GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ראובן ריבלין:
מעולם לא דיברתי איתו באופן ישיר על הנושא הזה.
ראובן ריבלין:
כל מה ששמעתי שמעתי ממנו כאן.
ראובן ריבלין:
הדברים שהוא אמר היו דברים מאוד מובנים לנו, כמו גם חשובים ביותר לעצם העניין שאנחנו צריכים להכריע בו.
ראובן ריבלין:
אני מבקש שלאחר שכולם ידברו הוא יסכם לי את השוני בהצעות שהיו והובאו לידיעתי ושנטיתי להסכים להן.
ראובן ריבלין:
אני רוצה לשמוע לגבי הסכנות ומה הן האפשרויות שבדרך הזאת אנחנו נכשלים כישלון חרוץ.
זהבה גלאון:
שמענו עכשיו את המפקח על הבנקים.
זהבה גלאון:
יש את העמדה של ועדת הריכוזיות, שזאת הצעת הממשלה, ושמענו את דעתך.
זהבה גלאון:
אנחנו אמרנו כאן בשביל הגילוי הנאות שגיבשנו את דעתנו על בסיס המתווה שהציע פרופ' בן בסט ומומחים אחרים.
זהבה גלאון:
אני מודה שכששמעתי את הדברים של דודו זקן ביחס להצעה שלך פתאום חשבתי שלא שאלתי אותך על בסיס מה אתה גיבשת את ההצעה, עם מי אתה התייעצת, מי המומחים נטולי האג'נדה.
זהבה גלאון:
על בסיס מה גיבשת את ההצעה אם זה לא על דעתם ולא על דעתנו?
זהבה גלאון:
אולי יש לך מומחים משלך, רבנים משלך, אני לא יודעת מה.
זהבה גלאון:
אתה מביא כאן הצעה שהיא לא הצעת הממשלה.
זהבה גלאון:
אתה יושב -ראש ועדה בכיר בקואליציה.
זהבה גלאון:
מאיפה זה בא לך?
זהבה גלאון:
לא הייתי חושבת על זה.
זהבה גלאון:
אני אשמח לשמוע גם את זה.
<עודד שריג:
אני לא מייצג את עמדת הוועדה או את עמדתי, אני מייצג פה את עמדת הממשלה.
<עודד שריג:
הצעת החוק הזאת היא הצעת חוק ממשלתית.
<עודד שריג:
כמי שמייצג את עמדת הממשלה אני מחויב לה.
<עודד שריג:
כל עוד הדיונים הם במסגרת הפרמטרים שהציעה הממשלה אנחנו ננסה לקדם ולתמוך.
<עודד שריג:
ההתייחסות שלי היא להצעת הממשלה.
<עודד שריג:
לגבי השאלה של 20% לעומת 10%.
<עודד שריג:
זה במסגרת הפרמטרים.
<עודד שריג:
זה דיון על פרטים בתוך הדבר הזה.
<עודד שריג:
אני אציין שוועדת ברודט, שהסתמכתם עליה בדיונים אחרים, קיבלה את המתווה שהפך להיות מקובל במדינה.
<עודד שריג:
היא אמרה שההחזקה של עד 20% משמעה החזקה פיננסית ולא החזקה ריאלית, כאשר החזקה מעבר לזה מצריכה איזו מעורבות בהתנהלות.
<עודד שריג:
הקביעה של 20% היא קביעה שמבחינתנו היא עקבית עם דברים אחרים.
ראובן ריבלין:
היה בסיס אחר לפני 18 שנה.
ניסן סלומינסקי:
הצמדנו את הסכום שהיה אז.
<עודד שריג:
אני לא קובע את ה-20%, אני רק מקבל את זה כמוסכמה שעוברת כחוט השני בהרבה מאוד חקיקות, לא רק פה.
<עודד שריג:
אנחנו אימצנו את ה-20%.
<עודד שריג:
הבחירה לרדת ל-10% היא בחירה שמחייבת איזו שהיא בחינה של הדברים, לראות מה המשמעות שלהם ואיפה אנחנו נמצאים.
<עודד שריג:
מהכרות עם המספרים אני חושב שאנחנו יכולים לחיות עם 10%.
<עודד שריג:
אני חושב שזה במסגרת הדברים שיכולים להתקיים.
<עודד שריג:
תזכרו כל הזמן שאתם מדברים על זה שנמכור את זה לציבור.
<עודד שריג:
מצד אחד אתם אומרים שיש ריכוזיות בתחום הפנסיה, ש-5 גופים מחזיקים את כל תחום הפנסיה, ומצד שני אתם אומרים הציבור.
<עודד שריג:
הציבור זה ה-5 האלה.
<עודד שריג:
הציבור לא מנהל את כספיו בעצמו, הוא עושה את זה באמצעות מישהו אחר.
<עודד שריג:
המישהו האחר הזה אלה אותם אנשים שאתם אומרים שזאת הריכוזיות.
<עודד שריג:
אי אפשר להחזיק את המקל משני קצותיו.
<עודד שריג:
אי אפשר להגיד שכספי הפנסיה מנוהלים בריכוזיות ולצפות שהם לא יהיו אחר כך אותה ריכזויות רק בהחזקה של החברות.
<עודד שריג:
אראל, נפלה טעות בדבריך.
<עודד שריג:
וורן באפט מחזיק את היינס, וורן באפט מחזיק את מרס, וורן באפט מחזיק את fruit of the loom.
<עודד שריג:
כל מי שלבש תחתונים שלהם יודע שהוא הבעלים.
<עודד שריג:
זה משהו שהוא אפשרי בעולם.
<עודד שריג:
אנחנו לא חושבים בהכרח שהוא יוצר ניגוד עניינים.
ראובן ריבלין:
האם זה וורן באפט או יושב-ראש הוועד?
<עודד שריג:
וורן באפט.
<מוריס דורפמן:
זה הציבוריות.
<עודד שריג:
הן פרטיות שלו.
אראל מרגלית:
אנחנו מדברים גם על ציבוריות.
<עודד שריג:
הן שלו ב-100%.
מיקי רוזנטל:
יש לו הרבה מאוד חברות ציבוריות - - -
<עודד שריג:
יש לו גם וגם.
<עודד שריג:
לא כל כך חשובה הדוגמה של וורן באפט.
אראל מרגלית:
זה מה שנתת.
אראל מרגלית:
בחברות הציבוריות הוא לא מחזיק מעל 20%.
אראל מרגלית:
למה אתה אומר לי את זה?
<עודד שריג:
כי בפיננסי ריאלי לא מגבילים את זה לחברות הציבוריות.
<עודד שריג:
בפיננסי ריאלי מדובר על חברות ציבוריות ופרטיות, לכן ההתייחסות שלי היא גם להן וגם להן.
<עודד שריג:
מה אני אעשה, זה החוק.
<עודד שריג:
אני חייב להתייחס ללשון החוק.
<עודד שריג:
אתם רוצים שאני אתייחס לדברים אחרים?
<עודד שריג:
אני אתייחס לדברים אחרים.
ניסן סלומינסקי:
ללשון החוק.
<עודד שריג:
זה החוק.
<עודד שריג:
אני מייצג את עמדת הממשלה בעניין הזה.
<עודד שריג:
החוק הוא לחברות פרטיות ולחברות הציבוריות, לכן התייחסתי לזה כך.
<עודד שריג:
אני לא יכול לעשות דברים אחרים אלא מה שהממשלה מציעה.
<עודד שריג:
למה אני מחדד את הדברים האלה?
<עודד שריג:
מה שאני מחדד זה שהוועדה ישבה כמעט שנתיים וחיפשה אקדח מעשן.
ניסן סלומינסקי:
ועדת הריכוזיות.
<עודד שריג:
ועדת הריכוזיות.
<עודד שריג:
אתם עוד מעט תשבו שנתיים.
ניסן סלומינסקי:
זה מה שאני מפחד שיקרה ולא רוצה שיקרה.
<עודד שריג:
ועדת הריכוזיות ישבה כמעט שנתיים וחיפשה את האקדח המעשן, לראות איפה יש בעיות.
<עודד שריג:
בסופו של דבר התמקדנו באותם מקומות שיש בעיות פוטנציאליות משום שלא זהינו את הבעיות והתממשותן.
<עודד שריג:
אני חושב שהזהירות של הוועדה התבקשה מתוך הדברים האלה.
<עודד שריג:
יכול להיות שלדע
<עודד שריג:
ת
<עודד שריג:
כם היא הייתה זהירה מידי, אבל בסופו של יום אנחנו מרגישים אחריות כלפי הכלכלה הישראלית בכך שנעשה את הצעדים המתבקשים, לא מעבר להם.
ניסן סלומינסקי:
אני רוצה רק לשמוע מדויד התייחסות.
<דיויד גילה:
לגבי המחשבה להחמיר את הסף כשמדובר במונופולים – זה כמו שאמרתי בפעם שעברה - יש היגיון מבחינה תחרותית.
<דיויד גילה:
בנוסף, כמו שאמרתי בפעם שעברה, חייבים לתת לנו לנסח משהו שאנחנו יודעים ליישם בהקשר הזה.
<דיויד גילה:
אפשר לעשות משהו כזה, זה לא יהיה קל.
<דיויד גילה:
אפשר לנסח משהו שניתן ליישום.
<דיויד גילה:
מונופול זה מושג שיכול להגיע לעשרות אלפי מונופולים.
<דיויד גילה:
זה יכול להיות מונופול בדגיגי אמנון, מונופול רק ללקוחות מוסדיים בבאר-שבע, מונופול רק מול לקוחות שזקוקים לציפוי פלסטיק וכו'.
<דיויד גילה:
חייבים לגדר.
אראל מרגלית:
זה נשמע כמו מלכוד 22.
<דיויד גילה:
אפשר לנסח למונופול.
<דיויד גילה:
המונופול עצמו צריך להיות מספיק גדול.
ניסן סלומינסקי:
תאמר לי אם ההגדרה שהצעתי היא הגדרה יישומית או לא.
ניסן סלומינסקי:
אמרנו שבמונופול בתחום מסוים לא מסתכלים רק על החלק שלו.
ניסן סלומינסקי:
אם יש לו 51% בדגי אמנון אתה לא לוקח את ה-51% אלא את כל ה-100% של השוק הזה.
ניסן סלומינסקי:
לגביו אנחנו מורידים את הרף ל-3 מיליארד.
ניסן סלומינסקי:
אם כל השוק המונופוליסט עובר את ה-3 מיליארד הוא בפנים.
ניסן סלומינסקי:
האם זאת הגדרה ישימה מבחינת מה שאמרת עכשיו?
<דיויד גילה:
אם אתה שם מספר מספיק גדול על כל השוק שלו או על מחזור המכירות שלו בשוק הזה זה ניתן ליישום.
<דיויד גילה:
זה לא יהיה קל, אבל אנחנו יכולים - - -
ניסן סלומינסקי:
מה שאמרתי עכשיו ניתן ליישום.
<עודד שריג:
אני רק רוצה לחדד את המשמעות המספרית.
<עודד שריג:
מונופול זה 50% ומעלה.
<עודד שריג:
אם אתה אומר שהשוק כולו הוא 3 מיליארד, זה אומר שלמונופול שמת רף של מיליארד וחצי.
<עודד שריג:
זאת המשמעות.
<מוריס דורפמן:
פעם אחת דיברנו איתכם על זה.
<מוריס דורפמן:
על הנושא הזה ישבנו עם יושב-ראש הוועדה.
זהבה גלאון:
מי זה "ישבנו"?
ניסן סלומינסקי:
מוריס ואני ישבנו.
זהבה גלאון:
על הסוגיה של 3 מיליארד?
ניסן סלומינסקי:
ביקשנו למצוא את הנושא של המונופול או הריכוזיות בענפים.
ניסן סלומינסקי:
ישבנו כדי לראות.
<מוריס דורפמן:
בפעם שעברה תיארתי לכם שניסינו להגיע לזה, אבל אז גילינו שזה בלתי אפשרי מהרבה מאוד סיבות משפטיות.
<מוריס דורפמן:
חזרנו קצת אחורה לעולם המונופולים.
<מוריס דורפמן:
פה לא רצינו לזרוק מספר שאין שום דבר מאחוריו, אלא לבוא עם מספר שאנחנו יכולים להסביר את הקשר בינו לבין ה-6 מיליארד ששמנו.
<מוריס דורפמן:
מה החשש הכי גדול שלכם לגבי מונופול?
<מוריס דורפמן:
אם אתה 51%, אז במקרה הרע אתה משתלט על כל השוק.
<מוריס דורפמן:
כשאתה ממנף את התאגיד הפיננסי אתה במקרה הגרוע הופך להיות פי שניים ממה שאתה.
<מוריס דורפמן:
אם הרף עבור הריאלי הרגיל הוא 6 מיליארד, אז עבור מונופולים אנחנו מורידים אותו לחצי ושמים כ-3 מיליארד כי במקרה הגרוע אתה, באמצעות התאגיד הפיננסי, יכול להגיע מה-3 ל-6.
אראל מרגלית:
מה עם שוק לא תחרותי?
<מוריס דורפמן:
מה שדיברנו, ניסן , זה לספור את כל המונופולים בידי אותו גורם.
<מוריס דורפמן:
לא לספור לו את דגי האמנון, אלא להגיד שאם הוא מונופול מעל חצי מיליארד שקל אנחנו נספור לו את כל המונופולים.
<מוריס דורפמן:
אם היקף המכירות שלו בכל הענפים המונופוליסטים הגיע ל-3 מיליארד, אז זה כאילו במקרה הגרוע 6 ולכן אנחנו שמים את הסף של המכירות שלו ב-3.
אראל מרגלית:
זה נראה לך סביר שבעל בנק גדול יהיה גורם משמעותי בחברה מונופוליסטית?
אראל מרגלית:
אתה לא חושב שבעניין הזה אתה צריך להגיד לו שאת החברות המונופוליסטיות ישים בצד אם הוא רוצה להיות אחד מבעלי השליטה בבנקים הגדולים בישראל?
<מוריס דורפמן:
אני הולך עם אותו היגיון.
<מוריס דורפמן:
זה הגיוני בעיני שתחזיק בבנק משמעותי ובתאגיד ריאלי של 5 מיליארד שקל.
אראל מרגלית:
פה חסרה הסכמה בינינו.
<מוריס דורפמן:
ניסיתי רק להסביר את הקשר בין ה-6 מיליארד ל-3 מיליארד.
ראובן ריבלין:
לפי ההיגיון של מה שהוא אמר אין שום הבדל אלא אם כן אתה עובר מהשקל הראשון, נכון?
ראובן ריבלין:
אתה בדיוק הפוך ממה שרצית להסביר.
ראובן ריבלין:
למה שמת 6 מיליארד וזה הופך ל-3 מיליארד?
ראובן ריבלין:
בשביל לא לכמת את זה בצורה מלאכותית אתה אומר שיכול להיות שצריך מהשקל הראשון.
ראובן ריבלין:
לא שאני חושב ככה.
ראובן ריבלין:
אני השתכנעתי.
<דיויד גילה:
בנוסף ל-3 מיליארד או מה שתקבעו צריך להיות איזה שהוא סף פר מונופול או פר השוק של המונופול, אחרת זה בלתי ניתן ליישום בעליל כיוון שיש עשרות אלפי מונופולים פוטנציאליים.
אראל מרגלית:
לך נראה הגיוני שאחד מבעלי חברות הסלולר הגדולות יהיה גם בעלים של בנק אם הוא לא עומד ברף הזה.
אראל מרגלית:
לך נראה הגיוני שלאחת משתי חברות המזון הגדולות בארץ יהיה בנק.
אראל מרגלית:
לך נראה הגיוני שלהרבה מאוד מהחברות הריאליות הגדולות - אם הן לא מונופול - יהיה בנק גדול, חברת ביטוח או חברה מוסדית שקובעים במידה רבה את הדינאמיקה במשק לגבי המתחרים שלהם.
אראל מרגלית:
הם יוכלו לשלוט במתחרים שלהם ובאשראי שהם יקבלו או לא יקבלו, למרות שהם פועלים בשוק שאנחנו מגדירים אותו ואתם מגדירים אותו כשוק לא תחרותי.
<דיויד גילה:
כמו שציינתי בפעם שעברה, בכל העסקאות העתידיות אם יש מיזוג בין חברה ריאלית לבין תאגיד פיננסי כלשהו והמיזוג הזה מעלה חשש סביר לפגיעה משמעותית בתחרות באיזה שהוא ענף, אנחנו נעצור אותו מכוח חוק ההגבלים העסקיים, בלי שום קשר לחוק הזה.
<דיויד גילה:
אנחנו מדברים על מונופולים בעקבות הפנייה שלכם כי במונופול זה מובהק.
<דיויד גילה:
במקרה של מונופול שיש לו מעל 50% מהשוק החשש הוא מובהק.
<דיויד גילה:
בחקיקה מהסוג הזה, שהיא חקיקה גורפת שדורשת מהתאגידים לא לקנות תאגידים אחרים בצורה גורפת או מתאגידים קיימים למכור חברות שהם קנו כדין, בלי קשר למקרה הפרטני, המחשבה היא שצריך שזה יהיה חד וברור.
<דיויד גילה:
אם נתחי השוק הם יותר קטנים מ-50% אחוז זה לא מובן מאליו שיש פגיעה תחרותית.
<דיויד גילה:
יכול להיות שיש פגיעה תחרותית, אבל לפחות אפשר להגיד שזה לא מובן מאליו.
<דיויד גילה:
במקרה של מונופול שהוא מספיק גדול, נכונה המחשבה שזה מצדיק חקיקה גורפת מהסוג שאתם מדברים עליה.
אראל מרגלית:
דודו, אמרת קודם שאנחנו מובילים למצב שבכל הבנקים לא יהיה גרעין שליטה.
אראל מרגלית:
אני לא מסכים איתך.
אראל מרגלית:
להיפך.
אראל מרגלית:
אנחנו אומרים שבחלק מהבנקים יהיה גרעין שליטה, אבל אותם בעלים של גרעיני השליטה של הבנקים הגדולים במשק לא ישלטו בחברות ריאליות גדולות במשק.
אראל מרגלית:
זה מה שאנחנו אומרים.
אראל מרגלית:
אנחנו כן מוכנים שהם יהיו בעלי מניות מרכזיים.
מרב מיכאלי:
זה לא שאנחנו מוכנים.
מרב מיכאלי:
אנחנו אומרים אדרבא, שישקיעו את הכסף שלהם במשק הישראלי.
מיקי רוזנטל:
הוא רוצה שיהיה להם גם עסקים ריאליים, שיהיה להם הרבה כסף, כדי שלא יהיו בסכנה.
<דודו זקן:
אתה אומר למישהו שהוא בעלים של בנק או בעלים של חברות אחרות שמאותו יום שהוא בעלים של בנק הוא ינהל תיק פיננסי וישקיע רק השקעה פיננסית.
אראל מרגלית:
בדיוק.
אראל מרגלית:
אם אתה בעלים של אחד מהבנקים הגדולים במשק - - -
<דודו זקן:
ואם יש לך השקעות ריאליות בחו"ל זה בסדר.
אראל מרגלית:
נכון, כי זה לא מתערב פה.
מיקי רוזנטל:
אתה לא משפיע על המשק הישראלי, על האשראי שלו.
מיקי רוזנטל:
זה בדיוק העניין.
אראל מרגלית:
אני אומר להיות בעלים זה מקצוע, לכן אתה הופך להיות משקיע מרכזי בשוק.
מיקי רוזנטל:
אנחנו חושבים שזה טוב למשק הישראלי, שזה יעודד תחרותיות.
<דודו זקן:
זה יביא למצב שילכו לכיוון של ביזור השליטה.
אראל מרגלית:
יהיו כאלה שירצו להיות בעלי בנק וכאלה שירצו להיות בעלים של חברות ריאליות.
אראל מרגלית:
מי שהלב שלו נמצא בתוך תאגידים ריאליים ילך לתאגידים ריאליים.
<דודו זקן:
אתה מכיר את הגורמים, אתה מכיר את החברות הריאליות, אתה מכיר את החברות הפיננסיות.
<דודו זקן:
תחשוב לבד מה תהיה התוצאה.
<דודו זקן:
אני עשיתי את החישוב הזה.
<עודד שריג:
דודו, אולי גם תתאר את המגבלות שיש על בעל שליטה בבנקים.
<דודו זקן:
יש מגבלות.
<דודו זקן:
הוא מורחק מהיכולת להשפיע על התאגיד הבנקאי.
<דודו זקן:
הוא לא יכול להיות יו"ר.
ראובן ריבלין:
מכוח חוק הבנקים.
<דודו זקן:
מכוח נוהל בנקאי תקין.
<דודו זקן:
אנחנו מקדמים שהוא לא יהיה גם יו"ר בוועדה דירקטוריונית.
<דודו זקן:
כל העסקאות שקשורות איך שהוא אליו ואל הגורמים שקשורים אליו צריכות לעבור איזה שהוא תהליך.
<דודו זקן:
צריך לעבור ועדת ביקורת.
<דודו זקן:
מספר הדח"צים במערכת הבנקאית הוא יותר גדול ממספר הדח"צים הנדרש לפי חוק החברות.
<דודו זקן:
הדרישה היא לשליש דח"צים לפחות.
<דודו זקן:
יש כלים לצמצם את אותה יכולת או את אותו פוטנציאל לניגוד עניינים שיכול להיות.
<דודו זקן:
אנחנו לא סבורים שיש איזה שהוא מודל עדיף.
<דודו זקן:
לא המודל של גרעין שליטה ולא המודל של בנק מבוזר.
<דודו זקן:
הניסיון שלנו של בנק מבוזר עדין לא קיים.
זהבה גלאון:
אדוני היושב-ראש, אם לא התייעצת עם הרגולטורים, איך גיבשת את ההצעה הזאת שהבאת לפנינו?
זהבה גלאון:
יש את הצעת הממשלה לצורך העניין.
זהבה גלאון:
אנחנו ידענו שאנחנו מתקדמים על פי הצעת הממשלה.
זהבה גלאון:
היו לנו השגות.
זהבה גלאון:
באת היום עם הצעה משלך.
ניסן סלומינסקי:
רק שלי?
זהבה גלאון:
אז של מי?
ניסן סלומינסקי:
מישהו אמר שגם עפר חושב ככה.
זהבה גלאון:
זאת הצעה שלא תואמה עם הרגולטור.
זהבה גלאון:
אני לא שואלת בשביל להתריס, אני שואלת בשביל לפתח יכולת לקבל החלטות לגבי עמדתי.
זהבה גלאון:
בעניין הזה אני מצטרפת לחבר הכנסת ריבלין.
זהבה גלאון:
שמענו את החלטת הרגולטורים שמייצגים את הצעת החוק הממשלתית.
זהבה גלאון:
אתה הגעת עם הצעה משלך.
זהבה גלאון:
אנחנו הצגנו מתווה שמתבסס על התייעצות עם מומחים, כולל עם פרופ' בן בסט שיושב כאן.
זהבה גלאון:
עכשיו נקלענו לדילמה.
זהבה גלאון:
יש את ההצעה הזאת, יש את ההצעה שלך ויש את ההצעה הממשלתית שמייצגת את המלצות ועדת הריכוזיות.
זהבה גלאון:
מה עושים אזובי הקיר כמוני?
ניסן סלומינסקי:
את אומרת שאת צריכה להתייעץ עם ארזי הלבנון?
זהבה גלאון:
כן.
ניסן סלומינסקי:
את החלטת על מישהו ספציפי.
ניסן סלומינסקי:
את אומרת שזאת עמדתך.
זהבה גלאון:
אני אומרת לך את עמדתי הלא מגובשת.
ראובן ריבלין:
ניסן, החלטתך מקובלת עלי בכל מקרה.
ראובן ריבלין:
ב-open court שמעתי את דבריו של בן בסט וגיבשתי איזה שהוא מתווה שעליו אני מוכן להצביע בעד.
ראובן ריבלין:
היום שמעתי שינויים.
ראובן ריבלין:
אני לא אומר שהם טובים, אני לא אומר שהם לא טובים.
ראובן ריבלין:
אני חושב שאם אני אשנה את דעתי ואני אצביע בעד ההחלטה שלך, יאמרו לי מה פתאום אני משנה את עמדתי.
ראובן ריבלין:
אני חושב שראוי שמאותו מקום שהוא דיבר קודם ושאנחנו התגבשנו ברובנו על הצעתו הוא יאמר זאת פה.
ניסן סלומינסקי:
נתנו למי שרוצה לדבר.
ניסן סלומינסקי:
מי שרוצה שיתייעץ איתם.
ניסן סלומינסקי:
יש לנו כאן את הרגולטורים שהם נציגי הממשלה.
גילה גמליאל:
הרגולטורים הם עם אותה דעה של הממשלה.
גילה גמליאל:
למה אתה רוצה שנשמע את עמדת הממשלה?
גילה גמליאל:
הבנו את עמדת הממשלה, אנחנו לא מסכימים איתה במקרה הספציפי הזה.
גילה גמליאל:
אנחנו רוצים להבין את הדברים מעבר.
גילה גמליאל:
אתה חוסם פה מידע בוועדה כל פעם מחדש.
ניסן סלומינסקי:
לא שאלתי אותם.
ניסן סלומינסקי:
אנשים פה התבטאו.
גילה גמליאל:
את בן בסט שמעתי רק פה בוועדה.
גילה גמליאל:
אני רוצה להמשיך ולשמוע אותו רק פה בוועדה.
גילה גמליאל:
חבל מאוד שאתה מונע את זה מכלל החברים, קל וחומר שזה בניגוד לעמדה האישית שאתה מציג כאן.
ניסן סלומינסקי:
הוא לא יודע את עמדתי.
ניסן סלומינסקי:
אני לא יודע את עמדתו.
<אבי בן בסט:
אני מבקש להפסיק להפוך אותי לנושא.
גילה גמליאל:
אנחנו רוצים לקבל מידע.
גילה גמליאל:
מה הבעיה שלך שהוא ייתן את המידע הזה?
גילה גמליאל:
יש את עמדת הממשלה שנשמעה על ידי הרגולטורים.
גילה גמליאל:
יש את עמדתך האישית ששמענו אותה.
גילה גמליאל:
אנחנו לא מבינים את מקורה.
גילה גמליאל:
אתה לא רוצה לפרט.
גילה גמליאל:
זכותך.
גילה גמליאל:
יש את העמדה שהתגבשה פה על ידי כלל החברים בוועדה.
גילה גמליאל:
מרבית החברים חושבים כך.
גילה גמליאל:
הצגת פה היום עמדות שונות.
גילה גמליאל:
אנחנו רוצים להיות מספיק אחראים כדי לשמוע את הדעות מנגד.
ניסן סלומינסקי:
מרבית החברים בוועדה לא נמצאים פה.
גילה גמליאל:
זאת הבעיה.
גילה גמליאל:
אין דבר יותר חמור אם בסוגית הריכוזיות יעזו חברי וחברות כנסת שלא לקחו חלק בדיון הזה לבוא ולפה ולהצביע במשמעות סיעתיות כאלו ואחרות.
גילה גמליאל:
אני מקווה שזה לא יהיה.
ניסן סלומינסקי:
אני לא רוצה לבדוק אם כל אחד מאיתנו היה שותף לדיונים.
גילה גמליאל:
השאלה של זהבה נשארה עדיין לא פתורה.
ניסן סלומינסקי:
עד מחר ננסה להביא הצעה שנקריא כאן.
ניסן סלומינסקי:
אני מקווה שביום שלישי נוכל להגיע למצב שנוכל להצביע.
ניסן סלומינסקי:
מה שיתקבל יתקבל בוועדה.
זהבה גלאון:
אנחנו דנים כל הזמן על ההצעה הזאת.
זהבה גלאון:
אתה אומר שלמי שיש הסתייגויות שיתכבד ויגיש אותן.
זהבה גלאון:
אני מבקשת, אדוני היושב-ראש, שההצעה שלך תוגש כהסתייגות.
זהבה גלאון:
אני לא יודעת את מי אתה מייצג, חוץ מאשר את עצמך כיושב-ראש הוועדה.
זהבה גלאון:
בעיני ההצעות שהצעת כאן עכשיו זה כניעה לבעלי אינטרסים.
זהבה גלאון:
אמרתי את זה לא אחת, ואני חוזרת ואומרת.
זהבה גלאון:
מכיוון שכך התחושה שלי, אני מבקשת שההצעה שלך, כמו ההצעה שלנו, תוגש כהסתייגות, תוגש כתובה כדי שנוכל להתייחס אליה ונדע על מה להצביע.
זהבה גלאון:
כל חברי הוועדה, גם כאלה שאינם כאן, יוכלו לראות מה ההצעות.
זהבה גלאון:
אנחנו דנים בהצעה הממשלתית.
זהבה גלאון:
כל הצעה אחרת, כולל של יו"ר הוועדה - עם הרבה כבוד ליו"ר הוועדה - תוגש כהסתייגות.
זהבה גלאון:
היא לא עומדת בפני עצמה, אלא אם כן תגיע להבנה עם משרד המשפטים שזאת הופכת להיות הצעת הממשלה.
זהבה גלאון:
לא הבנתי כרגע שזאת העמדה שמייצגת את ההצעה הממשלתית.
זהבה גלאון:
אני מבקשת שההצעה שלך תוגש כהסתייגות, שההצעה שלנו תוגש כהסתייגות וששתי ההסתייגויות שלנו יעמדו להצבעה מול ההצעה הממשלתית.
זהבה גלאון:
זה מה שאני מציעה.
ניסן סלומינסקי:
מי ששיש לו הסתייגויות מזה או מדברים אחרים שיגיש את זה לשגית כדי שנוכל להכניס את זה.
ניסן סלומינסקי:
אחר כך תהיה הצבעה.
ניסן סלומינסקי:
מה שהציבור יחליט הוא יחליט.
גילה גמליאל:
זה אומר שהכל מתבסס על הצעת החוק הממשלתית?
ניסן סלומינסקי:
כרגע זאת הצעת החוק.
ניסן סלומינסקי:
כמו שעשינו בפעם הקודמת בפירמידות - - -
גילה גמליאל:
בפעם הקודמת הייתה הסכמה מלאה של כלל החברים והחברות.
ניסן סלומינסקי:
עובדה שהיו הסתייגויות.
גילה גמליאל:
מינוריות.
ניסן סלומינסקי:
למה את אומרת מינוריות?
ניסן סלומינסקי:
היא מבחינתה חושבת ששתי שכבות זה אסון.
ניסן סלומינסקי:
הצבענו על זה.
ניסן סלומינסקי:
זה לא מינורי.
ניסן סלומינסקי:
זאת הצעת הממשלה.
ניסן סלומינסקי:
אפשר לעשות את זה בדרך של הסתייגות, אפשר לעשות את זה בדרך אחרת.
ניסן סלומינסקי:
תהיה הצעת הממשלה.
ניסן סלומינסקי:
יכול להיות שיהיו כאן 3 הצעות: הצעת החוק של הממשלה, הצעה שאני אולי יביא והצעה שאולי את תביאי.
זהבה גלאון:
אראל יביא.
גילה גמליאל:
כולנו ביחד.
ניסן סלומינסקי:
עזבי את העניין של כולנו.
ניסן סלומינסקי:
מחר אנחנו נקריא את אותם 10 עמודים שנשארו לנו שלא הקראנו.
ניסן סלומינסקי:
אחר כך, ביום שלישי - - -
עפר שלח:
אראל, זה שאתה בא לפה ומעז להעלות את הרעיון שאני הדלפתי משהו שהעברתי אותו רק לך מתוך ידיעה שבה אתה אומר שאתה לא מבין מה קרה לי וכנראה בעלי הון הגיעו אלי, זה אפילו בשבילך, שכנראה הגבול אצלך די גבוה, לעלות מעל לגבול.
אראל מרגלית:
תשמור על לשונך, עפר.
עפר שלח:
אני לא אשמור על לשוני.
אראל מרגלית:
במשך 2 שבועות ישבנו פה וגיבשנו איזו שהיא הצעה.
עפר שלח:
גם ההצעה שלך היא הצעה שבאה ממני.
עפר שלח:
אראל מרגלית, רעיון מקורי לא יכול לחצות את דל שפתך.
עפר שלח:
גם ההצעה הקרויה שלך היא מייל שאני העברתי והודלף .
עפר שלח:
הבעיה שכל מייל שמעבירים פה לאנשים הופך להיות - - -
גילה גמליאל:
ניסן טוען שגם אליו לא העברת.
אראל מרגלית:
לא היית פה בתחילת הדיון.
אראל מרגלית:
אני מאחל לך שתיצור בחיים שלך דברים מקוריים כמו שאני יצרתי.
אראל מרגלית:
לא יצרת עוד מקום עבודה אחד.
אראל מרגלית:
את השחצנות שלך תיקח ליאיר לפיד החבר שלך, כי שם אתם כולכם ביחד בובות ותועמלנים.
אראל מרגלית:
אנחנו עבדנו פה.
אראל מרגלית:
את ההצעה של ברודט הבאתי לפני 3 שבעות, לא אתה, עם כל הכבוד.
אראל מרגלית:
באמצע השבוע הדלפת את זה, השד יודע למי, לא לי.
אראל מרגלית:
אני לא הדלפתי את זה אז כי לא שלחת לי את זה אז.
אראל מרגלית:
אנחנו עבדנו כמו משוגעים כל הסוף שבוע כדי לגבש משהו.
אראל מרגלית:
הבוקר מצאנו משהו אחר לחלוטין שכלל חברי הוועדה ידעו שהוא שונה.
אראל מרגלית:
אתה מאשים אותי עכשיו בהדלפה?
עפר שלח:
רק אותך.
ניסן סלומינסקי:
אנחנו נועלים את הישיבה.
ניסן סלומינסקי:
אנחנו פותחים את ישיבת ועדת הכספים.
ניסן סלומינסקי:
כפי שהודענו, היום מחולק לשלושה חלקים: החלק הראשון שיתחיל עכשיו עד 11:00 ויהיה המשך ההקראה מאתמול.
ניסן סלומינסקי:
ב-11:00 אנחנו נעצרים וזה יום המילואים ויעלה לדיון הנושא של הנחות בארנונה לחיילי המילואים לחצי שעה.
ניסן סלומינסקי:
ב-11:30 יצטרף אלינו שר האוצר ויהיה דיון בנושא של תקציב המדינה.
ניסן סלומינסקי:
אנחנו ממשיכים בהקראה, ואם אני זוכר טוב הגענו לסעיף 35 בעמוד 1134.
ניסן סלומינסקי:
רק לטובת חברי הכנסת שנמצאים ואחרים, אנחנו בעמוד 1134 בסעיף 35.
ניסן סלומינסקי:
זה המשך של ההקראה מאתמול, של אותו פרק, של אותו חלק בפרק של ריאלי-פיננסי, שעוסק בעיקר בנושא של התשתית החוקתית, האפשרות לאפשר לגופים פיננסיים גם לפעול בשני מצבים: גם עם גרעיני שליטה וגם בלי גרעיני שליטה כאשר המצב הזה קיים בבנקים וזה פועל.
ניסן סלומינסקי:
עכשיו אנחנו רוצים לאפשר את זה גם לגופים הפיננסיים.
ניסן סלומינסקי:
אמרנו שיש מעין העתקה מהבנקים לפה אבל כמובן, בגלל האופי השונה של הבנקים והגופים הפיננסיים יש שינויים שמתבקשים.
ניסן סלומינסקי:
לפעמים יש גם שינוי שנלמד כלקח על ידי הפיקוח על הבנקים כלקח מההפעלה בבנקים ואנחנו מנסים לתקן.
ניסן סלומינסקי:
ביקשנו מאנשי המשפטים, שכל פעם שמגיעים לדבר שהוא שונה מאשר בבנקים, תסבו את תשומת ליבם של הח"כים.
<ברוך לוברט:
בוקר טוב.
<ברוך לוברט:
אדוני, אנחנו נתחיל בסעיף 35.
<ברוך לוברט:
למעשה, סעיף 35 ו-36 באים ליישם את ההמלצות של ועדת הריכוזיות לגבי גוף פיננסי משמעותי שהוא תאגיד בנקאי.
<ברוך לוברט:
יש לנו תיקונים גם בחוק הבנקאות רישוי וגם בפקודת הבנקאות.
<ברוך לוברט:
אתחיל להקריא: "בחוק הבנקאות (רישוי), התשמ"א-1981 – (1) בסעיף 1, אחרי ההגדרה "חוק הסדרת העיסוק בייעוץ השקעות" יבוא: ""חוק לקידום התחרות ולצמצום הריכוזיות" – חוק לקידום התחרות ולצמצום הריכוזיות, התשע"ב-2012;" זה למעשה תיקון של הגדרה.
<ברוך לוברט:
פסקה (2): "בסעיף 34א(א), אחרי פסקה (3) יבוא: "(3א) בעל ההיתר הוא תאגיד ריאלי משמעותי או השולט בו, המחזיק אמצעי שליטה בתאגיד בנקאי שהוא גוף פיננסי משמעותי או בתאגיד החזקה בנקאית השולט בו, או השולט בתאגיד בנקאי כאמור, והכל בניגוד להוראות סעיף 35ב(ג);"
ראובן ריבלין:
אנחנו עושים תיקוני חקיקה באמצעות החוק הזה.
ראובן ריבלין:
אתה משנה חוק אחר במסגרת החוק הזה.
ניסן סלומינסקי:
מה זה "משמעותי"?
ניסן סלומינסקי:
את זה אנחנו נקבע שיהיה לנו דיון בחלק הראשון.
ראובן ריבלין:
זה ענין אחר.
ראובן ריבלין:
אני מדבר על אדם שפותח את ספר החוקים בישראל ורואה את חוק הבנקאות והדבר הזה לא נמצא שם.
<קריאה:
כן, הוא כן נמצא.
ראובן ריבלין:
לא, אחר כך תתקנו מבחינת "בוכלטריה" אבל החוק משתנה באמצעות חוק אחר.
ראובן ריבלין:
זה נוהג שאני יודע שהוא קיים אבל ראיתי כבר מקרים שבהם החוקים - -
<הילה בן חיים:
בספר החוקים זה יוצא יחד אחר כך.
<ברוך לוברט:
בהצעת החוק הזאת אנחנו מבצעים תיקונים מקיפים לחקיקות הרלוונטיות כאשר לאחר שהצעת החוק הזאת תיכנס לתוקף, התיקונים האלה יופיעו בכל חוק וחוק.
ראובן ריבלין:
כאילו הוא תוקן בעצמו.
<ברוך לוברט:
אני אמשיך, אדוני.
<ברוך לוברט:
פסקה (3ב): "בעל ההיתר שולט בתאגיד בנקאי שהוא גוף פיננסי משמעותי וכן שולט בגוף פיננסי משמעותי נוסף, בניגוד להוראות סעיף 35ב(ד);" אני אסביר: פה אנחנו עושים תיקון בסעיף 34א לחוק הבנקאות, רישוי.
<ברוך לוברט:
הסעיף קובע שנגיד בנק ישראל רשאי לבטל או לשנות היתר לאחר התייעצות עם ועדת הרישיונות אם היה לו יסוד סביר להניח שמתקיים אחד מהתנאים המופיעים בסעיף.
<ברוך לוברט:
וכמובן, בדומה לתיקון שאנחנו הצענו בסעיף 33 בחוק הפיקוח על הביטוח, אנחנו גם מציעים פה לקבוע שאם בעל ההיתר הפר את אחת מההוראות שנקרא בהמשך, הקשורות לאיסור שליטה והחזקה של אמצעי שליטה בתאגיד בנקאי שהוא גוף פיננסי משמעותי, אז מסמיכים למעשה את נגיד בנק ישראל לבטל או לשנות את ההיתר בהתאם.
<נילי אבן חן:
אבל אם אני מבינה נכון, אם יהיה איסור מוחלט של החזקה בפיננסי משמעותי, בריאלי משמעותי אז כל זה מתייתר, זה נכון?
<קריאה:
לא, אם לפיננסי משמעותי אסור להחזיק בריאלי משמעותי אז כל זה מתייתר.
<ברוך לוברט:
לא בהכרח כי זה גם סמכות לבטל את ההיתר.
<קריאה:
ניתן לפיננסי משמעותי כשלעצמו - -
ראובן ריבלין:
הקיים.
<ברוך לוברט:
פסקה (3): "בסעיף 35א(א), במקום "סעיף 11א(ג) לפקודה" יבוא "סעיף 11א(ה) לפקודה";" אדוני, פה זה תיקון שלא קשור לדברים שדיברנו עד עכשיו אבל זה בסך הכל טעות סופר שאנחנו מתקנים פה, בחוק הבנקאות (רישוי).
<ברוך לוברט:
סעיף 11 א(ג) לפקודה בוטל ולכן, ההפניה הנכונה באותו סעיף היתה צריכה להיות לסעיף 11א(ה) לפקודה ולכן, זה תיקון טכני ואני רק מזכיר את זה בהקשר הזה.
<ברוך לוברט:
פסקה 4 זה למעשה הוספת הסעיף העיקרי שקראנו אותו גם בחוק הפיקוח על הביטוח.
<ברוך לוברט:
למעשה, עצם האיסור, קביעת האיסור של שליטה והחזקה באמצעי שליטה בתאגיד בנקאי שהוא גוף פיננסי משמעותי.