GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ישראל כץ: באחת ההעלאות הקודמות אנחנו עשינו הוזלה וקבענו את העיקרון – לא יעלה מחירו של כרטיס על 45 שקלים, נכון?
ישראל כץ: ומקריית-שמונה למשל למרכז, במקום 65 שקלים – 45 שקלים.
ישראל כץ: עדיין, יש שם הסדרים היסטוריים וכל מיני דברים שהם קצת אבסורדיים, חברות שיש להן מחירים היסטוריים.
ישראל כץ: מטפלים.
ישראל כץ: אבל, במטרופולינים – כמו ירושלים, כמו חיפה בזמנו, וכמו גוש דן – הרפורמה הזאת הוזילה לחלק מהערים, ערי הלוויין, כמו פתח-תקווה, ראשון-לציון וכו', בצורה דרמטית מעלות נסיעה עד תל-אביב, בתוך תל-אביב, אז זה היה 15 ומשהו שקלים ל-6.60 שקלים, שזה 90 דקות.
ישראל כץ: אותו דבר בירושלים.
ראובן ריבלין: אראל שאל על תל חי, למשל.
ראובן ריבלין: אין מחויבות אוניברסלית לאגד לתת שירות?
ישראל כץ: אני אגיע.
יעקב ליצמן: אדוני השר, 45 שקלים זה בכל הארץ?
יעקב ליצמן: בערד זה עולה 52.
ישראל כץ: לא, אז נטפל.
ישראל כץ: יש עיקרון, שלא יעלה על 45 שקלים – בירושלים, בתל-אביב, למעט אילת, כשהחרגנו מזה סטודנטים - זה בגלל ההפגנות של סתיו ואלה שהיו, החרגנו את הסטודנטים, ועמדנו אגב בכל ההתחייבויות לסטודנטים, 50% הנחה ברכבות, באוטובוסים.
יעקב ליצמן: אז ההפגנות עזרו.
<קריאה: ההפגנות עזרו.
יעקב ליצמן: צריך לחדש אותן.
ראובן ריבלין: הפגנות זה של הילדים שלנו.
ישראל כץ: המסר של ההפגנות הועיל.
ראובן ריבלין: זה לא פוליטי.
ישראל כץ: לכן, דווקא הייתה הוזלה, ועד כדי כך – הרי לא שיבחו אותנו על ההוזלה.
ישראל כץ: מתי אתה יודע שכבר כותבים על זה?
ישראל כץ: כשנפתח קו הרכבת החדש לבת ים, חולון, ראשון לציון, יבנה, ופתאום זה עולה כמו שעולה רכבת, 15 שקלים או משהו דומה, אומרים - איך, באוטובוס הרבה יותר זול, אז אמרתי, תודה על השבחים הרטרואקטיביים שהוזלנו מ-15 שקלים.
ישראל כץ: אנחנו הקמנו ועדה יחד עם האוצר לבחון את נושא מחירי הרכבות בקווים, לראות איך אפשר להוזיל ולהתאים בקווים מרוחקים כדי להגביר גם את הביקוש, וגם תחבורה ציבורית.
ישראל כץ: שאול התייחס לנושא של עלייה וירידת המחירים, ובשנים האחרונות ציינת שאכן לא עלו – גילה קיבלה את התשובה.
ישראל כץ: הרכבת הקלה בתל-אביב – אני חייב עוד פעם להתייחס, חבר הכנסת יעקב אשר העיד כאן, הוא היה בצוות ההיגוי כנציג ראשי הרשויות - היא יצאה לדרך, התקציב סגור, העבודה הזאת מתבצעת.
ישראל כץ: יכול להיות שיהיה עיכוב, אנחנו בודקים את זה לעומק, אבל כך זה בכל העולם, אגב - אני יודע שבקנדה, בבולגריה ובהולנד.
חיים כץ: לעומק, תרתי משמע.
ישראל כץ: לעומק.
ישראל כץ: אבל, תמיד יש נושא של גילויי מים ורמת הזיהום, וכו'.
ישראל כץ: הפרויקט הזה מתבצע.
ישראל כץ: אני חייב לומר גם שהיה עיכוב בחידוש מינויו של יושב-ראש החברה – מסיבות של כל מיני בדיקות – זה גם פגע, ואנחנו נארגן את החברה עוד יותר טוב ולא תהיה שום פשרה בעניין הזה, אנשים הכי מקצועיים שמסוגלים לעשות זאת.
ישראל כץ: אגב, אני לא אחנוך את הרכבת הזאת כשר תחבורה, התחייבתי רק לשתי קדנציות, אבל הרכבת הזאת תהיה, היא נחוצה בצורה קריטית – ומס גודש, אני מתנגד לו עד שאין תשתיות, ואני לא אאפשר לתת מס גודש, שהוא יותר קנס מאשר מפנה את הדברים.
ניסן סלומינסקי: חוץ משר תחבורה, גם שר אוצר או ראש הממשלה רשאים להשתתף.
ניסן סלומינסקי: לזה רמזת?
ישראל כץ: לא לא, אני אומר שאני לא אחנוך, ברור לי שאני לא אחנוך, אבל אני חייב לקדם את זה.
ניסן סלומינסקי: אולי כאוצר, אי-אפשר לדעת.
ישראל כץ: הרכבת הקלה – שחצייה מתחת לפני הקרקע – היא דבר שאין לו תחליף מבחינת ההיקפים.
ישראל כץ: בירושלים זה כבר עוד מעט בין 100,000 ל-120,000 ביום, משפרים שם את הכרטוס, עכשיו היה אישור תכנוני לקו עד עין כרם.
<עוזי יצחקי: עד נווה יעקב ועד עין כרם.
ישראל כץ: עין כרם ונווה יעקב, לא צריך לספר לכם מבחינת החולים והמטופלים.
ישראל כץ: הדברים האלה יהיו, וגם אם הם לוקחים וגם אם היו תקלות, לומדים את הלקחים, מנסים לרכך ולשפר את המגע עם הסביבה, להסביר ולעשות.
ישראל כץ: חייבים את הרכבת הקלה בתל-אביב, צריכים רשת רכבות.
אראל מרגלית: זה קרקעי?
ניסן סלומינסקי: זה יהיה קרקעי.
ישראל כץ: אגב, אראל, זה קשור לדברים, כי גם צריך לגייס – בשיטות מקוריות - את המימון ולשתף גורמים שונים, אם זה הקרנות, שאפילו חיים כץ יסכים שכספי הפנסיה יושקעו בפרויקטים שהם בטוחים לחלוטין.
ראובן ריבלין: רווח הכי גדול.
חיים כץ: ערבות מדינה בצורה טובה, השקענו בכביש 6, 100 מיליון דולר.
ראובן ריבלין: נתנו לכביש 6 ערבות מדינה.
ישראל כץ: וגם לגייס מקורות של מימון, לעשות רשת תחבורתית.
חיים כץ: אפשר לסגור אתך על תשואה 5.8?
ישראל כץ: לעשות רשת תחבורתית.
יעקב ליצמן: מה זה 5.8?
חיים כץ: מדד פלוס 5.8%.
ישראל כץ: צריך לגייס כאן הון רב.
ניסן סלומינסקי: כבר דיברנו על הקרנות, חיים.
ישראל כץ: בכל מקרה, אראל, לעשות את הרשת הזאת צריך לגייס.
ישראל כץ: אני מבקש כמובן לבדוק עם המוסדיים ועם אחרים, ומשקיעים מחוץ-לארץ, כי זה קומפלקס גדול, זה פיגור אדיר.
ישראל כץ: הצרפתים הציעו לפני 40 שנה לבנות מטרו, מישהו לא נענה להצעתם.
ישראל כץ: אמרתי את זה בכנס תחבורה.
ישראל כץ: האבות המייסדים עשו כאן דברים מדהימים.
ישראל כץ: באמת, אפשרו לאנשים עצמם לבנות מדינה לתפארת – חקלאות, מדע, צבא, עכשיו היי-טק, וכו' – תחבורה זה דבר שהם לא הבינו בו.
ישראל כץ: לא בנו רשת תשתיות בפריפריה, לא בנו מערכות להסעת המונים.
ניסן סלומינסקי: לא תכננו את העיר.
אראל מרגלית: גם ראשי ערים היום לא מבינים כל כך בפיתוח אורבני, אז הם בונים ערים למכוניות במקום לאנשים.
ישראל כץ: אגב, רמת המינוע בפריפריה – אם הממוצע הוא 300 ומשהו, יחסית לאירופה זה 500–600, בארצות-הברית מעל 800 ל-1,000 נפש, ב-300 ומשהו, בפריפריה זה קרוב יותר ל-200, ולא שמתפנקים גם ברכבים ומבלים כל היום בנסיעה.
ישראל כץ: לכן, הרכבות וכל מה שאנחנו מדברים זה דבר מאוד חשוב.
ישראל כץ: בכל מקרה, צריך להשקיע הון עתק וצריך למצוא דרכי גיוס, מתוך הנחה שלא ייקחו את כספי הגז לזה, כי ראיתי שייעדו את זה רק לחינוך, אז יכול להיות שהמדינה הייתה יכולה להשקיע בתשתיות, אבל יצטרכו למצוא מקורות מימון לשלוש או חמש מסילות בגוש דן, שכמה שאפשר יהיו תת-קרקעיות, ואם לא אז יהיו גם לפני הקרקע, עם עדיפות וכו'.
ישראל כץ: לכן, זה גם על אותה שאלה.
ישראל כץ: נמלים – אלא אם כן מישהו מתנגד אידיאולוגית שיהיה נמל פרטי; אני לא מדבר על הפרטת הקיימים, אני דווקא עקפתי את הדבר הזה – ולכן, גם מוסרית וציבורית קשה למישהו להתנגד שיוקמו שני נמלים, בחיפה ובאשדוד - -
ניסן סלומינסקי: להיפך.
ישראל כץ: - - שייתנו תחרות וגם יוסיפו מקומות עבודה על תוצרת שחלק משמעותי ממנה גם יעבור דרך ישראל לחוץ-לארץ, וגם יאפשר למשק הישראלי להשתמש בזה לתובלה במחירים יותר זולים, והנמלים הקיימים יעברו שדרוג, תוך כדי משא-ומתן עם ההסתדרות והעובדים.
ישראל כץ: אחרי שייצא המכרז על ההקמה וההפעלה ייפתח משא-ומתן, יוכלו להעלות דרישה שתאמר – רוצים להעמיק רציפים בנמלים הקיימים.
ישראל כץ: זה לגיטימי, שלא יהיה נמל נכה מול נמל חדש של מים עמוקים אלא יקבל את אותה הזדמנות גם כן להתמודד.
ישראל כץ: אנחנו פתוחים לעניין הזה.
ישראל כץ: כל דבר שהוא יהיה נכון לחזק את היכולת האמיתית של הנמלים הקיימים להתחרות ולהתמודד, אנחנו, משרד האוצר – אנחנו ומי שעוסק בדבר פתוחים לעניין הזה.
ישראל כץ: החזון הריאלי, שיהיו כאן ארבעה נמלים שיתחרו.
ניסן סלומינסקי: אנחנו מעודדים את זה מאוד.
ניסן סלומינסקי: ההיפך, אנחנו מחזקים את ידיך בנושא הזה.
ישראל כץ: אני חושב שזו דרך - היא לא פוגעת ביחסי עבודה, אלא אם כן מישהו אומר, אני לא רוצה לאפשר להקים נמל.
ישראל כץ: ואם נקים בעזה, זה בסדר?
ישראל כץ: איפה הגבול שהמדינה יכולה להחליט שהיא מקימה נמל, לא במקום הנמל הקיים, בתוכניות שמאושרות ברשויות התכנון – כשעובדים על זה כבר הרבה זמן, כמה שנים – שיבואו משקיעים מחוץ-לארץ, יתחייבו לשנע סחורות דרך ישראל ולספק מקומות עבודה.
ישראל כץ: ההתנגדות לזה זה ניסיון לשמור מונופול ושליטה באותו שאלטר, ואנחנו רואים את התופעות שקורות בכאלה מונופולים.
ישראל כץ: אף אחד לא צריך לתמוך בזה.
תמר זנדברג: רק כדי לדייק.
תמר זנדברג: יש תחומים שנאמר עליהם שהם מונופול טבעי, שהם בתחומי תשתית כמו חשמל, דברים כאלה.
ניסן סלומינסקי: תמר, אנחנו מוכרחים לסיים.
ישראל כץ: בסדר, גם ויכוח אידיאולוגי הוא לגיטימי, בעניין הזה צריך הכרעה.
תמר זנדברג: אידיאולוגי, על אחת כמה וכמה.
ישראל כץ: אני חושב שרוב הציבור, הוא דואג לזכויות העובדים ולעבודה מאורגנת, אבל רוצה יעילות ומניעת סחיטה וסחטנות.
ישראל כץ: אלה תופעות שמתפרצות במקום שאין בו בקרה - -
ישראל כץ: - - ואין בו יכולת להנהלה לנהל.
ישראל כץ: רק עכשיו היא זוקפת את גווה, כמו שקרה ברכבת, שלא יכלו להזיז בורג ממקום למקום, ועכשיו הם מתחילים לנהל.
ישראל כץ: וכך אני מכיר מערכות, וזה לא קשור לזכויות של העובדים, זה קשור למניעת זכות וטו על תפקוד נכון ונורמלי של גוף.
ישראל כץ: הנושאים שהעלה כאן
ישראל כץ: חבר הכנסת יעקב אשר הם נושאים שדיברנו על חלק מהם, הוא לא נמצא.
ישראל כץ: חבר הכנסת אלעזר שטרן, הנושא של הכבישים בפריפריה – על כל ההיבטים של התועלות – הוא נכון; תחבורה ציבורית בכפרים הערביים, אני אמרתי ואני אומר, זה דבר שנמצא בפיגור.
ישראל כץ: נכון שבשנים האחרונות יש מפנה, אבל עדיין צריך לעשות המון, זה גם לטובת האנשים וגם לטובת כלל המדינה.
ישראל כץ: המשק הישראלי, נשים ערביות, זה יעד לאומי להעלות את היקף השתתפות העבודה.
ישראל כץ: ודאי שתחבורה ציבורית עוזרת בעניין הזה.
ישראל כץ: תיאום בין תשתיות – שי, משפט אחד בעניין הזה.
<ישעיהו ברס: חבר הכנסת שטרן, אתה דיברת על כביש 71, שהוא באמת כביש מסוכן.
<ישעיהו ברס: אנחנו מתאמים שם גם רכבת – רכבת העמק תעבור במקביל לכביש הזה.
<ישעיהו ברס: באזור יש ארבעה מקומות שאנחנו מסדרים את הכביש יחד עם הרכבת בגלל המעבר של הרכבת – על יד נבות, בית השיטה, גדעונה ותל יוסף.
<ישעיהו ברס: שם אנחנו משפרים גם את הכביש - ורכבת– כביש משופר עם מחלפונים שייתנו תנועה יותר בטוחה.
אלעזר שטרן: אבל שאלתי גם לגבי שילוב של תשתיות.
<עוזי יצחקי: אנחנו עושים את זה במסגרת תכנון.
ישראל כץ: אין לך בעיה עם כל אחד מהגורמים במשרד.
ישראל כץ: אנחנו גם ניסינו בעבר להידבר בצורה יותר מעמיקה.
אלעזר שטרן: מאה אחוז, אני לא צריך תשובה.
<עוזי יצחקי: עושים את זה.
<יעקב בליטשטיין: אלעזר, זה מתבצע.
אלעזר שטרן: אז בסדר.
<עוזי יצחקי: גם עם הגז, עם תמ"א 37.
ישראל כץ: אני מציע שתשבו – שי, ועם מי שצריך, כדי לדווח יותר לעומק.
<עוזי יצחקי: אני אגיב על זה בכתב.
ישראל כץ: תמר, תחבורה ציבורית – את צודקת בעיקרון לגבי הביקוש, ונכון שיש שינוי במגמה.
ישראל כץ: אני לא מקבל – במציאות של מדינת ישראל – שיש ניגוד בין תחבורה פרטית לתחבורה ציבורית, אני גם דיברתי על המינון הזה של חלוקת רמת מינוע שהיא נמוכה ביחס לכל מדינות המערב, והפריפריה, שהיא עוד פחות ממונעת.
ישראל כץ: לבוא ולומר עכשיו – אני לא אסלול כביש לגליל ולא לנגב – זה פשוט לפגוע באנשים ובמשפחות, בשם איזושהי ראייה שאולי היא נכונה במצב - - -
תמר זנדברג: אבל אם אתה אומר בעצמך שרמת המינוע בפריפריה נמוכה, מה שאפשר לעשות בשביל הפריפריה זה לפתח תחבורה ציבורית.
ישראל כץ: בסדר, אנחנו מסכימים שאנחנו מפתחים תחבורה ציבורית, אבל להגיד שעד שלא תבין שסלילת כביש - זה כאילו עצובים שסוללים כביש – אני לא מקבל את זה במציאות כאן, את הרי מכירה, את לא יושבת רק בתל-אביב.
ישראל כץ: לא ייתכן להשאיר כאן אוכלוסיות בפריפריות במצב של תת-תשתיות, מה שנקרא, על כל מה שמשתמע מהדבר הזה.
יצחק כהן: סיכון חיים.
ישראל כץ: ואנחנו נשנה את הדבר הזה אחת ולתמיד.
ישראל כץ: אחרי שזה ישתנה, נתחיל בדיונים על מה צריך עוד, ועוד דברים אחרים.
ישראל כץ: פשוט ניתקו כאן אנשים ממרכז הכובד של החיים הכלכליים, החברתיים, התרבותיים, האקדמיים וכו', במדינת ישראל.
ישראל כץ: ולכן, אני נאבקתי, זה נכון, למניעת קיצוץ תוכנית נתיבי ישראל.
ישראל כץ: אני שמח, אגב, ששר האוצר – מרגע שסיכמנו – אנחנו עומדים בדברים האלה, מתוך שיתוף פעולה מלא.
ישראל כץ: אמר בועז טופורובסקי שגם שר האוצר אכן שותף, והוא בהחלט שותף לכל הדברים האלה, וראיתי שהוא כבר נהייה פריק של רכבות – וזה בסדר גמור.
ישראל כץ: אנחנו נשנה את המציאות, ואני לא אתפשר ככל שזה תלוי בי.
ישראל כץ: אנחנו נשלים את הרכבות לכל האזורים, ואת הכבישים.
ישראל כץ: היה ויכוח כשנכנסתי אם צריך להאריך את כביש 6 צפונה ודרומה - -
ניסן סלומינסקי: צריך, צריך.
ישראל כץ: - - ואני פשוט קבעתי שכן.
ישראל כץ: אגב, גם כלכלית בסוף, להגיד שזה לא כלכלי זה דבר לא נכון כי זה גם הופך לכלכלי, אבל זה בעיקר ציוני במובן זה שכל האוכלוסייה – גם ערבי שגר שם והוא לא ציוני, הוא נהנה באותו אופן מתוך הדבר – ולכן אנחנו נפתח את התחבורה, נשתף פעולה.
ישראל כץ: אני רוצה לומר רק שני משפטים.
ישראל כץ: קודם כול, אמרתי, ועוד פעם – אני מודה על השבחים, שמועברים כמובן למי שעוסקים במלאכה.
ישראל כץ: אני מברך ושמח על עליית המודעות של חברי הכנסת – ואני רואה את זה יותר ויותר – בכל ההיבטים של תחבורה.
ישראל כץ: דבר אחרון, אני מבקש מכם סיוע – סיוע בנושא קידום הרפורמות.
ישראל כץ: איך אומרים, בלי פוליטיקה כי אני עושה את זה בלי פוליטיקה.
ישראל כץ: אם יש חילוקי דעות, אבל לא בנושאים, זאת אומרת אם צריך רעיונית בכלל להיות משהו פרטי, וכו', אני חושב שחילוקי הדעות האלה הם די מוכרעים, אבל הדוגמה שברפורמה בתחום הרכב – ואתם חברים בוועדה הזאת וגם בוועדת הכלכלה – 67 אנשים הצביעו בעד מול אפס מתנגדים, אחרי שבחנו וראו וכיוונו, זה מסר אדיר שהכנסת שלחה לכך שדואגים לציבור, ליוקר המחיה, לתחרות.
ישראל כץ: וכך, אני חושב שכל אחת מהרפורמות, וננסה לקבל כל הערה עד הגבולות שבהם אנחנו צריכים לבצע את הדברים.
ישראל כץ: אני מתכונן לפעול בדרך הזאת בלי השיקול הפוליטי הצר, ואני שמח שהמגמה וההיענות מנגד הן גם כאלה, ואני פונה ומבקש – הרי החוק הזה הוא בוועדת הכלכלה עכשיו – ויבואו השדלנים, ובסדר, הם מתפרנסים מזה, אבל אנחנו חייבים.
ישראל כץ: כל אחד יעיר את ההערות ויבחן, הרי אין כאן אוטומטים, אבל מתוך הנחה שהדברים אכן נראים נכון, חייבים להעביר את הדברים.
ישראל כץ: יש כאן כמה תחומים, שעל חלק המשרד הזה ממונה.
ישראל כץ: חייבים לעשות את הדברים האלה, ואני מודה לכם מראש על הדברים.
יעקב ליצמן: אפשר משפט?
ניסן סלומינסקי: לא לא, אנחנו בפיגור.
ניסן סלומינסקי: אנחנו רוצים להודות לאנשי המשרד, למנכ"ל, ובעיקר לשר, ולהגיד לך שוב – לא כל שר ולא כל משרד זוכה למה שאתם זכיתם פה, ואני רואה שגם הציבור יודע להעריך את זה, אז אנחנו רק מאחלים לך שתמשיך בדרך הזאת ותעלה מעלה-מעלה, ואנחנו נהיה תמיד לימינך.
ניסן סלומינסקי: רבותי, הסעיף הבא על סדר היום הוא צו תעריף המכס ומס קנייה על טובין (תיקון מס' 13), התשע"ג-2013 – העלאת מס קנייה על סיגריות, טבק לסיגריות, סיגרים וסיגרלות.
ראובן ריבלין: תן למי שמתנגד לדבר, תקרא את הצו ונאשר.
ניסן סלומינסקי: לפי מה שרובי ריבלין אומר, מי יודע, אולי נוכל להמשיך עוד היום את הדיון הקודם.
ניסן סלומינסקי: מי יסביר את הצו?
<ערן יעקב: נעשה את זה בקצרה.
<ערן יעקב: במסגרת ההיערכות לתקציב 2013-2014 נכנס לתוקף כבר צו העלאת מחירי הסיגריות מ-8 במאי, לאחר ששר האוצר חתם עליו ב-7 במאי.
יצחק כהן: תגיד שזה גם על אלכוהול.
יצחק כהן: שר האוצר יכול היה לבטל את ההעלאה של האגרה על אלכוהול?
יצחק כהן: תגיד לי.
ניסן סלומינסקי: תקבל רשות דיבור אם תרצה.
יצחק כהן: שטייניץ העלה את מחיר האלכוהול?
יצחק כהן: זה שקר.
יצחק כהן: שר האוצר הנוכחי יכול היה לבטל את זה.
עפר שלח: בסדר, העראק עליי...
<ערן יעקב: המשמעות של ההעלאה הזאת, היא חלה על סיגריות, סיגרלות, טבק לסיגריות וסיגרים.
<ערן יעקב: אנחנו מעלים לגבי כל הקבוצה הזאת את המסים בשיעורים שונים, כל אחד בהתאם לייעוד.
ניסן סלומינסקי: מה השיעורים?
ניסן סלומינסקי: תפרט אותם.
<ערן יעקב: בסיגריות אנחנו עולים משיעור של 278.6%, פלוס 5.57 שקל לחפיסה, אך לא פחות מ-12.17 שקל לחפיסה, אנחנו מעלים ל-270%, שזה הורדה באחוזים, פלוס 7.83 שקל לחפיסה, אך לא פחות מ-15 שקל לחפיסה.
<ערן יעקב: בסיגרים אנחנו עולים ממס של 75% ל-90%, אנחנו מעלים מ-59.85 שקלים, אך לא פחות מ-71 שקלים לקילוגרם.
<ערן יעקב: בסיגרלות, אנחנו עולים מ-75%, אך לא פחות מ-12.17 שקל לחפיסה של 20 סיגרלות, ל-90%, אך לא פחות מ-15 שקלים לחפיסה.
<ערן יעקב: ובטבק לגלגול אנחנו מעלים מ-290 שקל לקילוגרם ל-450 שקל לקילוגרם.
<ערן יעקב: הסיבה כמובן מובנת – מדובר בהכנסות, מדובר ב-800 מיליון שקלים הכנסות, זה המשמעות של ההעלאה הזאת, שהיא כבר בתוקף למעשה וששר האוצר חתם עליה.
ניסן סלומינסקי: האם מישהו רוצה להתייחס לזה?
ניסן סלומינסקי: אם לא, אעלה את זה להצבעה.
יצחק כהן: אני רוצה התייעצות סיעתית.
ראובן ריבלין: תן לו 5 דקות.
יצחק כהן: ואחרי זה רביזיה.
יצחק כהן: למה שר האוצר משקר?
בועז טופורובסקי: אני מנסה להבין, זה בעצם הפיכה לקבוע של המצב הזמני?
ניסן סלומינסקי: אני לא מבין, חבר הכנסת כהן, בגלל שיש לך מלחמה עם שר האוצר?
ניסן סלומינסקי: למה אתה סתם מעכב?
ניסן סלומינסקי: חבר'ה שבאים מאילת בגלל זה יצטרכו לבוא עוד פעם.
יצחק כהן: אין לי מלחמה עם שר האוצר.
יצחק כהן: לשר האוצר יש מלחמה איתי.
בועז טופורובסקי: המלאי ממוסה ב-10%?
<ערן יעקב: כן, לגבי מלאי דיברנו על 10% עמלה עם קמעונאים, מעל 10,000 שקל למלאי.
<ערן יעקב: מלאי שקיים אצל קמעונאים, על מנת לא לייצר רווחים עודפים אצל אותם קמעונאים אז יש צו שמכיל העלאה של המס גם על מלאי שנמצא אצל הקמעונאים, 10% מס על המלאי.
יצחק כהן: ששר האוצר יתנצל.
יצחק כהן: שיגיד: אני שקרן, אני מתנצל.
ניסן סלומינסקי: אבל מה זה קשור אלינו?
ניסן סלומינסקי: אלה חבר'ה שבאו מאילת במיוחד.
<ערן יעקב: נניח שאני רשת שיווק ויש לי מלאי של כמויות סיגריות עצומות שעוד לא מכרתי – מטילים גם עליו מס, כי אחרת הוא ימכור את זה במחיר הגבוה.
<ערן יעקב: אנחנו לא מייצרים רווחים קמעונאיים.
<ערן יעקב: זה אמור ללכת למדינה.
בועז טופורובסקי: אבל אלה שיש להם מלאי מותר להם כבר למכור.
ניסן סלומינסקי: חבר הכנסת יצחק כהן ויתר על ההתייעצות הסיעתית.
יצחק כהן: ויתרתי תחת מחאה, ששר האוצר יתנצל בפני שטייניץ ויאמר שהוא יכול היה לבטל את ההעלאה.
יצחק כהן: לא להאשים את שטייניץ.
ניסן סלומינסקי: רבותי, מי בעד אישור הצו?
ראובן ריבלין: יתחילו לעשן הרבה יותר, כי אנשים כל-כך יתעצבנו שהעלו מסים שיהיו מוכרחים לעשן...
ניסן סלומינסקי: ישנן שתי נקודות מרכזיות בהם אנחנו רוצים לדון פרט לנושא של התקשורת.
ניסן סלומינסקי: נושא אחד עוסק בשאלה האם ההפרדה שאנחנו רוצים לעשות, ניהול החסמים, במובן של 40 מיליארד ו-60 מיליארד או מהשקל הראשון?
ניסן סלומינסקי: אם זה מהשקל הראשון אז זה מהשקל הראשון.
ניסן סלומינסקי: אם לא, אז האם הערכים של 40 מיליארד ו-60 מיליארד יישארו, או, קצת ישתנו?
ניסן סלומינסקי: שאלה נוספת: האם יש חריגים?
ניסן סלומינסקי: ראינו אתמול שיכול להיות שיהיו כמה חריגים שנרצה להחריג.
ניסן סלומינסקי: כמובן שהדברים משולבים אחד בשני אבל הנושא השני שעלה לדיון זה הנושא של בעלי שליטה או מבוזר?
ניסן סלומינסקי: כלומר, בעלי השליטה או המנהלים?
ניסן סלומינסקי: מה היתרון של זה מול זה, כאשר בהכרח יש גם קשר בין הדברים?
ניסן סלומינסקי: לדוגמה, אם ההפרדה תהיה מהשקל הראשון, אז כמעט בלתי אפשרי יהיה למצוא לכל-כך הרבה חברות או גופים יותר גדולים מחברות, שייכנסו לשוק ולא יהיה מי שיקנה אותם כבעל שליטה, ואז יכול להיות נושא של מנהלים.
ניסן סלומינסקי: אמרנו שנדון בנושא הזה כי יש לו השלכות.
ניסן סלומינסקי: נמצא איתנו דודו זקן, המפקח על הבנקים, שמלווה אותנו.
ניסן סלומינסקי: אני מבין שתוכל ללוות אותנו רק היום ואתה עוזב אותנו לשבוע.
ניסן סלומינסקי: מאחר ודודו נמצא איתנו רק היום, אני אתחיל דווקא בנושא השני כי אתה חשוב לנושא הזה ונרצה לשמוע אותך.
ניסן סלומינסקי: אתה כבר נחשפת להתלבטות שלנו.
ניסן סלומינסקי: שמענו ממך ביושר, שעל פניו אתה לא שולל בעלי שליטה ולא מנהלים.
ניסן סלומינסקי: יכול להיות שהמעבר צריך להיות עדין יותר ואתה תסביר את הדברים.
ניסן סלומינסקי: הייתי רוצה שתסביר את הפלוסים של זה ואת המינוסים של זה וגם הפוך.
ניסן סלומינסקי: שמענו שאמרת שלמרות שבישראל עד היום, בגלל גודל המשק, יש בעלי שליטה.
ניסן סלומינסקי: החוק עצמו מציע אופציות של מנהלים.
ניסן סלומינסקי: אם ימכרו בנק ולא יהיה בעל שליטה, אז יכול להיות שזה יהיה מנהלים או חברות אחרים.
ניסן סלומינסקי: תסביר לנו על זה ועל זה, עם הפלוסים והמינוסים שבכל דבר.
ניסן סלומינסקי: אחר-כך ננסה להתגלגל עם עצמנו.
<דוד זקן: כפי שאמרנו בדיון הקודם, אנחנו, לפחות, לא מאמינים בוואקום בשליטה.
<דוד זקן: כלומר, בכל נקודת זמן יש מישהו ששולט וצריך לזהות אותו לראות שהוא לא מנצל לרעה את הבנק.
<דוד זקן: יכול להיות שהשולט יהיה מישהו שקיבל היתר שליטה מנגיד בנק ישראל, אבל עוד יותר מטריד אותנו אם יש מישהו שמפעיל שליטה והוא לא קיבל היתר שליטה מנגיד בנק ישראל.
יצחק כהן: איך זה יכול להיות?
<דוד זקן: זה יכול להיות, למשל, מישהו שהוא מתחת לרף שנקבע בחוק.
<דוד זקן: הוא מפעיל שליטה לא באופן פורמאלי.
<דוד זקן: זה יכול להיות מנהל וזה גם יכול להיות אחר.
<דוד זקן: כל אחד יכול להפעיל את - - -
יצחק כהן: יש היום דברים כאלה?
מיקי רוזנטל: בנק לאומי הוא בנק ללא שליטה.
ניסן סלומינסקי: לא היית.
ניסן סלומינסקי: היה קטע מאוד חשוב עם הנגיד שדיבר על זה מיוזמתו.
ניסן סלומינסקי: לבנק לאומי יש בעל שליטה קטן שנקרא מדינת ישראל.
ניסן סלומינסקי: הוא אמר את זה בציניות.
ניסן סלומינסקי: בוודאי שיש בעל שליטה, זה לא נקרא מנהל מהבחינה הזאת.
<דוד זקן: אני אתן דוגמה מבנק שאין לו גרעין שליטה, למשל, בנק לאומי.
<דוד זקן: זאת דוגמה שמצביעה על-כך שעוד אין לנו מספיק ניסיון.
<דוד זקן: יש חקיקה שמסדירה את הליך בחירת הדירקטורים.
<דוד זקן: בחירת הדירקטורים זה דבר חשוב מאין כמוהו כי הוא הסממן הכי בולט לשליטה, לצורך העניין.
<דוד זקן: יש מנגנון.
<דוד זקן: יש ועדה שמציעה דירקטורים, היא מציעה כמות יותר גדולה ממספר הדירקטורים הפנויים וגם כל מי שמחזיק מעל 2.5% יש לו אפשרות למנות דירקטור אחד.
<דוד זקן: כל עוד הוא מקבל רק דירקטור אחד, אנחנו הגבלנו את הדבר הזה.
<דוד זקן: כמובן שאסור לתאם הצבעות, כי לפי החוק אסור לתאם הצבעות.
<דוד זקן: אתם שואלים האם אנחנו בטוחים שאין גורמים שיכולים להפעיל שליטה מבלי לקבל היתר שליטה מבנק ישראל?
<דוד זקן: התשובה היא: לא תמיד.
<דוד זקן: כלומר, אנחנו לא תמיד יכולים להיות בביטחון מלא שאין איזה סוג של הפעלת שליטה.
<דוד זקן: כשאני אומר הפעלת שליטה, זאת הפעלת שליטה דה פקטו.
<דוד זקן: זאת יכולה להיות אפילו השפעה מהותית על בחירת הדירקטורים.
<דוד זקן: אנחנו מתכוונים למחזיקים שהם מחזיקים – בבנק לאומי, מי שמחזיק מעל 2.5% זאת אחזקה משמעותית.
<דוד זקן: לבנק היא אולי פחות מהותית אבל היא אחזקה משמעותית, מדובר בהרבה כסף.
<דוד זקן: לפעמים גם לפעמים מחזיקים כאלה הם גם לווים של הבנק ובהקשרים אחרים עם הבנק.
<דוד זקן: לכן, אני חושב שעשינו הרבה צעדים בחוק כדי לצמצם את אותה השפעה של גורמים שמחזיקים מעל 2.5%.
<דוד זקן: לצערי, לא הצלחנו עד הסוף.
<דוד זקן: כלומר, עדיין אותה ועדה שמציעה דירקטורים, היא מציעה כמות מאוד גדולה יחסית לכמות הדירקטורים הפנויה, כך שהכוח עובר מהוועדה – אני רוצה להזכיר, אנחנו מדברים על ועדה ציבורית שבראשה עומדת השופטת בדימוס פרוקצ'ה.
<דוד זקן: חברים בה דרור שטרום וחבר הכנסת לשעבר חיים אורון.
<דוד זקן: לוועדה הזאת יהיו עוד שני דח"צים מהבנק שבו היא תציע לגביו דירקטורים.
<דוד זקן: לוועדה יש סדרי עבודה שיפורסמו.
<דוד זקן: אני חושב שכבר עכשיו הם מפורסמים.
<דוד זקן: הם יפורסמו באתר בנק ישראל.
<דוד זקן: הכול יהיה בשקיפות מלאה, היא תעבוד לפי הנהלים.
<דוד זקן: אם שואלים אותנו האם אנחנו סומכים על עבודת הוועדה?
<דוד זקן: אני מזכיר שהוועדה היא לא ועדה שממנה.
<דוד זקן: אין לה שום זכות להצביע באסיפה כללית, היא לא יכולה להרים קול אחד באסיפה כללית, אבל היא כן מציעה.
<דוד זקן: האם אנחנו מאמינים בעבודת הוועדה או סומכים על עבודת הוועדה?
<דוד זקן: התשובה היא כן באופן מוחלט.
<דוד זקן: אני מדגיש, שזאת תהיה הפעם הראשונה, היא עוד לא היתה.
<דוד זקן: באסיפה הקרובה של בנק לאומי, זאת תהיה הפעם הראשונה שהוועדה בראשות השופטת פרוקצ'ה תעשה את הליך ההצעה של הדירקטורים.
ראובן ריבלין: שמעתי לפני רגע הערה שבקליטה מאוחרת - - -
מיקי רוזנטל: שאל חבר הכנסת כהן אם יש מקרים ואמרת שכן.
ראובן ריבלין: אני אחזור על השאלה.
ראובן ריבלין: 2.5% מקנה סמכות להציע דירקטור.
<דוד זקן: רק להציע, המינוי הוא בידי האסיפה הכללית.
ראובן ריבלין: האם אנחנו לא יכולים למנוע דבר כזה אם וכאשר.
ראובן ריבלין: או לבוא ולומר שכל מי שיש לו כבעל מניות בחברה מ-2.5% ומבקש למנות מנהל בבנק, הוא לא יוכל ללוות מהבנק.
<דוד זקן: אני יכול להגיד לכם שהאנשים האלה ייחשבו אנשים קשורים וכל הפרוצדורה של אנשים קשורים תחול על אותם אנשים שישתמשו בזכות ההצעה שלהם.
<דוד זקן: כלומר, זה בטיפול.
ראובן ריבלין: אנחנו שואלים הרבה יותר פשוטה.
ראובן ריבלין: האם יש מבחינה עובדתית מישהו בהנהלת בנקים, שבדרך כזאת או אחרת קיבלו הלוואה מאותו בנק?
<דוד זקן: מהאנשים שמחזיקים מעל 2.5%?
<דוד זקן: אני יכול להגיד לך גם את השמות שלהם.
<דוד זקן: אין בעיה.
ראובן ריבלין: אני מנהל בדירקטוריון של בנק ורוזנטל הוא בעל מניות ב-2.5% שמינה את אחיו להיות דירקטור וההצעה התקבלה.
ראובן ריבלין: בא רוזנטל אלי, כיו"ר הבנק, ורוצה הלוואה.
ראובן ריבלין: אני יודע שהוא יכול להשפיע על החלטות ההנהלה.
ראובן ריבלין: אני אתן לו את ההלוואה.
ראובן ריבלין: אחר-כך מתברר שרוזנטל מתקשה להחזיר את ההלוואה.
<דוד זקן: האם מחזיקי מניות בבנק ללא גרעין שליטה מעל 2.5%, יש להם אשראי באותו בנק?
<דוד זקן: האם יחולו מגבלות על האשראי הזה?
<דוד זקן: השאלה היא יותר רחבה ממתן אשראי.
<דוד זקן: החשש שלנו משליטה זה לא רק מתן אשראי לגוף.
<דוד זקן: דיברו פה בוועדה על מתן אשראי, על מניעת אשראי לגוף אחר.
<דוד זקן: לנו יש חשש מאוד גדול שמנצלים את הבנק לרעה.
<דוד זקן: זה יכול להיות מחר בנושא אשראי ומחרתיים בנושאים אחרים.
ראובן ריבלין: שלח לחמך.
מיקי רוזנטל: לבנק לאומי יש אחזקה בחברה לישראל ולחברה לישראל יש מתחרים.
ניסן סלומינסקי: בואו נעשה את זה יותר מסודר.
ניסן סלומינסקי: אמנם אנחנו בפורום אינטימי אבל אני רוצה שדודו יסביר ואחר-כך נשאל.
<דוד זקן: איפה אנחנו חוששים?
<דוד זקן: אנחנו חוששים יותר שיש פער בין האינטרס ההוני לבין היכולת של השליטה.
<דוד זקן: אגב, זה בדיוק אותו קו שהנחה את ועדת הריכוזיות בנושא של פירוק הפירמידות.
<דוד זקן: זה בדיוק אותו נושא, שיהיה תיעול לנושאים אחרים שהם לא משרתים את הגוף הפיננסי, את הבנק או את ההון שלו.
<דוד זקן: יש גם חסרונות בגרעין שליטה אבל קודם, היתרונות שיש בגרעין שליטה, שיש קשר בין האינטרס ההוני לשליטה.
<דוד זקן: זה יכול לבוא לידי ביטוי בפיקוח על מנהלים.
<דוד זקן: אגב, בפיקוח על שכר של מנהלים ותגמול של מנהלים.
<דוד זקן: היום הוצאנו טיוטה של הוראה שמדברת על תגמול של מנהלים במערכת הבנקאית, דברים שאנחנו עוסקים בהם ורוצים לראות שגם המנהלים, גם בעלי השליטה, לא לוקחים את הבנק למקומות מסוכנים.
<דוד זקן: אותו בעל שליטה עובר איזה הליך.
<דוד זקן: אנחנו יודעים מי הוא, אנחנו מזהים אותו.
<דוד זקן: אנחנו יודעים לזהות את השליטה.
<דוד זקן: הוא הליך של בדיקת נאותות.
<דוד זקן: אני אחרוג ואעיד על עצמנו, כי הרבה מעידים על בנק ישראל.
<דוד זקן: ההליך הזה לא קל, לא פשוט ובעבר הרתיע אנשים מלהיכנס להליך הזה, כי חששו לחשוף את כל הדברים בפנינו בבנק ישראל.
אראל מרגלית: איזה דברים הם חששו לחשוף?
<דוד זקן: אנשים שעובדים בדיקת נאותות צריכים לעמוד בשני מבחנים: אחד, חוסן פיננסי והשני זה אינטגריטי עסקי וכללי.
<דוד זקן: הדברים האלה אנחנו בודקים.
<דוד זקן: לא הרבה אנשים אוהבים לחשוף את כל עסקיהם.
יצחק כהן: כולל חברות פרטיות, כולל הכול.
<דוד זקן: כולל חברות פרטיות.
<דוד זקן: הוזכר בדיון הקודם שם של קרן שרצתה לקנות בנק.
<דוד זקן: גם שם התהליך לא נגמר כי לא נחשפו כל הדברים.
יצחק כהן: אני חושב שכל הרגולטורים צריכים לאמץ את כל הכללים של בנק ישראל.
יצחק כהן: כולם צריכים ללכת ולחפור עד הסוף.
ראובן ריבלין: זאת רגולאציה.
<דוד זקן: יש עוד עניין.
<דוד זקן: בעל עניין מביא איתו גם דברים חיוביים ולא רק שליליים.
<דוד זקן: צריך לקחת את זה בחשבון.
<דוד זקן: עלתה פה דוגמה של נציגים של בנק שדיברו שעליהם חל החוק, הם מביאים דברים חיוביים.
<דוד זקן: אפשר לראות את זה.
<דוד זקן: כרגולאטור אני מעיד שאנחנו רואים דברים חיוביים.