GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<דוד זקן: חיובי, זה דברים שבאסטרטגיה של הבנק, יציבות השליטה בבנק ובפעילות השמרנית של הבנק.
<דוד זקן: שמרנית, הכוונה היא שלא תהיה נטייה לקחת סיכונים מעבר לרף מסוים כי בנק עוסק בניהול סיכונים.
<דוד זקן: יש גם חסרונות בגרעין שליטה וראינו אותם במהלך התקופה.
<דוד זקן: אם חשבנו שתמיד יש לנו כתובת, והכתובת מזוהה, לא תמיד הכתובת עונה כשצריכים אותה, לא תמיד היא שם.
<דוד זקן: יש גם חשש שאותו בעל שליטה יתעל את אותו דבר שחששנו לגבי מנהלים, גם חוששים לגביו.
מיקי רוזנטל: זה גם קרה.
מיקי רוזנטל: בלי להזכיר שמות, זה קרה לא אחת.
<דוד זקן: לא ניכנס לזה.
<דוד זקן: חבר הכנסת רוזנטל, אנחנו נגיע למצב קיצוני.
<דוד זקן: בנוסף, אנחנו נותנים לצורך העניין איזה סוג של הגנה לבעל השליטה מפני השתלטות עויינת.
<דוד זקן: כלומר, אם יש בחברה בעל שליטה שלא מספק את הסחורה, מה שקורה בחברה ציבורית, יתארגנו בעלי מניות ויחליפו אותו ויקנו שליטה.
<דוד זקן: בבנק לקנות שליטה, יש עוד מחסום והמחסום הוא אנחנו, הרגולציה.
<דוד זקן: כל זה הביא אותנו למסקנה שצריך ללכת כברת דרך וללכת לכיוון של בנק ללא גרעין שליטה.
<דוד זקן: לכן, לא חיינו בשלום עם תיקון מרני הראשון והבאנו לפה לפני שנה תיקון לתיקון מרני.
<דוד זקן: אנחנו היום חיים בשלום.
<דוד זקן: אני חושב שעדיין צריך לעשות תיקונים ואני מקווה שנכניס איתו בתיקון הזה.
<דוד זקן: לא תיקונים גדולים אבל היום אנחנו חיים בשלום עם בנק שהוא ללא גרעין שליטה.
<דוד זקן: עובדה שיש בנק לאומי שעובד ללא גרעין שליטה.
<דוד זקן: יש גם אבל.
<דוד זקן: אבל, בין לבוא למצב הזה לבין להגיע למצב שבו דה-פקטו כל המערכת תהיה במודל אחד, אנחנו חושבים שזה לא נכון.
<דוד זקן: חושבים שיש זכות קיום למודל של גרעין שליטה ויש זכות קיום גם למודל ללא גרעין שליטה.
<דוד זקן: אנחנו צריכים לדאוג למעברים ביניהם.
<דוד זקן: המעברים ביניהם זה איך מקבלים גרעין שליטה ולזה דאגנו.
<דוד זקן: לאחרונה גם דאגנו איך מבזרים גרעין שליטה.
<דוד זקן: לפעמים, היכולת לבזר שליטה, להפוך מבנק עם גרעין שליטה לבנק ללא גרעין שליטה, היא צורך של הבעלים, לא רק צורך של הרגולציה.
<דוד זקן: אתם רוצים לצאת?
<דוד זקן: אין בעיה, אתם יכולים לצאת, תפזרו את המניות בבורסה.
<דוד זקן: אולי תפסידו פרמיית שליטה במירכאות, אבל יש לכם עוד דרך ליציאה.
<דוד זקן: הסדרנו בעקרונות, אנחנו נסדיר גם בנוהל יותר מפורט איך מפזרים בנק והופכים בנק עם גרעין שליטה לבנק ללא גרעין שליטה.
<דוד זקן: אגב, גם אם הוא לא צריך למכור.
<דוד זקן: יכול להיות שבעל השליטה רוצה למכור את הבנק.
<דוד זקן: אין בעיה, תעביר אותו למצב של ללא גרעין שליטה, כשהדאגה שלנו שלא יהיה מצב - המצב שהכי מדאיג אותנו זה ללכת בלי ולהרגיש עם, שכאילו אין שליטה אבל בפועל יש שליטה.
<דוד זקן: זה מצב שאנחנו לא מקבלים אותו.
<דוד זקן: השורה התחתונה: אנחנו עוברים למודל הזה.
<דוד זקן: אנחנו לא חושבים שצריך לעבור אליו באופן גורף ולעבור מקיצוניות אחת לקיצוניות שנייה.
<דוד זקן: לכן אנחנו חושבים שצריך לקבוע איזה סף.
<דוד זקן: אני לא מתווכח אם זה 6 מיליארד, או כמו שיוג'ין אמר, פלוס מינוס איקס אחוזים מה-6 מיליארד.
<דוד זקן: אני גם לא נכנס לשאלה האם צריך לקבוע סף מיוחד למונופולים?
<דוד זקן: אבל לי ברור דבר אחד, כן צריך לקבוע סף.
<דוד זקן: כלומר, זה לא מהשקל הראשון.
<דוד זקן: אם זה יהיה מהשקל הראשון, כמו שאמרתי פעם הקודמת, אנחנו דורשים חוסן פיננסי.
<דוד זקן: המשמעות היא שאנחנו דורשים בפועל, שלמי שיחזיק גרעין שליטה בפועל יהיו לו עסקים, בין בארץ ובין בחו"ל.
<דוד זקן: זאת לא דרישה, זה משתמע מהדרישה שלנו.
<דוד זקן: אנחנו נשמח אם יבוא מישהו שרוצה לקנות בנק ויגיד: תשמעו, יש לי 2 מיליארד דולר באגרות חוב של ממשלת ארצות הברית ואני גם רוצה לקנות בנמק.
<דוד זקן: אנחנו לא נגיד לו לא לחוסן הפיננסי, בהינתן שהאינטגריטי והכול בסדר.
<דוד זקן: החשש שלנו שקביעה של הפרדה מהשקל הראשון יוביל את כל המערכת הבנקאית – לא רק את המערכת הבנקאית, גם את המערכת החוץ בנקאית - - -
עדי קול: מה המינימום כדי לעמוד בחוסן פיננסי שאתם דורשים?
<דוד זקן: זה תלוי, אבל זה לפחות פי 2 מההשקעה בבנק.
<דוד זקן: אגב, אנחנו לא מאפשרים שיעבוד מניות גרעין השליטה, נכון להיום.
<דוד זקן: אנחנו לא מוכנים לפירמידות.
<דוד זקן: אני מדבר על השליטה בבנק.
<דוד זקן: כלומר, היחס שאנחנו דרשנו עכשיו בקרונות שהוצאנו, זה יחס של קרוב ל-1 ל-1.
מיקי רוזנטל: אני מבין את החשש לביטחון של הבנקים.
מיקי רוזנטל: אני מבין שאין לך העדפה מסוימת בין שליטה עם גרעין או בלי גרעין.
מיקי רוזנטל: אתה אומר: אני לא רוצה להציף את השוק ביותר מיד גורמים פיננסיים כי לא יהיו לי קליינטים רציניים מידי.
<דוד זקן: לא רק.
מיקי רוזנטל: תן לי לסיים.
מיקי רוזנטל: אלה שטוענים שכן רוצים להפריד, אומרים שיש בעיה מובנית.
מיקי רוזנטל: עצם זה שאתה מתעסק בפיננסים ויש לך גם עסקים ריאליים, אתה גורם לחוסר תחרות הגונה בשוק.
מיקי רוזנטל: אם הרישה לא היתה מתקיימת, אתה מסכים לסיפה?
<דוד זקן: אני חושב שצריכה להיות מדתיות.
<דוד זקן: כלומר, החשש הזה זה הדבר שעמד לנגד ועדת הריכוזיות.
<דוד זקן: מה קורה פה?
<דוד זקן: ישבה ועד של רגולאטורים.
<דוד זקן: היא הציעה פירוק שכבות, היא הציעה ריאלי פיננסי, היא הציעה שכשהמדינה מוכרת נכסים להביא שיקולי תחרות.
<דוד זקן: המצב בעשר השנים האחרונות מבחינת הריכוזיות במשק לא היה כל-כך שונה.
<דוד זקן: לא היה שינוי דרמטי.
<דוד זקן: הויכוח פה בוועדה הוא האם העוצמה היא נכונה<
מיקי רוזנטל: שאלתי על העיקרון.
<דוד זקן: אבל זה בדיוק העיקרון.
<דוד זקן: אתה שואל אותי: אם העיקרון הזה קיים, אז למה לא הפרדה מוחלטת?
<דוד זקן: העיקרון הזה יוצר חשש לניגוד עניינים.
<דוד זקן: החשש לניגוד עניינים הוא גדול ככל שאנחנו מדברים בווליומים גדולים יותר.
<דוד זקן: לכן אנחנו חושבים שצריך לקבוע רף.
ראובן ריבלין: מצאנו את נקודת המידתיות.
ראובן ריבלין: האם זה לא פתח לאפשרויות של מניפולציה שתביא לידי מצב שבו אם אתה לא מפריד מהשקל הראשון, אתה יוצר מערכת שיכולה לקבל תוצאות בדיוק כמו המצב היום, על-ידי שימוש באותה מדתיות שעשית?
ראובן ריבלין: להשתמש עד שלב מסוים בצינור המידתיות ומעבר לו לפרוץ כל פרץ.
יצחק כהן: ממה אתם חוששים?
יצחק כהן: תסבירו ממה אתם חוששים.
ניסן סלומינסקי: הסבירו כמה פעמים.
<דוד זקן: אני חושש שמנכ"ל בנק ישלוט בבנק, שיו"ר הדירקטוריון של הבנק ישלוט בבנק ושמי שמחזיק מתחת ל-5% ישלוט בבנק וכל אלה בלי שיקבלו היתר שליטה מנגיד בנק ישראל.
<דוד זקן: אני אומר את זה באופן מפורש.
ניסן סלומינסקי: מתחיל להיות פה בלבול.
ניסן סלומינסקי: כרגע אנחנו מדברים בנושא של בעל שליטה או מנהלים.
ניסן סלומינסקי: אחר-כך נדבר אם צריך מהשקל הראשון או לא.
יצחק כהן: אני שאלתי על הפיננסי ריאלי.
ניסן סלומינסקי: בואו נתמקד בנושא של מנהל או בעל שליטה.
אראל מרגלית: המודל של מנהל, בניגוד לבעל שליטה, בוא ניתן לו טיפה יותר תוכן.
אראל מרגלית: בעצם, אתה מתאר מצב שכאילו יש מנהל וכל השאר חופשיים ולא באמת עם דעות.
אראל מרגלית: אני מתאר לעצמי סיטואציה קצת אחרת.
אראל מרגלית: אני מתאר לעצמי סיטואציה שבה יש כמה גופים שהם בעלי מניות מרכזיים בבנק, שחלק גדול מהם מייצג כסף ציבורי.
אראל מרגלית: אני מתאר לעצמי מצב שבו הקרנות וגורמי הפנסיה המאוד איכותיים, שכל משקיע רוצה שהם יתברכו, כל משק רוצה שהם יבואו אליו, כמו קרנות הפנסיה הגדולות של מדינות אחרות.
אראל מרגלית: המשקיעים האלה הרבה פעמים משקיעים לטווח ארוך.
אראל מרגלית: הם לוקחים פוזיציה על כמה חברות בשוק והם נשארים איתך.
אראל מרגלית: הם זקוקים לראות מנהל טוב בראש הבנק או מנהל קרן שמגייס אותם לקראת ההשקעה הזאת.
אראל מרגלית: אני מכיר את זה מתחומים אחרים.
אראל מרגלית: אני מבין שההשוואה לא תמיד נכונה אבל יש מצב שבו יש קבוצת הנהלה רצינית ויש כמה בעלי מניות, שחלק מהם מיוצגים בדירקטוריון, שמתנהלת בצורה מסוימת.
אראל מרגלית: מידי פעם הקרנות האלה מתחלפות.
אראל מרגלית: בעצם המבנה של האחזקות של הבנק הוא על-ידי משקיעים ארוכי טווח שבחרו להשקיע בישראל כאסטרטגיה, בין אם הם משקיעים מקומיים, אבל חלק גדול והולך של משקיעים שהם משקיעים זרים איכותיים.
אראל מרגלית: בסופו של דבר הנהלה לא טובה לא יכולה להחזיק מעמד.
אראל מרגלית: אם ההנהלה לא טובה, יחליפו אותה.
אראל מרגלית: התהליך הזה הוא תהליך דינאמי שנותן להנהלות הישראליות הרבה יותר כוח.
אראל מרגלית: גם בעלי השליטה מאוד התפתחו.
אראל מרגלית: הם נכנסו למצב שבו הם הפכו לבעלי בית.
אראל מרגלית: כמו כל מי שצובע את הבית והוא בעל הבית וצריך לעשות את המשא ומתן עם הצבע, לא משנה באיזה פוזיציה, הוא לוקח פיקוד.
אראל מרגלית: בשוק האמריקאי זה מאוד בולט שזה המצב.
אראל מרגלית: קודם כל, אני חושב שזאת הזדמנות אדירה.
אראל מרגלית: אמרתי את זה אתמול למוריס בחוץ.
אראל מרגלית: אני מבין שאתם קצת ספקניים כי זה לא כמו בהייטק וזה משהו אחר.
אראל מרגלית: אבל אני אומר לכם שתחשבו על זה.
אראל מרגלית: העובדה שהולכת להיות הרבה סחורה, הרבה מאוד חברות יצטרכו למכור חלק מהמניות שלהן בתוך השוק, יוצרת הזדמנות אדירה לגייס הון, להביא הון לבורסה הישראלית שהוא הון איכותי מאוד.
אראל מרגלית: הפחידו אותנו בפגישה הראשונה לגבי זרים.
אראל מרגלית: אני רוצה להגיד משהו לגבי הזרים בשביל הרקורד.
אראל מרגלית: ההייטק הישראלי לא היה קם ללא הזרים.
אראל מרגלית: המשקיעים המקומיים המוסדיים לא השקיעו כלל וכלל עד שנת 2000.
יצחק כהן: הם השקיעו בנדל"ן.
אראל מרגלית: אני רגע אצייר את המשקיעים האלה.
אראל מרגלית: קרן הפנסיה של מדינת קליפורניה, קרן הסוברן של מדינת סינגפור, איגוד עובדי המתכת בהולנד.
אראל מרגלית: זה קרנות ענק שמאגדות קרנות פנסיה.
אראל מרגלית: הן רוצות השקעות לטווח ארוך, הן רוצות מנהלים חזקים.
אראל מרגלית: קשה להם מאוד עם בעלי שליטה שיש להם אחזקות בתוך המניות, עם כל מיני say שהוא לא שקוף ביחס לגודל האחזקה שלהם.
אראל מרגלית: אני אומר לך שזאת ממש הזדמנות לבוא עם עוד מודל.
אראל מרגלית: אני לא אומר שזה המודל היחיד.
אראל מרגלית: אני לא אומר להוציא לחלוטין את כל הנושא של בעלי שליטה ושזה לא לגיטימי שבעלי שליטה יהיו חלק מבעלי הבנקים.
אראל מרגלית: אני רק אומר שהמודל הנוסף אפשר להביא אותו לתוך השוק הישראלי בפחות חשש.
אראל מרגלית: כלומר, ממש אפשר לצייר חלק מהבעלויות בשווים הבינלאומיים וזה ממש משקיעים איכותיים.
<דוד זקן: אם המודל הוא מודל של להשקיע רק כמשקיע פיננסי, הוא קיים היום.
<דוד זקן: יתכבדו הקרנות האלה.
<דוד זקן: אף אחד לא מונע מהן היום להשקיע עד 5% בבנק לאומי.
<דוד זקן: זאת השקעה לא קטנה והם יכולים להשקיע.
<דוד זקן: אם הם לא רוצים לראות בעל שליטה.
<דוד זקן: אם הם רוצים לראות בעל שליטה, הם יכולים להשקיע בבנק אחר.
<דוד זקן: אגב, חלק מהן עושות את זה, עם גרעין שליטה בפועל.
<דוד זקן: אם זה המודל, השקעה פיננסית, הוא קיים היום והוא פתוח היום.
<דוד זקן: הם יודעים.
<דוד זקן: הבנקים מדורגים והם מקבלים סקירות.
<דוד זקן: יש אנליסטים שמסקרים את הבנקים.
<דוד זקן: זה קיים היום.
<דוד זקן: אבל המודל הוא שהם ביחד רוצים גם לשלוט, יתכבדו ויגישו בקשה לנגיד בנק ישראל לקבל היתר שליטה.
<דוד זקן: הם ייבדקו ויהיו בשליטה.
<דוד זקן: לשיטתנו, אין מודל של ואקום.
<דוד זקן: או שיש בנק ללא גרעין שליטה או שיש בנק עם גרעין שליטה.
<דוד זקן: אני מסכים איתך, חלק מהם נמצאים במערכת הבנקאית.
ניסן סלומינסקי: כשהנגיד נשאל על זה הוא אמר בפועל, במציאות, ראינו שבארצות הברית בסופו של דבר היתה התמוטטות טוטאלית של הבנקים.
אראל מרגלית: לא היתה התמוטטות טוטאלית.
אראל מרגלית: היו ארגונים שלא החזיקו.
ניסן סלומינסקי: לולא ממשלת ארצות הברית - לעומת זאת בישראל, הבנקים החזיקו ועברו את זה בעוצמה אדירה.
ראובן ריבלין: היתה התמוטטות פיסקאלית.
ניסן סלומינסקי: זה לא שהוא שלל את האופציה.
ניסן סלומינסקי: הוא דיבר על מנטאליות של מנהלים.
ניסן סלומינסקי: הוא בכלל בהתחלה הוא לא הבין איך זה שכאן יש בעלי שליטה.
ניסן סלומינסקי: לאט לאט הוא הבין את זה.
ניסן סלומינסקי: הוא אמר שבגלל הגודל של המשק זה הבדל גדול.
ניסן סלומינסקי: דווקא בגלל היות בעלי שליטה, הצליחו לגרום לזה שזה יעבור.
ניסן סלומינסקי: לכן, המעבר שצריך להיות זה עם שליטה.
ניסן סלומינסקי: נתקדם לאט ונראה ולא בבום גדול.
ניסן סלומינסקי: לא במישור של הנושא הזה, ולא בנושא השני.
ראובן ריבלין: זה דבר שהוא למד אצלנו ומצא חן בעיניו.
<הילה בן חיים: אני סגנית בכירה לממונה על שוק ההון.
<הילה בן חיים: המודל של גוף ללא בעל שליטה זה בהחלט מודל שאנחנו מציעים אותו.
<הילה בן חיים: אנחנו צריכים אותו ככלי אלטרנטיבי לכלי שקיים היום.
<הילה בן חיים: הוא באמת כלי שבחקיקה נכונה ובכללי משחק נכונים, הוא כלי מצוין.
<הילה בן חיים: הוא כלי שפועל בעולם.
<הילה בן חיים: הרבה מאוד גופים פיננסים בעולם באמת מוחזקים על-ידי הציבור.
<הילה בן חיים: אצלנו יש בעיה קטנה שאיתה התמודדנו בתיקון החקיקה שהצענו אבל גם נצטרך לראות איך זה פועל בשוק, זה החזקה של מוסדיים במוסדיים אחרים ואת זה צריך תמיד לזכור.
<הילה בן חיים: אנחנו לא יכולים לאסור על מוסדיים להחזיק במתחרים שלהם, כי אם אנחנו נאסור את זה, הסבירות שיהיו קונים בבורסה הישראלית, היא יותר נמוכה.
<הילה בן חיים: כי הבורסה בארץ מושתת על הרבה מאוד פעולות שמזרימים המוסדיים.
אראל מרגלית: הישראלים.
אראל מרגלית: שימי לב כמה מעט משקיעים זרים יש.
אראל מרגלית: שאלת את עצמך למה?
<הילה בן חיים: נכון.
<הילה בן חיים: אני חושבת שיש לזה הרבה סיבות.
<הילה בן חיים: קמה ועדה ציבורית שהקים שמואל האוזר והיא אמורה לתת פיתרונות לכל הדברים האלה.
<הילה בן חיים: כשיהיו המלצות - - -
אראל מרגלית: שאלת את עצמך למה בתחומים אחרים בישראל יש מלא זרים וכשזה מגיע לבורסה הישראלית, הזרים לא רוצים לגעת.
<הילה בן חיים: שאלתי את עצמי בוודאי ובוודאי.
<הילה בן חיים: אני גם נציגה בוועדה של שמוליק.
<הילה בן חיים: אנחנו באמת חושבים על הדברים.
<הילה בן חיים: הגופים שאנחנו מדברים עליהם הם גופים שלכולנו פה יש אינטרס מאוד גדול, ולנו כפיקוח באופן ספציפי, לשמור על היציבות שלהם ועל ההתנהלות התקינה לאורך זמן.
<הילה בן חיים: לדודו התמזל מזלו שיש לו את בנק לאומי כגוף אחד שהם מתמודדים איתו פיקוחית והם בודקים ומנטרים ויכולים גם להציע תיקוני חקיקה בשוטף.
<הילה בן חיים: לנו יש 112 גופים.
<הילה בן חיים: אם תיקון חקיקה יעבור מהקל הראשון יכול להיות שלא מעט גופים יצטרכו להיפרד מהנכסים.
<הילה בן חיים: יכול להיות שהם יבחרו להיפרד מהנכס הפיננסי שלהם ויכול להיות שזה יהיה באמצעות הבורסה.
<הילה בן חיים: לנו חשובה כן הלמידה ההדרגתית גם להתאים את הרגולציה שלנו, גם את שיטת הפיקוח שלנו, גם את ההוראות.
אראל מרגלית: זאת הזדמנות לבורסה הישראלית לקפוץ מדרגה.
אראל מרגלית: שוק ההון הישראלי משחק בליגה למקומות עבודה.
אראל מרגלית: שוק ההון הישראלי, בגלל האופן הפרוטקציוניסטי שהוא עובד, בגלל הפירמידות, בגלל שקבוצה קטנה שולטת, בגלל הפרדיגמה הזאת של בעלי שליטה הוא משחק בליגה המקומית.
אראל מרגלית: לעומת זאת, חלק אחר של הכלכלה הישראלית - היה פה קודם סטנלי פישר ואמר שהפריון שלו הוא מאוד גבוה.
אראל מרגלית: הוא משחק בליגה הבינלאומית.
אראל מרגלית: הוא מלא במשקיעים בינלאומיים איכותיים, מהטובים שיש בעולם וכמות ההון שעומדת לרשות המשק הישראלי היא אדירה, אם הוא מוכן להיות ולחיות בשקיפות ולתת את המצוינות שלו בצורה פשוטה.
אראל מרגלית: כשיש פירמידה זה אומר שהפרוטקציונרים שנמצאים בתוך הפירמידה מבינים אותה, כשאנשים מבחוץ לא מבינים אותה.
אראל מרגלית: תקשיבו, אני מבין שזה גם חשש.
אראל מרגלית: גם אני חושש.
אראל מרגלית: אני שאלתי אתכם ואפילו רציתי איזה גוף ממשלתי שיפקח על זה.
אראל מרגלית: אני אומר לכם עוד דבר.
אראל מרגלית: שוק ההון הישראלי צריך לעשות road show בעולם בעקבות הדבר הזה כי לא היה אף פעם שנים שבהן היתה כל-כך הרבה סחורה.
אראל מרגלית: אתה גם לא יכול להביא משקיעים מוסדיים כשאתה מוכר דברים קטנים.
אראל מרגלית: הם רוצים שוק גדול לשחק בו.
אראל מרגלית: זאת ההזדמנות לשדרג את השוק.
ניסן סלומינסקי: קודם כל, קשות עצמנו תחילה.
ניסן סלומינסקי: אתה יודע כמה המוסדיים הישראלים שיש להם סכומי עתק, כמה הם משקיעים באחוזים בבורסה הישראלית?
ניסן סלומינסקי: מעט מאוד.
ניסן סלומינסקי: 60% או 70% מההשקעות שלהם זה בחו"ל.
<הילה בן חיים: זה לא נכון.
<הילה בן חיים: אנחנו נוכל להביא נתונים לוועדה.
ניסן סלומינסקי: מנכ"לית הבורסה תוכל להביא נתונים.
ניסן סלומינסקי: במקרה הייתי בדיון עם מנכ"לית הבורסה, אסתר לבנון.
ניסן סלומינסקי: אני מניח שהיא יודעת על מה היא מדברת.
ניסן סלומינסקי: היא מציינת גם חלק מהסיבות.
ניסן סלומינסקי: פשוט נותנים להם הטבות, כולל יכולת לקחת עמלות יותר גבוהות דווקא בחו"ל מאשר בישראל.
ניסן סלומינסקי: אני רוצה להגיד שיש הרבה מאוד סיבות לדבר הזה.
ניסן סלומינסקי: אני לא יודע להגיד את כולן.
ניסן סלומינסקי: זה יכול להיות דיון מרתק ואולי נעשה אותו יום אחד, למה לא מגיעים לבורסה הישראלית?
ניסן סלומינסקי: אפילו במוסדיים שלנו לא מגיעים.
אראל מרגלית: אבל זה הזמן.
ניסן סלומינסקי: הדוגמאות שהיא מדברת עליהם שונות לחלוטין ממה שמדובר פה.
ניסן סלומינסקי: נושא של עמלות שנותנים להם עדיפויות.
ניסן סלומינסקי: יותר כדאי להם להשקיע שם.
ניסן סלומינסקי: זאת דוגמה למה שהיא סיפרה לי.
ניסן סלומינסקי: לכן, לא בהכרח שאלה הסיבות המרכזיות לנושא הזה.
אראל מרגלית: אנחנו יושבים פה ומדברים על המבנה של המשק ועל ההזדמנות.
אראל מרגלית: בכל מקרה יהיה איזה שינוי.
אראל מרגלית: הדבר המרכזי שאני אומר, שהרבה מהדברים שאתה מדבר עליהם פלוס הדברים שהילה מדברת עליהם, יש היום הזדמנות לעשות שינוי, ממש לשדרג.
אראל מרגלית: כשמשדרגים חייבים להיפתח לעוד מודל.
אראל מרגלית: חייבים לראות שיכול להגיע עוד הרבה מאוד הון לארץ.
ניסן סלומינסקי: אם עברת על החוברת, אז היא שמנה מאוד בתחום הזה שאנחנו מדברים עליו.
ניסן סלומינסקי: בדיון אחד אנחנו מרכזים את הנקודות המרכזיות.
ניסן סלומינסקי: למה היא שמנה כל-כך?
ניסן סלומינסקי: כי לדודו יש הלכה פשוטה לנושא הזה של בנק ללא גרעין שליטה ויש לו הנחיות ברורות.
ניסן סלומינסקי: להיפך, הם מציגים מודל, שנצטרך לאשר, שגם אפשר יהיה לעשות לא רק בבנקים.
ניסן סלומינסקי: להיפך, הם מציעים לנו: בואו נפתח את זה, נקבע את הכללים, שגם בגופים הפיננסיים האחרים ניתן יהיה לעשות את מה שאתה אומר.
ניסן סלומינסקי: אפשר יהיה לעשות ללא גרעין שליטה.
ניסן סלומינסקי: זאת ההצעה שקיימת פה.
ניסן סלומינסקי: אנחנו הולכים לאשר ורוצים לפתוח את זה.
ניסן סלומינסקי: אנחנו רק נצטרך לראות האם פתיחה כזאת מחייבת שלא יהיה שום קשר לנכסים ריאליים.
ניסן סלומינסקי: הפתיחה שאתה מדבר עליה נמצאת פה.
ניסן סלומינסקי: גם מבחינת דודו, כבנקים, הולכים על זה וזה וקיים.
ניסן סלומינסקי: גם מבחינת שאר הגופים הפיננסיים, הולכים על זה.
ניסן סלומינסקי: מה שאתה אומר זה בסדר גמור והולכים על זה.
ניסן סלומינסקי: אנחנו צריכים לראות שההליכה לזה משמעותה אף אחד מהם לא יוכל לקנות נכסים ריאליים.
ניסן סלומינסקי: ואז מי יקנה את הנכסים הריאליים?
ניסן סלומינסקי: אם לא הבנקים ואם לא בעלי הגופים הפיננסי, יכולה להיות בעיה.
ניסן סלומינסקי: זה הנושא במישור השני שנדון בו.
<הילה בן חיים: ביחס לזרים.
<הילה בן חיים: הגופים המוסדיים לאורך כל הזמן ובתקופה האחרונה, אנחנו רואים התעניינות של הרבה התעניינות של משקיעים זרים בגופים.
<הילה בן חיים: רק בחודשיים האחרונים אישרנו לשני גופים להגדיל אחזקות בצורה משמעותית.
<הילה בן חיים: ל-AIG, שהגדילה אחזקות וקנתה את האחזקות הישראליות שהיו למשקיע מקומי.
<הילה בן חיים: ליולר הרמס, שגם השקיע בחברה שלנו ורק אתמול נתנו לה את האישור.
<הילה בן חיים: חוץ מזה אנחנו מעודדים משקיעים זרים בעוד הרבה אפיקים.
<הילה בן חיים: ממש בתקופה הקרובה ייצא נייר שבדיוק מעודד את הפעילות של זרים בארץ, מתוך הכרה בחשיבות של הידע והמקצוענות והדברים החשובים שהם יכולים להביא לתחום שלנו באופן ספציפי ולמשק הישראלי באופן יותר רחב.
<הילה בן חיים: זה הכול מתחבר.
ניסן סלומינסקי: רק שלא יהיה מצב שנביא אותם ואת החבר'ה שלנו נשלח לחו"ל כי להם אסור לקנות ולהיות מעורבים עם גופים ריאליים.
ניסן סלומינסקי: זה יכול להיות אבסורד גדול.
ניסן סלומינסקי: יש מישהו שרוצה לשאול?
יצחק כהן: אני חוזר לשאלה לגבי ההפרדה מהשקל הראשון.
יצחק כהן: מה החשש להפרדה מהשקל הראשון?
<דוד זקן: החשש הוא שהפרדה מהשקל הראשון תביא לפיתרון פינתי.
<דוד זקן: אנחנו אומרים שיש שני מצבים, גם גרעין שליטה וגם ללא גרעין שליטה, אבל בפועל השקל הראשון יביא את כולם ללא גרעין שליטה.
<דוד זקן: זה מביא את כולם ללא גרעין שליטה\
<דוד זקן: כאשר לאגף שוק ההון אין בכלל ניסיון ולנו יש ניסיון מועט עם בנק לאומי.
<דוד זקן: זה לא רק ניסיון של הרגולאטורים.
<דוד זקן: זה ניסיון של הפסיקה, כי יש פה חקיקה חדשה.
<דוד זקן: זה ניסיון של הפסיקה, זה ניסיון של השוק אפילו, של משמעת השוק שאוכפת את הדברים האלה.
<דוד זקן: גם אותם משקיעים מחו"ל, שהזכיר חבר הכנסת מרגלית, צריכים להבין מה השיטה החדשה.
<דוד זקן: האם זה עובד?
<דוד זקן: לא עובד?
<דוד זקן: אנחנו עובדים לפי חקיקה חדשה.
<דוד זקן: דרך אגב, החקיקה שלנו עברה פה במרץ.
ראובן ריבלין: נוסחת הוועדה היא מידתית?
יצחק כהן: איך הגעתם אליה?
<דוד זקן: אני אתחיל עם 40 מיליארד ואח"כ אני אגיע לריאלי.
ניסן סלומינסקי: אנחנו עוברים עכשיו לנושא השני.
ראובן ריבלין: הוא אומר שהפרדה מוחלטת תביא למצב שבו יש פיתרון גזרתי בלבד.
ראובן ריבלין: הוא רוצה לא למנוע את האפשרות שיהיה גרעין שליטה.
ראובן ריבלין: האם הנוסחה, כפי שהיא הוגדרה על-ידי הוועדה, במספרים שקבעה הוועדה, היא מידתית.
<דוד זקן: אני אתחיל עם ה-40% ואחר-כך נגיע לריאלי.
<דוד זקן: לגבי ה-40 מיליארד, מבחינת מערכת הבנקאות, מוריס הראה פה אתמול בשקף, זה מכסה 94% ממערכות הבנקאות.
<דוד זקן: זה מכסה את כל 5 הקבוצות הבנקאיות הגדולות.
<דוד זקן: הן הקבוצות המהותיות מבחינת שוק ההון.
<דוד זקן: אני לא זוכר במספרים כמה זה מכסה - - -
<הילה בן-חיים: מעל 70%.
<דוד זקן: מעל 70 אחוז מהמערכת הפיננסית.
<דוד זקן: אין מחלוקת על זה שאת העיקר בפיננסי כיסינו.
<דוד זקן: עכשיו השאלה עוברת למגרש הריאלי.
<דוד זקן: כיצד אנחנו מגדירים ריאלי משמעותי?
מיקי רוזנטל: האם עשיתם סימולציה מי יקנה את הבנקים?
מיקי רוזנטל: את חמשת הבנקים?
מיקי רוזנטל: האם על סמך זה הגעתם לאיזה תובנות.
<דוד זקן: התובנה שלנו היא, שעכשיו יש פחות קונים פוטנציאליים לבנקאות.
<דוד זקן: בנקאות זאת לא השקעה נחשבת, לא בחו"ל וגם לא בארץ.
<דוד זקן: לראייה, תסתכלו כמה הבנקים נמכרים על ה-book.
<דוד זקן: זאת אומרת, שווי השוק שלהם ביחס לשווי בספרים הוא נמוך מ-1.
<דוד זקן: יעידו על זה - - -
ניסן סלומינסקי: הוא יעדיף למכור את הבנק.
ניסן סלומינסקי: רק בנק אחד, לא יהיה מי שיקנה אותו.
ניסן סלומינסקי: אם יותר מאחד ירצה למכור בנק, אז לא יצליחו ויצטרכו למכור את הנכסים הריאליים, לא תהיה להם ברירה.
מיקי רוזנטל: השאלה איך יקנו?
מיקי רוזנטל: האם ייקנה על-ידי הציבור לשליטה או לא?
מיקי רוזנטל: האם יש גורמים שמסוגלים בפוטנציאל לקנות בנק?
<דוד זקן: אחרי שהחוק הזה יעבור הכמות הזאת תקטן באופן משמעותי.
<דוד זקן: זה נאמר גם אתמול על-ידי נציג של אחד הבעלים שבמקרה יושב מאחוריך.
<דוד זקן: זה יקטן באופן משמעותי.
<דוד זקן: אחד התרחישים הוא שיהיו עוד בנקים ללא גרעין שליטה, כמו בנק לאומי.
מיקי רוזנטל: זה לא עולה בקנה אחד עם זה שאתם רוצים עכשיו לאשר עוד בנק אינטרנטי.
יצחק כהן: מה הקשר?
<דוד זקן: זה עולה בקנה אחד, אני אסביר.
<דוד זקן: אנחנו רוצים להכניס תחרות במערכת הבנקאית.
<דוד זקן: דין אחד הבנקים מחמשת הקבוצות הגדולות הוא לא כמו דין בנק חדש שקיים.
<דוד זקן: יקום בנק אינטרנטי, יהיו לו שולטים.
<דוד זקן: מטבע הדברים הוא יכול לקום גם ללא גרעין שליטה, יש את האפשרות הזאת.
<דוד זקן: יכולה לקום גם אגודת אשראי.
<דוד זקן: אנחנו כן מעודדים כניסה של שחקנים חדשים למערכת הבנקאות.
ניסן סלומינסקי: בנק הדואר.
<דוד זקן: עם בנק הדואר יש בעיה אחרת.
<דוד זקן: אם תרצה, אני אגיד לכם את דעתי על בנק דואר.
מיקי רוזנטל: אתה אומר שאין גורם במשק הישראלי שיכול היום להביא כסף ולקנות גרעין שליטה?
מיקי רוזנטל: אני מדבר אחרי החוק.
<דוד זקן: יהיה, אבל החוק יצמצם אותו באופן משמעותי.
מיקי רוזנטל: כמה גורמים כאלה יהיו?
<דוד זקן: הם צריכים רצון, אני לא יודע להגיד.
מיקי רוזנטל: בפוטנציה.
<דוד זקן: אני לא יכול להגיד לך כי זה תלוי איזה בנק יקנו.
<דוד זקן: אתה שואל אותי כמה גורמים יש שיקנו את בנק לאומי?
<דוד זקן: פחות מאלה שיקנו את הבנק הלאומי כי בנק לאומי הוא פי 4 מהבנק הבינלאומי.
<דוד זקן: האם הגורם הזה יחבור לגורם מחו"ל שיכול להיות איתו חצי שותף בגרעין שליטה?
<דוד זקן: אז יש לו יכולת.
<דוד זקן: אלה שאלות שקשה לעשות עליהן תרחיש.
<דוד זקן: אתה שואל האם השאלה הזאת עלתה?
<דוד זקן: חלק מהפיתרון יהיה למעבר ללא גרעין שליטה.
<דוד זקן: אתם צריכים להביא בחשבון שהחוק הזה יצמצם באופן משמעותי את היכולת של בעלי שליטה לקנות וזה בסדר.
ניסן סלומינסקי: יכול להיות שבגלל זה הם ינסו למכור את הנכסים הריאליים שלהם ולא את הנכסים הפיננסיים.
ניסן סלומינסקי: גם פה אנחנו נצטרך שיהיה מישהו שיוכל לקנות את זה.
ניסן סלומינסקי: החלטנו שמהשכבה השלישית מוכרים, אז זאת בומבה אדירה.
ניסן סלומינסקי: אם נפריד פה, זאת תהיה עוד בומבה.
ניסן סלומינסקי: יצטרכו אנשים שיוכלו אחרת – או שהמחירים ירדו לאפס ויהרסו את האנשים - - -
מיקי רוזנטל: או שזה לא יימכר כגרעין שליטה.
מיקי רוזנטל: יש המון כסף בשוק.
ניסן סלומינסקי: לא ברמות כאלה.
<דוד זקן: אני רוצה להגיע ל-6 מיליארד.
<דוד זקן: כפי שמוריס דורפמן הציג אתמול, חשבנו על איזה רף.
<דוד זקן: בחנו מאזן, בחנו רווחיות, בחנו ערך מוסף.
<דוד זקן: רצינו למצוא משהו שיחסית קשה לשחק בו והוא כן משקף את שתי הבעיות.
<דוד זקן: בעיה אחת זה הגודל שלך ביחס לפעילות במשק ולכן הלכנו על פדיון.
<דוד זקן: הבעיה השנייה היא שאתה לווה גדול כי לא רצינו שלווה גדול יחזיק במוסד פיננסי.
<דוד זקן: אלה היו השיקולים שהביאו אותנו לקביעת אותם פרמטרים.
<דוד זקן: הפרמטרים הם גם וגם.
<דוד זקן: כלומר, אם אתה פוגע באחד מהם, אז אתה לא יכול להחזיק בתאגיד פיננסי.
<דוד זקן: נקבע הסף של 6 מיליארד.
<דוד זקן: אני לא יכול להגיד שלא היו התלבטויות בוועדה.
<דוד זקן: הראייה להתלבטויות זה הפער בין דוח הביניים לדוח הסופי.
<דוד זקן: לאף אחד אין פיתרון בית ספר, לא לנו, וכנראה גם לא בוועדה, שהוא יכול להגיד שהמספר הזה הוא המספר הכי נכון בעולם.
<דוד זקן: אין דבר כזה וגם אני לא אבוא ואגיד דבר כזה.
<דוד זקן: אני חושב שהמספר שקבענו הוא סביר ומדתי ואותו אנחנו מבקשים שתאשרו.
יצחק כהן: בתוך ה-6 אין את החשש של ניגוד העניינים?
יצחק כהן: החשש של הקצאת אשראי לא נכונה?
יצחק כהן: החשש של פגיעה בפריון?
<דוד זקן: חלק מזה מטופל על-ידי הרגולטורים.
<דוד זקן: אני חושב שזה היה השקף הראשון שמוריס הציג ואולי הוא לא הופנם או לא ניתן לו דגש נכון.
<דוד זקן: יש כמה רמות.
<דוד זקן: רמה אחת זה איסור בחוק.
<דוד זקן: שמנו לה רף שאנחנו חושבים שהוא רף נמוך ומשפיע באופן משמעותי.
<דוד זקן: זה הרף של ה-46 מיליארד.
<דוד זקן: מתחת לרף הזה, זה לא אומר שאין לנו רגולציה.
<דוד זקן: לנו יש רגולציה של אנשים קשורים.
<דוד זקן: אגב, גם רגולציה שמגבילה בכמות, אבל גם רגולציה שגם החל מהשקל הראשון צריך לעשות פרוצדורה.
<דוד זקן: אישור אשראי לאנשים קשורים צריך לעבור בוועדת ביקורת.
<דוד זקן: צריך לעשות איזו פרוצדורה.
<דוד זקן: אני מניח שגם לכם חלק מהעניין יש עניין בקטע של אנשים קשורים.
<דוד זקן: הרף הזה הולך ומשתכלל.
<דוד זקן: אחרי החוק, מן הסתם, ישונו גם הוראות הרגולציה שיתאימו לחקיקה.
יצחק כהן: חברי הוועדה יכולים להיות רגועים שלא יהיה פה ניגוד עניינים?
יצחק כהן: שתהיה פה הקצאת אשראי - - -
<דוד זקן: חברי הוועדה יכולים להיות רגועים שאחרי החוק הזה, הפוטנציאל – רמאים וניגודי עניינים תמיד יהיו.
ניסן סלומינסקי: אגב, הם אמרו שעד עכשיו הם לא גילו לגבי זה.
ראובן ריבלין: אחרי שנעשה את זה, הם ימצאו.
ראובן ריבלין: אנחנו נמצא אותם.
<דוד זקן: אני לא יכול להגיד שאני יכול להיות רגוע.
<דוד זקן: בהגדרת התפקיד שלי אני לא רגוע.
ניסן סלומינסקי: כשאתה לא רגוע, אנחנו רגועים.
<אליעד שרגא: אני מהתנועה לאיכות השלטון.
<אליעד שרגא: אגב גרעיני השליטה, דודו.
<אליעד שרגא: בכלל, כל השיח עובר מלטפל במחלה עצמה שהיא מחלה אנושה דרך התרופה, שכנראה בנמצא, שהיא יחסית פשוטה, מדברים על תופעת הלוואי של אותה תרופה.