GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ניסן סלומינסקי: אם יש לו סמכות מלאה, שיקבע, כמו שהוא קבע, נניח, על נכים איקס הנחה ועל זה זה, שיכניס גם את הקריטריון הזה, אם אתה אומר שיש לו מבחינת החוק סמכות מלאה, למה צריכים להביא את זה כאן כחוק ולהטריד אותנו, מה שנקרא, בדיון על הנושא?
ניסן סלומינסקי: שיקבע ונגמר הסיפור.
ניסן סלומינסקי: יש לו הרי מנדט.
<שגית אפיק: ולמה להוסיף התייעצות עם שר האוצר?
<שגית אפיק: שזה גם לא מופיע לכם בתקנות המקוריות.
ניסן סלומינסקי: זה, עזבי, זה לא אכפת לי.
ניסן סלומינסקי: אני לא דואג ל - - -
<שגית אפיק: לא, הם לוקחים על עצמם מגבלות.
<איתיאל מלאכי: כיום יש סמכות לשר הפנים, כיום הסמכות אצלו אם הוא מעוניין בכך.
<איתיאל מלאכי: מה שהחליטה הממשלה זה שהוא יחויב להוסיף את נושא מבחן מיצוי השתכרות לכל הנחה שקשורה במבחן הכנסה.
<איתיאל מלאכי: עד עכשיו זה בסמכותו, עכשיו זה חובתו.
ניסן סלומינסקי: זאת אומרת הממשלה כממשלה לא יכולה לחייב שר בכל מיני דברים, למה היא צריכה חקיקה?
ניסן סלומינסקי: תחליט ממשלת ישראל וברגע שיש החלטה של ממשלת ישראל השר הרלוונטי מחויב.
<ראובן קוגן: אבל בדיוק על זה חשבו ואמרו כדאי שבגלל שזה נושא כל כך מהותי שתעבור גם את הדיון בכנסת וזו תהיה הוראה שבסוף עברה גם את המסננת הזאת.
<ראובן קוגן: זה נכון שהרבה יותר נוח אולי מהרבה מאוד בחינות היה לבוא ולהגיד 'חברים, החלטנו בממשלה שזה המצב ולכן זה יישאר ככה ולא יבוא לשום דיון נוסף'.
ניסן סלומינסקי: אז אני מבין - - - זה מכובד, מה שאתם אומרים, מה שראובן אומר, זה אמיתי, מאחר שהנושא הזה לא פשוט ואתם מרגישים שבאמת צריכים לזה גיבוי הרבה יותר גדול מאשר סמכות רחבה של ה - - -
<ראובן קוגן: כך הממשלה סברה.
ניסן סלומינסקי: מאה אחוז, הממשלה.
ניסן סלומינסקי: כשאני אומר 'אתם' זה הממשלה.
ניסן סלומינסקי: לפי זה, ראובן, אני מציע באמת שמאחר שאתם זורקים עלינו את האחריות, כי אתם מרגישים שזה נושא מאוד כבד ויש לכם סמכות להחליט בלעדינו אבל אתם לא רוצים, אתם זורקים אלינו, תנו לנו מה שאמרנו, תנו לנו את כל הנתונים, כמו שאמרנו קודם, כדי שאנחנו נוכל - - - אם זרקתם עלינו את האחריות, למרות שהשר יכול בלעדינו, תנו לנו את הנתונים, שניקח את האחריות.
ניסן סלומינסקי: נניח אנחנו מוכנים לקחת, אבל אנחנו רוצים לדעת מה אנחנו לוקחים.
ניסן סלומינסקי: אתם לא יכולים להגיד לנו 'תחליטו' והשר, שיש לו סמכות היום להחליט על זה בכלל, יחליט בסוף בלי שאנחנו נדע על מה.
ניסן סלומינסקי: אז מה החוכמה?
ניסן סלומינסקי: אם הוא מחליט בלעדינו, אז שיחליט כבר מראש, לא צריכים את החוק.
ניסן סלומינסקי: אם רוצים את זה, תנו לנו לדעת.
<אלעזר במברגר: רק תיקון אחד.
<אלעזר במברגר: חוזר כאן המונח 'השר יכול בלעדינו', זה לא העניין, הממשלה עשתה כאן קביעה משמעותית בהצעת החוק הזו, היא אומרת שהיא רוצה להגביל את שר הפנים, לשלול משר הפנים הזה והעתידי את האפשרות לקבוע הנחות מבחן הכנסה.
יעקב ליצמן: הוא יכול לשנות - - -
ניסן סלומינסקי: לא, רב יעקב ומיקי - - -
מיקי רוזנטל: אתם רוצים פה לצבוע את זה - - -
ניסן סלומינסקי: רב יעקב ומיקי, בינתיים תנו - - -
יצחק כהן: חרדים.
יעקב ליצמן: חרדים, עם זקן ו - - -
משה גפני: לא, זה גם ערבים וסטודנטים.
יצחק כהן: לא, סטודנטים לא.
ניסן סלומינסקי: אם ממשלת ישראל מחליטה ששר הפנים חייב לקחת את הנושא של מיצוי כושר ההשתכרות בחשבון, חייב, זה מחייב אותו, נכון?
ניסן סלומינסקי: אמת?
<איתיאל מלאכי: כן.
ניסן סלומינסקי: אז למה אתם צריכים אותנו?
<ראובן קוגן: אבל אמרנו - - -
ניסן סלומינסקי: לא, אתה אמרת, זה בסדר.
ניסן סלומינסקי: אני אמרתי לאלעזר, לטיעון שלו.
ניסן סלומינסקי: מה שאתה אמרת זה נכון, שמאחר שהנושא הזה הוא כבד, רוצים גיבוי ציבורי וזה בסדר גמור, רק תנו לנו, אם אתם רוצים את הגיבוי שלנו, את הנתונים כדי שנוכל לקחת באמת את האחריות הזאת ולדעת מה אנחנו לוקחים.
ניסן סלומינסקי: אם אנחנו מחליטים על העיקרון ושוב שר הפנים יוכל להחליט אחר כך בהגדרה מה זה, בלי שאנחנו יודעים, אז מה עשינו.
ניסן סלומינסקי: מה, זורקים עלינו אחריות ובסוף יכול להיות שתתקבל תוצאה שבכלל לא ציפינו ולא האמנו.
ניסן סלומינסקי: לכן, אני עוד פעם חוזר ואומר - - -
יעקב ליצמן: רק שאלה, ניסן.
ניסן סלומינסקי: דקה, אני מסיים.
יעקב ליצמן: רק נקודה לחדד.
יעקב ליצמן: ברגע שהממשלה קבעה כושר השתכרות מה זה, היא קבעה.
יעקב ליצמן: אני קורא כאן מה-מ.מ.מ, עם כל הכבוד, כל הנושאים האלה שהיא קבעה, משק בית, סטודנט, כל הדברים שהם קבעו, זו החלטת הממשלה.
יעקב ליצמן: עכשיו אם אני רוצה, כאן כתוב שסטודנט צריך לעבוד 50%, אני חושב שמספיק 10%, למה לא לתת לסטודנט מלא?
יעקב ליצמן: תעזוב את הישיבות כרגע, סטודנט, אני רוצה להיטיב, אני רוצה להגיש הסתייגות, אני לא יכול להגיש הסתייגות?
יעקב ליצמן: איך אני יכול להגיש הסתייגות על דבר שלא מופיע לי בחוק.
ניסן סלומינסקי: רב יעקב, אני נמצא עוד הרבה לפניך, אני עוד לא נכנס לפירוט.
ניסן סלומינסקי: אין לנו פירוט.
ניסן סלומינסקי: אני רוצה קודם כל שיהיה לנו את הפירוט.
ניסן סלומינסקי: אני חוזר עוד פעם, ואני מציע שנסת
ניסן סלומינסקי: פק בזה לגבי הנקודה הזאת, אני מציע שוב, לשני היועמ"שים וראובן, תמצאו משהו יצירתי, שאם אתם - - -
<ראובן קוגן: אמרנו, נחזור אליך.
ניסן סלומינסקי: שאם אתם מעבירים את החוק אלינו, שאנחנו נדע מה המשמעות של זה ולא שנופתע.
יעקב ליצמן: אפשר לשאול שאלה, עד שיביאו?
יעקב ליצמן: כי אחרת אי אפשר להתייחס.
ניסן סלומינסקי: לא, עזוב.
יעקב ליצמן: אי אפשר להגיש הסתייגות.
ניסן סלומינסקי: תגיש על דברים אחרים.
יעקב ליצמן: לא, זה כל החוק.
מיקי רוזנטל: על החוק הזה.
יעקב ליצמן: יש לי הרבה הסתייגויות - - -
ניסן סלומינסקי: אני אומר עוד פעם, אם לא יהיו לכם שום הסתיי - - -
יעקב ליצמן: אני מוכן לחכות כאן, לא לברוח, אבל ש - - -
ניסן סלומינסקי: רב יעקב, אם כל ההסתייגות שלך זה רק הנושא הזה, אז אתה בבעיה.
ניסן סלומינסקי: נניח הם יביאו לך את זה עכשיו, יש חלק שמתנגדים לזה בעיקרון - - -
יעקב ליצמן: אתה לא חושב - - - הם הולכים לשנות את הסעיף כאן, הם הולכים לעשות כל מיני דברים - - -
ניסן סלומינסקי: לא, לא, יש שני דברים.
יעקב ליצמן: זו עבודה כפולה.
ניסן סלומינסקי: אנחנו כרגע רוצים להבין, יש כאן כאלה שיכול להיות שיתנגדו לזה עקרונית, בלי קשר, למרות שיש לנו את כל הנתונים והכול ואין לנו בעיה.
ניסן סלומינסקי: יכול להיות, ואנחנו מקיימים דיון, אני אומר שוב, אני מצאתי שחסר כאן דבר מסוים שהם יצטרכו לתת פתרון.
ניסן סלומינסקי: טוב טוב, לא טוב?
ניסן סלומינסקי: יכול להיות שנוכל לדון בזה.
ניסן סלומינסקי: אבל אני אומר, בואו נשים את זה עכשיו בצד ונעבור לעצם החוק ונקיים דיון, אלא אם כן לאף אחד אין שום בעיה לדבר על עצם החוק - - -
ניסן סלומינסקי: אני מסביר לרב יעקב שיש גם על מה לדבר גם בלי זה, נקודה.
ניסן סלומינסקי: אוקי, מאחר שכאן קיבלנו הסבר ממצה על החוק, פרט ללאקונה הזאת שיש לנו, וגם היועצת המשפטית אמרה מה שאמרה, עכשיו אנחנו עוברים לשמוע את חברי הכנסת.
ניסן סלומינסקי: ושוב, שלוש דקות כל אחד.
ניסן סלומינסקי: חבר'ה, תסתכלו על השעון הזה, הראשון שביקש לפי מה שהיא רשמה זה חבר הכנסת מקלב ואחר כך ליצמן.
ניסן סלומינסקי: זה מה שרשום אצלנו.
אורי מקלב: אדוני היושב ראש, עד שהגעתי לכנסת במשך 20 שנה נפגשתי עם האוכלוסייה המבקשת הנחה בארנונה.
אורי מקלב: אוכלוסייה שנמצאת בעשירון התחתון.
אורי מקלב: לא קל לקבל הנחה בארנונה, בשביל לקבל הנחה בארנונה אתה צריך להרוויח פחות מ-1,000 שקל לנפש, פחות או יותר.
אורי מקלב: יש כאן טבלה של עיריית ירושלים במקרה, בערך 1,000 שקל.
אורי מקלב: זה אומר שגם אם אנשים מרוויחים, בשביל להיכנס בהגדרה הזאת מדובר בעשירון התחתון ממש, אנשים שבשבילם כן הנחה או לא הנחה זה הלחם והחלב של הילדים, בלי שום פראזה.
אורי מקלב: עכשיו אנחנו בחלק העקרוני של העניין, החלק הערכי, ואנחנו הולכים היום להכות את המשפחות האלה, מי שאין להם גם את זה לתת ואנחנו נחנך אותם ללכת לעבודה.
אורי מקלב: אלה בעצם סנקציות, תמריצים בצורת סנקציות.
אורי מקלב: אבל אני לא רוצה להרחיב בנושא הערכי, אני אנסה בחלק הפרקטי, מה החוק הזה עושה על הדרך.
אורי מקלב: הם בטח התייחסו לאוכלוסייה מסוימת, אבל על הדרך הם פוגעים בכל המפוטרים.
אורי מקלב: כל מי שעבד 20 שנה, עבד, מיצה כושר השתכרות, אבל מפוטר, הוא לא ייחשב.
אורי מקלב: לא משנה שכתוב פה דורשי עבודה או לא דורשי עבודה, לא כתוב כאן מי נקרא דורשי עבודה, לאחר שנה הוא בכלל לא ייקרא אחד שדרש עבודה והוא לא ייכנס והוא נחשב אחד שלא ממצה כושר השתכרות.
אורי מקלב: אנחנו באופן עקבי, אבל באופן ממוקד, כל מי שהיא עקרת בית, משפחות, בתי אב בישראל שהאמא היא עקרת הבית, היא לא תקבל הנחה בארנונה בכל מצב שהוא.
אורי מקלב: אין פעם ורבע של מיצוי כושר ההשתכרות ולכן אין מצב שעקרות הבית, כל המושג של עקרות הבית, יקבלו.
אורי מקלב: מה אנחנו עושים עם כאלה שהם חד הוריים?
אורי מקלב: שהיא אמא לילדים, שהיא עובדת שני שליש משרה בקושי?
אורי מקלב: היא לא תקבל הנחה בארנונה, מכיוון שכתוב כאן 75%.
אורי מקלב: לא רק זה, מה קורה עם המורים והמורות?
אורי מקלב: מורים ומורות, אם היא חד הורית, אתם אומרים בהגדרה, אין להם משרה מלאה.
אורי מקלב: הם גם לא ייכנסו לכושר ההשתכרות.
אורי מקלב: מה אנחנו עושים עם הורים לילדים?
אורי מקלב: קודם כל סטודנטים.
אורי מקלב: סטודנטים לא יקבלו הנחה מארנונה.
אורי מקלב: סטודנט, אם הוא לא עובד 50% משרה, סטודנט, אני לא מדבר על בני ישיבה - - -
יצחק כהן: הם אומרים ש - - -
אורי מקלב: הם אומרים שלא, אבל ככה זה כתוב.
אורי מקלב: לפני זה ביררתי את הדבר הזה.
אורי מקלב: סטודנט צריך להרוויח - - -
ניסן סלומינסקי: רב יצחק, אנחנו שומרים על זכותו של רב מקלב לדבר.
אורי מקלב: ---זה שהם שוכרים דירות והם מבקשים הנחות.
אורי מקלב: זה ציבור לא קטן.
אורי מקלב: היום הוא צריך לעבוד בשביל זה 50%.
אורי מקלב: מה אנחנו עושים עם מורים?
אורי מקלב: ששניהם ממצים את כושר ההשתכרות שלהם, שניהם עובדים משרות מלאות, אבל הילד גמר את התיכון שלו, הוא לומד או שהוא לא עובד, או כאלה שלא הסטודנט בעצמו מבקש, יש מצב שהסטודנט מבקש בעצמו הנחה, על דירה שהוא שוכר, ויש מצב שהוא גר אצל ההורים שלו, הוא כבר אחרי צבא.
אורי מקלב: אני יכול לדבר על בני ישיבות, אבל זה הרי ברור, אני מדבר על אחרי צבא, הוא גמר את הצבא והוא בא הביתה, הוא חייב עכשיו וההורים שלו עובדים במשרה ושלושת רבעי, או שיש להם שני ילדים כאלה, הורים שעובדים במשרה מלאה, שניהם ויש להם שני ילדים בבית בגיל 24, 23, 22 ולא משנה, אם הם לא עובדים, הם לא יכולים לקבל הנחה מארנונה, על אף שהם מיצו את כושר ההשתכרות.
אורי מקלב: בעצם לקחו את הטבלה וחיסלו אותה.
אורי מקלב: יש היום טבלת הנחה מארנונה ואין אותה, מדוע?
אורי מקלב: כדי למצות כושר עבודה שניהם צריכים לעבוד.
אורי מקלב: מה זה נקרא משרה ורבע?
אורי מקלב: זה הרי או שאתה עובד או שאתה לא עובד.
אורי מקלב: אם אתה עובד, שניהם מקבלים.
אורי מקלב: ניקח שהם מקבלים שכר מינימום, לא מדבר על שהם מקבלים יותר, שאז ודאי שהם לא נכנסים, שכר מינימום, שזה 8,600 שקל.
אורי מקלב: זה בנטו.
אורי מקלב: בברוטו המשכורת היא מינימום, שיש נסיעות וזה גם נחשב להכנסה בארנונה, ולפי הטבלה שיש לי פה, רק משפחה שיש לה עשר נפשות, פעם ראשונה שהיא תיכנס להנחה, לפני זה היא לא תקבל הנחה.
אורי מקלב: זה דבר שלא יעלה על הדעת, זאת המציאות, זאת הטבלה.
אורי מקלב: בשביל זה צריך ששני בני הזוג יעבדו כבר והם יקבלו שניהם את שכר המינימום שזה - - -
ניסן סלומינסקי: חבר הכנסת מקלב, רק דקה.
אורי מקלב: אני רוצה להגיד לכם עוד משהו על מחיקת הטבלה וגם על הילדים שעובדים, אבל בחלק הזה, לפי הניסיון שלי רוב מקבלי ההנחות, המשפחות הקשות באמת לא יצליחו לעמוד בכלל.
אורי מקלב: וכל מה שאומרים שהטבלה תמשיך, היא לא תהיה רלוונטית.
אורי מקלב: עוד משפט אחד אחרון, מה יקרה באופן מעשי?
אורי מקלב: באופן מעשי הם גם לא יקבלו את ההנחה, הם לא ישלמו את הארנונה, תתחיל מערכת שלמה של הוצאות לפועל שיהיו עיקולים על הדירות שלהם, מערכת שלמה, הידרדרות, הם לא יוכלו לשלם את זה.
אורי מקלב: לא רק זה, גם את החלק של ה-40% ו-50% שכן קיבלו, נניח אתה מקבל 60% הנחה בארנונה, את ה-40% שילמת, המשפחות האלה, גם את ה-40% עכשיו - - - אתה היום מבטל להם את כל ההנחה בארנונה, הם לא ישלמו שום דבר, ואז תתחיל הידרדרות ואנחנו נראה את הסוף בלשכת הרווחה, הוצאות לפועל, דברים שאף פעם לא ראו אצל המשפחות האלה ובסופו של דבר מדובר על מינימום 3,000, 4,000 שקל לשנה.
אורי מקלב: מינימום.
אורי מקלב: למשפחה גדולה יש דירה גדולה, זה יכול להגיע ל-5,000 ו-6,000 שקל, אנחנו יודעים מה זה ארנונה, אבל מינימום, גם במשפחות הכי קטנות מדובר על 3,000 ו-4,000 שקל בשנה שאנחנו היום דורשים מהם, מה שעד היום הם קיבלו הנחה ולא יכלו לעמוד בזה.
ניסן סלומינסקי: לראשון, כפי שתמיד אנחנו נוהגים, נתנו לדבר הרבה יותר, כמעט חמש דקות, אני אומר - - -
אורי מקלב: דיברתי לעניין.
ניסן סלומינסקי: בטח שלעניין, חבר כנסת, מה קרה לך?
ניסן סלומינסקי: חבר'ה, חבר כנסת, לא יכול להיות שהוא לא מדבר לעניין.
ניסן סלומינסקי: לא, הוא באמת דיבר ואני מניח שהוא ייצג את הסך הכול, אז מה שאני מבקש מהבאים אחריו עכשיו, לא לחזור עוד פעם ועוד פעם אלא כולם להצטמצם לשלוש דקות שאפשרי ואנחנו נשתדל להקפיד על זה, ושוב, חבר הכנסת ליצמן ואחריו יעקב אשר.
יעקב ליצמן: אדוני היושב ראש, הדיון כאן, כל הנושא הזה של כושר השתכרות, נתפר למגזר מסוים.
יעקב ליצמן: לא צריך להתעלם מזה, זה מה שהיה, ככה זה הגיע לכאן.
יעקב ליצמן: זה לא הגיע לכאן מתוך לעשות איזה סדר, ולא רק זה, מסתירים גם מה זה כושר השתכרות כהגדרה.
יעקב ליצמן: למשל, אני רוצה להסתייג מכושר השתכרות, אני רוצה להגיד סטודנט ככה, אני רוצה להגיד - - - אם הוא עושה עליי חוק, עליי או על הציבור שאני מדבר עליו ואני כן מדבר על המגזר החרדי, אז אני רוצה להגיד לפחות מה זה הכושר הזה.
יעקב ליצמן: ועכשיו הכושר הזה נסתר.
יעקב ליצמן: הממשלה החליטה ולי אין אפשרות להגיד לממשלה מה להחליט, אני רוצה לחוקק את החוק ונדרש ממני, כמו שנאמר קודם, כפי שהממשלה החליטה.
יעקב ליצמן: אין דבר כזה, אני לא מכיר בממשלה, אני נגד הממשלה.
יעקב ליצמן: יש לי מחוקק, אני חלק מהמחוקק כאן ואני רוצה שנתייחס למה שאני צריך לעשות ולא מה שהם החליטו.
יעקב ליצמן: בי"ת, יכול להיות ששבוע אחרי החוק הזה עובר, יבוא שר הפנים ויגיד שכושר השתכרות זה רק מי שנועל מספר נעל איקס.
יעקב ליצמן: אני לא רוצה, רק את זה.
יעקב ליצמן: הוא יכול להגיד שמחר נחליף את התנאים לכל מיני דברים.
יעקב ליצמן: אם אין את זה בחוק אז אנחנו מצביעים כאן על חתול בשק.
יעקב ליצמן: לכן אני חושב שאם היינו באמת רציניים, ואני כרגע לא אומר את זה כהתנגדות, כאופוזיציה, כי ברור שאני אצביע נגד, היינו צריכים להפסיק את זה, לתת להם אפשרות שעה שלמה, אני מוכן לחכות, אין לי שום בעיה, שהם יגדירו בדיוק מה זה כושר השתכרות, הם יגידו בדיוק על מה אני מדבר, אני מדבר בצורה חוקית, ואז - - -
ראובן ריבלין: בכנסת ה-18 החוק הזה לא היה נכנס בחוק ההסדרים.
ראובן ריבלין: צריך להכריע בו, אבל אם הממשלה כל כך רוצה לדעת מה אנחנו חושבים ובשביל זה היא מביאה אלינו, כי זה לא עניין קל כמו הגז, אלא זה דבר רציני, לא בחוק הסדרים, כי חוק ההסדרים לא נותן לי שיקול דעת, אני אצביע בעד זה.
ראובן ריבלין: אני אצביע בעד זה, למרות שלפרק הזה אני מתנגד, אבל זה לא מקום לחוק הסדרים.
ראובן ריבלין: יכול להיות שצריך, הגיעה השעה להכריע ולהחליט בעוד הרבה נושאים, אני לא חושב שזה פסול לדון בזה, אבל לפי דעתי צריך לדון דיון - - - אי אפשר להצביע על דבר כזה במסגרת של 96 - - -
יעקב ליצמן: אנחנו דנים על חתול בשק, ממש ככה, ואחר כך - - -
עיסאווי פריג': אולי זה העז שהממשלה משתילה בתקציב.
יצחק כהן: לא, זה דגל של שר האוצר.
ראובן ריבלין: לכן שאלתי האם החוק הוא חוק עקרוני או חוק תקציבי.
ראובן ריבלין: בעיקרון בהחלט הגיע הזמן שנדון בנושא הזה, הגיע, היו דברים שהתגבשו - - -
יעקב ליצמן: עכשיו, אני אומר, ברשותך, אני לא יודע מי היושב ראש כרגע, אתה עופר?
יעקב ליצמן: מי היושב ראש כאן?
יעקב ליצמן: החלפת יו"ר – היו"ר עפר שלח
עפר שלח: קבוצתי.
יעקב ליצמן: יפה, אבל הוא בקבוצה שלנו, אתה לא יכול לעשות את זה.
עיסאווי פריג': עפר, אתה שלם עם הדבר הזה?
יעקב ליצמן: לא, רגע - - -
עיסאווי פריג': אתה, הזמן שלך בינתיים עד שניסן יחזור.
יעקב ליצמן: עפר, אני מבקש דבר אחד, תתמוך בזה שאנחנו נבקש שעה שלמה הפסקה כרגע, שיכניסו לנו התייעצות כאן, שיביאו משהו מושלם לכאן.
יצחק כהן: אתה יודע מה?
יצחק כהן: אני אבקש להיות יצירתי.
יעקב ליצמן: יש לי כאן 20 הסתייגויות.
עיסאווי פריג': תענה.
עפר שלח: אנחנו לא בהכרח שני צדדים.
עפר שלח: יש פה בעיה, אני אומר לאנשים של האוצר.
עפר שלח: יש פה בעיה, מפני שהקריטריון הזה של מיצוי כושר השתכרות הרי יבוא גם במקומות אחרים ואני מבין לחלוטין את הכוונה שמאחוריו, אנחנו מבינים לחלוטין, למרות שחבריי פה שמדברים דברי טעם מתעלמים מהבעייתיות שהביאה לדבר הזה, רק יש בעיה להגדיר את זה.
עפר שלח: כשבאים למחוקק יש בעיה להגדיר את זה ואני חושב שצריך לבוא עם הגדרה טובה למחוקק, אחרת באמת יהיה קשה ללכת עם הדברים האלה.
יעקב ליצמן: עפר, עשיתי את זה עשרות פעמים כיושב ראש ועדה, ברגע שיש בלגן, בלגן רציני, אומרים דבר אחד, בואו נעשה הפסקה, תצאו לחדר, מי שאתם רוצים - - -
מיקי רוזנטל: לא, תציע משהו אחר, איך תלכו לעבוד, הרי זה מה שמטריד, לעבוד.
יעקב ליצמן: אין להם עבודה בשבילנו, לא מקבלים אותנו.
יעקב ליצמן: לא מקבלים מישהו עם זקן.
מיקי רוזנטל: זה משהו אחר - - -
עפר שלח: מיקי, בואו לא נלך לשם.
עפר שלח: (החלפת יו"ר – היו"ר ח"כ ניסן סלומינסקי)
יעקב ליצמן: יש לי הרבה הסתייגויות ואני לא רוצה להיכנס להסתייגויות, למה?
יעקב ליצמן: כי אנחנו לא יודעים בדיוק מה החוק.
יעקב ליצמן: ביקשתי, הצעתי את זה לעפר, עפר די תמך בזה ואני אומר, רבותיי, בואו נעשה הפסקה של שעה שלמה, תיכנסו אתם, הקואליציה לחדר, או מישהו מהממשלה, אני לא חלק בזה, תבואו אלינו עם הגדרה מה זה ואז אני אדע ואני אגיש הסתייגות על ההגדרה, אני אגיש הסתייגות על החוק, אני אגיש הסתייגות על הכול.
יעקב ליצמן: כרגע אני מרגיש שההסתייגות על חתול בשק.
ניסן סלומינסקי: אוקי, רב יעקב, תודה.
ניסן סלומינסקי: אני ממשיך הלאה את הישיבה.
ניסן סלומינסקי: אני חושב שזה לטובת כולם לא לעשות הפסקות עכשיו, יהיה לנו מספיק זמן לעשות הפסקה, אנחנו לא מצביעים כרגע.
ניסן סלומינסקי: תאמינו לי שהדרך שאני מציע היא דרך יותר טוב.
יעקב ליצמן: אז מה רוצה, שאני אדבר על ההסתייגויות שלי?
ניסן סלומינסקי: לא, כרגע אנשים - - -
יעקב ליצמן: על מה?
יעקב ליצמן: אני לא יודע מה זה השתכרות.
יעקב ליצמן: אני לא יודע.
יעקב ליצמן: אני רוצה לתמוך ב - - -
ניסן סלומינסקי: שאלתי אותך, אם אתה בא ואומר שכל מה שיש לך בהסתייגויות זה רק בהגדרה של מיצוי ואתה אומר לי שזה כל ההתנגדות שיש לך - - -
מיקי רוזנטל: לא, הוא אומר שהוא לא יודע.
ניסן סלומינסקי: אמרתי ששם יכולות להיות לו הסתייגויות, אולי הוא יסכים.
יעקב ליצמן: אני לא ידוע על מה להסתייג.
יעקב ליצמן: יש לי הסתייגויות על מה שכתוב כאן, רשמתי לי.
יעקב ליצמן: עכשיו אני אומר שזה לא רלוונטי, כי אתה מחר הולך ומביא לי משהו אחר.
ניסן סלומינסקי: רב יעקב, אני עוד פעם אומר, ממה שאתה אומר אני מבין, ותדע שזה ינחה אותי, וזה לא יהיה טוב, שעל העיקרון אתה מסכים, להכניס את זה, אתה רק רוצה לוודא - - -
יעקב ליצמן: לא, זה מה שאמרתי?
יעקב ליצמן: אתה יודע אפילו יותר מכולם - - -
ניסן סלומינסקי: אז אם יש לך בעיה על העיקרון, אז על זה אנחנו מדברים.
ניסן סלומינסקי: אז אם אתה יודע לדבר על העיקרון ועל כל הדברים האחרים, זה מה שאנחנו הולכים לעשות עכשיו.
ניסן סלומינסקי: גפני, אני הבנתי, ביקש.
ניסן סלומינסקי: אתה מדבר, בוא תדבר שלוש דקות.
יצחק כהן: משה, על מה תדבר?
ניסן סלומינסקי: לא חשוב, אם תחליטו שלא לדבר זה בסדר.
יצחק כהן: דבר על הגז.
משה גפני: אני מודה לחבר הכנסת יעקב אשר שמאפשר לי לדבר במקומו.
משה גפני: הוא ידבר יותר מאוחר.
משה גפני: אני משבח אותך, אדוני יושב ראש הוועדה, על ההתנהלות שלך בחוק הזה.
יצחק כהן: זה התחיל לא טוב.
משה גפני: אני חושב שנהגת נכון.
משה גפני: אני חושב שלבוא ולשאול את נציגי הממשלה, 'תסבירו לחברי הוועדה על מה אתם מדברים', והקושיות הן קושיות מאוד קשות.
משה גפני: לא, הקושיות באופן הענייני, אני רואה גם את החלטת ממשלה, אין אפילו הגדרה מה זה דורש עבודה.
משה גפני: זאת אומרת, על פי החלטת הממשלה ההגדרה 'דורש עבודה' בתקנות תיעשה בהתייעצות עם שר האוצר ובהתייעצות עם שירות התעסוקה.
משה גפני: זאת אומרת אפילו בדבר הבסיסי הזה, מה שאומר חבר הכנסת ליצמן וחבר הכנסת יצחק כהן - - -
ראובן ריבלין: מה שמקלב אמר, הכי חשוב, מפוטר זה דורש עבודה?
משה גפני: אין הגדרה של דורש עבודה, אני כרגע מתעלם מכל הדברים האלה, אני גם מתעלם מהנאום המצוין שהיה לחבר הכנסת מקלב, אנשים יודעים על מה מדובר, אני רוצה לדבר רק על העקרונות.
משה גפני: אני לא מדבר על הפרטים, אני לא נכנס לעניין.
משה גפני: שנדע דבר אחד, החוק הזה הוא פשוט איננו חוקתי, אני לא יודע מבחינה משפטית, אבל מבחינת הכוונה.
משה גפני: מה זה הנחה בארנונה?
משה גפני: הנחה בארנונה זה שאם יש מחבל שהרג 100 יהודים והמשפחה שלו איננה משתכרת סכום גדול, 1,000 שקל לנפש, הוא מקבל הנחה בארנונה, בגלל שזה המצב הכלכלי של המשפחה.
משה גפני: מי שלא יקבל, על פי ההחלטה הזאת, או על פי החוק הזה, מי שלא יקבל הנחה בארנונה זה סטודנט שלא משתכר 50%, סטודנט שגר עם ההורים שלו ושני ההורים עובדים, אבל הוא לא עובד, הוא רק לומד, אישה ערבייה שאינה ממצה את כושר ההשתכרות, היא לא תקבל הנחה בארנונה, כשהנחה בארנונה זה דבר מאוד קשה, היא לא תקבל הנחה בארנונה, אפילו שהמצב - - -
ראובן ריבלין: את זה הוא אמר כבר.
יצחק כהן: הוא מחרה מחזיק אחריו.
משה גפני: אני מדבר על הנושא העקרוני שנראה פה משהו לא לעניין.
משה גפני: אני לא זוכר מין חקיקה כזאת.
משה גפני: החקיקה שמגיעה, אני מבין שיש פה כוונה כדי להוציא את הציבור החרדי לעבודה.
משה גפני: אני מבין שזו הכוונה, אז הולכים בדרכים פתלתלות.
משה גפני: אני רוצה לקרוא לכם את הדבר שהוא פשוט מאליו, מה שה-מ.מ.מ כותב: 'ביטול הזכאות להנחה בארנונה למי שאינם ממצים את כושר ההשתכרות יביא לירידה בהכנסה הפנויה של משק הבית', מה שתיאר חבר הכנסת מקלב, 'צעד זה לא בהכרח יביא', ואני אומר בהכרח לא יביא, 'להגדלת שיעור התעסוקה במשק הבית, שכן היציאה לשוק העבודה או הגדלת היקף התעסוקה אינם בהכרח', ואני אומר בהכרח, 'תלויים בהחלטתו של העובד בלבד ובמקרים רבים בעיקר בקבוצות אוכלוסייה בעלות מאפיינים מיוחדים קיימים חסמים תרבותיים וכלכליים להשתתפות משמעותית בשוק העבודה ודרשים צעדים אקטיביים שיבטיחו מקומות עבודה מספקים'.
משה גפני: זאת אומרת אם רוצים להוציא אוכלוסיות לעבודה, אם זאת הכוונה, הממשלה צריכה לעשות צעדים אקטיביים, כדי שאנשים יוכלו לצאת.
משה גפני: אני מדבר למשל על נשים ערביות, אתה רוצה שהן ייצאו לעבודה?
משה גפני: מה אתה אומר להן?
משה גפני: אתה אומר להן, 'אני מבטל לכן את ההנחה בארנונה, מכיוון שאתן לא יוצאות לעבודה', אז הן ייצאו לעבודה?
משה גפני: מישהו מעלה בדעתו דבר כזה?
משה גפני: מישהו מעלה בדעתו שאם החרדים רוצים לצאת לעבודה ואין להם מקומות עבודה, או שלא מקבלים אותם למקומות העבודה, אז בביטול ההנחה בארנונה, אם מגיע להם כשהם משתכרים, או ההכנסה לנפש היא כל כך נמוכה, זה יוציא אותם לעבודה?
משה גפני: אם המטרה היא זאת, אין בזה, מה שאמר עפר שלח, שום עידוד ליציאה לעבודה, שום עידוד, כלום.
משה גפני: להיפך, זה יגרום לנזק הרבה יותר גדול.
משה גפני: אין בעניין הזה הליך חוקתי, מכיוון שמטרת ההנחה בארנונה היא מטרה שונה לחלוטין.
משה גפני: הנושא של מיצוי כושר השתכרות, צריך לדבר עליו כאשר מגדירים בחקיקה ראשית, אין ספק שמה שהיה עד היום לא רלוונטי בגלל שמיצוי כושר השתכרות, עכשיו צריך להגדיר אותו, כמו שאמר חבר הכנסת ריבלין, בחוק רגיל, לשבת ולדון מה פירוש המילה מיצוי כושר השתכרות, לא בדרך אגב על הנושא של הנחות בארנונה.
משה גפני: מיצוי כושר השתכרות, כשמדברים על מה שהממשלה החליטה שלא מגיע לכאן, שאומרים שאם אישה לא ממצה כושר השתכרות, זאת אומרת בעלה אברך והיא עובדת במשרה מלאה, היא לא תקבל הנחה במעון, מה שהיא תעשה זה דבר נורא פשוט, היא גם לא תצא לעבודה.
משה גפני: יש פה החלטה מעוותת שאין לעניין הזה שום השגת מטרה.
משה גפני: לבי על פקידי האוצר ופקידי משרד המשפטים שמביאים פה דבר שהם לא מאמינים בו.
משה גפני: הוא לא נכון.
משה גפני: הם חושבים אולי שהם ירוויחו כסף, הם לא ירוויחו בזה שום דבר, הכול יהפוך להיות בוקה ומבולקה, מכניסים את המדינה לאנרכיה.
משה גפני: עכשיו אני אומר לחבר הכנסת ריבלין, מה שהייתי אומר לך בארבע עיניים, יש דברים שגם אם הקואליציה מחליטה, אתה לא תצביע.
משה גפני: יש דברים שלא תצביע.
משה גפני: יחליטו שמחזירים את ירושלים, אתה תצביע?
משה גפני: זו החלטה שהיא פשוט הופכת את החברה הישראלית לאנרכיה מוחלטת, לרעב, לילדים שלא יהיה להם אוכל לאכול.
ראובן ריבלין: עם כל הכבוד ההשוואה היא לא - - -
משה גפני: זו אותה השוואה.
יצחק כהן: זה יותר חשוב מירושלים.
ראובן ריבלין: יכול להיות, מאה אחוז, אבל זה לא אותה - - -
ניסן סלומינסקי: חאמד, ואחר כך יעקב אשר.
חמד עמאר: אדוני היושב ראש, אני שמעתי את האוצר ואת הנציגים כאן בקשב רב.
חמד עמאר: באמת, הכוונות שלהם טובות, להוציא אנשים לעבוד, מי לא רוצה שייצאו לעבוד?
חמד עמאר: כאילו שאנשים לא רוצים לצאת לעבוד בכלל, אנשים יושבים בבית, יש להם אפשרות, אחרי הדלת שלהם יש מקום עבודה והם רוצים לשבת בבית.
חמד עמאר: אני אומר לך, אני בא מהמגזר הדרוזי, יש אבטלה של 85% של נשים.
חמד עמאר: היה לנו דיון בוועדת הפנים עכשיו, אחוז הסטודנטיות הדרוזיות היום, יחסית לאוכלוסייה, יותר גבוה מהיהודיות, אבל אין להן מקום עבודה.
חמד עמאר: אם אני אלך ליישוב כמו חורפיש, בית ג'אן, אני גר בצפון רחוק רחוק רחוק, מה אני אגיד לאנשים?
חמד עמאר: אני הייתי חבר מועצת העיר בשפרעם ואני הייתי בוועדת ההנחות של הארנונה ואני יודע מי מגיע לשם לבקש הנחה.
חמד עמאר: אנשים שיש להם לא מגיעים.
חמד עמאר: אנשים מסכנים מגיעים לשם.
חמד עמאר: ואני בא לכאן ואני אומר, תשמע, אני צריך מיצוי כושר השתכרות, אני לא מצליח להבין את זה.
חמד עמאר: תן לי מקומות עבודה, תן אפשרות לאנשים לעבוד, תפתחו את זה, בואו, תבקשו את זה.
חמד עמאר: תאמינו לי, אני הראשון שאתמוך, אם יש לי תעסוקה של 100% של נשים ויש לי אפשרות תעסוקה של 100% של נשים, הייתי תומך בכל הידיים ובכל הרגליים והייתי אומר חוק כזה טוב, בואו נעודד, בואו נגדיל את התקציבים של המועצות, בואו, שיהיה לנו יותר שירות מהמועצות.
חמד עמאר: אבל אין לנו את זה.
חמד עמאר: אין לנו אפשרות.
חמד עמאר: אני אישית, אני חבר קואליציה, איך אני יכול לתמוך בדבר שאני לא מאמין בו בכלל?
חמד עמאר: אני יודע שבלתי אפשרי ליישם אותו.
חמד עמאר: אם היה ניתן ליישם, הייתי יכול לתמוך, אבל זה דבר שהוא בלתי אפשרי ליישם.
חמד עמאר: אדוני היושב ראש, אני מצטרף לרובי בנושא הזה, חוק כבד כזה, בנושא של כושר השתכרות, אנחנו צריכים להוציא אותו מחוק ההסדרים.
חמד עמאר: לקחת אותו, לדון בו, לבוא ולהגיד מה זה כושר השתכרות.
חמד עמאר: ברגע שבן אדם לא יכול לעבוד, כי אין לו מקום עבודה ואין לו אפשרות לצאת למקום עבודה - - - אני אגיד לך, בחורפיש אין תחבורה ציבורית בכלל, אם אישה, אפילו אם היא מצאה מקום עבודה, מחוץ ליישוב היא לא יכולה לצאת, היא צריכה רכב פרטי ואם אין רישיון ואין מישהו שיקפיץ אותה היא לא יכולה לצאת לעבודה.
ראובן ריבלין: פיטרו את פרי הגליל ויצרו שם משפחות שבגיל 50 - - -
חמד עמאר: מה הם יעשו?
חמד עמאר: אני לא אכנס לעובי החוק, אני חושב שחוק כזה צריך להוציא מחוק ההסדרים ולדון בו בכובד משקל.
יצחק כהן: כל מה שקשור לכושר השתכרות.
ניסן סלומינסקי: יעקב אשר ואחריו עיסאווי.
יצחק כהן: אני לא רשום?
ניסן סלומינסקי: אתה כבר מדבר כל הזמן.
יעקב אשר: גם אני כחבר כנסת חדש, מבין ככה לפי ה - - -
יצחק כהן: כראש עיר.
יעקב אשר: רגע, תן לי.
יעקב אשר: אני מבין לפי כל הדברים שאני שומע, וגם תנועות הגוף, שהחוק הזה, רואים כולם, שהוא מובא בצורה חפוזה, מהירה, אפילו קצת לא נעים לי לראות את כל השאלות שלך הענייניות, אדוני היושב ראש, והתשובות הענייניות אבל כנראה שעומד כאן משהו מאחורי העניין הזה, כי יש פה עניין מאוד לטיימינג לחלק החזותי של העניין, שבעצם שוב מדובר פה באיזה שהם צעדי ענישה.
יעקב אשר: מחפשים פה צעדי ענישה, אף אחד לא מחפש עידוד של שום דבר.