני דיברתי פעם אחת.
ניסן סלומינסקי: אתה התחלת ודיברת - - -
ראובן ריבלין: ניסן, אני מצביע אתך, רק אומר לך שדווקא בגלל ההיגיון של המתווה שלך, בניגוד להיגיון של המתווה לו, אנחנו צריכים להקפיד הרבה יותר בנושא המנהלים.
אראל מרגלית: יפה.
זהבה גלאון: אז למה אתה מצביע אתו?
ניסן סלומינסקי: דירקטורים או מנהלים?
ראובן ריבלין: זה לא מובן מאליו שאם הבעלים יכול אז גם הדירקטור יכול.
ראובן ריבלין: להפך, אנחנו צריכים פה להגיד - - -
זהבה גלאון: אז למה אתה מצביע עם ניסן?
ניסן סלומינסקי: עודד, תאמר את דברך ואחר כך אנחנו נצביע.
<אורנה ואגו: יש בחוק החברות חובות שחלות על דירקטור ואוסרות עליו להיות בניגוד עניינים - - -
אראל מרגלית: ונראה לך שזה עמד במציאות הנוכחית בישראל?
אראל מרגלית: אני שואל אותך בכנות.
ראובן ריבלין: אז אם אתם כותבים בחוק החברות דבר כזה – למה את עושה מכשול בפני דירקטור?
<אורנה ואגו: עוד לא גמרתי.
<אורנה ואגו: רגע, רק עוד משפט אחד.
<אורנה ואגו: גם בהוראות - - -
אראל מרגלית: מי הדירקטור שהחליט על קניית מעריב?
אראל מרגלית: ואת חושבת שהוא נהג בצורה אובייקטיבית?
אראל מרגלית: באמת?
אראל מרגלית: איפה אנחנו חיים?
ניסן סלומינסקי: מה אתה צועק עליה?
ניסן סלומינסקי: אולי יש דירקטור יחיד שהיה שם?
זהבה גלאון: זה לא רציני.
אראל מרגלית: יש פה מצב - - -
ניסן סלומינסקי: לא יודע – הוא בעלים או דירקטור?
ניסן סלומינסקי: אתה בטוח מי זה הדירקטור?
ניסן סלומינסקי: אולי הוא דירקטור רק שם והחליט על זה?
אראל מרגלית: אז אני אומר לך שלא.
אראל מרגלית: דירקטור רק שם בחיים לא היה מחליט כך כי מעריב הפסיד.
אראל מרגלית: אז אני שואל אותך בתור רגולטורית, את חיה עם עצמך בשלום?
<אורנה ואגו: אני לא יודעת מה קיים בגופים הריאליים.
<אורנה ואגו: אני יודעת מה קיים בבנקים ובמקביל זה קיים בביטוח.
<אורנה ואגו: מעבר להוראות שקיימות בחוק החברות, יש עוד הוראות ניהול בנקאי תקין אצלנו וגם אצל הממונה על שוק ההון, שגם אוסרות על ניגוד עניינים ענפי זאת אומרת, אם יש דירקטור שיושב במקביל ויש לו זיקה במקביל לגוף ריאלי בענף הרכב, נניח, אז הוא לא יכול לבת בדיונים על ענף הרכב, גם לא של המתחרים.
<אורנה ואגו: גם יש את הניגוד עניינים האישי וחוק החברות.
<עודד שריג: שלא יהיה ספק, גם בפיקוח על הבנקים וגם בפיקוח על הביטוח קוראים את הפרוטוקולים של הדיונים.
<עודד שריג: אנחנו קוראים אותם.
ניסן סלומינסקי: רבותי, יש כאן את ההסתייגות של אלעזר ושל מרב, נכון?
ניסן סלומינסקי: רביזיה, סליחה.
מרב מיכאלי: אני אומרת שוב על ההסתייגות שלי, אני מוכנה לשנות אותה למשהו יותר מדוד – שיסבירו למה אי אפשר שההגבלה תהיה רק על מי שמכהן כדירקטור בפיננסי - - -
ניסן סלומינסקי: הוא דיבר על זה.
מרב מיכאלי: הם לא ענו על זה.
ניסן סלומינסקי: הוא ענה על זה גם.
ניסן סלומינסקי: אני מציע להסיר את הרביזיה של מרב.
ניסן סלומינסקי: אלעזר, אתה נשאר עם שלך?
ראובן ריבלין: כלומר, לא לקבל את הרביזיה.
אלעזר שטרן: גם בלי הפשרות?
ניסן סלומינסקי: אתה נשאר בשלך?
אלעזר שטרן: אני כמו רובי בהיבט הזה – אני אצביע עם הקואליציה.
אלעזר שטרן: אבל אני חושב שאנחנו עוד יכולים - - -
ניסן סלומינסקי: אז אולי נעשה את בחוץ כי מפה לא ייצא עכשיו – דיברנו, דיברנו, הבנו את העמדות אבל לא ייצא.
ניסן סלומינסקי: יכול להיות שיצטרכו, כמו שפעם אמר ליצמן - - -
מרב מיכאלי: זה לא סותר - - -
ראובן ריבלין: בוודאי נצביע על ההסתייגות.
ניסן סלומינסקי: בוודאי שנצביע.
<שגית אפיק: על הרביזיה.
ניסן סלומינסקי: רבותי, אנחנו נצביע ונוריד את שתי הרביזיות, זה יהיה הכי פשוט.
זהבה גלאון: רק רגע ניסן, אם גם רובי וגם אלעזר, שהם חברי קואליציה, תומכים בבסיס של מה שנראה - - -
ראובן ריבלין: אני לא – אני חבר בכנסת - - -
זהבה גלאון: רובי ריבלין חבר בכנסת, חבר קבוע בכנסת - - -
ראובן ריבלין: דרך אגב, כל הסיעה שלנו נמצאת פה ומנהלת הסיעה.
ראובן ריבלין: אנחנו הסיעה היחידה שכל הסיעה ומנהלת הסיעה נמצאים באותו מקום, את רואה?
זהבה גלאון: הבנתי את זה כבר בבוקר.
ניסן סלומינסקי: אני מציע להסיר את הרביזיה.
ניסן סלומינסקי: מי בעד הסרת הרביזיה – ירים את ידו.
<שגית אפיק: מי בעד הרביזיה.
ראובן ריבלין: לא בעד הסרה.
<שגית אפיק: צריך לשאול: מי בעד הרביזיה ומי נגד.
<שגית אפיק: מי שנגד – הרביזיה נופלת.
ראובן ריבלין: צריך קודם שתהיה רביזיה.
ניסן סלומינסקי: מי בעד הרביזיה – ירים את ידו.
ראובן ריבלין: תרימי, תרימי את היד.
<שגית אפיק: בעד הרביזיה ולדון ברביזיה.
<שגית אפיק: אתם בעד הרביזיה?
ניסן סלומינסקי: יש ארבעה.
ניסן סלומינסקי: עכשיו, מי נגד, נכון?
<שגית אפיק: מי נגד הרביזיה?
ניסן סלומינסקי: מי נגד הרביזיה – ירים את ידו.
אלעזר שטרן: השתכנעתי.
אלעזר שטרן: בעד הרביזיה – מיעוט
אלעזר שטרן: נמנעים – אין
<שגית אפיק: הסתייגות נוספת של חברת הכנסת מרב מיכאלי על אותו עניין.
ראובן ריבלין: הם מחויבים.
ראובן ריבלין: אומר לך הפיקוח על הבנקים שלא יכול להיות מצב שבו יהיה ניגוד אינטרסים.
אלעזר שטרן: השתכנעתי, בסדר.
ראובן ריבלין: כדאי לכם לקרוא את הפרוטוקול.
<שגית אפיק: חברת הכנסת מרב מיכאלי, את מסירה את הרביזיות בסעיפים המתאימים לגבי ההסתייגות הזאת?
<שגית אפיק: קודם כל, תצביע על סעיף 36.
ניסן סלומינסקי: רבותי, קודם קפצנו על סעיף 36 בגלל הרביזיה שהוסרה.
ניסן סלומינסקי: אנחנו מצביעים על סעיף 36 עם התיקונים שנעשו.
ניסן סלומינסקי: מי בעד הסעיף – ירים את ידו.
ניסן סלומינסקי: בעד סעיף 36 – רוב
ניסן סלומינסקי: נמנעים – נמנעים
ניסן סלומינסקי: סעיף 36 אושר.
<שגית אפיק: עכשיו אותו דבר לגבי סעיף 37 להצביע.
ניסן סלומינסקי: אותו דבר לסעיף 37 עם ההסתייגויות שהתקבלו.
ראובן ריבלין: ההסתייגויות והתיקונים.
ניסן סלומינסקי: בעד סעיף 37 – רוב
ניסן סלומינסקי: אושר גם סעיף 37.
<שגית אפיק: עכשיו להסתייגות של חבר הכנסת יצחק כהן - - -
ניסן סלומינסקי: אז בואי נגמור את זה ואחר כך נחזור.
<שגית אפיק: ההסתייגות בסעיף 39.
<שגית אפיק: את מבקשת במקום שנתיים – 6 חודשים, נכון?
מרב מיכאלי: משום שלא התקבלה הרביזיה ולא התקבלה ההסתייגות, אז לפחות שתקופת המעבר להחלפת הדירקטורים תהיה חצי שנה.
ניסן סלומינסקי: טוב, מי בעד ההסתייגות של מרב מיכאלי – ירים את ידו.
<שגית אפיק: אתה יכול להצביע על סעיף 39.
ניסן סלומינסקי: סעיף 39 עם ההסתייגויות שהתקבלו והתיקונים.
ניסן סלומינסקי: מי בעד סעיף 39 – ירים את ידו.
זהבה גלאון: ליצמן, אתה נגד.
זהבה גלאון: בעד סעיף 39 – רוב
זהבה גלאון: נמנעים – נמנעים
<שגית אפיק: עכשיו סעיף נוסף של ועדת ההמשך – רביזיה.
ניסן סלומינסקי: אפשר להגיד שלמעשה יש כאן הצעה – השאלה אם אנחנו צריכים לקבל קודם את הרביזיה.
ראובן ריבלין: קודם נקבל את הרביזיה ואז נתחיל לדון.
ניסן סלומינסקי: מאחר ויש כאן הסכמה בין כולם, אז אני מציע שנקבל את הרביזיה של רב יצחק כי יש כאן הסכמה - - -
זהבה גלאון: מה זאת אומרת יש כאן הסכמה?
זהבה גלאון: אני רוצה להבין – אני הסכמתי?
זהבה גלאון: לא זכור לי שהסכמתי.
ראובן ריבלין: לא, יש הסכמה לקבל את הרביזיה.
ניסן סלומינסקי: מי בעד לקבל את - - -
ניסן סלומינסקי: קודם כל, הוא הגיש רביזיה ואני רוצה לאשר.
ניסן סלומינסקי: אחרי זה - - -
רוברט אילטוב: רביזיה הגשתי אני, אדוני היושב-ראש.
ראובן ריבלין: רוברט ביקש את הרביזיה.
ראובן ריבלין: הסעיף התקבל.
ניסן סלומינסקי: סליחה, רוברט.
ניסן סלומינסקי: מי בעד הרביזיה של רוברט אילטוב – ירים את ידו.
ניסן סלומינסקי: בעד קבלת הרביזיה – רוב
ראובן ריבלין: עכשיו נדון בסעיף מחדש.
<שגית אפיק: ועדת ההמשך שביקש חבר הכנסת יצחק כהן – הם מבקשים לתקן את הסעיף.
ניסן סלומינסקי: היה סעיף שלא אושר והגיש עליו רביזיה - - -
ראובן ריבלין: הסעיף אושר.
ניסן סלומינסקי: אושר, סליחה.
ניסן סלומינסקי: ואנחנו פותחים את הדיון מחדש.
ניסן סלומינסקי: אני מציע את הנוסח: בתום 6 שנים, התקופה שנועדה להפרדה בין פיננסי לריאלי, שנקבעה בחוק זה, יוקם צוות בהשתתפות יושב-ראש המועצה הלאומית לכלכלה, יושב-ראש הרשות לניירות ערך, המפקח על הבנקים, הממונה על ההגבלים העסקיים והממונה על שוק ההון במשרד האוצר – זה הצוות.
ניסן סלומינסקי: הצוות יבחן את התקדמות יישום הוראות החוק וכן את הוראותיו ביחס לפירוק הריכוזיות במשק.
ניסן סלומינסקי: הצוות יגיש מסקנותיו והמלצותיו לוועדת הכספים.
זהבה גלאון: אני נגד, אדוני.
זהבה גלאון: חבר הכנסת כהן, רצית לברך – איך אומרים: רצה לברך וייצא מקלל או איך שלא אומרים - - -
יצחק כהן: קודם את הברכה.
זהבה גלאון: אני לא יודעת איך אומרים את זה.
זהבה גלאון: אנחנו צריכים בחוק הזה לאשר ממונה על הריכוזיות – אני עוד לא יודעת מי הוא יהיה - - -
יצחק כהן: זה בפרק הבא.
זהבה גלאון: עכשיו יש לי שאלה: אתה מקים צוות של הרגולטורים אבל בממונה על הריכוזיות לא בתוכו, הוא לא חלק מהצוות, לא הכנסנו אותו - - -
ניסן סלומינסקי: אולי כן.
זהבה גלאון: לא, אתה עכשיו הקראת מי הנפשות הפועלות בצוות.
יצחק כהן: היא צודקת, אולי תוסיף את הממונה על הריכוזיות, אני מסכים.
זהבה גלאון: דבר שני, מה עשית?
זהבה גלאון: נתת לחתול לשמור על השמנת.
זהבה גלאון: הרי כל הרעיון שלך היה - - -
יצחק כהן: זהבה, כבוגרי בכר - - -
זהבה גלאון: בוגרי מה?
יצחק כהן: אם היה כזה צוות – היינו פותרים את כל כשלי השוק.
יצחק כהן: הרעיון הוא טוב, בכר מצוין, אבל אם היה כזה צוות יכולנו לפתור הרבה בעיות.
זהבה גלאון: אבל אתה בעצמך רצית שזה יבוא לוועדת הכספים – אתה ידעת למה.
זהבה גלאון: עכשיו אתה מתפשר על הצוות.
יצחק כהן: לא, ועדת הכספים - - -
זהבה גלאון: הצוות הזה.
יצחק כהן: ידווח לוועדת הכספים, נכון.
יצחק כהן: רובי אומר דבר נכון, אם זה יהיה במהלך התקופה – אני רציתי כל שנה – רובי אומר שאם זה יקרה - - -
זהבה גלאון: זה עלה תאנה.
ניסן סלומינסקי: רבותי, על דעת המקום ועל דעת הזמן, הוספנו גם את הממונה על הריכוזיות לצוות.
יצחק כהן: תודה, זהבה.
ניסן סלומינסקי: מי בעד הקמת - - -
<שגית אפיק: מי בעד הסעיף כפי שהקראת והוספת את הממונה על - - -
זהבה גלאון: מה עם אראל מרגלית?
זהבה גלאון: אתה לא רוצה אותו בצוות?
ניסן סלומינסקי: מי בעד הקמת בצוות הזה – ירים את ידו.
ניסן סלומינסקי: בעד הסעיף – פה אחד
ניסן סלומינסקי: רבותי, הצוות הזה הוקם.
ניסן סלומינסקי: הורדנו את היועמ"ש.
ניסן סלומינסקי: רבותי, די נגמר.
ניסן סלומינסקי: אני רוצה להודות, להלל ולשבח את כל חברי הוועדה, חברי האופוזיציה כחברי הקואליציה.
ניסן סלומינסקי: אני חושב שכולנו עבדנו באמת לשם שמים לפי תפיסת עולמו.
ניסן סלומינסקי: הדיון היה מכובד, טוב.
ניסן סלומינסקי: גם התוצאות, אני חושב, היו טובות מאוד.
זהבה גלאון: עד כדי כך מכובד וטוב?
ניסן סלומינסקי: כן, יחסית.
זהבה גלאון: גם מכובד וגם טוב?
ניסן סלומינסקי: כן, היה המכובד.
ניסן סלומינסקי: רבותי, בוקר טוב, אנחנו מתחילים את הנושא המרכזי של היום: הכנסות המדינה.
ניסן סלומינסקי: זהו אחד הנושאים שיתפוס את מרבית הדיונים שלנו במהלך החודש הקרוב, וכנראה ששם נרצה לעשות הרבה תיקונים, לכן חשוב שנשמע את ראשי האוצר.
ניסן סלומינסקי: נמצאים אתנו כאן משה אשר ראש רשות המסים, אייל אפשטיין סמנכ"ל בכיר באגף התקציבים, מיכאל שראל אותו כבר פגשנו במצגת עם השר, וגם מאיר בינג.
ניסן סלומינסקי: אני מעביר את רשות הדיבור לאייל אפשטיין שיפתח את הדיון, ואני מציע לחברי להקשיב בתשומת לב רבה כי מה שנשמע ונלמד היום ישמש אותנו לאורך כל החודש הזה; אלה המשקלים שנצטרך להתייחס אליהם ופה הפוטנציאל, גם בדיונים לגופו של עניין וגם אם נרצה לעשות שינויים.
ניסן סלומינסקי: אייל, המיקרופון לרשותך.
<אייל אפשטיין: תודה רבה, בוקר טוב לכולם.
<אייל אפשטיין: ועדת הכספים היא הוועדה שיש לה אחריות גדולה מאוד והיא הוועדה היחידה בכנסת שרואה את התמונה הכוללת ואת הקונסולידציה הפיסקלית, ולכן החשיבות שלה גדולה מאוד.
<אייל אפשטיין: דיוני הוועדה ייחלקו לשניים: לדיונים בכל מה שקשור לקונסולידציה הפיסקלית, לכינוס התקציב למסגרות הפיסקליות, ולכן בחרנו, בראש ובראשונה, להציג לכם את הכללים הפיסקליים שאישרתם פה בוועדה ושאושרו על-ידי המליאה.
<אייל אפשטיין: אגע בקצרה בתהליך הכנת התקציב כי יש פה חכ"ים חדשים שייתכן שלא נחשפו לכך עדיין; נשמח לעשות הרחבות לכל מי שירצה, והצוות עומד לרשות הוועדה גם בהמשך.
<אייל אפשטיין: בהמשך נעדכן גם על צעדים פיסקליים שמחוץ לוועדה ואיך הם מתקדמים בוועדות האחרות, כדי שוועדת הכספים תראה את התמונה הכוללת ואת היכולת שלנו לעמוד ביעדים בכל מה שקשור בתקרת הגירעון ובתקרת ההוצאה.
<אייל אפשטיין: המצגת שלנו נחלקת לשלושה חלקים: אפתח בכללים הפיסקליים, אדבר על מתודולוגיית בניית התקציב ואחר-כך אדבר על מצרפי התקציב, מיכאל יציג את התחזיות ואת ההצעות שלנו במדיניות המס, ואז נסכם את הדיון.
ראובן ריבלין: בקשר למה שאמר היושב-ראש, שיש צעדים נלווים וכל מיני דברים – צריך, להערכתי, להודיע לממשלה שאם נושא הגז לא יבוא הנה או לוועדת הכלכלה, אנחנו נתנהג בהתאם; אם לא צריך אותנו, אז אין צורך בהעברות תקציביות - - -
ניסן סלומינסקי: באיזה מנושאי הגז?
ניסן סלומינסקי: בנושא הקרן?
ראובן ריבלין: בנושא הייצוא, או לא.
ניסן סלומינסקי: אתה מדבר על הייצוא, לא על הקרן?
ניסן סלומינסקי: בעניין הקרן אני בהסכמה.
ראובן ריבלין: אני מדבר על הייצוא.
ראובן ריבלין: זה לא שיש לנו מחלוקת עם האוצר, אבל מבחינת ממשלה וכנסת הם צריכים להבין שאם הם אומרים שהם יכולים להיזקק לנושאים כאלה מבחינת הנוהלים או התקנון, הדברים האלה עברו וחלפו מן העולם.
ראובן ריבלין: אם הם לא צריכים אותנו, אז שלא יבואו אלינו, ואפשטיין יסביר להם למה הם צריכים אותנו.
ניסן סלומינסקי: אז אייל יעביר את זה.
ניסן סלומינסקי: אני לא שמעתי שלא צריכים, אבל יכול להיות ששמיעתך טובה משלי כי אני לא קורא עיתונים ולא רואה תקשורת.
ראובן ריבלין: גם אני לא קורא עיתונים, אבל בחמש בבוקר יש את סקירת העיתונות במשך שעה שלמה ומביאים לך את כל הדברים החשובים.
ראובן ריבלין: תישן, אתה עוד צעיר, אתה עוד יכול לישון בחמש בבוקר.
ניסן סלומינסקי: אה, הבנתי.
ניסן סלומינסקי: אני משתדל לעשות דברים טובים יותר בחמש בבוקר.
ניסן סלומינסקי: (הוועדה צופה במצגת)
<אייל אפשטיין: זה הבסיס לכול ולמשולש הזה אנחנו קוראים "משולש הזהב", אלה הכרעות המדיניוּת שגוזרות את גודל הממשלה ואת משטר המס; את הכרעות המדיניוּת הללו קיבלה הממשלה בכלל הפיסקלי, את משטר המס קיבלה הממשלה גם כן, וגם את תקרת הגירעון.
<אייל אפשטיין: בסופו של דבר, מדיניות פיסקלית אחראית יכולה להיות בגדלים שונים של ממשלה, ובהתאם לכלל הגירעון הקיים גיבשנו את המדיניות הכלכלית כפי שהיא תוצג לכם בהמשך.
<אייל אפשטיין: בשקף הזה רואים את מדיניות הממשלה והכנסת, ולמעשה את המדיניות הפיסקלית החל משנת 2005 ועד היום בכל מה שקשור לתקרת ההוצאה.
ניסן סלומינסקי: אני מציע הצעה טובה אולי – מאחר שהח"כים חדשים, אז את המושג "תקרת הוצאה" ודברים מהסוג הזה תסביר פעם אחת, ומהן המגבלות מבחינת החוק שמוטלות על תקרת ההוצאה, על הגידול, על הגירעון – אם כי את הגירעון כבר עברנו כי היינו צריכים לאשר אותו – אבל תסביר את מושגי היסוד כדי שאנשים יבינו כשאתה מדבר.
<אייל אפשטיין: אסביר בשמחה.
<אייל אפשטיין: חוק הפחתת הגירעון נחקק בשנת 1992 ויצר תקרת גירעון שהתכנון הממשלתי לא יכול לחצות אותה.