GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אילן גילאון:
אני אומר מה בתוך זה מטריד אותי ותגיד לי איפה זה נמצא, כי יכול להיות שזה באמת - - - יש בעיה, אני רואה באגף השיקום במעונות ממשלתיים לנכים, אנחנו רואים כאן קיצוץ של קרוב ל-70%, מ-7 מיליון ל-2.3 מיליון.
אילן גילאון:
האם הדבר הזה נכון?
אילן גילאון:
תקציב שיקום שכונות, לא מצאתי אותו בכלל.
אילן גילאון:
תקציב לניצולי שואה, לא מצאתי בתוך התקציב.
אילן גילאון:
הנושא של תקצוב לשירותי הדרכה והשתלמויות, גם כן לא.
אילן גילאון:
הכי מטריד אותי זה קיצוץ בכוח אדם ברשויות המקומיות.
אילן גילאון:
חברים, אם משרד הרווחה הוא הפרמדיק של הממשלה ועל פתחו שמים את כל הבעיות, והיום יהיו הרבה יותר בעיות וישימו לפתחו הרבה יותר דברים, כך יקרה לרשויות המקומיות.
אילן גילאון:
יכול להיות שאני טועה, זה מה שלמדתי מהספר שאתם כתבתם, הלוואי שאני טועה לאורך כל הקו וזה בסדר גמור.
אילן גילאון:
לכן אני אומר, לעולם אין מספיק תקציב לרווחה.
אילן גילאון:
אנחנו, מכל הכיוונים הפוליטיים, והנה אני מתחייב פה, צריכים לעשות הכול כדי ששר הרווחה יהיה שר רווחה ולא שר הסעד.
אילן גילאון:
זו המטרה המרכזית.
אילן גילאון:
אני לא אכנס ליותר פרטים, כי נדמה לי שחברת הכנסת אורלי לוי עשתה את זה מצוין והיא כבר כיסתה מספר נושאים שרציתי לשאול לגביהם שאלות.
אילן גילאון:
לכן נדמה לי שלאור הצרכים ולאור ההתפתחויות בממדים שאנחנו מקבלים מקום ראשון ב-OECD ובכל מיני מקומות אחרים ולאור מה שצפוי כתוצאה מן המדיניות הכלכלית, נדמה לי שעדיין אין הלימה, יש גידול, אולי, לפי מה שאתה תסביר לי עוד מעט, אבל אני לא רואה שיש הלימה לפי הצרכים.
אילן גילאון:
אנחנו עומדים לצדך, כדי שלא יהפכו אותך לפרמדיק.
אילן גילאון:
לקבל על עצמך את האחריות הזו עכשיו, מה אני אגיד לך?
אילן גילאון:
כל הכבוד לך.
אילן גילאון:
לכן גם בחרתי לבוא לוועדת הכספים בנושא הזה, אני לא מגיע לכל משרד.
ניסן סלומינסקי:
טוב, יישר כוח.
מיכל בירן:
האמת שבגלל שתמיד מתחילים במחמאה מנומסת אז אי אפשר להבדיל בין האמירות השקריות - - -
אילן גילאון:
לא, היא לא הייתה מנומסת, שיהיה ברור.
אילן גילאון:
מהותית לגמרי.
ניסן סלומינסקי:
אתה יודע, לפני השחיטה אתה מלטף ואז אתה עושה שניט.
מיכל בירן:
עכשיו תורי.
מיכל בירן:
אני רוצה להחמיא לך על תפיסת העולם, שאתה ממשיך וחוזר באופן מאוד ברור ולא מגמגם, שהמדינה היא שצריכה לקחת אחריות ושכל מדיניות מיקור החוץ וההפרטה היו תופעות חמורות ביותר שקרו במשרד.
מאיר כהן:
נבהלתי לרגע, חשבתי שתדברי על פינוי ההתנחלויות, אז בסדר.
מיכל בירן:
מה שאני כן חושבת שאנחנו לא מסכימים עליו ואני כן רוצה לחדד זה עניין קצבאות הילדים.
מיכל בירן:
אני חושבת שנעשה פה עליהום על המוסד הזה, נראה לי שהדביקו את זה כאילו קצבאות ילדים זה חרדים וחלק מהקמפיין שעושים על ההסתה נגד האוכלוסייה החרדית - - -
יצחק כהן:
מסכנים הילדים החילוניים, בגלל החרדים הם נדפקים.
מיכל בירן:
כמו שכל פעם שאני טסה קורה משהו במטוס, אני אומרת מסכנים האנשים שבחרו בטעות לטוס איתי.
מיכל בירן:
אני רוצה להיות פה מאוד מחודדת.
מיכל בירן:
אני חושבת שהדבר הכי חשוב הוא שינויים מבניים, כל השאר, כל הפלסטרים, כל הטפטים, בסופו של דבר זה בא והולך משנה לשנה, בהטלאות של ועדת כספים פה ובמשרד, בסופו של דבר דברים מבניים נשארים לאורך זמן ומצליחים להיות יותר משמעותיים.
מיכל בירן:
קצבת ילדים זה מבחינתי צריך להיות דבר אוניברסאלי.
מיכל בירן:
אגב, זה קורה בכל המדינות, גם היום אנחנו מתחת לממוצע וכשאנחנו הולכים עכשיו לעשות את הקיצוץ הזה אנחנו הולכים להיות ממש בתחתית, כל המדינות המפותחות נמצאות מעלינו.
מיכל בירן:
זה לא עניין של סעד, להיפך, ככל שמקצצים את מה שהמדינה נותנת, שהוא אוניברסאלי ואמור להיות לכולם, ובגלל זה אני מתנגדת לקיצוץ, גם שרי אריסון מבחינתי צריכה לקבל קצבת ילדים, לא כי היא צריכה אותה, היא לא צריכה אותה, ואז אתה אומר 'רגע, פרוגרסיבית', אני אומרת שהיא לא צריכה אותה, נכון, האדם הסביר אומר 'הנה, היא לא צריכה את זה', פרוגרסיביות זה שאני אקח את זה ממנה, כשרואים בכל העולם כשמשהו אוניברסאלי, גם מעמד הביניים נלחם נגד השחיקה שלו.
מיכל בירן:
ברגע שהופכים את זה לצדקה, לסעד, למה שמקבלים רק החלשים ביותר, בסופו של דבר גם באופן טבעי זה נשחק ונעלם.
מיכל בירן:
לא רק זה, אתם מגדילים את הסקטוריאליות במגזר החרדי.
מיכל בירן:
במקום שזה כן יבוא מהמדינה וזה יהיה משהו אוניברסאלי אתם שולחים את האנשים לפתרונות סקטוריאליים במגזר שלהם.
מיכל בירן:
אני יודעת שההכרעות כבר נפלו, אבל אני כן מפצירה, בניסיון כן לחצוב ולשנות את התודעה, קצבאות ילדים זה לא האויב שלנו וזה גם ממש מגוחך, עדיף שהילד יאכל את הארוחה בבית שלו, תן את הכסף לאמא שלו שתכין לו את האוכל, במקום לשלוח אותו למועדונית בקרן שתעשה אחר כך את הפלסטר על החור שעשית בעצמך.
מיכל בירן:
זאת עמדתי.
מאיר כהן:
אני רוצה להזכיר לך שב-2008 ה-OECD הציע למדינת ישראל, ומזה אנחנו מתעלמים, לבטל את הקצבאות.
מאיר כהן:
לבטל.
מיכל בירן:
אז חבל שהם לא מדברים עם המדינות של ה-OECD, כי הם לא מבטלים.
מאיר כהן:
המשפט השני, הציעו לבטל את הקצבאות ועם כספי הקצבאות להתחיל במערך שיקום והעברה למקומות עבודה.
מאיר כהן:
את זה גם צריך להגיד.
מיכל בירן:
אני אומרת זה חשוב, זה לא במקום, גם אתה לא היית רוצה לאכול את ארוחת הצהריים שלך במועדונית.
מיכל בירן:
אני מקווה שאכלת אותה עם האוכל שהכינו לך בבית, ואני חושבת שזאת כן צריכה להיות ההעדפה שלנו בכל מקום שהוא בית נורמלי וסביר ושלא מדובר בו בילדים שחלילה נמצאים בסיטואציה לא בריאה.
מאיר כהן:
תכירי משפחה מרוקאית עם 9 נפשות תביני שלא זזים בלי לאכול בבית
ניסן סלומינסקי:
ותמיד יש אוכל, ברוך ה'.
ניסן סלומינסקי:
זבולון קלפה.
ניסן סלומינסקי:
יכול להיות שאנחנו ככה, לא מצילים אבל עוזרים לשר, כי אנחנו נגמור את השאלות שלנו ב-11 ואז מצווה עלינו היושב ראש לסגור את הישיבה, ואז השר לא יוכל לענות.
מאיר כהן:
אי אפשר למשוך?
ניסן סלומינסקי:
מבחינתי כן, רק צריכים לקבל אישור.
אחמד טיבי:
אני וזבולון מתחלפים.
אחמד טיבי:
מה זה עניינך?
זבולון כלפה:
הוא צריך לצאת כרגע ואני צריך לצאת אחריו.
אחמד טיבי:
אני אקצר.
אחמד טיבי:
זאת לא מחמאה נימוסית, כמו שאמרו, לשר כהן.
אחמד טיבי:
אני עוקב אחרי התבטאויות שלך, ההתנהלות שלך, הדברים שלך בשטח, היחס שלך לאוכלוסייה בצורה מקצועית, אני חושב שהכיוון שלך הוא נכון.
אחמד טיבי:
יש הרגשה של מחויבות.
אחמד טיבי:
אני רוצה לשבח אותך על כך.
אחמד טיבי:
לגבי תקציב משרד הרווחה – הערבים הם 20% מהנזקקים, אבל התקציב הוא רק 10%-11%, מוקצה לאזרחים ביישובים הערביים והאוכלוסייה עם שיעור נזקקים כזה מכלל האוכלוסייה חייבת דווקא העדפה מתקנת, תקציב יתר, כדי לצמצם את הפערים, ואם יש משרד שיש לו את הממשק החשוב ביותר, הקריטי ביותר, עם האוכלוסייה הערבית, זה משרד הרווחה.
אחמד טיבי:
זה אמור גם לבוא לידי ביטוי במספר הלשכות שצריך לפתוח, במספר התקנים של העובדים הסוציאליים שצריך להקצות.
אחמד טיבי:
הנקודה השנייה זה נושא המאטצ'ינג.
אחמד טיבי:
אם יש דבר שהוא משתק את העבודה של הרשויות המקומיות הערביות, שהן רשויות חלשות ומוחלשות, זה המאטצ'ינג.
אחמד טיבי:
אני יודע על הגישה שלך, אתה הצהרת על כך בכנס שעשינו כאן
אחמד טיבי:
בכנסת לגבי הפחתת השיעור של הרשות המקומית במאטצ'ינג, אני מקווה שאתה תיקח את העניין הזה ואת מה שאמרתי לידיך כדי להקשיב יותר לצרכים של האוכלוסייה הערבית.
אחמד טיבי:
שאלה, אתה הצבת כאן תכנית ייעודית לטיפול בזנות ילדים במקום ראשון.
אחמד טיבי:
סטטיסטית, זה הנושא החשוב ביותר?
מאיר כהן:
לא, זה לא לפי סדר.
גילה גמליאל:
קודם כל אני באמת רוצה לברך את השר, אני חושבת שזו זכות גדולה שאתה עומד בראש המשרד, אני מאמינה שכל העיניים נשואות אליך עם הרבה מאוד תקווה ואין לי ספק, עם היכולות שלך, שאתה יכול בהחלט לבצע את המהפכה המתבקשת במשרד.
גילה גמליאל:
אני רוצה גם לברך את המינוי של המנכ"ל שלך, שהוא מינוי מצוין, הוא מינוי ראוי, וביחד אתם שילוב מנצח ואני מאמינה שבאמת יהיו כאן בשורות טובות.
גילה גמליאל:
בעיקרון נכנסת למשרד מאוד קשה, הוא משרד בעייתי.
גילה גמליאל:
לדעתי האינטרס שצריך להיות, כפי שאמר פה חברי חבר הכנסת גילאון, זה שמשרד הרווחה יהיה משרד, ככה בחזוני, לרווחת כלל האוכלוסייה.
גילה גמליאל:
כלומר עצם היותו צבוע למקרי קצה ולמקרים בעייתיים, אני חושבת שזו מהות הבעיה בתפיסה.
גילה גמליאל:
אני אומר אולי דברים שהם לא כל כך פופולאריים אבל המדיניות של הממשלות לדורותיהן זה להנציח את המסכנות וזה, לצערי, דבר שגורם פעולה הפוכה.
גילה גמליאל:
כשאני רואה גם את הפערים החברתיים, את מספר המדדים בסוגיית העוני, זה אומר שנכשלנו, זה אומר שכל המדיניות שהייתה עד כה היא לא נכונה וצריך לבחון אותה מחדש, צריך לעשות פה איזה שהיא חשיבת עומק שונה, לצאת מהקופסה, לראות את הדברים בראייה אחרת לגמרי, כי כל הדברים שהיו בהתנהלות שלהם לטעמי קרסו, במידה שזה המצב.
גילה גמליאל:
על כן אני מאוד אופטימית כשאתה נמצא שם.
גילה גמליאל:
אני חושבת שמניסיונך העשיר, וכמו שהפכת את העיר דימונה למאוד אטרקטיבית, אין לי ספק שגם כאן יש לך בהחלט אתגר לא פשוט ואנחנו כאן נהיה על מנת לסייע עבורך.
ניסן סלומינסקי:
אני רק רוצה להודיע לך, אדוני השר, שאנחנו יושבים כל יום ולפי המחמאות כדאי לך לבוא לכאן כל יום.
ניסן סלומינסקי:
תעבור דרך פה, אחר כך תיסע למשרד.
גילה גמליאל:
אני לא מרבה להחמיא, כמו שאתם יודעים.
ניסן סלומינסקי:
זו רק הייתה בדיחה.
מאיר כהן:
אם אתמול גילה הייתה מחמיאה ליושב ראש המפלגה שלי קצת.
זבולון כלפה:
תודה רבה ליושב ראש.
זבולון כלפה:
גם אני כמובן מצטרף לברכות ולמחמאות.
זבולון כלפה:
מעבר לייחוס שאתה דרומי, אני חושב שזו מעלה בעניין הזה, כל ההתבטאויות בגדול אני מסכים, יש כמה שהיינו צריכים טיפה ללבן ולחדד.
זבולון כלפה:
אני מתאר לעצמי שבאחד מימי השישי הקרובים, כשנמצא את הזמן, נוכל לברר את העניין יותר לעומק.
זבולון כלפה:
לגבי הדברים האחרים, ברשותך, לכמה התייחסויות של דברים - - -
מאיר כהן:
זבולון מתייחס להתבטאות שלי, שאני אומר אותה בקולי כשאני מתבקש, שחלק מההתנחלויות המבודדות והלא חוקיות צריך לפנות אותן היום.
מאיר כהן:
להבהיר.
זבולון כלפה:
אתה אמרת.
ניסן סלומינסקי:
השאלה אם בינתיים, עד שתפנו, אם אתה תטפל בהן.
ניסן סלומינסקי:
השאלה אם אתה בינתיים מטפל במי שגר שם.
מאיר כהן:
כן, כן.
מאיר כהן:
ועוד איך.
ניסן סלומינסקי:
בסדר, זה בסדר.
ניסן סלומינסקי:
על החלק השני נדבר.
זבולון כלפה:
אל תדאג, אני יודע למה הוא מתכוון.
זבולון כלפה:
תאמין לי, מכיוון ששנינו דרומים לגמרי אז אני יודע במדויק למה הוא מתכוון.
מאיר כהן:
אבל יחד עם זה מטפלים בחבר'ה האלה.
מאיר כהן:
אגב, נוער הגבעות, ארבעה משרדים, כל משרד מיליון שקלים, כותבים ועושים איתם תכנית נהדרת.
מאיר כהן:
זה לא שייך.
זבולון כלפה:
ואני מציע שאנחנו נעשה סיור ביחד לאותו נוער שאתה קורא לו נוער גבעות ותראה את הדברים מקרוב.
זבולון כלפה:
יחד עם אלעזר שטרן.
ניסן סלומינסקי:
רבותיי, בהסכם שלנו כל מה שאנחנו בבעיה, לא יקרה בשנים הקרובות, אז חבל על הדיבורים בכלל.
אילן גילאון:
אפשר לעבור לקו הירוק, בבקשה?
זבולון כלפה:
אנחנו בתוך הקו הכחול.
זבולון כלפה:
הקו הכחול זה התב"ע של מדינת ישראל כולה.
זבולון כלפה:
אם אפשר להמשיך, ברשותך.
זבולון כלפה:
השר כהן, דיברת על האחריות של הממשלה והמדינה, על האחריות של הממשלה לכל הסוגיות החברתיות.
זבולון כלפה:
במציאות, בפועל, אתה אומר, ישנן לא מעט עמותות שנכנסו תחת הדבר הזה.
זבולון כלפה:
אני סבור שדווקא כמשרד בתחום החברה והרווחה, או השירותים החברתיים בשמו הנוכחי, יש חשיבות רבה מאוד דווקא ליצירה של חיבוק ושיתוף פעולה, כחלק מתכנית העבודה של המשרד, כי בסופו של דבר אין תחליף לאנשים שחיים בתוך הקהילות עצמן ומודעים לבעיות ומסוגלים לסייע.
זבולון כלפה:
שתיים, באופן טבעי כולם מדברים לא מעט על הקיצוצים בסעיפים השונים בתקציב.
זבולון כלפה:
אז נכון שהתקציב הספציפי של המשרד גדל מחד, אך מאידך, בעקבות הקיצוצים השונים, ללא ספק, כמו שאמר פה מקודם חבר הכנסת ליצמן, כמות האוכלוסייה שתיכנס לקו העוני רק תלך ותגדל.
זבולון כלפה:
אני חושב שהדבר הזה מחייב לייצר עוד פתרונות ואני מציע למחוק מהשיח את התקציב הדיפרנציאלי, אלא לקרוא לו בשמו האמיתי, שזה שוויון מהותי.
זבולון כלפה:
פעם אחת ולתמיד נתחיל לדבר לפי צרכים אמיתיים של כל רשות וכל מקום ולא לפי פלאט, הדבר הקל ביותר, להכניס את הכול לטבלאות אקסל ולחלק את הדברים בצורה הנקראת כאילו שוויונית, אבל היא לא שוויונית כי היא לא פועל יוצא מצרכים.
זבולון כלפה:
אני אומר כדוגמה ראשונית למשל זה קצבאות הילדים.
זבולון כלפה:
אני חושב שקצבאות הילדים, במקרה שלי למשל, באופן אישי אני יכול להעיד, אין שום סיבה שבעולם שלא יחול עליהם מיסוי, ממילא זה ייצר מקור הכנסה נוסף, לדעתי של כמה מאות מיליונים.
זבולון כלפה:
כאוכלוסייה כמוני, פחות או יותר מבחינת ההכנסה.
זבולון כלפה:
נראה לי שהדבר הזה ייצר מקורות נוספים שדרכם תוכל לפעול ולהשפיע בצדדים החברתיים ואנחנו כמובן שנהיה לעזר רב בעניין.
מיכל בירן:
זאת אומרת במקום למסות את חברות הענק אתה מציע למסות את קצבאות הילדים.
מיכל בירן:
גאוני.
זבולון כלפה:
לא אמרתי במקום.
זבולון כלפה:
שנייה רגע, מיכל.
זבולון כלפה:
זה טוב שיש פה הרבה פרשנים לדבריי, התייחסתי - - -
ראובן ריבלין:
מי שאין לו לא ישלם.
זבולון כלפה:
התייחסתי לעניין הזה.
זבולון כלפה:
כשנגיע לחברות הענק - - -
אילן גילאון:
אני תומך בזה, אגב.
ראובן ריבלין:
אתה האבא של הסוציאל דמוקרטים.
זבולון כלפה:
לא לשכוח שאני בא מהתנועה הקיבוצית.
אילן גילאון:
לא, הוא אומר בקצבאות שלו, לא בקצבאות של לא - - -
ניסן סלומינסקי:
רבותיי, עכשיו זה על חשבון השר ממש.
ראובן ריבלין:
למה אותם טייקונים שנולד להם ילד לא ישלמו מס?
ראובן ריבלין:
תגידי לי.
ראובן ריבלין:
הנה, לפי ההיגיון שלך.
סתיו שפיר:
שלום.
סתיו שפיר:
אני מצטרפת לברכות כמובן ומאוד מברכת גם על הנוכחות שלך בשטח והבדיקה יותר לעומקם של הדברים.
סתיו שפיר:
יש לי כמה שאלות שיוצאות, אני חושבת, מרוב השאלות שנשאלו עד עכשיו, בנוגע לכמה דברים.
סתיו שפיר:
דבר ראשון, בתוך המשרד, שאלה שאני חושבת שדיברתי איתך עליה פעם באופן אישי אבל לא ממש דיברנו עליה לעומק וזה על האיחוד של האגפים של הפיגור והאוטיזם, איחוד שיכול גם לחסוך בעלויות רבות, ולהעביר את אותן עלויות בעצם לטיפול לאנשים עם מוגבלויות ולסייע להרבה מאוד משפחות שמיטלטלות בנבכי הביורוקרטיה עם מספר מאוד מצומצם של אפשרויות לבני משפחותיהם.
סתיו שפיר:
שאלה שנייה באותו התחום, לגבי עצירת מכרזים להקמת מוסדות והוסטלים לאוכלוסייה הבוגרת.
סתיו שפיר:
הרבה מאוד מכרזים שמעוכבים.
סתיו שפיר:
לא כל כך ברורה המדיניות, מה מאושר, מה לא מאושר, על מה הם מאושרים, על מה הם לא, איך זה עובד, מה פרק הזמן הנחוץ.
סתיו שפיר:
אשמח מאוד לקבל את תשובתכם.
אורלי לוי אבקסיס:
יכול להיות קבלן בניין וללכת למכרז להפעלת - - -
סתיו שפיר:
לא, אני שואלת לגבי המדיניות, לא הכול צריך - - -
אורלי לוי אבקסיס:
מה הידע הטיפולי, מה האג'נדה.
אורלי לוי אבקסיס:
לגמרי.
סתיו שפיר:
והדבר השלישי פיקוח על מוסדות.
סתיו שפיר:
כיום הפיקוח על הרבה מאוד מהמוסדות האלה מצומצם.
סתיו שפיר:
מצומצם זו אפילו לא מילה, לא קיים.
סתיו שפיר:
מפקח או מפקחת שמגיעים אחת לשלושה, ארבעה, חמישה חודשים לפעמים, לא רואים מקרים רבים של התעללות, של עבודה לא נכונה ולא תקינה בתוך המוסדות.
סתיו שפיר:
ברור לכולנו שבהרבה מאוד מהמוסדות האלה הפיקוח צריך להיות מעל ומעבר, הרבה יותר אינטנסיבי ממה שנדרש אפילו לבתי ספר, למשל, מאחר שנמצאים שם אנשים שלא תמיד יכולים להתריע בזמן.
מאיר כהן:
חסרי ישע.
סתיו שפיר:
האם נעשים איזה שהם צעדים?
סתיו שפיר:
אתם מרוצים מרמת הפיקוח?
סתיו שפיר:
מה אתם חושבים שאפשר לעשות?
סתיו שפיר:
תודה רבה.
יצחק כהן:
שלמה המלך אומר דבר שפתיים אך למחסור.
יצחק כהן:
אם אני אתחיל לשבח את מאיר אני רק אקלקל, כי היא מן המפורסמות שאינן צריכות ראיה.
אלעזר שטרן:
יושב ראש הכנסת כתב לנו אתמול, השר.
יצחק כהן:
השר, בסדר.
יצחק כהן:
סליחה, כבוד השר.
מאיר כהן:
יש הוראות על זה?
מיכל בירן:
היה מכתב נזיפה.
יצחק כהן:
על כל פנים, כמי שהנהיג את הנוסחה הדיפרנציאלית וגם הפיילוט היה במשרד הדתות כשהייתי שר הדתות וזה הצליח בצורה מדהימה, וכשהנהגנו את זה, יושב לידי דב, היה ברור שזו התחלה לקראת אימוץ גם במשרדי הרווחה והחינוך.
אורלי לוי אבקסיס:
בידיים של מי זה?
יצחק כהן:
בידיים שלהם, של השרים.
יצחק כהן:
כבוד השר היה בין התומכים בצעד הזה, בהיעדר תקציבים הדבר היחידי שאפשר לעשות זה לנייד תקציבים מרשויות חזקות לרשויות חלשות.
יצחק כהן:
פריצקי, אתה בדקת את הנושא הזה, כמה מתנייד?
<חנן פריצקי:
יש לנו את התכניות - - -
יצחק כהן:
לא, מספרים.
יצחק כהן:
התחלת לכמת את זה?
<חנן פריצקי:
יש הרבה מאוד תכניות עם הרבה ואריאציות איך לעשות את זה.
<חנן פריצקי:
התכניות קיימות.
יצחק כהן:
אתה תומך, נכון?
ניסן סלומינסקי:
תל אביב גדולה, אבל הבעיות שם הן גדולות יותר משל כל הערים.
יצחק כהן:
אז 15 רשויות חזקות, עם כל הכבוד, אדוני היושב ראש, מתנגדות.
יצחק כהן:
בגלל שהשבע לא מאמין לרעב.
יצחק כהן:
השבעות האלה - - -
ניסן סלומינסקי:
לא בהכרח.
מאיר כהן:
לא רק זה, איציק, אלא יצא דעתו של כל מרכז השלטון המקומי - - -
יצחק כהן:
חוץ מהיושב ראש.
מאיר כהן:
עזוב, אני אומר מבחינה הצהרתית הם התנגדו למה שאני הצעתי.
מאיר כהן:
שלמה בוחבוט, יושב הראש, אמר 'אנחנו לא רוצים לעשות דיפרנציאלית', זה בדעתם של ה-15 הגדולות.
יצחק כהן:
אבל זה לא נכון.
יצחק כהן:
180 רשויות סובלות בגלל 15 רשויות חזקות.
אורלי לוי אבקסיס:
די, זו הפעם היחידה שמפילים על השלטון המקומי איזה שהיא החלטת ממשלה?
מאיר כהן:
אני חייב, רבותיי, ישבנו עם שר האוצר ויושב פה דב והחלטנו שאנחנו עושים את זה בחינוך וברווחה ואנחנו יודעים בדיוק ועשינו תכנית נהדרת ואגב האוצר אמר כן.
מאיר כהן:
פנינו למרכז השלטון המקומי, לקבל את הסכמתם, כי הם חלק מהשולחן.
מאיר כהן:
מרכז השלטון המקומי אמר, אחרי דיונים, 'רבותיי, לא, או שאתם מביאים כסף תוספתי', אבל הם אמרו - - -
ראובן ריבלין:
דנקנר לא אישר את זה.
מאיר כהן:
אבל אמרו כך ואמר את זה היושב ראש, למשל ראש עיריית תל אביב - - -
ניסן סלומינסקי:
חבר'ה, זה לא פשוט, כל הבעיות הגדולות בתוך - - -
מאיר כהן:
צריך להקשיב.
מאיר כהן:
רק במקרה הזה של תל אביב, הוא אומר 'אני המטרופולין', אתמול היינו ברחוב אילת, היינו בבית שנמצאות בו כ-15 נשים שעוסקות בזנות והן נמצאות במצב הקשה ביותר, ממש בקצה הרצף, הקשה ביותר, אף אחת מהן לא הייתה מתל אביב, כולן באו לתוך תל אביב.
מאיר כהן:
אומר ראש העיר, 'בסדר גמור, אני מוכן שתעשו מאטצ'ינג, אבל אם היא הגיעה אליי מיישוב מסוים, שהיישוב ייתן לי את ההורדה שלה'.
מאיר כהן:
אנחנו אומרים לו לא.
ניסן סלומינסקי:
גם אנשי תל אביב עצמה, יש בה כל כך הרבה - - -
אורלי לוי אבקסיס:
היום גם המאטצ'ינג הוא בעייתי, אתה יודע למה?
אורלי לוי אבקסיס:
גם אם אנחנו משאירים את ה-25-75, מה שקורה הוא שעירייה חלשה, שלא מצליחה לשלם, היא גם לא מקבלת את ה-75 וזה עובר לעירייה חזקה, שמשלמת.
אורלי לוי אבקסיס:
אז מה שאתה אומר, אפילו המעט שבמעט העירייה החלשה לא מקבלת, אבל מה שכן, הדיור הציבורי, שולחים לשם אוכלוסיות חלשות עם התיק שלהם של הרווחה ועם 25% מאטצ'ינג מתל אביב, כי שם אין דיור ציבורי.
מאיר כהן:
צודקת.
ניסן סלומינסקי:
עדיין היא פחותה מכל מקום אחר.
ניסן סלומינסקי:
הלוא אם ירושלים בתוך ה-15 - - -
יצחק כהן:
ירושלים רוצים את זה.
יצחק כהן:
ראש העיר הביע את דעתו בצורה מאוד חיובית.
יצחק כהן:
כבוד השר, על כל פנים, לא רק שזה נכון כלכלית, זה גם נכון מוסרית.
יצחק כהן:
יש לך היום את השולחן הזה שיעזור לך ויתמוך בך להוביל את העניין הזה.
יצחק כהן:
אם תתעקש מול אותן 15 רשויות שבעות ועשירות, שימשיכו להיות שבעות, אין לי שום טענה נגדן.
יצחק כהן:
אתה בא מדימונה, אתה הולך בחולון, על כל רחוב שני אתה רואה מוזיאון, כמה מוזיאונים יש בדימונה?
יצחק כהן:
ואני מפרגן לו, שיהיה לו לבריאות, אבל לא יכול להיות שהמדינה תיתן לו את אותה מנה שהיא נותנת לדימונה.
יצחק כהן:
זה לא יכול להיות.
אורלי לוי אבקסיס:
מה גם שיש לו מאיפה לגבות מיסים ולעירייה קטנה אין - - -
מאיר כהן:
חבריה, חבר הכנסת כהן, אני מתעקש, אבל אני חוזר שוב, אני מתעקש, הלוואי שתצא מכאן בשורה, אבל אנחנו צריכים לקבל את ההחלטה של האוצר.
מאיר כהן:
כי עוד פעם, בסופו של יום זה לא כסף תוספתי, אלא זו אידיאולוגיה.
מאיר כהן:
יגיד האוצר למשרד הרווחה, 'אנחנו מאשרים שאתם תפעלו על פי מאטצ'ינג', אנחנו נפעל על פי מאטצ'ינג - - -
יצחק כהן:
האוצר הריץ פיילוט וזה עבד והאוצר מסכים.
יצחק כהן:
אני הייתי באוצר והאוצר רוצה את זה.
יצחק כהן:
בגלל הזמן הקצר אני אקצר.
ניסן סלומינסקי:
הזמן נגמר.
יצחק כהן:
אוקי, אני אוותר, אני אגיע אליך באופן אישי.
ראובן ריבלין:
אני רוצה להעיר שתי הערות.
ראובן ריבלין:
קודם כל אני לא נותן לך קומפלימנטים, כי אני זוכר את תפילת שליח ציבור, הנני עני ממעש והנני עני ממעש מול עבודתך בתחום הזה, לכן אני חושב שאין לי זכות עוד לתת לך את כל הברכות שמברכים אותך חברי כנסת רבים, שבוודאי יש להם זכות לומר לך ולברך אותך כי הם בטח עשו יותר ממני.
ראובן ריבלין:
אני רוצה רק להעיר שתי הערות.
ראובן ריבלין:
אחת, אני הייתי שותף לגזרה קשה ביותר, משום שחשבתי שאין למדינת ישראל בררה בעניין המע"מ.
ראובן ריבלין:
אני עלול גם לאשר את שאר הגזרות, אם לא תימצא אלטרנטיבה והתוצאה היא שכל משפחה בישראל תצטרך לתרום 800 שקל לחודש על נושאים שהם קיומיים, לכן אני חושב שהמצב של משרד הרווחה בשנה הקרובה, או מיד מרגע שהגזרות יופעלו, וחלקן כבר יופעל, ישפיע על משרדך ואני חושב שממשלת ישראל צריכה להיערך בצורה רצינית לעבות את משרדך עוד יותר ממה שעובית.
ראובן ריבלין:
אני אמרתי בחוק מס ערך מוסף, בתוספת שאנחנו הטלנו על הציבור, שלפי דעתי 10% מכל מה שייקלט צריך להינתן למשרדך על מנת לטפל נקודתית בכל אותם אנשים אשר הם יסבלו ויעברו מיד לאותה מערכת איומה שבה רק הרווחה תוכל לעזור להם משום שהם יהפכו לחסרי ישע במידה רבה.
ראובן ריבלין:
800 שקל, אני לא אומר לך שזה דבר שהוא לא משמעותי לי, כי הנכדים שלי יקבלו פחות מתנות, אבל אנחנו נסתדר, אבל 800 שקל למי שמקבל 1,600 או 1,700 צא ולמד.
ראובן ריבלין:
הדבר השני, אני חושב שהנושא של כוח האדם במשרדך מחייב טיפול מיידי, שכן אני יודע שאנשים שרואים אסונות ורואים דברים קשים, הם נהיים במשך הזמן גם קשוחים מאוד בליבם, משום שאם אנחנו השגנו שיא כוח אדם בנושא מסוים למשרדך, כי ראינו בו חובה כלפי הציבור וארגון העובדים התנגד לעניין זה, כי הוא לא רצה קרימינולוגים והם לא סוציולוגים, כאשר הילדים לא מקבלים את האישור שלהם, גם בעניין זה קטונתי מלהציע לך, אבל אני בטוח, אני לא מברך אותך, שתמצא לכך הסדרים ביד רמה ובזרוע נטויה.
ראובן ריבלין:
כל מה שאני יכול לעשות זה לקוות יחד עמך.
ניסן סלומינסקי:
דב.
דב חנין:
תודה רבה, אדוני היושב ראש.
דב חנין:
אדוני השר, אני מברך אותך, אבל אני חושב שאתה בוודאי שומע שהברכה והברכות שאתה מקבל פה באמת בלב שלם מכל החברים הן גם סימון של אתגר, מאוד קשה ומורכב, ואני רוצה לומר לך שאתה נכנסת לתפקיד שהוא תפקיד כפוי טובה, אם לא עושים אותו נכון.
דב חנין:
אני רוצה להגיד מה זה לא לעשות אותו נכון, כי אני חושב ששרי הרווחה הקודמים היו כולם אנשים מאוד טובים, אבל לדעתי חלקם עשו אותו לא נכון.
דב חנין:
התחום שלך, כפי שאני מבין אותו, הוא לא תחום טופוגרפי, זה לא איזה שהוא אזור שיש רווחה ויש תחומים אחרים של החיים ואז התפקיד שלך זה לדאוג לאלה שהמערכת - - - יש את המערכת הגדולה והיא עושה את כל תפקידיה ופעולותיה ובקצה יש את צינור המפלט, כמו שפעם חשבו על המשרד להגנת הסביבה, שהוא צריך לטפל בחומרים האלה שיוצאים מהמפלט בחוץ.
דב חנין:
אז אתה, התפקיד שלך לנקות מהחור את מה שכל האחרים הזיקו.
דב חנין:
זו תפיסה שלדעתי היא בלתי אפשרית, כי אי אפשר לעשות את זה.
דב חנין:
כמו שאני רואה את התפקיד של שר הרווחה, ואני מאוד מתחבר דווקא לדברי גילה גמליאל, שאני כרגע יושב במקומה פה, זה שר שהתפקיד שלו הוא לא אחריות על תחום, זו אחריות על איזה שהיא צורת הסתכלות אחרת על המציאות.
דב חנין:
כמו שלמשרד האוצר יש בכל משרד ממשלתי רפרנט שבא ואומר, 'ההחלטה שאתם מקבלים, יש לה השלכות כלכליות כאלה או אחרות', משרד הרווחה, כמו שאני מבין אותו, צריך להיות בכל מקום, צריך להיות לו רפרנט וצריך שיהיה לו מה להגיד בתחום החינוך ובתחום הבריאות ובתחום הביטחון.
דב חנין:
בכל תחום יש השלכות של רווחה שהן גם חשובות כמו ההשלכות הכלכליות.
דב חנין:
ההשלכות החברתיות הן לא פחות חשובות.
דב חנין:
אז אתה, אדוני השר, השר שמופקד על מדיניות חברתית.
דב חנין:
איפה הקושי הגדול?
דב חנין:
ופה אני אומר את הדברים בצורה גלויה, למרות שזה בוודאי לא ממשיך אולי את צורת המחשבה של גילה, שאני הסכמתי איתה מבחינת הצגת האתגר.
ניסן סלומינסקי:
אתה רוצה לעבור מקום?
דב חנין:
אני חושב שאתה נמצא בממשלה שהשקפת העולם שלה היא אנטי חברתית.
דב חנין:
השקפת העולם הזו היא לא עניין, אגב, של שר האוצר ולא עניין של פקידי האוצר, אלא זו השקפת עולם שראש הממשלה ביטא אותה עוד כשהוא היה שר אוצר, על קיצוץ בשירותים החברתיים, על כל השירותים החברתיים כאיש שמן, שצריך לעבור דיאטה, כל מיני דברים מאוד מאוד בעייתיים, ולכן התפקיד שלך הוא באמת אתגר מאוד מאוד גדול.
דב חנין:
אתה אחד האנשים באמת המרשימים ביותר שיצא לי להכיר במערכת הפוליטית, אני אומר לך את זה באמת בלב שלם ובהרבה הערכה.
דב חנין:
אני יכול לומר לך, קל לי להגיד את זה כי אני איש אופוזיציה, אני כמובן אפעל ככל שאני יכול כדי לסייע במערכות האלה, אבל אני בטוח שיהיו גם חברי קואליציה שיתמכו במערכה שלך, כי היא המערכה על הגנה של החברה של כולנו.
ניסן סלומינסקי:
כבוד השר, מצד אחד יש כמה גופים מחוץ לחברי הכנסת שיושבים כאן כל הזמן וביקשו לדבר.
מאיר כהן:
אני אשב עד שתסגור את הוועדה.
ניסן סלומינסקי:
יש לי רעיון יותר טוב.
ניסן סלומינסקי:
הם ביקשו לדבר וזה חשוב כי אלה גופים שעובידם בשטח.
ניסן סלומינסקי:
מצד שני יש מיעוט גדול של חברי כנסת, בעיקר אלה ששאלו - - -
מאיר כהן:
מיעוט גדול.
ניסן סלומינסקי:
מיעוט גדול, כן, יש כזה מושג של מיעוט גדול.
ניסן סלומינסקי:
ההצעה שלי זה שאנחנו נשמע את הגופים והתשובה שלך תהיה כשאתה תבוא לפעם הקרובה שתהיה במהרה, כשנגיע לביטוח הלאומי, ואז אתה תוכל לתת את התשובה, ואז יהיו כל חברי הכנסת.
מאיר כהן:
אם בכל זאת יורשה לי, יש פה חברי כנסת שהעלו דברים מאוד חשובים, שאני רוצה שזה יישמע כבר עכשיו.
מאיר כהן:
אני רק אענה לשני דברים שלה
מאיר כהן:
ערכתי השולחן הזה יכול מאוד מאוד לעזור.
מאיר כהן:
האחד, אורלי העלתה בצדק גדול מאוד את הנושא של חוק הפעוטות בסיכון ואת הסבסוד של ההורים.
מאיר כהן:
אורלי, אנחנו עשינו חישוב והגענו ל-20 מיליון שקלים בכדי לעזור להורים האלה, כי אלה כולם משפחות שממילא נפגעו, מהקצבאות וכו' וכו', ומשיתים עליהם את ה-300 שקלים.
מאיר כהן:
הבאנו את זה לאוצר, האוצר אמר שמבחינתם בשקלא וטריא איתם זה לא דבר שהוא בעדיפות ראשונה, זה עולה 20 מיליון שקלים, להערכתי אנחנו צריכים למצוא, גם מתוך סדרי העדיפות שלנו וגם עם האוצר, ולתקן את זה עכשיו.
אורלי לוי אבקסיס:
זו קטסטרופה.
מאיר כהן:
קטסטרופה, את צודקת מיליון אחוז.
מאיר כהן:
אז אמרתי, אני שם את זה לפני הוועדה.
מאיר כהן:
הדבר השני, דיבר חבר הכנסת ריבלין על כוח אדם.
מאיר כהן:
ראו, נמצאים כאן כל האנשים הטובים של המשרד שיושבים מאחורינו.
מאיר כהן:
אנחנו צריכים עוד תקנים.
מאיר כהן:
אין שום ספק שהאוכלוסייה גדלה, העובדים הסוציאליים במיוחד הם אנשים שרובם הגדול נמצאים בשטח מול 150, 200 ויותר, יש עובדים סוציאליים שמתעסקים, מתעסקות, עם 250 תיקים, זה בלתי אפשרי, ואנחנו נשמח על כל עזרה שיש בה תוספת של אנשי מקצוע, כי החבר'ה האלה נמצאים בתוך השטח.
מאיר כהן:
הדבר השלישי שהוזכר כאן על ידי חברת הכנסת סתיו, הנושא של הפיקוח.
מאיר כהן:
אנחנו עכשיו בעיצומה של אני אומר אולי אחת הרפורמות החשובות במשרד הרווחה וזו שאלת הפיקוח במשרד הרווחה.
מאיר כהן:
אורלי וסתיו, אני הגעתי למקומות שהדוח האחרון של תזונאית של משרד הרווחה שהייתה אמורה להיות שם ולבדוק את האוכל, וסליחה שאני יורד לרזולוציות כאלה, אבל אני חושב שזה תפקידי, הדוח האחרון היה ב-15 בנובמבר 2010.
מאיר כהן:
זאת אומרת מה-15 בנובמבר 2010 מישהי מטעמנו לא הייתה שם ולא ביקרה את האוכל שאותם חסרי ישע אוכלים.
מאיר כהן:
זה לא מעיד על כלל המפקחים, יש מפקחים נהדרים, אבל לצערי זה כמו אצל הרופאים הטובים, כשהמדיניות היא שחלק מהמפקחים לא מדפיסים כרטיס, לא בבוקר ולא בערב, אני לא יודע איפה הם נמצאים, הם אנשים נחמדים אבל חלקם אמורפים, זה מה שקורה.