GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעקב אשר: אבל אני רוצה לבוא ולחלוק בכלל על דבר מסוים שנאמר פה על ידי האוצר, כפרשנות, לא כאוצר, אולי היועצת המשפטית אמרה את זה, הרי בסך הכול מה היה ברשויות המקומיות לפני חוק ההסדרים ב-92'?
יעקב אשר: הרשויות נתנו הנחה והייתה הנחה מלאה, יכלו לתת הנחה מלאה, כל עירייה קבעה לעצמה את הקריטריונים שלה, כל אחד עשה מה שבראש שלו.
יעקב אשר: באה המדינה וקבעה מה זה סף ההנחה, עד כמה, כדי שלא יהיה מצב של פריצה תקציבית של הרשויות.
יעקב אשר: זאת לא הטבה שאתה בא ואתה אומר, 'אם אתה עושה מאמצים בכושר השתכרות', או 'אם אתה אזרח יותר טוב מהשני תקבל הטבה, תקבל מקום בתור לפני מישהו אחר', זה אולי דבר לגיטימי, אני אחלוק גם עליו ואולי אפשר להתווכח עליו, פה זאת קביעה בעצם שאנשים שמרוויחים כך וכך שקלים לנפש לא יכולים לשלם ארנונה מלאה ועשו דרגות מסוימות וקבעו את זה בצורה מקצועית כזו או אחרת ושומרים בעצם על הרשויות המקומיות כדי שתהיה אחידות בכל הארץ ושלא תהיה רשות אחת שתעשה כך או אחרת.
יעקב אשר: אבל לבוא היום ולהכניס דבר שהוא בעצם איזה שהוא אפקט חינוכי שמישהו רוצה לחנך מישהו ולעשות את זה כביכול לטובת הרשויות המקומיות, ואף אחד פה בשולחן הזה כרגע לא מתכוון לטובת הרשויות המקומיות, כי אם מתכוונים לטובת הרשויות המקומיות יש הרבה דרכים אחרות איך לעזור לרשויות המקומיות ואת זה אני אומר כיושב ראש השדולה של הרשויות המקומיות, גם בכנסת.
יעקב אשר: יש פה ניסיון לקחת דבר שבסך הכול נוצר מחוק ההסדרים כדי לעשות סדר בשלטון המקומי, כדי להחליט למי באמת מגיעה הנחה ולמי לא, ולבוא להשתמש בזה כאמצעי ענישה לאנשים שהם לא מספיק טובים.
יעקב אשר: אני אומר, בואו נעניש גם את אלה שלא הצליחו באוניברסיטה ולא נהיו רואי חשבון או כלכלנים ולא הגיעו לעבוד באוצר, ובסוף הם נפלו ונהיו עבודות שהן לא מספיק מכובדות.
יעקב אשר: בואו נעודד אותם, נוריד אותם, אתה יודע מה?
יעקב אשר: לא 100%, נוריד להם 30%.
יעקב אשר: בואו נתחיל להעניש אנשים, כמו שאמר מקודם הרב גפני בצורה אחרת, מי שהוא עבריין, נוריד לו הנחה בארנונה.
יעקב אשר: חבר'ה, זה לא כלי ענישה.
יעקב אשר: הארנונה זה מס, והמס הזה נקב ע בחוק ההסדרים, מה הדרגות שלו ואיך זה עובד, לפי הכנסה לנפש.
יעקב אשר: לכן הניצול של הדבר הזה כדי להכות אוכלוסיות ולעשות את זה בחופזה ובצורה שזה נעשה ולהשאיר את זה לשיקול דעת אחר כך, והוועדה הזאת אפילו לא תדע מה יקרה אחר כך, הכול ביחד נותן לנו את התחושה שאנחנו כה יודעים אותה, שיש פה משהו אחר.
יעקב אשר: מה שאמר הרב מקלב, פשוט מהניסיון שלו כאיש מוניציפאלי ותיק, יש כל כך הרבה דברים שאפילו לא פתחו אותם, לא חשבנו אותם, לא בדקו מה יהיה עם נכים.
יעקב אשר: יש נכים, אדוני היושב ראש, שמקבלים הנחה אוטומטית על כך שהם נכים, אבל - - -
<קריאה: הם לא צריכים לקבל הנחה, הם צריכים פטור מלא.
יעקב אשר: יש נכים שנמצאים ברשימה של ביטוח לאומי והם מקבלים הנחה מסוימת, הם מקבלים עד סכום מסוים של הנחה, יש להם אפשרות להיכלל גם על פי מבחן הכנסה גם כן.
יעקב אשר: אף אחד לא חישבן מה יקרה איתם, אף אחד לא חישבן את כל הדברים של הרב מקלב, העיקר מביאים ומשאירים לשיקול דעת.
יעקב אשר: אני חושב שזה לא ראוי, זה המשך ישיר של המגמה הזאת ובדרך הורגים גם אנשים אחרים, בשביל לנסות לחסל ציבור מסוים דורסים גם עוד כמה ציבורים בדרך.
בועז טופורובסקי: אני אדבר קצר.
בועז טופורובסקי: כל בר דעת מבין טוב מאוד מה זה מיצוי כושר השתכרות, זה טוב מאוד שהנחה תינתן לאנשים שהולכים ועובדים.
בועז טופורובסקי: יש כאן גם נגיעה לסטודנטים, וכאן אני יכול גם מניסיון אישי שלי, יש הרבה מאוד סטודנטים שלא עובדים, לא בגלל שהם לא יכולים לעבוד, אלא בגלל שיש מי שמממן להם את המחיה והם לא צריכים ואני רוצה לראות שיש כאן מישהו שחושב שהם כן צריכים לקבל הנחה בארנונה, ואני חושב שגם הנהגת הסטודנטים מאמינה בזה.
ראובן ריבלין: ההורים שלכם צריכים - - -
בועז טופורובסקי: הם לא צריכים לקבל הנחה.
יצחק כהן: לא, ההורים - - -
ניסן סלומינסקי: תנו לי, שנבין מה הוא אומר.
בועז טופורובסקי: אני , עד שיכולתי להרשות לעצמי לשכור דירה וכשגרתי אצל את ההורים שלי והם מימנו לי את הלימודים ואת המחיה, הם לא קיבלו הנחה על הארנונה ולגישתי הם גם לא היו צריכים לקבל הנחה.
יצחק כהן: כנראה שהייתה להם הכנסה כמו שצריך.
בועז טופורובסקי: כנראה שהם לא היו צריכים לקבל הנחה.
בועז טופורובסקי: הם עובדים, הם אנשים עובדים וזה מה שהם עושים כל החיים שלהם, מהבוקר עד הלילה.
בועז טופורובסקי: לדעתי אזרח טוב הוא אזרח עובד.
ניסן סלומינסקי: אני לא מצליח להבין למה הוא מתכוון, אז למה אתם מפריעים?
ניסן סלומינסקי: תנו לו, נשמע מה שהוא אומר ונבין.
אורי מקלב: לא, הוא רוצה לחנך את הסטודנטים.
אורי מקלב: סטודנט שלא עובד 50%, לא יקבל הנחה.
ניסן סלומינסקי: תן לו לדבר, האיש נמצא לפנינו.
בועז טופורובסקי: אם לא הבינו מה אני אומר, אני אחזור בקצרה.
בועז טופורובסקי: זה ברור, יש לי שני תארים במשפטים ואני מבין את כל ההתפלפלויות, ברור מה הכוונה מיצוי כושר השתכרות, לכולם ברור, חבל שכל דבר פותחים דיון כל כך ארוך.
בועז טופורובסקי: לגבי הסטודנטים, וזה הדבר האחרון שאני רוצה להגיד, לדעתי היה נכון יותר, לא שוברים על זה את הכלים, לדעתי יש סטודנטים שלומדים מעל 25 שעות שבועיות, מעל 25 שעות שבועיות זה סטודנטים להנדסה, סטודנטים לרפואה, סטודנטים שמערכת הלימודים שלהם לא מאפשרת להם לעבוד ב-50% משרה.
בועז טופורובסקי: עדיין הם צריכים לעבוד, לדעתי, יכול להיות שצריך להיות כאן איזה התפלפלות על אחוזי המשרה.
יעקב ליצמן: מי שלומד, אתה אומר, צריך לקבל.
יעקב ליצמן: זה מה שאתה אומר?
בועז טופורובסקי: לא, מי ש - - -
יעקב ליצמן: זה מה שאמרת.
בועז טופורובסקי: לא, מי שלומד ועובד.
בועז טופורובסקי: מי שלומד ועובד, מי שלומד ועובד.
בועז טופורובסקי: עם זאת אני אומר שלדעתי זה חוק טוב ורעיון טוב מאוד ומי שזכאי להנחה זה מי שגם עובד ונותן תמורה לעצמו, למשפחה שלו ולמשק.
עיסאווי פריג': חברים - - -
<שמחה בניטה: אתה שעבדת אצל בוז'י הרצוג, ככה אתה מדבר על נכים?
בועז טופורובסקי: מה הקשר לנכים?
בועז טופורובסקי: כל דבר - - - למה שאני - - - הנחה לסטודנטים?
יעקב אשר: למה לא להעלות את שכר הלימוד ושיעבדו?
עיסאווי פריג': אדוני היושב ראש, הדיון - - -
משה גפני: רק אולי, איציק, אנחנו לא צריכים לריב עכשיו.
יצחק כהן: לא, הוא לסטודנטים בכנסת - - -
משה גפני: בסדר, אפשר לשכנע אותו, בגלל שזה גם נגד הסטודנטים עובד.
יעקב ליצמן: אני רואה את הסטודנטים בעוד שעה.
ניסן סלומינסקי: רבותיי, תשמעו ל - - -
עיסאווי פריג': אני הקולגה.
<קריאה: יש פה גם סטודנטים.
יעקב ליצמן: איפה הם?
יצחק כהן: אתם בעד הדבר הזה?
ניסן סלומינסקי: רב יצחק, מה אתה רוצה שאני אעשה?
ניסן סלומינסקי: רב יצחק, אתה רוצה שאני אבקש מהם לצאת?
ניסן סלומינסקי: מה אתה מצפה שאני - - -
יצחק כהן: לא, הפוך.
ניסן סלומינסקי: אז למה אתה שואל אותם עכשיו?
ניסן סלומינסקי: תגיע להם זכות דיבור והם ידברו.
<קריאה: יש כאן אנשים שלא עובדים - - -
ניסן סלומינסקי: תהיה לך זכות דיבור ותדברו.
ניסן סלומינסקי: אבל תשמעו קודם, חברי כנסת קודמים, אין מה לעשות.
עיסאווי פריג': בדיון הראשון שבאתי לוועדת הכספים התקיים דיון הפירמידות, הריכוזיות.
עיסאווי פריג': כשהתקיים דיון הריכוזיות האולם היה מלא בכתבים, כל הרגולטורים למיניהם ישבו, מה זה, בקושי היית מוצא מקום לשבת.
עיסאווי פריג': בעיניי זו הריכוזיות של העיניים, החוק הזה, כושר ההשתכרות, כשאני רואה שזה לא מעניין אף אחד.
עיסאווי פריג': לא מעניין.
עיסאווי פריג': אני אומר ופונה לחברים - - -
ראובן ריבלין: אין לוביסטים.
עיסאווי פריג': אין כלום, אין כלום, תראה, אנחנו מדברים בינינו.
עיסאווי פריג': זה כושר ההשתכרות - - -
יצחק כהן: פה חברי הכנסת הם הלוביסטים.
יצחק כהן: פה הלוביסטים הם יותר חזקים.
ראובן ריבלין: לוביסטים לא עובדים אחרי שתיים.
יצחק כהן: כל חברי הכנסת הם לוביסטים.
ניסן סלומינסקי: אמרתי, פה חברי הכנסת עושים את זה.
עיסאווי פריג': זה בעיניי חוק הריכוזיות של הדפוקים.
עיסאווי פריג': אז מה שאני אומר, חברים - - -
ראובן ריבלין: שלח, אחרי שתיים הלוביסטים מקבלים שעות נוספות.
עפר שלח: לקחנו להם את החברות, אין להם איך לשלם להם.
עיסאווי פריג': אני לא רוצה להיכנס לכל הסוגיות מי נפגע ומי לא, כי זה ברור, החברים התייחסו די בהרחבה, אבל אני פונה לאוצר, צר לי מאוד, אני אגיד משפט קשה, אתם לא באים בידיים נקיות כאן.
עיסאווי פריג': אני אגיד לכם למה.
עיסאווי פריג': כל הנושא של הרשות וחוק ההסדרים של הרשויות המקומיות שהתחיל אתמול ב-450 מיליון, לחייב את האזרח בעוד מס עקיף דרך קומבינות וצד שלישי שייקח לכם את הכסף, ועכשיו אתם מוסיפים עוד כסף לרשויות בקומבינה בין האוצר ובין השלטון המקומי.
עיסאווי פריג': זו קומבינה על חשבון הדפוק, האזרח הפשוט - - -
יעקב ליצמן: זה אמת ויציב.
עיסאווי פריג': ואמרו את זה, ואתם עושים את זה ממש - - - זה נורא מעצבן, הכוונות שלכם לא למצוא מקומות עבודה.
עיסאווי פריג': למצוא מקומות עבודה?
עיסאווי פריג': תביאו לי הסעה ציבורית מכפר שיש בו 30,000 איש למקום עבודה.
עיסאווי פריג': למה אתם לא דואגים לזה?
עיסאווי פריג': השקעה ולא הוצאה.
עיסאווי פריג': תראה איזה נשים עומדים במגזר הערבי לצאת לעבודה, תראה איזה נשים, אני רואה את זה, אתם לא באים בידיים נקיות.
עיסאווי פריג': ועכשיו מסובבים את הראש, אתמול 450 מיליון, לקחת את זה מהבנק, להגדיל את החובות של הרשויות במידה שהארנונה תיפגע בעתיד, ועכשיו עוד משחק.
עיסאווי פריג': זה לא יפה, זה לא נקי.
עיסאווי פריג': אני פונה אליך, אדוני היושב ראש, תמשכו את זה, זה לא הגון, זה לא פייר, די, די, די.
עיסאווי פריג': זה צחוק, ממש אתם צוחקים לנו שקוף, זה די.
עיסאווי פריג': אני מבקש - - -
יעקב ליצמן: אל תגיד אתם.
עיסאווי פריג': ואני מבקש ומצפה ממך, אתה תוביל את זה ותמשוך את זה.
עיסאווי פריג': אלה קומבינות, אתם מתייחסים אלינו בזלזול, בזלזול, בזלזול.
ניסן סלומינסקי: יצחק כהן.
יצחק כהן: אדוני היושב ראש, אני לא אוסיף על דברי חבריי, רק כמה שאלות.
יצחק כהן: איך הגיעו ל-200 מיליון?
יצחק כהן: זה מאוד מעניין.
יצחק כהן: בשלטון המקומי המספר הזה לא היה ולא נברא.
ניסן סלומינסקי: איזה 200 מיליון?
<ראובן קוגן: נעשתה הערכה אצלנו - - -
יצחק כהן: הערכה, איך?
יצחק כהן: במספרים.
יצחק כהן: הערכה עושים במספרים, איזה הערכה?
יצחק כהן: אני רוצה להגיד לך, אדוני היושב ראש, מקבלי ההנחה בארנונה, תשית עליהם 200 מיליון, לא יהיה להם לשלם, אין להם מאיפה לשלם, זה אות מתה, זה מספר מת, אין להם מאיפה לשלם את זה.
יצחק כהן: גם אם תגיד שהם לא זכאים, אין להם לשלם את זה.
יצחק כהן: בי"ת, למה אתם פוגעים בנכים?
יצחק כהן: למה נכה 60% לא מגיע לו? למה אתם מחריגים אותו?
יצחק כהן: הנה הם פה, אולי שהנכים ידברו.
יצחק כהן: מה הם עשו לכם?
יצחק כהן: למה אתם פוגעים באוכלוסייה הערבית?
יצחק כהן: אני יודעת שקשה השנאה שמקלקלת השורה, איך - --
<שמחה בניטה: אלי ישי הציע שאנחנו נהיה פטורים 100%.
יצחק כהן: לא משנה, פה אתם מוחרגים 60 ומעלה.
יצחק כהן: למה אתם פוגעים באוכלוסיות אחרות?
יצחק כהן: אני פונה אליך, אתה יחידי פה מ'יש עתיד'.
יצחק כהן: אני מבין שיש פה דגלים, אני מבין שיש פה משימת קודש שלכם - - -
אלעזר שטרן: אתה מבין למה?
יצחק כהן: קשה השנאה שמקלקלת את השורה.
יצחק כהן: זו ההגדרה.
יצחק כהן: אין משהו אחר.
אלעזר שטרן: אה??
יצחק כהן: מה אה?
יצחק כהן: את ה-200 מיליון האלה לא יגבו ואין סיכוי שיגבו.
יצחק כהן: זה כמו לבוא, תסלחי לי, גב' בניטה, לנכה על כיסא גלגלים ולהגיד לו 'קום, תרוץ מרתון', הוא אומר 'אני לא יכול', 'לא, אתה תקום ותרוץ מרתון', 'אני לא יכול לרוץ מרתון', 'אתה תרוץ מרתון', כותבים שורה בחוק 'הוא ירוץ מרתון'.
יצחק כהן: הוא לא ירוץ מרתון, ה-200 מיליון האלה לא ייגבו, כי אין להם מאיפה לגבות את זה.
יצחק כהן: תשיתו עליהם ותשיתו עליהם, זה סתם.
יצחק כהן: תכניסו אותם למעגלים של הוצאה לפועל ושל תביעות.
יצחק כהן: אם זה כלכלי, אתם חושבים שתסגרו עם זה תקציב?
יצחק כהן: זה לא יהיה.
אלעזר שטרן: זה לא לגבות, זה לא לתת הנחות.
יצחק כהן: זה כסף, 200 מיליון.
יצחק כהן: אלעזר, נער הייתי גם זקנתי, אין חקיקה שמתבססת על פרמטרים של החלטת ממשלה.
יצחק כהן: כי החלטת ממשלה, או שלא מקיימים אותה או שהיא משתנה.
יצחק כהן: מה יקרה אז?
יצחק כהן: נחזור לחקיקה?
יצחק כהן: אני לא מבין את זה.
יצחק כהן: ניסן, זה לא ראוי, זה לא חוקתי, קח תמשוך את זה, תלמד - - - היחיד פה, הכי הגון.
יצחק כהן: שלח את זה חזרה לשולח, תגיד לו 'אדוני, יא אופה בנדב', אתה יודע מה זה בערבית?
עיסאווי פריג': תרדו מהגג.
ניסן סלומינסקי: אלעזר ואחר כך זבולון.
יצחק כהן: התנצלת בפני הציבור הערבי והנכים?
יצחק כהן: התנצלת?
יצחק כהן: שבגללך?
יצחק כהן: אני אתנצל.
יצחק כהן: אנחנו מתנצלים, החרדים, בפני הנכים ובפני הערבים שבגללנו אתם גם נסחפים.
משה גפני: ובפני הסטודנטים.
יצחק כהן: לא, הסטודנטים זה - - -
<שמחה בניטה: כל מי שהוא נטל על הכלכלה הישראלית.
ניסן סלומינסקי: רב יצחק, אתה לא מרוויח מזה כלום.
ניסן סלומינסקי: מה יקרה בסוף?
ניסן סלומינסקי: היא לא תקבל זכות דיבור.
ניסן סלומינסקי: תהיה לה עוד מעט זכות דיבור.
אלעזר שטרן: אבל איך קורא לך היושב ראש, רב יצחק?
אלעזר שטרן: אני חושב שאתה צודק, אבל גם תשאל את עצמך את השאלות.
אלעזר שטרן: אני אגיד ככה, בשורה התחתונה זה באמת, כמו שאנחנו כולנו מבינים, דבר מאוד בעייתי, ואני חושב שיש סבירות גבוהה מאוד, אם אתם שואלים אותי, שזה לא יעבור ככה, בגלל שיש באמת טיעונים מאוד רציניים, גם בקשר לבעיה המשפטית וגם לתוכן.
אלעזר שטרן: באמת, כמו שאומר חברי חבר הכנסת עיסאווי, איפה שאתה לא נותן לאנשים אפשרות לעבוד אתה לא יכול למנוע מהם את הדברים האלה.
עיסאווי פריג': את הזכות.
אלעזר שטרן: אבל אני חושב שאתם לא עוזרים בהיבט הזה.
אלעזר שטרן: זאת אומרת זאת עזרה, זה סוג של עזרה, זה אומר, אם תביא כלי תחבורה, ייצאו יותר אנשים לעבודה.
יצחק כהן: גפני אמר לך, אין מקומות עבודה.
אלעזר שטרן: סליחה, לא שמעתי.
אלעזר שטרן: אבל אני חושב שבסך הכול יש פה, ורב יצחק, עזוב עכשיו את רב יעקב, אנחנו כולנו - - -
משה גפני: מה יש לכם אתם פה כל היום?
אלעזר שטרן: אני לומד מהיושב ראש.
משה גפני: הוא קורא לי רב משה, רב יצחק, רב יעקב.
עפר שלח: אנחנו מיעוט חילוני נרדף.
אלעזר שטרן: אני אגיד משהו, חברי הכנסת, עמיתינו החרדים, הם לא רוצים לתת לי ללכת, הם יודעים שעכשיו אני צריך למהר לדבר עם הרבנים הקונסרבטיביים - - -
יצחק כהן: הם סטודנטים?
יצחק כהן: הם מוסלמים?
אלעזר שטרן: אבל אני אגיד בשורה התחתונה, אני לא אוהב התלהמויות מוגזמות, אבל אני חושב שאי אפשר להתעלם ממה שעמד בבסיס החוק הזה, זו תחושה ששרי פנים ששייכים למגזר החרדי גורמים לעדיפויות מול הילדים של אלה שעובדים, בהיבט הזה.
אלעזר שטרן: אני חוזר על עמדתי בשורה התחתונה, אני חושב שהחוק הזה כמו שהוא, לא ימצה את עצמו כחוק.
אלעזר שטרן: אני חושב שנצטרך למצוא מקורות אחרים ואני חושב שהמניעים של החוק הזה, גם בהם, נכון שהוועדה הזאת במקומות אחרים, בצורה בונה, לא בצורה מתריסה, תיתן את הדעת לאתגרים השונים שהחוק הזה רצה לסדר.
יצחק כהן: בשמחה רבה.
יצחק כהן: אם זה - - -
ניסן סלומינסקי: רב יצחק, חבר'ה.
ניסן סלומינסקי: עכשיו זבולון ואחר כך עפר.
זבולון כלפה: אני הייתי רוצה לשאול, אדוני היושב ראש, אם אני הייתי בא לבקש עכשיו מהאוצר או ממשרד הפנים צ'ק פתוח, מה היו אומרים לי?
זבולון כלפה: השתגעת, מי נותן לך צ'ק פתוח?
זבולון כלפה: אתם בעצם מבקשים מאיתנו היום צ'ק פתוח בשורה התחתונה.
זבולון כלפה: זה נראה לי מאוד לא הגיוני, לא מעשי בכלל.
זבולון כלפה: מהצד השני אני אומר, ואני שמעתי את הדברים המאוד מה שנקרא מדם לבו, שהוא דיבר על הנושא של - - - אם המטרה פה באמת לגרום לאנשים לצאת לתעסוקה, אז לא בצורה כזו של סנקציות.
זבולון כלפה: הרי אותם אנשים, כמו שאמר לכם קודם יצחק כהן, אם יושת עליהם 200 מיליון, שזה המספר שאתם נקבתם בו מקודם, קשה לי להאמין, גם אם תנערו את אותם האנשים לא ייפלו ה-200 מיליון שקל, אולי 200 שקלים במקרה הטוב, מכולם גם יחד.
זבולון כלפה: נו, אז מה עשינו?
זבולון כלפה: לא השגנו שום דבר.
זבולון כלפה: אז יצאנו קירחים מכל הכיוונים.
זבולון כלפה: לכן אני חושב שקודם כל בצד הזה זה צריך לחזור לכיוונים של דווקא לחפש מקומות.
זבולון כלפה: הוא דיבר על הפריפריה, על הסעות, ואחרים דיברו על היעילות של התעסוקה, על הכיוונים האלה מחד.
זבולון כלפה: מאידך, אני רוצה גם לתת פה נקודה נוספת שלי צורמת ומפריעה.
זבולון כלפה: אני אומר פה את דעתי שלי, כך אני רואה את הדברים, הרי בסוף אחרי הכול יש פה כתובת מאוד ממוקדת, כך אני רואה את הדברים.
זבולון כלפה: לא שמעתי, לא השתתפתי פה ברוב הדיון, הייתי בחוץ הרבה פעמים, הכתובת פה זה הציבור החרדי בעיקר, ואני חושב שאם אחרי אלפיים שנות גלות חזרנו כדי להיות מדינה יהודית, לא יעלה על הדעת שאנחנו כמדינה נפגע גם כן בלומדי התורה שלנו.
זבולון כלפה: אז צריך למצוא את הדרך, למצוא את האיזונים הנכונים - - -
ראובן ריבלין: אבל גם לומדי תורה צריך - - -
זבולון כלפה: אני לא אמרתי שלא, אבל צריך למצוא את האיזונים בדברים האלה.
זבולון כלפה: כרגע, איך שזה מצטייר כרגע ואיך שזה נראה, מעבר לצד של החוקיות של הדבר הזה, שבעיניי זה נראה מופקע מהמציאות, כי אני לא מאמין שבשום מקום היה אפשר שמגדירים איזה שהוא משהו בכותרת ובעצם מתחת לאותה כותרת מסתתרת אפשרות שהיא בעצם כמעט בין 0 ל-100 כל מספר הוא בינגו.
זבולון כלפה: זה נשמע משהו שהוא לא נורמלי.
זבולון כלפה: הדברים צריכים להיות יותר ממוקדים, בדיוק, ברור, על מה מדברים.
זבולון כלפה: כי אם באים לבקש את הרשות שלנו, כי הרי אתה אמרת כל הזמן שלשר הפנים עומדת הזכות, לפחות בחלק שאני שמעתי, אז אם עומדת לו הזכות, שיעשה מה שהוא רוצה כרגע, למה באים לבקש את רשותנו?
זבולון כלפה: אם באים לבקש את רשותנו, אז אנחנו גם נגדיר מה התחום שבו פועלים.
זבולון כלפה: כך נראה לי באופן פשוט.
זבולון כלפה: תודה על ההקשבה.
עפר שלח: אני משפטן קטן מאוד, אני לא יודע מה המסגרת המשפטית של הדברים האלה, אני חוזר על הדבר שאמרתי קודם בהערה.
עפר שלח: אנחנו הרי בחלק הקל של הבעיה, עוד יבואו לפה דברים הרבה יותר כבדים שנוגעים במיצוי כושר השתכרות ופשוט כדאי שעד אז הדברים יהיו מוגדרים ויהיה מוגדר מה בתחום הממשלה ומה צריך להיות בתחום הכנסת, מפני שברור לכם וברור לנו, לכולנו כרגע, שיש פה בעיה של הגדרה.
עפר שלח: מכאן, אבל, אני אומר לחבריי שטענו פה בלהט ובאופן משכנע, הבעיה הזאת, אנחנו גם יודעים מאיפה היא נובעת.
עפר שלח: שיעור ההשתתפות בכוח העבודה של גברים חרדים הוא קצת למעלה מ-40% וזה אחרי שהוא עלה, זה חצי בערך משיעור ההשתתפות של גברים ממגזרים אחרים באוכלוסייה - - -
יעקב ליצמן: כמה זה עלה בשנתיים האחרונות?
עפר שלח: זה עלה, זה נכון.
יעקב ליצמן: כמה?
עפר שלח: זה עלה, אני לא זוכר את המספר המדויק, אני יודע שזה עלה, זה עדיין - - -
יעקב ליצמן: זה לא לקנטר - - -
עפר שלח: חבר הכנסת ליצמן.
עפר שלח: אני לא קורא לאנשים בתואר רב, חבר הכנסת ליצמן, תן לי גם.
עפר שלח: הוא עדיין נמוך באופן משמעותי וזה לא כולם מפני שהם לא מוצאים עבודה.
עפר שלח: אני אנסח את זה בעדינות ובנעימות.
עפר שלח: במובן הזה מי שגם קבע, מי ששרים מטעמו קבעו קריטריונים כמו ותק בנישואים לזכאות לדיור מטעם המדינה, כשכולנו יודעים איזה מגזר מתחתן מוקדם, הזכות שלו לבוא ולטעון פה בטענות רדיפה, ואני חושב שאפילו היחסים האישיים, בוודאי שלי עם היושבים פה בחדר, הם כאלה שאנחנו לא מדברים במונחים של שנאה, לא שלכם כלפיי ולא שלי כלפיכם - - -
יצחק כהן: אני אמרתי שאתה חריג.
משה גפני: לא, עזוב, איציק.
עפר שלח: לא, אני חרד.
עפר שלח: צריך להבין מאיפה הדברים האלה באים וצריך להבין שבסופו של דבר אם הם לא יבואו מכיוון אחד הם יבואו מכיוון שני, מפני שהדברים הגיעו לאיזה שהיא נקודה שאין שיווי משקל.
עפר שלח: אז אתם יכולים לבוא ולטעון נקודתית ובחלק מהטענות אני בוודאי מוצא היגיון, ואני שוב אומר, זאת תהיה בעיה של האוצר, של הממשלה באופן כללי, לנסח את הדברים, ואולי גם חלק מהדברים צריכים להיות בכלל באמת בהחלטות ממשלה ולא לבוא בפני הכנסת.
עפר שלח: אני לא יודע, שוב, זה עניין משפטי, צריך לעמוד בו.
עפר שלח: אבל בסופו של דבר את נקודת אי השיווי משקל הזאת יש צורך לפתור, ואם אתם רוצים שהפתרון הזה יהיה כמו שאתם באים וטוענים פה, אי אפשר לבוא ולדרוס וכן הלאה, אתם צריכים להיות חלק מהפתרון ולא רק להצביע על הבעיה.
עפר שלח: בסופו של דבר גם הצד השני, לצורך העניין אנחנו מחלקים את זה לשני צדדים, חש מצוקה וגם הצד השני חש מאוים וגם הצד השני חש שנמאס לו ותוצאות הבחירות לא היו בחלל הריק.
עפר שלח: אז אני אומר את זה ובואו כולנו, אם אנחנו רוצים, יש דברים טכניים שצד הממשלה יצטרך לבוא איתם, אבל גם אנחנו, אם יימשך פה איזה שיח לעומתי שבו אתם תופסים כשנוח לכם את הצד הנוח של 'עכשיו אני חוקתי ועכשיו אני...', זה ייגמר בסוף בכוח, זה ייגמר בסוף בהרמת ידיים וכן הלאה.
עפר שלח: והכוח הזה, אל"ף, אף אחד מאיתנו לא יהיה מאושר ממנו, ובי"ת, אני לא מבטיח שהוא יביא את התוצאה הכי טובה.
יצחק כהן: הרמת ידיים זה דו משמעי, מה זה הרמת ידיים?
עפר שלח: כוח של הרמת ידיים.
עפר שלח: קבוצתי, אגב.
ניסן סלומינסקי: עפר, אני אומר לו תודה רבה על זה שהוא דיבר, ועכשיו רובי.
עפר שלח: אגב, איציק, באמת בלי להעליב אף אחד, אבל גם נכה 53% יכול לרוץ מרתון בתנאים ה - - -
ראובן ריבלין: כבוד היושב ראש, כשאתה יצאת אני אמרתי שאני חושב שבכנסת הקודמת בכל חוק הסדרים החוק הזה לא היה נכנס לחוק ההסדרים.
ראובן ריבלין: הוא לא היה נכנס, בגלל שמדובר פה לא בנושא שהוא רדיפה, הוא נושא שמעסיק את החברה ותוצאות הבחירות מראות זאת ואני עכשיו מדבר כחרדי, לא כאדם שרואה בלימוד תורה איזה שהוא דבר שהוא תירוץ.
ראובן ריבלין: כחרדי אני רואה את הצורך בקיום לימוד תורה, אצל אלה שבאמת לומדים תורה, וזו אחריות של כולנו, ואני לא אומר את זה רק לרבנים שנמצאים פה, אמרתי את זה לגדולים שבגדולים, כאשר אני צפיתי לפני חמש, עשר שנים, מה הולך להיות כשהכוח הפוליטי יחייב אנשים לבוא ולהצביע כפי שהם מצביעים.
ראובן ריבלין: כל מי שלומד תורה, אין כושר השתכרות כאשר אנחנו יודעים שהוא באמת לומד תורה, נהרג באוהלה של תורה.
ראובן ריבלין: אבל אם התירוץ הוא כזה שאנחנו פוטרים כל אחד שאומר שהוא הולך לתורה, כי עד גיל 40, אנחנו לא יודעים, עובדה, רבי עקיבא, אנחנו ידענו שהוא יהיה גאון?
ראובן ריבלין: רק בגיל 40 כלבא שבוע שחרר אותו ללימודים.
ראובן ריבלין: ואני אומר זאת מתוך אחריות, כחרדי, כבן לשושלת - - -
מנחם אליעזר מוזס: גם חסידים וגם מתנגדים.
ראובן ריבלין: חבריי באוצר, הנושא הוא נושא עקרוני מהמעלה הראשונה והגיע הזמן שנגיע להגדרות.
ראובן ריבלין: השאלה היא גם בהגדרת כושר השתכרות, ראובן, יש מי שלא רוצה לעבוד, יש מי שלא יכול לעבוד ויש מי שמת לעבוד אבל לא נותנים לו עבודה.
ראובן ריבלין: ואלה דברים שאנחנו צריכים במהות העקרונית של חוק כל כך רציני שאני הולך איתך בקונספט, שלא יכול להיות שאדם יבקש הנחה כשהוא אומר 'אני הופך את עצמי ללא יכול ועכשיו תדאגו לי'.
ראובן ריבלין: מה זה תדאגו לי?
ראובן ריבלין: אני גם לוקח בחשבון שיש לו ילדים שהם מסכנים, יכול להיות שכשהם יגיעו הם כבר יעבדו בעצמם ולא יעשו כך לילדיהם, אבל מה עם המסכנים האלה שתשאיר אותם בלי בית?
ראובן ריבלין: אני יודע, במגזר הערבי, גם בגלל האופי של החברה וגם בגלל קשיים גיאוגרפיים, גם פוליטיים, יש לנו פה הרבה שרק מצפים איך אנחנו - - -
עיסאווי פריג': לא, עזוב את הפוליטיקה.
ראובן ריבלין: לא, גם בנושאים פוליטיים, העובדה מדברת.
ראובן ריבלין: אבל יש הרבה דברים, אני יודע שבג'וליס ובמראר היו מפעלים אדירים של טקסטיל כאשר החליטו האנשים למה לתת לערבייה ישראלית 5 דולר ביום?
ראובן ריבלין: נלך לירדן וניתן חצי דולר ביום, ואנחנו צריכים לבוא ולראות את כל הדברים האלה במכלול הזה, ואני חושב שאותם אלה שחושבים שהם צריכים להעמיד את עצמם, שהחברה תדאג להם והם לא רוצים לדאוג, צריך לדון בעניין הזה.
ראובן ריבלין: לכן אני מציע שאנחנו נשב עם האוצר על המדוכה ונמשיך את החקיקה של החוק הזה מחוץ לחוק ההסדרים, כמקשה אחת, כדבר שהוא רציני ביותר.
ראובן ריבלין: בסופו של דבר הפוליטיקה תכריע במובן זה שהכוח בכנסת הוא יקבע, אין פה תכנית כבקשתך, ואני אומר ומבקש מאדוני היושב ראש, כפי שקלפה אמר וכפי שאמר עמאר ועוד אנשים מהקואליציה - - -
יצחק כהן: אלעזר.
ראובן ריבלין: לא, אלעזר היה קצת - - -
ניסן סלומינסקי: חבר'ה, לא לחלק ציונים.
ראובן ריבלין: אני מציע בהחלט שברמה העקרונית אנחנו נמשיך לדון, כי החוק הזה הוא לא חוק תקציבי.
ראובן ריבלין: יש לו בהחלט השלכות על התקציב, בהחלט יש לו.
ניסן סלומינסקי: מוזס ואחר כך אנחנו נסיים עם חברי הכנסת ומירב כהן, חברת מועצת העיר ירושלים, תדבר.
מנחם אליעזר מוזס: אדוני היושב ראש, אני רוצה להתחבר לדברי קודמיי ואני רוצה להוסיף נתון שלא שמעתי, על כל פנים בכל הזמן שישבתי כאן, וראובן, תאשר לי את זה, אני לא יודע אם אתה מודע בכלל לנתון הזה.
מנחם אליעזר מוזס: אין הרבה זמן שהלשכה המרכזית לסטטיסטיקה פרסמה שסך הכול המקומות הפנויים לעבודה, משרות פנויות, 62,662 מקומות.
מנחם אליעזר מוזס: תזכרו את המספר, 62,662 מקומות פנויים לכולם.
מנחם אליעזר מוזס: כמה דורשי עבודה יש?
מנחם אליעזר מוזס: 252,000.
מנחם אליעזר מוזס: אני שואל אתכם, אז מה אתם רוצים עכשיו?
מנחם אליעזר מוזס: תטילו את כל העונשים, מיצוי השתכרות וארנונה וחוק נהרי והיא הוציאה את הכול ואומרת 'צאו לעבודה'.
מנחם אליעזר מוזס: לאן לצאת לעבודה, לאן?
מנחם אליעזר מוזס: אתם רוצים להפיל עוד 100,000 אנשים ללא עבודה?
מנחם אליעזר מוזס: עוד אנשים מובטלים?
מנחם אליעזר מוזס: שמענו את שר האוצר אומר מעל במת הכנסת לפני שבועיים, הוא אומר על התקציב ,'אנחנו הולכים עכשיו לקצץ 400 מיליון בתקציב הישיבות', 200 מיליון על מנת להכשיר את האברכים לעבודה, 200 מיליון להכשיר מקומות עבודה.
מנחם אליעזר מוזס: ממש הפלא ופלא, אבל כמה זמן לוקח לנו להכשיר מקום עבודה?
מנחם אליעזר מוזס: 28 חודש.
מנחם אליעזר מוזס: 100 מקומות עבודה, 28 חודש.
מנחם אליעזר מוזס: תסתכל בספרים שם ותבין.
מנחם אליעזר מוזס: אז מה קורה כאן?
מנחם אליעזר מוזס: אז קודם את הכסף לוקחים, את ה-400 מיליון לוקחים ועוד 28 חודש יהיה לנו עוד 100 מקומות עבודה.
מנחם אליעזר מוזס: רבותיי, זה שומו שמים מה שקורה כאן.
מנחם אליעזר מוזס: אז מה קורה?
מנחם אליעזר מוזס: רוצים להוסיף עוד מובטלים?
מנחם אליעזר מוזס: מה המטרה כאן?
מנחם אליעזר מוזס: מה המטרה ומה המסקנה?
מנחם אליעזר מוזס: הדברים ברורים?
מנחם אליעזר מוזס: תזכרו טוב את הנתונים.
ניסן סלומינסקי: תודה רבה לחברי הכנסת.
ניסן סלומינסקי: מירב כהן ואחריה התאחדות הסטודנטים, תחליטו מי ואחר כך שמחה ואז אנחנו מסיימים.
מירב כהן: טוב, אז אני חושבת שההצעה היא נכונה ברמה הכלכלית וברמה הערכית ואני אתייחס לכמה נקודות.
מירב כהן: קודם כל זה נכון, צריך להבין שמתוקף מבחן הכנסה, ויש הרבה מבחנים, לנכים יש מבחן נפרד, הם לא מקבלים את ההנחה דרך המסלול של מבחן הכנסה, הדיון היום הוא על מבחן הכנסה, חד הוריות, נכים, גמלאים, אנשים שהיו בשואה מקבלים הנחה דרך מסלולים אחרים.
מירב כהן: לא צריך לעשות פה דיסאינפורמציה.
יצחק כהן: ---תקראי את הסעיף הזה.
מירב כהן: אני קראתי, זה לא קשור.
יצחק כהן: 60% ומעלה, אל תגידי לא קשור.
ניסן סלומינסקי: רב יצחק, אפילו אין לה זכות הצבעה, אז תעזוב, נו.
יצחק כהן: שלא תגיד דברים ש - - -
ניסן סלומינסקי: היא מבינה, היא יודעת, היא עוסקת בזה הרבה.
מירב כהן: לא, חשוב להגיד שלנזקקים יש 25, 26 מסלולים לקבלת הנחה, אנחנו מדברים פה על מסלול מאוד מאוד ספציפי.
מירב כהן: עכשיו, הנחות פה יכולות להגיע בין 40% ל-90% של הנחה בארנונה, ברמה הערכית אני חושבת שזה רק סביר שבן אדם שבא ומבקש שאחר יסבסד לו את ההנחה וזה לגיטימי יראה שהוא עושה משהו מצדו, משהו, ולו קטן, שהוא מראה שהוא הולך לעבוד.
מירב כהן: ברמה הערכית.
מירב כהן: זה פשוט נכון שבן אדם יעשה את הצד שלו והחברה תעשה את הצד שלה, זה החוזה החברתי שבו אנחנו חיים.
מירב כהן: תבינו את הסיטואציה היום, עד כמה זה אבסורד.
מירב כהן: על פי המצב כיום, ומעניין אותי באמת לשמוע מה תחשבו על זה, בן אדם שמשתכר בגובה של 3,000 שקלים צריך לסבסד אדם אחר, שאו בוחר לא לעבוד או מביא אישור שהוא לא מבוסס על שום דבר, ומסבסדים אותו.
מירב כהן: בן אדם שמקבל 3,000 שקלים מסבסד אדם אחר.
מירב כהן: מה ההיגיון בזה?
מירב כהן: זה המצב היום והוא פוגע בחלשים ביותר.
מירב כהן: צריך להבין שזה מגיע - - -
יעקב ליצמן: איזה רשימה בעירייה את מייצגת?
מירב כהן: אני לא רצתי בקדנציה הזו.