GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ניסן סלומינסקי: תודה רבה לשר ולמנכ"ל ואני אתן לחבריי.
ניסן סלומינסקי: אנחנו ניתן לכולם לדבר ואתם תרשמו את השאלות, כל אחד לפי - - -
ראובן ריבלין: זה מאוד מסוכן מה שהשר אומר, כי זה מחייב את כל שרי הממשלה, אתה יכול לגרום למהפכה פה.
ניסן סלומינסקי: גם את חברי הכנסת, לא רק שרי הממשלה.
ניסן סלומינסקי: אתה רוצה להיות שר?
ניסן סלומינסקי: תעשה את זה עוד כשאתה חבר כנסת.
ניסן סלומינסקי: שני נושאים שאני רק אגיד, שאני לא אדבר עליהם, אלא אם כן חבריי בסוף לא ידברו עליהם, אחד זה פער התיווך והשני זה שנת השמיטה.
ניסן סלומינסקי: אם חבריי לא ידברו על הנושאים האלה אני בסוף אדבר.
ניסן סלומינסקי: כך אני נותן לחבריי, הראשון ליצמן, רב יעקב.
יעקב ליצמן: על השמיטה אני אשאיר לך באמת - - -
עפו אגבאריה: אני בטוח לא אדבר על שמיטה.
יצחק כהן: אתם הפתרון, אתם לא הבעיה.
יעקב ליצמן: העובדה שבהסכם הקואליציוני מופיע סעיף על שמיטה, סימן שהבית היהודי הבטיח לערבים פעמיים בשבע שנים שמיטה, לא פעם אחת.
יעקב ליצמן: אבל אני אעזוב את השמיטה, אני רוצה לדבר על מה שבעיקר מעיק על האזרחים.
יעקב ליצמן: אני חושב שהצגת דברים גדולים, אני חושב שמחקר זה הפתרון, אני אמרתי את זה גם בבריאות ואני חושב שגם אצלכם זה נכון לעשות, לצערי המדינה לא משקיעה מספיק במחקר.
יעקב ליצמן: מה שמפריע לי זה הפער ואני רוצה להרחיב על זה וזה בעיקר מה שהאזרחים מפריע להם.
יעקב ליצמן: לפי ה-מ.מ.מ (מרכז המחקר והמידע של הכנסת) אנחנו רואים שחמש שנים, מ-2005 עד 2011, הפירות עלו ב-27%.
יעקב ליצמן: אני מניח, לא בדקתי, אני מבקש שמישהו מה-מ.מ.מ, אם הוא נמצא, אם הוא יודע להגיד לי, מ-2011, שנה, שנה וחצי, אם מישהו יודע כמה עלו הפירות, לדעתי הרבה יותר יחסית מאשר מופיע כאן בחמש השנים.
יעקב ליצמן: זאת אומרת זו בעצם השתוללות.
יעקב ליצמן: מה שעולה ב-25% ריאלי, לפי ה-מ.מ.מ זה מצריך פיקוח, אין מילה אחרת.
יעקב ליצמן: אנחנו חייבים לעשות על הפירות האלה שעלו ריאלית 25%, והירקות זה פחות אמנם, שם זה 14.5%, זה סכום גדול מאוד, ולדעתי משרד החקלאות לא עושה מספיק בדברים האלה.
יעקב ליצמן: צריכים, כפי שאנחנו יודעים לעשות קוטג' וגבינה בפיקוח, חייבים לעשות את הפירות בפיקוח.
יעקב ליצמן: הפער, ואנחנו יודעים את זה, אני לא יודע אם הממשלה אשמה, לא יודע אם המתווכים, הסוחרים, לא יודע, אני יודע דבר אחד, שאם ענבים צריכים לעלות 20 שקל לקילו או משהו כזה, גם האבטיח, אני זוכר את המחירים, אלה לא מחירים שצריכים להיות, זה די גבוה וזה מוסיף למדד, זה מוסיף לאינפלציה, זה מוסיף לעוני, כי אי אפשר בלי פירות וירקות, זה הלחם, זה הבסיס של כל הדברים.
יעקב ליצמן: כמובן בחלב יש חלקי, אז אני לא רוצה לנגוע בזה כל כך.
יעקב ליצמן: ניצול המשרד – לפי ה-מ.מ.מ לא ניצלתם את תקציב המשרד במלואו והחלק שכן ניצלתם, עשיתם חלק כמחויבים אבל נשארו כמה אחוזים שלא מחויבים.
יעקב ליצמן: זאת אומרת הפסדתם את הכסף הזה.
יאיר שמיר: מה זאת אומרת?
<רמי כהן: שלא עשינו שימוש בכל תקציב 2012.
ניסן סלומינסקי: זה לא אתם, זה הקודמים לכם.
<רמי כהן: הנתון לא מדויק, אנחנו מיצינו את התקציב.
ניסן סלומינסקי: אוקיי, יהיו תשובות.
ניסן סלומינסקי: בגלל זה יש שאלות ויהיו תשובות.
יעקב ליצמן: תצטרכי להתמודד מול ה-מ.מ.מ.
יעקב ליצמן: יש לי נתונים לפניי.
<רמי כהן: היה ניצול של 97.2%.
יעקב ליצמן: זה כולל המחויבים.
יעקב ליצמן: זאת אומרת שקרוב ל-3% הפסדת.
יעקב ליצמן: אתה יודע מה זה 3% מתקציבך?
יעקב ליצמן: היית נותן את זה לקיצוץ, זה הקיצוץ, תן להם את הקיצוץ הזה 3%, כי הם לקחו את זה בין כך.
<רמי כהן: אדוני צודק.
יאיר שמיר: תסמוך עלינו שלא יישאר.
עפר שלח: כמה שאלות.
עפר שלח: עובדתית אתה אמרת 100 מיליון למחקר.
עפר שלח: בספר הכחול שאנחנו קיבלנו - - -
יאיר שמיר: זה לא כולל שכר, זה נטו.
עפר שלח: אז בכלל אני לא מבין.
עפר שלח: כי מינהל המחקר החקלאי, אם זה מה שנקרא היחידה ש - - -
יאיר שמיר: זה חלק מזה.
יאיר שמיר: מינהל המחקר החקלאי זה 66% מהתקציב של המדען הראשי שלנו, שמוציא עוד 35% לגופים שהם לא המינהל שלנו ויש חוץ מזה עוד את המשכורות של החוקרים שהם נכנסים לסעיף משכורת ולא לסעיף הוצאה.
יאיר שמיר: זה הוצאה נטו של המינהל החקלאי.
עפר שלח: הבנתי, זאת אומרת ה-300 מיליון הם 213 מיליון הוצאה ועוד 92 הוצאה מותנית הכנסה, 200 מזה הולך לשכר ו-100 הולך למחקר?
<רמי כהן: בערך, כן, בהחלט.
עפר שלח: אחת, לפי הנתונים של ה-מ.מ.מ יש ירידה דו ספרתית באחוזים, של בערך 15%, במועסקים השונים הישראלים, לא הזרים ולא פלסטינים.
עפר שלח: האם יש לכם מחקר הערכה שאומרת לאן זה הולך?
עפר שלח: לכמה חקלאים אנחנו הולכים?
עפר שלח: אם אנחנו ירדנו ב-15% מ-2005 - - -
ראובן ריבלין: בגלל דור המשך בעיקר.
עפר שלח: הדבר השני זה סעיף שאם אני קורא נכון את ספר התקציב שקיבלנו, הוא כבר לא אצלכם, אבל אני מבקש להבין אותו דרככם, וזה הנושא של החטיבה להתיישבות, שהייתה בשנה שעברה, לפי המסמך של ה-מ.מ.מ, סעיף הביצוע הכי גדול של המשרד.
<רמי כהן: היא לא הייתה אצלנו גם בשנה שעברה.
<רמי כהן: האמירה שכתובה שם היא לא נכונה.
עפר שלח: גם בספר הכחול זה מופיע אצלכם.
<רמי כהן: זו אמירה לא מדויקת, היא הייתה גם בשנה שעברה במשרד ראש הממשלה.
עפר שלח: מופיעה אצלכם ירידה של 48 מיליון משנה שעברה, מהמעבר לראש הממשלה.
עפר שלח: אין כסף שעובר ל - - -
<רמי כהן: החטיבה להתיישבות לא הייתה על תקציב משרד החקלאות בשנת 2012.
עפר שלח: אוקיי, אז או שמישהו לא יודע לכתוב או שאני לא יודע לקרוא.
יאיר שמיר: לא, אבל השתמשנו בה כקבלן ביצוע.
<רמי כהן: אנחנו משתמשים בה כקבלן ביצוע והיא קבלן ביצוע טוב מאוד.
יאיר שמיר: בתחרות מול קבלנים אחרים.
<רמי כהן: היא קבלן ביצוע טוב.
<רמי כהן: למשל שיקום תשתיות, שנעשה על בסיס 100 מיליון שקל שהממשלה נתנה בשנה שעברה - - -
יצחק וקנין: היא מחקה את הסעיף הזה לגמרי.
<רמי כהן: בשנה הקרובה, 2014-2013, היא מחקה, אבל התקציב הזה נוצל מצד אחד למיונים ומצד שני לשיקום של תשתיות בפועל, והחטיבה להתיישבות עשתה פה עבודה יפה מאוד, היא ומועצות אזוריות.
<רמי כהן: הייתה חלקה ביניהם בביצוע.
עפר שלח: אני לא רוצה להיכנס למשהו שאתה אומר שהוא לא היה אצלכם, למרות ה - - -
יאיר שמיר: עפר, זה לא אצלנו.
עפר שלח: זה שהוא לא אצלכם השנה אני מבין - - -
יאיר שמיר: לא, גם בשנה שעברה.
עפר שלח: אני רוצה להבין איך זה עובד.
עפר שלח: כשכתוב פה, למשל במסמך של ה-מ.מ.מ., זה די מקביל גם למה שיש בספר הכחול, על משהו שתוקצב מקורית ב-78 מיליון ובביצוע היה 320 - - -
יאיר שמיר: לא יודע על מה אתה מדבר, אין לי את התשובה.
<רמי כהן: אנחנו מוכנים לבדוק את זה.
<רמי כהן: למרות שזה לא היה באחריותנו נבדוק.
ניסן סלומינסקי: כשראש הממשלה יופיע לדבר על המשרד שלו, אז - - -
עפר שלח: התחושה שלי היא שעובר פה הרבה כסף בתנועה.
עפר שלח: אגב, זה מופיע - - -
ראובן ריבלין: השאלה היא נכונה, אבל לא אליהם.
עפר שלח: בסדר, רציתי לדעת אם אתם יודעים לספר לי על זה.
עפר שלח: אז אתם לא יודעים, הכול בסדר.
<מעין נשר: רק לפי החלטת הממשלה, האחריות על הפיקוח על החטיבה לא נמצאת במשרד החקלאות כבר מסוף 2011.
עפר שלח: בסדר, זה פשוט מופיע בספר הכחול, גם יש מספרים של 2012.
ניסן סלומינסקי: אלעזר ואחריו חמד.
אלעזר שטרן: גם אני, גם נהניתי וגם אני מסכים עם הקווים שהוצגו פה.
אלעזר שטרן: דרך אגב, בחזון אני מבין שהיצוא כלול בתוך הראייה הכוללת וארוכת הטווח.
יאיר שמיר: אני רוצה שפרנסה תהיה פרנסה.
יאיר שמיר: כמו היי טק, ב-87' או ב-88' כשהוקמה, התחלנו לדבר על קרן יוזמה, היו אולי עשר חברות בתעשיית ההיי טק בישראל, אבל מה עשינו?
יאיר שמיר: אתה יכול פה ענף שלם ליצוא חקלאי, אין שום סיבה בעולם שזה לא יקרה.
אלעזר שטרן: אוקיי, אני גם חושב שבגלל זה גם ההשקעה במחקר היא מאוד נכונה.
אלעזר שטרן: יש לי שאלה שאולי אני לא מבין בה והיא בטוח לא פופולארית, אני מעריך.
זבולון כלפה: עדיף לא לשאול.
אלעזר שטרן: אני אשאל.
זבולון כלפה: עדיף לא.
אלעזר שטרן: כדאי שכן, זבולון.
אלעזר שטרן: אנחנו לא באנו להיות פה פופולאריים במקום הזה.
אלעזר שטרן: אני מדבר ברצינות.
עפר שלח: לא באנו להיות פופולאריים ואנחנו מצליחים בזה.
אלעזר שטרן: אני מתכוון ברצינות.
אלעזר שטרן: אתמול היה דיון על התקציב של הרשויות המקומיות, על הערים, על ה-15 או 57, לא משנה איך, והייתה פה השתה של חלק מהמיסים, או חיסכון ממיסים, מהחזקים על החלשים.
ראובן ריבלין: כי החזקים מקבלים בחזרה מהאזרחים שלהם.
אלעזר שטרן: אני אומר את האמת, זה קצת עשה לי רגשות על הטרקטור, אבל אני מסתכל על כל הרווחים של חלק מהחקלאים, אני לא מדבר בערבה ואני לא מדבר בפריפריה, מהכספים של המגרשים שהמדינה העמידה לרשותם לצרכי עיסוק בחקלאות ולא מתעסקים בחקלאות.
אלעזר שטרן: אני הולך מהשטחים הגדולים שהופכים להיות שטחי מסחר וסוגים של תעשייה שהמרחק בינם לבין החקלאות הוא רחוק מאוד, כמו לדוגמה מהסולריים והלאה, ועד הבן הממשיך.
אלעזר שטרן: האם יש סוג של התקזזות על הדברים האלה?
אלעזר שטרן: זאת אומרת כשאני מסתכל על מגרשים במושבים, שמסביב לשרון, לתל אביב, בצפון, לא משנה איפה, אני מסתכל כתוצאה מהמקום שהמדינה נתנה להתיישבות/חקלאות.
אלעזר שטרן: אם אנשים עשו כסף ועזבו את החקלאות והכול בסדר, אז אל"ף, אני שואל האם יש פה גם מקום להסתכלות כזאת, לא בדיוק של ערבות הדדית אבל סוג של הסתכלות כזאת?
אלעזר שטרן: ובי"ת, האם כשבאים לדבר על הטרקטור מדברים גם על המגרשים של הבנים הממשיכים, של מה שעשו איתם?
אלעזר שטרן: אני לא מדבר על הצרות המשפחתיות שהם גורמים ועל הבעיות שהם עושים שם, אלא רק בהיבט הכלכלי, ושם אני חושב שיש הרבה יותר כסף מכל התקציבים שהוצגו כאן.
יאיר שמיר: אדמה לנדל"ן?
יאיר שמיר: למה אתה מתכוון?
יאיר שמיר: אני רוצה להבין מה הוא אמר.
יאיר שמיר: הוא אמר שיש המון כסף, אני רוצה לדעת איפה, 'שרשה לה כסף'.
אלעזר שטרן: אני אגיד.
אלעזר שטרן: אני חושב שמגרש של בן ממשיך ב-150 יישובים שאני יכול לתת את השמות, אתם לא צריכים אותי, זה שווה מאות מיליוני שקלים.
אלעזר שטרן: נתנו את זה כשחשבנו שאף אחד לא רוצה להישאר בחקלאות ואולי צריך את הבן הפחות מוצלח שיישאר בבית.
אלעזר שטרן: השתנו הזמנים.
אלעזר שטרן: אותה חקלאות השתנתה, אז תגידו, היום לא צריך את הבן ליד הבית, בגלל שצריך טרקטור שעולה כסף, זה מה שנאמר פה, או צריך לשים במחקר, אבל הכסף הזה התקבל מתוך הסתכלות מסוימת של חקלאות.
אלעזר שטרן: אז אי אפשר שניקח חצי מההסתכלות ונגיד עכשיו החקלאות יותר יקרה אז צריכים יותר אמצעים ולא נזכור שאותם אמצעים שהועמדו היום הם מומרים לכסף, אני מדבר מהבן הממשיך עד מרכזי קניות.
אלעזר שטרן: תסתכלו על כל הדברים האלה, והאם אין פה מקום למשרד החקלאות מול המינהל, או לא משנה מול מי, על מקורות שבאמת ראוי שיבואו למקומות הנכונים בשביל להגשים אפילו את החזון הזה.
ניסן סלומינסקי: מאחר שאני רואה את השעון, וכדי שלא ניכנס למצב שאנחנו נשאל ובסוף לא יהיה זמן לשר ולמנכ"ל להשיב, אלא רק קצר ואנחנו לא רוצים, כי ב-11:30 מוזמנים ראשי השלטון המקומי, זה יום השלטון המקומי בכנסת ויש לנו דיון איתם, לכן אני מבקש שהבאים ינסו מאוד לקצר, בתמציתיות.
ניסן סלומינסקי: בהיכרותי את השר וגם את המנכ"ל, הם קולטים מהר מאוד.
ניסן סלומינסקי: אז לנסות, אני אומר, שוב, לקצר.
חמד עמאר: אדוני היושב ראש, קודם כל אני רוצה לאחל הצלחה לשר בתפקיד, פעם ראשונה שאנחנו פוגשים אותו בוועדה, למנכ"ל שנכנס לתפקיד בשבוע-שבועיים האחרונים.
חמד עמאר: שיהיה לך בהצלחה בתפקיד.
חמד עמאר: אני רואה תפיסה חדשה במשרד החקלאות, בכל הנושא של השקעה בפיתוח ומחקר, אני חושב שזה ייתן תנופה חזקה מאוד לחקלאות הישראלית.
חמד עמאר: זה מה שהבאת איתך, כבוד השר, למשרד, וזה מאוד יכול לעזור.
חמד עמאר: פערי תיווך, מה שדיברו עליו, כל הפערים של המחירים.
חמד עמאר: בשבוע האחרון בסוף השבוע במקרה ישבתי עם חקלאים ברמת הגולן, עם הדובדבנים, ושאלתי אותם 'כמה אתם מוכרים קילו לסיטונאים?' הם סיפרו לי שהם מוכרים את זה בשלושה שקלים.
חמד עמאר: בדרך חזרה ירדתי ונכנסתי לסופר ורציתי לקנות קילו דובדבנים, לבדוק.
חמד עמאר: קניתי קילו דובדבנים ב-30 שקל.
חמד עמאר: תראו את ההבדל, הבדל עצום, מרמת הגולן לקרית שמונה.
חמד עמאר: בקרית שמונה נכנסתי 30 שקל לקילו, זה המון, זה הפרש אדיר.
חמד עמאר: אני חושב שהמשרד צריך לקחת את הנושא הזה ובאמת, את ההפרש בין החקלאי שנותן את זה לסיטונאי וזה שאני הצרכן צריך לקנות, צריך ממש שיהיה משהו - - -
ראובן ריבלין: פער התיווך.
חמד עמאר: שיהיה משהו שגם החקלאי ייהנה, אם הוא מוכר את זה ב-30, שהחקלאי ימכור לו את זה ב-15 לפחות, שאנחנו נרגיש שמי שעובד שמשקיע שהוא ירוויח, לא הסיטונאי שעושה את זה באמצע וכל הפער הזה.
חמד עמאר: הנושא השני.
חמד עמאר: ישבנו שם גם בנושא התפוחים, זה משהו שאני רוצה גם לשבת.
חמד עמאר: היום החקלאים ברמת הגולן מייצאים את התפוחים לסוריה.
ראובן ריבלין: זה לא היום, זה כבר שנים רבות.
חמד עמאר: כשאני אומר היום זה בשנים האחרונות מייצאים את התפוחים לסוריה.
יאיר שמיר: זה לא שנים רבות.
חמד עמאר: זה כמה שנים, חמש שנים בדיוק מייצאים את התפוחים לסוריה.
חמד עמאר: היום אנחנו יודעים את המצב בסוריה ונראה לי שגם אם הייתה להם אפשרות לייצא את התפוחים לסוריה עדיין לא קיבלו את כל הכסף משם ולזה אנחנו לא יכולים להיכנס, אבל אני רוצה אולי יש אפשרות להתחיל לחשוב על דרך אחרת של יצוא התפוחים של החקלאים שם.
חמד עמאר: כי אם לא נמצא להם דרך אחרת הרבה תוצרת חקלאית שלהם תרד לטמיון ואנשים לא יוכלו להתקיים, כי הרבה מאוד משפחות חיות היום מחקלאות ברמת הגולן.
יאיר שמיר: ספציפית לגבי סוריה אתה שואל, או באופן - - -
חמד עמאר: הם מייצאים לסוריה, מי שקונה את התפוחים היום, הממשל בסוריה רוצה לעזור לחקלאים ברמת הגולן, הוא קונה את כל התפוחים והוא מייצא את זה למדינות המפרץ.
חמד עמאר: צריך למצוא דרך אחרת - - -
יאיר שמיר: מה זה דרך אחרת?
ראובן ריבלין: הממשל בסוריה קונה את זה על העץ באמצעות קבלנים.
עפו אגבאריה: זה ידוע, כי הוא יודע שאלה האזרחים שלו.
עפו אגבאריה: בגלל זה.
חמד עמאר: בוא נגיד שבינתיים הוא רוצה לעזור לחקלאים ברמת הגולן והוא לוקח את כל התפוחים שלהם לסוריה.
חמד עמאר: את הנקודה הזאת צריך לבדוק ,איך אנחנו יכולים לעזור להם אם הדרך נסגרת סופית.
עפו אגבאריה: זה לא חשוב, מה עם האזרחים הסורים?
חמד עמאר: הנושא של החקלאות.
חמד עמאר: פעם דיברו על המגזר הדרוזי ואמרו שכל המגזר הדרוזי מתעסק בחקלאות.
חמד עמאר: היום כמעט שאין חקלאות בכלל במגזר הדרוזי, אפילו מכסה של חלב אחד אין, לולים אין, למרות שבחוק הלולים הייתי שותף והכנסנו את הנושא של המיעוטים בתוך הלולים ועד עכשיו כמעט ולא קיבל אף אחד מכסה של לולים, ואם מישהו קיבל שם, כי שמעתי שאחד, הקשיים שמערימים עליו בשביל לקבל את המכסה זה כמעט בלתי אפשרי שהוא יקבל את המכסה.
חמד עמאר: לכן את הנושא הזה צריך גם לבדוק.
חמד עמאר: ונושא מאוד חשוב, הנושא של שמן זית, שאני חושב שנוגע לכל החקלאים בארץ ישראל.
חמד עמאר: היבוא של שמן הזית, שהוא באיכות מאוד מאוד נמוכה, שיש לנו עודפים של שמן זית היום בארץ, חקלאים שמים את זה אצלם בבית ואתם יודעים, כל שנה יש שמן זית חדש ושמן הזית הישן כבר לא שווה.
חמד עמאר: את הנושא של שמן זית, גם את הנקודה הזאת צריך לפתור.
ראובן ריבלין: דרך אגב, היום שמן זית ישראלי בלונדון הוא אחד השמנים הכי טובים שקונים.
חמד עמאר: ומה שקורה, שכאן יש לנו עודפים אדירים של שמן זית שישנם אצל החקלאים.
חמד עמאר: את שלוש הנקודות האלה, אם אנחנו יכולים לקבל תשובה.
חמד עמאר: שיהיה לכם בהצלחה במשרד.
יצחק וקנין: אדוני השר, אני אישית מאחל לך הרבה הצלחה בתפקיד שלך, גם למנכ"ל.
יצחק וקנין: אני הייתי חקלאי שמגדל בפועל במושב יערה בגליל המערבי.
יצחק וקנין: בענף ההטלה, רוב יישובי קו העימות, המושבים, הקיבוצים, מתבססים על ענף ההטלה, פטם והטלה ונשירים, שזה אחד הענפים המרכזיים.
יצחק וקנין: אחת הבעיות, אני, כמי שמלווה את החקלאות בשנים האחרונות בכנסת בכל פורום אפשרי, אני חושב שהבעיה שלנו, רבותיי, אני אומר את זה במלוא הרצינות, איפה אלעזר?
אלעזר שטרן: כאן.
יצחק וקנין: רק שתדע שאין חשש מאוד שאין דור המשך לחקלאות במדינת ישראל.
יאיר שמיר: חד משמעית.
יצחק וקנין: אני אומר את זה כמי שמגדל, כמי שחי את זה.
יצחק וקנין: אל תחשבו, זה נראה איזה אופוריה, אנחנו מבינים שחקלאות מובנת מאליה.
יצחק וקנין: רבותיי, זה שאנחנו הולכים לשוק, לבסטה בשפה שלנו, ורואים את הירקות ואת הפירות בכל הצבעים והגוונים, זה לא אומר כלום.
יצחק וקנין: החקלאי מתמודד עם בעיות קשות מאוד, יומיומיות, ואני אומר לכם, אני מכיר עשרות חקלאים שסגרו את הבסטה, שלא ממשיכים לגדל, בגלל הבעיות שחלק אנחנו משיתים עליהם.
יצחק וקנין: ואני יכול לתת דוגמה, ויכולים להגיד את זה גם נציגי משרד האוצר, שבשנה שעברה אני הייתי איתם בסיור בנושא של העובדים הזרים, ביחד עם (אבשלום) אבו וילן, סיירנו עם המנכ"ל, עם יוסי ישי בזמנו.
יצחק וקנין: נושא העובדים הזרים, אני נותן דוגמה פשוטה.
יצחק וקנין: החקלאי בונה 30 דונם חממה, הוא בונה אותה, הוא צריך שישה עובדים, עשרה עובדים, שנה אחרי כן משיתים עליו הפחתה, הוא יורד לשלושה עובדים.
יצחק וקנין: הוא לא יכול לתפקד כך בחממה, פשוט העגבניות נופלות לבד.
יצחק וקנין: אני אומר את זה על כל דבר אחר בענף החקלאות, רבותיי.
יצחק וקנין: אי אפשר שחקלאות לא תהיה מתוכננת לטווח ארוך.
יצחק וקנין: אני לא יכול לעשות את זה זבנג וגמרנו, את זה הסברתי לאנשי משרד האוצר כמה פעמים ובזה עוד הצלחנו לעצור את ההפחתה בעובדים הזרים.
יצחק וקנין: אני חושב שמי שמבין נכון, שהנדבך המרכזי בענף החקלאות, ישראלים עם כל ההטבות לא באים לעבוד בענף החקלאות, כל מה שאנחנו מציעים להם, עוד תוספת, כל הדברים שאנחנו מציעים, ישראלים לא מגיעים, הם לא מסוגלים לעבוד, לא בערבה ולא בדרום, גם כשאנחנו רוצים להסתמך על הפלסטינים, אנחנו בבעיה שנייה, כי יש סגר.
יצחק וקנין: חקלאי לא יכול לעבוד עם סגרים, סגר אחד, רבותיי, נגמר הסיפור, העגבנייה לא מחכה על הענף, ולא המלפפון ולא הפלפל ולא שום דבר, רבותיי.
יצחק וקנין: אני חושב שהרעיונות שהשר הציג פה, חלקם, אני לא שמעתי את כל הסקירה מתחילת הישיבה, אבל שמעתי את הדברים האחרונים, אני חושב שבסך הכול הרעיונות טובים, אני מקווה מאוד, השר, שאתה תוכל ליישם 10% ממה ששמת לנו פה.
יצחק וקנין: רבותיי, חקלאות צריכה תכנון מסודר.
יצחק וקנין: בשנים האחרונות עליות מחירי המים, הפער שאנחנו משלמים על העובדים, חקלאים לא מסוגלים לעמוד בזה.
יצחק וקנין: אתה משית על החקלאי ואז החקלאי מפסיד בפעם הראשונה - - - אני אגיד לכם, כמי שגידל אבוקדו.
יצחק וקנין: אני גידלתי אבוקדו, רבותיי.
יצחק וקנין: בשנה ראשונה הפסדתי, בשנה שנייה הפסדתי, שנה שלישית הפסדתי והמשכתי לגדל, בשנה רביעית העצים התייבשו כמו שהם, כי לא הייתה לי הון חוזר אפילו להמשיך ולגדל את זה.
יצחק וקנין: והנה, 15 דונם, לא מגדל אותם יותר.
יצחק וקנין: אני מדבר כחקלאי ואני לא עושה הצגות, אני אומר לכם את האמת לאמיתה.
יצחק וקנין: עשרות חקלאים באותה סיטואציה, מגיעים למצב שהם מפסידים שנה ראשונה, שנה שנייה.
יצחק וקנין: אל תחשבו שיש רווחים.
יצחק וקנין: אני אתן עוד דוגמה אחת.
יצחק וקנין: רבותיי, בשנה שעברה עם האפרסקים והשזיפים והנשירים בתקופה הזאת.
יצחק וקנין: אני ראיתי עשרות דונמים שהאפרסקים נשארו תלויים על העץ, בחצי שקל, רבותיי, לא היה מי שיקטוף אותם.
יצחק וקנין: הם נמכרים ב-10 שקלים על המדף.
יצחק וקנין: תבינו, החקלאי הוא לא המיליונר, החקלאי בקושי מוציא את התשומות שלו ואולי בשנה טובה הוא יכול להרוויח וגם הרווח הוא לא איזה רווח שאנחנו נאבד את העשתונות.
יצחק וקנין: אלעזר, אני אומר לך את זה באחריות - - -
אלעזר שטרן: מה אתה אומר לי?
אלעזר שטרן: אני ראיתי אותם על העצים, ברמות נפתלי, בכרם בן זמרה.
יצחק וקנין: נכון, אבל אתה לקחת עוד דבר, את הבן הממשיך.
יצחק וקנין: אני רוצה להגיד לך משהו, שבמקומות מסוימים הבן הממשיך משלם, במרכז הארץ.
יצחק וקנין: בפריפריה, בוא תיקח אצלי שכונה שלמה, קרקע חינם בלי כסף, אף אחד לא רוצה לבוא לבנות.
אלעזר שטרן: אבל זה מה שאני חושב שצריך לעשות.
יצחק וקנין: אף אחד לא רוצה לבוא לבנות.
יצחק וקנין: הנה, אני נותן לך את קו העימות, מושב שהוא - - -
ראובן ריבלין: הוא מדבר על מרכז הארץ.
יצחק וקנין: במרכז הארץ משלמים היום 700,000 ו-800,000 על הקרקע.
<קריאה: בסירקין מיליון וחצי.
אלעזר שטרן: זה לא נכון, זה לא על זה.
יצחק וקנין: חבר'ה, אל תתווכחו, אני אומר לכם.
יצחק וקנין: אדוני השר, זה נכון מה שאני אומר, משלמים על הקרקע במרכז הארץ.
יצחק וקנין: פריפריה זה משהו אחר.
יצחק וקנין: לכן, רבותיי, אני מסכם את הדברים, אחד הדברים שאני אומר לשר, אני חושב שאם אנחנו נסייע לו בדבר הזה, החקלאות, רבותיי, זה שורש האחיזה שלנו בארץ הזאת.
יצחק וקנין: וזה המרכז של הדברים.
יצחק וקנין: אני אומר לכם על החקלאים היום, אין לנו דור המשך, אחת הסיבות היא שכולם הולכים ל - - - זה הולך ונוגס ונוגס ומביא אותנו למצב שאני אקח אתכם לסיור ואתם תראו כמה חקלאים סגרו את הבסטה.
יצחק וקנין: כי לא מרוויחים, רבותיי.
יצחק וקנין: לא מרוויחים.
יצחק וקנין: לחקלאי כואב כשהוא רואה את התוצרת שלו על ענפים, אין מי שיקטוף לו את זה, לפעמים הוא נתקע עם עובדים.
יצחק וקנין: כל הדבר הזה צריך להיות למול עינינו, כל מה שאנחנו רואים על המדפים זה לא מחויב המציאות, יכול להיות מצב שכל זה ייפול ברגע אחד.
יצחק וקנין: לכן צריך לבדוק את נושא: מחירי המים, רבותיי, האמירו בשנים האחרונות, המס שמשלמים החקלאים לעובדים, רבותיי, העובדים הזרים עולים לנו יקר מאוד, שלא תיטעו, אנחנו משלמים שכר של 8,000 ו-9,000 שקל לעובד זר.
יצחק וקנין: אתם יכולים לבדוק את הדברים, באחריות, כל מה שאני אומר.
יצחק וקנין: לכן, רבותיי, אל תחשבו שזה מובן מאליו, צריך לתת את הדעת, אני חושב שצריך לחזק את השר וגם את המנכ"ל וצריך לבנות פה איזה סדר מסוים כדי שהחקלאים יוכלו כן להתקיים ושנראה את מה שאנחנו רואים על המדפים לטווח ארוך.
ניסן סלומינסקי: לא יכולתי להפסיק את איציק, הוא דיבר מדם לבו, אבל אני מבקש, שוב, אם אנחנו רוצים תשובות, אז המקסימום שלוש דקות.
ניסן סלומינסקי: אני שם את השעון, כל אחד יוכל לראות שזה נגמר.
ניסן סלומינסקי: חבר הכנסת ריבלין ואחר כך גילה גמליאל.
ראובן ריבלין: בהמשך לדברים שאמר חבר הכנסת וקנין, רק מכיוון אחר לגמרי, אנחנו צריכים לראות את החקלאות כערך, כזרם בהקמת המדינה ובציונות ולא להתייחס רק לנושאים האלה בצורה שהיא מחייבת הסתכלות על פי אמות מידה וכללים כלכליים.
ראובן ריבלין: אנחנו יכולים להיווכח כאשר נעמוד בלחצים כאלה או אחרים כמה החקלאות חשובה והדברים האלה צריכים להיאמר בצורה חד משמעית, גם לשר ולמנכ"ל, שאני יודע עד כמה הדברים קרובים לליבם.
ראובן ריבלין: אני רוצה רק באותו עניין, אבל לא באותו עניין, לומר לכם, אדוני השר ואדוני המנכ"ל.
ראובן ריבלין: אנחנו כאן יושבים בוועדת הכספים ומנסים ומתלבטים לגבי גזרות שנגזרו על הציבור ומנסים להימנע מהם ככל האפשר וכחוט השני עולה המחשבה מטעם האוצר, איפה מרידור הצעיר?
ראובן ריבלין: שהפתרון יהיה על ידי הטלת מס ערך מוסף על פירות וירקות, דבר שהוא אמירה הפוכה לאמירתי הראשונה, שיש לראות בחקלאות ערך.
ראובן ריבלין: תודה רבה, אדוני השר.
ראובן ריבלין: לא צריך לומר יותר.
ראובן ריבלין: אני רק מזהיר, ואני יודע ואני מכיר את השר, מזהיר אתכם - - -
ניסן סלומינסקי: חברת הכנסת גילה גמליאל.
גילה גמליאל: טוב, ראשית בהצלחה לשר ולמנכ"ל החדש.
גילה גמליאל: אני כיהנתי כסגנית שר במשרד החקלאות ופיתוח הכפר ומכיוון שהייתי אמונה על נושא פיתוח הכפר מציק לי שבפרזנטציה הזאת לא כתוב דבר וחצי דבר על הנושא, אז באמת מן הראוי היה לתת את הדעת.
יאיר שמיר: זה תקציב זניח.
גילה גמליאל: חמור מאוד.
גילה גמליאל: אפשר בהחלט לקדם את החקלאות ואת כל הדברים שדיברו כאן חבריי קודם, מתוך כן מתן דגש לעניין פיתוח הכפר.
גילה גמליאל: אני אשמח מאוד לקבל על זה באמת את ההתייחסות, כי אני חושבת שכאן, בעידן שבו אנחנו מדברים על מצב שבו לצערנו ענף החקלאות הוא מאוד מקשה על החקלאים לשרוד, העניין של פיתוח הכפר יכול להוות אלטרנטיבה, לפחות כלכלית,ב עניין של הסיוע לחקלאים.
גילה גמליאל: אני חושבת שכאן צריך לתת את הדעת בתוך המשרד.
גילה גמליאל: מניסיוני הקצר בתחום אני אשמח גם כן לעזור בעניין הזה.
גילה גמליאל: אז זו נקודה אחת שבאמת עברתי ואני קוראת מהר את הפרזנטציה וראיתי שזה באמת לא מוזכר בכלל, ואמרתי אוי ואבוי, שלא יהיה מצב שבמשרד החקלאות לא יראו את זה באמת כמינוף ממש לתחום של החקלאות.
גילה גמליאל: זה עניין אחד.
גילה גמליאל: דבר שני, הזכירו את זה כאן גם קודמיי, אין ספק שהחקלאות היום די נמצאת בפרשת דרכים ולפתחך, כבוד השר, יש באמת תפקיד מאוד מאוד חשוב על מנת להוביל את התחום הזה ולהצעיד אותו על כל השלכותיו.
גילה גמליאל: אני חושבת שמה שהציג כאן חבר הכנסת וקנין, ממש מתוך הניסיון שלו והחוויה האישית שלו גם בתחום ומההיכרות שלו, כי הוא באמת מייצג את החקלאים היום בכנסת, בעבר היה פה, אני רואה פה את חבר הכנסת לשעבר אבו וילן, שממשיך לעשות את עבודתו נאמנה גם כשהוא לא בכנסת בעניין הזה, וכאן צריך לבחון איך מקלים על החקלאים, איך מסייעים בידם ולא מקשים.
גילה גמליאל: אני תמיד נתקלתי בהרבה פניות של חקלאים שמערימים עליהם קשיים ביורוקרטים מהמשרד, אז צריך לראות כאן איך באמת באים בגישה הרבה יותר חיובית, מתוך הבנה שזה צריך להיות אינטרס משותף.
גילה גמליאל: לגבי עניין העובדים.
גילה גמליאל: אני חושבת שהיום, במצב שבו במדינת ישראל יש כמות עובדים פוטנציאליים, גם אלה שהגיעו לארץ כפליטים, ואני אגיד רק את הפליטים, לא את השאר, לא המסתננים ודורשי העבודה המקורית שאותם צריך להחזיר למדינותיהם, אלא את אותם פליטים שהגיעו לכאן, אולי באמת יש איזה שהיא פלטפורמה ששווה לבחון להשקיע בה את ההכשרה המקצועית על מנת לסייע בעניין החקלאות.
גילה גמליאל: זה יכול בהחלט לתת מענה, לפחות לשנים הקרובות בעניין הזה.
גילה גמליאל: אז הרבה הרבה הצלחה
ניסן סלומינסקי: חבר הכנסת עפו אגבאריה.
עפו אגבאריה: אני לא יודע כמה הדברים שאני אגיד פה ישפיעו על מדיניות משרד החקלאות לגבי 20% מהאוכלוסייה.
עפו אגבאריה: אני לא אדבר על האוכלוסייה הפלסטינית בשטחים הכבושים, אני מדבר על האוכלוסייה הערבית שמהווים כ-20% מאוכלוסיית מדינת ישראל שחלק מהם עדיין, כמה שנשאר מהקרקעות שלהם, הם נשארו גם חקלאים, אבל אני לא רואה, מכל הפריסה של התקציב ושל התכניות של משרד החקלאות, איזה שהיא התייחסות או תכנית לגבי פיתוח החקלאות במגזר הערבי.
באסל גטאס: הם לא קיימים.
ניסן סלומינסקי: אחר כך אתה מדבר.
עפו אגבאריה: למרות שבאמת לא נשארו הרבה קרקעות, אז אפילו בחקלאות המודרנית יותר, גם לזה אין התייחסות.
עפו אגבאריה: אנחנו רואים שדיברו כאן קצת על אלבטוף ואזור טמרה, שיש שם קצת חקלאות, שקצת פה ושם עוזרים, אבל אנחנו יודעים למשל באלבטוף, איפה שעובר המוביל הארצי באדמות שלהם, הם לא יכולים אפילו לקבל טיפה אחת של מים להשקיה בבטוף, וזה אתם יודעים.
עפו אגבאריה: הדבר השני, יש אזורים אחרים, כמו המשולש וכמו הנגב.
עפו אגבאריה: למשל הדברים שדיבר על הלול, חבר הכנסת חמד עמאר דיבר על קשיים, אבל אני יודע שלמשל במגזר הערבי כמה לולים יש לגידול למשל ביצים, או לבשר, אני חושב שזה אפסי.
עפו אגבאריה: האם ידוע לשר החקלאות שאין אפילו ולו מגדל אחד הודו במגזר הערבי?
עפו אגבאריה: למה לא נותנים?
עפו אגבאריה: מדוע הרישוי הוא רק - - -
<אורי צוק בר: זה שוק פתוח, כל אחד יכול ל - - -
<קריאה: זה מכסות.
<אורי צוק בר: אין מכסות.
יצחק וקנין: זה לא מכסות, זה פתוח, מי שרוצה, יש לו כסף, שישקיע בגידול - - -
עפו אגבאריה: אני לא חושב.
עפו אגבאריה: אני אגיד לך מאיפה אני יודע.
עפו אגבאריה: יש יישוב קטן של 64 משפחות, שהוקם על יד אום אל פחם, על האדמות של אום אל פחם, והם מגדלים הודו והעובדים שלהם הם מאום אל פחם.
עפו אגבאריה: אז אני שואל אותם, למה אתם לא יכולים לעשות גם כן דבר כזה?
עפו אגבאריה: לא ייתנו לנו רשות.
<רמי כהן: הם יכולים, מותר להם.
ראובן ריבלין: העירייה אולי לא מרשה.
עפו אגבאריה: לא העירייה.
עפו אגבאריה: יש שטחים, אזורים, שאפשר לטפל בהם גם מבחינת להקים לולים, לפחות זה.
עפו אגבאריה: אז גם בזה אני לא רואה תכניות במשרד החקלאות, לעשות את הדבר הזה.
עפו אגבאריה: ידוע שבמגזר הערבי יש גם את הזיתים ואת השקדים.
עפו אגבאריה: אם הדברים האלה קיימים, מדוע המדינה לא נותנת את האפשרות ולא נותנת את התכנית כדי לעודד את הענפים האלה?
ראובן ריבלין: --- לא משתפים פעולה יחד בענף?
עפו אגבאריה: לא, זה לא אותה תמיכה שמקבלים במגזר היהודי.
עפו אגבאריה: הדבר האחרון, אני לא רוצה להרבות, זה על הנגב.
עפו אגבאריה: בנגב יש עדרים.