GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ראובן ריבלין: בסיומו של דיון נצטרך להצביע מבלי שיהיה לנו מושג מה אנחנו עושים.
ראובן ריבלין: לכן אני חושב שטוב עשתה הוועדה ואני מברך את היו"ר, שבא לכאן כחלוץ וכאדם חדש אשר עשה את הטירונות וגם את האימון המתקדם בצוותא חדא תוך כדי הדיונים.
ראובן ריבלין: אני לא בטוח שמה שעשינו הוא הכי טוב.
ראובן ריבלין: אני לא בטוח שאנחנו עשינו דבר שלא יביא לזעזועים רבים במערכת הכלכלית בישראל.
ראובן ריבלין: אני בטוח שחברי הכנסת שכולם שמעו, האזינו וגם שוכנעו על-ידי אחרים.
ראובן ריבלין: זאת הדרך שהכנסת צריכה לעשות.
ראובן ריבלין: אני יודע שפעמים יש גם השקפות עולם פוליטיות או אחרות, יש לחצים כאלה או אחרים.
ראובן ריבלין: אני בטוח שרובם של חברי הכנסת פה לא עבדו מטעם איש.
ראובן ריבלין: לוביסטים הוא דבר שהיתרנו אותו במשורה.
ראובן ריבלין: כאשר שמעתי אתמול חברת כנסת אחת שאמרה שלוחצים עליה פוליטית, אני חושב שהדברים האלה לא יכירנו מקומם כאן.
ראובן ריבלין: אני חושב שלבסוף עשינו החלטה שבאה בשום שכל ודעת ומתוך שיקול דעת ואחריות.
ראובן ריבלין: אני מקווה גם שבשלב זה הכרענו נכון.
ניסן סלומינסקי: ביקשו עוד ארבעה לדבר אבל אני מבקש לעשות את זה קצר.
גילה גמליאל: ראשית, אני באמת חושבת שהתחלנו לבצע חצי מההיסטוריה, לשנות אותו.
גילה גמליאל: אני חושבת שמדובר פה במהלך חשוב מאין כמותו למדינת ישראל ולצדק שצריך להיעשות.
גילה גמליאל: אבל, אנחנו כרגע כאן באווירה חגיגית ושמחה אבל עוד יש לנו עבודה רבה לפנינו ואסור לנו לשכוח את זה.
גילה גמליאל: הסעיפים הבאים הם סעיפים הרבה יותר כבדי משקל, הם יותר קשים, הם יותר בעלי הכרעות.
גילה גמליאל: אם דיברתם על לחצים, אז יהיו פי כמה לחצים.
גילה גמליאל: לא צריך להתרגש מכלום.
גילה גמליאל: אני כולי תקווה שהוועדה תמשיך את עבודתה כפי שקיימנו אותה כאן, בלי לראות היבטים של קואליציות ואופוזיציות אלא לטובת המטרה ואשרנו וטוב לנו.
יצחק כהן: החוק הוא חוק היסטורי, אין ספק.
יצחק כהן: הציבור שהוא בעל המאה, לצערי עד היום הוא לא היה בעל הדעה.
יצחק כהן: 2.7 טריליון של הציבור הופקעו ממנו על-ידי הפירמידות ועל-ידי החזקות צולבות וכל מיני תרגילים שונים ומשונים.
יצחק כהן: הברכות מוקדמות מידי, אנחנו בסך-הכול בשליש מהדרך.
יצחק כהן: אל יתהלל חוגר כמפקח.
יצחק כהן: דרך ארוכה בפנינו.
ניסן סלומינסקי: עשו פרק טוב, צריך לשבח כדי לעודד.
זהבה גלאון: אדוני היושב ראש, אני רוצה להצטרף למברכים על תחילת הדרך.
זהבה גלאון: אני חושבת שזה מהלך ראשון חשוב.
זהבה גלאון: יש בו הרבה חורים, גם בפרק הזה שעשינו.
זהבה גלאון: אמנם בגדול הצבענו על הסעיפים אבל יש לנו גם הסתייגויות כי לא היינו שלמים איתו עד הסף.
זהבה גלאון: אני רוצה להעיר הערה להמשך הפרקים.
זהבה גלאון: המחזה המביך שראינו היום בוועדה, על חוסר ההסכמה בין הרגולאטורים.
זהבה גלאון: אנחנו צריכים להידרש לסוגיות כבדות משקל.
זהבה גלאון: שהרגולאטורים יחליטו, לצורך העניין אתם לא אנשים פרטיים.
זהבה גלאון: אתם מביאים את עמדת הממשלה.
זהבה גלאון: לדעתי אתם צריכים לבוא עם עמדה אחידה ובכלל לא להעמיד אותנו במצב הזה, שאתה יותר סימפטי לי, אתה נשמע לי יותר משכנע.
זהבה גלאון: זה פשוט דבר שלא מקבל על הדעת.
זהבה גלאון: מכיוון שאנחנו הולכים לדון בסוגיה נכבדה, אני מציעה שגם הפעם יוזמנו מומחים שונים.
זהבה גלאון: על פי ההערה של חבר הכנסת רוזנטל יוזמנו מומחים שונים כדי שנוכל לתת את הדעת ולא נצטרך לשמוע רק את הרגולאטורים.
זהבה גלאון: התחלת בזה בפעם קודמת, אני חושבת שזה מהלך חשוב ונכון.
עפר שלח: אדוני היושב ראש, קודם כל אני רוצה להודות לך.
עפר שלח: אני חושב שניהלת את הדיונים האלה שהיו לא פשוטים ועם אווירה חיצונית לא פשוטה, גם בנעימות גם במתן אפשרות דיבור לעיתים מופרזת לכולם.
עפר שלח: בסופו של דבר הבאת אותנו להסכמה.
עפר שלח: כדי להיות מעשי, אני רוצה לקחת לפרקים האלה לקח שאולי מנוגד לאווירה הכללית שאופפת חלק מהדיונים של הוועדה הזאת, וזה ניקח את הזמן שלנו.
עפר שלח: אני מאוד רוצה שהחוק הזה ייצא לפועל, נדמה לי שזה לא צריך הוכחה בחדר הזה.
עפר שלח: הסיכוי שנשלים את החקיקה בתוך המושב הזה הוא ממילא קטן.
עפר שלח: עוד 12 יום התקציב מגיע אלינו וכל הסיפור נהיה אחר.
עפר שלח: אני חבר כנסת חדש אבל גם ותיקים ממני אמרו שאיכות הדיון שהיתה פה והיכולת באמת לעשות בוועדת הכספים מהלך של חקיקה כל-כך מאג'ורית בעצם מאפס שכמעט נפלה לנו מהשמים.
עפר שלח: אני מאוד הייתי רוצה שזה יימשך גם הלאה, שנלמד את החומר של פרקים אחרים.
עפר שלח: ההתייעצות עם מומחים חיצוניים, וזה גם לקח שלי מעכשיו, לא בהכרח חייבת להיות בתוך הוועדה.
עפר שלח: כל אחד מאיתנו עשה את זה בחוץ.
עפר שלח: אני יודע כמה אני עשיתי את זה, אני יודע כמה אחרים עשו את זה.
עפר שלח: אנשים פה בחדר ניהלו הרבה שיחות פרטיות.
עפר שלח: כל השיחות האלה שפורשו על-ידי חלק מהתקשורת כלחצים, בעיניי זה רק טוב.
עפר שלח: אני לא זיהיתי פה איזו השפעה של לחץ.
עפר שלח: ניקח את הזמן שלנו, נעשה חוק טוב שיהיה לתפארת ועדת הכספים.
ראובן ריבלין: רוב חברי הכנסת שהצביעו גם השתתפו בדיון.
ראובן ריבלין: זה דבר ללא תקדים.
משה גפני: אדוני היושב ראש, אני רוצה לברך אותך על ניהול הדיונים בחוק הזה, בפרק שהוא מן הקדמה לפרקים הבאים.
משה גפני: ניהלת את הדיונים כמו שצריך.
משה גפני: אני רוצה לברך אותך על זה שהשלמנו את הפרק הזה שהוא מאוד חשוב.
משה גפני: הפירמידות זה דבר חשוב אבל זאת תחילת הדרך.
משה גפני: מתחילות הבעיות הקשות בריאלי פיננסי.
משה גפני: אני למדתי את זה עוד בקדנציה הקודמת, כשהתחלנו את הדיון הראשון.
ראובן ריבלין: אתה התחלת עם הריאלי פיננסי.
משה גפני: לא, אני התחלתי דיון כללי על כל החוק.
משה גפני: לא נכנסתי לפרקים השונים.
משה גפני: אני רוצה לברך את היועצת המשפטית ואת אנשיה.
משה גפני: ללא הנייר שהם הביאו, אנחנו היינו הולכים לאיבוד כולנו בכל העניין הזה.
משה גפני: אני מברך אתכם על העניין הזה.
משה גפני: אני מברך, כמובן, את המזכירות.
משה גפני: אני מצטרף לחלוטין למה שאמר רובי ריבלין.
משה גפני: זה נכון, היה לחץ כי ביקשו לגמור את חוק הריכוזיות.
משה גפני: חוק הריכוזיות הוא בקונצנזוס.
משה גפני: אני לא מדבר על ויכוחים פנימיים אבל כולנו סבורים שצריך לעשות, אבל צריך לעשות את זה טוב.
משה גפני: כשהממשלה באה ואומרת: בוא תגמור את זה מהר כשחברי כנסת לא נמצאים, אני מברך את רובי שהיה יו"ר הכנסת, שעמד בלחץ הזה.
משה גפני: היה לי עניין גדול לפני הבחירות לבוא עם חוק הריכוזיות.
משה גפני: פוליטית זה היה טוב.
משה גפני: בלאו הכי היו מצביעים ש"ס.
ראובן ריבלין: אני עמדתי בלחץ הזה.
משה גפני: אני מסכים עם הדרך הזאת.
משה גפני: אני חושב שהממשלה צריכה לבוא בעמדה אחידה.
משה גפני: הויכוח צריך להיות בין הוועדה, שהיא הגוף המפקח על הממשלה.
משה גפני: זה שמתנהל ויכוח בתוך הממשלה – אנחנו יודעים שזאת ממשלה לא הומוגנית, זה בסדר, אבל שישתדלו עד כמה שאפשר.
משה גפני: בלאו הכי יהיה מסובך עם הריאלי פיננסי.
משה גפני: אני מודיע מראש, אני אעלה את הנושא של התקשורת.
משה גפני: אני העליתי אותו גם בישיבה הראשונה בקדנציה הקודמת.
משה גפני: אני מתכוון לעלות את העניין הזה.
ניסן סלומינסקי: אנחנו כבר הודענו שנעלה את זה.
משה גפני: אני מצטמצם רק בנושא של הברכות.
מרב מיכאלי: אני מוותרת.
אראל מרגלית: ניסן, אני מברך אותך.
אראל מרגלית: תוך כדי התהליך נתת לתהליך להיות יותר קל.
אראל מרגלית: לאנשים המקצועיים, עשיתם עבודה נהדרת.
אראל מרגלית: אני חייב לומר משהו מבחינת ההיבט העסקי של הדברים, כי הרבה מאוד פעמים יש פה תפיסה כאילו הדרג החברתי מתקיף את הדרג העסקי.
אראל מרגלית: אני חושב שמה שאנחנו התחלנו לעשות פה זה פתיחת השוק גם מהבחינה העסקית.
אראל מרגלית: הייתי רוצה שזה יהיה לנו איזה סימן גם בנושא של עסקים קטנים, הלוואות ואשראי ועוד הרבה מאוד דברים שאנחנו צריכים לעשות.
אראל מרגלית: אם נפתח את השוק, נפתח את הבורסה, לדעתי בסופו של דבר תהיה צמיחה כלכלית הרבה יותר גדולה.
אראל מרגלית: תודה לוותיקים על כל העזרה שאתם נותנים לנו.
מרב מיכאלי: אני רוצה לקוות שנכנסנו לעולם חדש.
מרב מיכאלי: אנחנו צריכות לדמיין את העולם הזה נראה אחרת לגמרי.
מרב מיכאלי: זה מאוד יעזור לנו בפרקים הבאים.
ניסן סלומינסקי: הישיבה נעולה, תודה רבה לכולם.
ניסן סלומינסקי: אנחנו משתדלים להיות זריזים, אם כי יהיו דברים שאנחנו כנראה לא נהיה זריזים בהם, אבל בדרך כלל אנחנו משתדלים להיות זריזים, ואם המליאה שאנחנו מכבדים אותה מאוד הטילה עלינו תפקיד, אנחנו משתדלים מאוד למלא את זה בזריזות וביעילות.
ניסן סלומינסקי: אז אתמול בשעה 1:00 בלילה, אני חושב, אושר הנושא של חוק הפחתת הגירעון והגבלת ההוצאה, ותיכף אני אתן להסביר.
ניסן סלומינסקי: אני צריך?
ניסן סלומינסקי: טוב, אז אני אקרא את זה, שלא יגידו אחר כך שדנו בחוק אחר: "הצעת חוק הפחתת הגירעון והגבלת ההוצאה התקציבית (תיקון מספר 13) (שיעור הגירעון בשנות התקציב 2013 ו-2014 וסכום ההוצאה הממשלתית בשנת התקציב 2013), התשע"ג-2013".
ניסן סלומינסקי: אתמול הוא אושר בקריאה ראשונה בכנסת וזה עובר אלינו להכנה לקראת קריאה שנייה ושלישית.
ניסן סלומינסקי: אנחנו צריכים לדעת שחלק מהדחיפות זה בגלל שכל תקציב המדינה מבוסס על החוק הזה, שכתוצאה מהחוק הזה שדווקא בזמנו שמעתי שמפלגת העבודה, או יושבת ראש מפלגת העבודה, הציעה לשר האוצר במקום לקצץ או במקום להעמיס גזרות, בוא תגדיל את הגירעון, אם אני זוכר טוב, ואכן כנראה שר האוצר שמע בקולה חלקית ואכן הוא הגדיל את הגירעון, שהוא הבסיס לתקציב הזה, כי אם זה לא יאושר, אז יצטרכו למצוא עוד כהנה וכהנה גזרות וכו'.
ניסן סלומינסקי: אז זהו, זה עולה לפתחנו.
ניסן סלומינסקי: אני אבקש מאנשי האוצר להסביר ואחר כך יתקיים דיון.
<יוגב גרדוס: שלום לכולם.
<יוגב גרדוס: מונחת לפניכם הצעת חוק הפחתת הגירעון והגבלת ההוצאה התקציבית, כמו שאמר היושב ראש.
<יוגב גרדוס: למעשה הכנסת הטילה על הממשלה שתי מגבלות בכל הנושא של תקציב המדינה.
<יוגב גרדוס: המגבלות האלה נקראות מגבלות פיסקאליות בלשון המקצועית.
<יוגב גרדוס: המגבלה הראשונה היא מגבלת תקרת הגירעון שנחקקה עוד בשנת 92', שקובעת למעשה שהממשלה אינה רשאית להגיש תקציב שחורג מתקרת גירעון מסוימת שקבועה בחוק.
<יוגב גרדוס: הגירעון מחושב כאחוז מהתוצר המקומי הגולמי.
<יוגב גרדוס: לאחר מכן, בשנת 2004, נוספה מגבלה נוספת - - -
ראובן ריבלין: תקרת התקציב?
<יוגב גרדוס: המגבלה הנוספת נקראת מגבלת ההוצאה התקציבית, שהיא קובעת מגבלה על גידול התקציב בין השנים.
<יוגב גרדוס: אני לא אכנס לפרטים, אני אשמח להסביר אם תרצו בנפרד לגבי מדוע נדרשה המגבלה הנוספת, אבל אלה כללים שקבעה הכנסת לממשלה בהתנהלותה התקציבית.
<יוגב גרדוס: מה שאנחנו מבקשים פה זה לתקן את שתי המגבלות ואני אתחיל דווקא מהסוף.
<יוגב גרדוס: לשנת 2014 תקרת הגירעון הקבועה בחוק כיום היא 2.75%, סדר גודל של כ-27 מיליארד שקל, אם מחשבים את המספרים בשקלים בתוצר 2014, ההצעה פה מבקשת להגדיל את התקרה מ-2.75 ל-3%, שהם כ-30 מיליארד ש"ח.
<יוגב גרדוס: זה לגבי 2014.
<יוגב גרדוס: לגבי 2013, כידוע לכולם הממשלה הקודמת לא הצליחה או לא הביאה את התקציב לאישור הכנסת וגם לא אישרה כמובן את התקציב ובעצם אחת הסיבות המוצהרות להתפרקות הממשלה הקודמת, או לבחירות שהיו בינואר, הייתה חוסר היכולת של הממשלה להעביר את התקציב, מה שגרר מצב שבו אנחנו נמצאים כיום, שנכון לחודש יוני 2013 תקציב המדינה לשנת 2013 טרם אושר ולא צפוי להיות מאושר עד סוף חודש יולי השנה.
<יוגב גרדוס: העובדה הזאת מגבילה באופן קיצוני את יכולת הממשלה לעמוד במגבלות שקבעה לה הכנסת, במגבלות התקציב, וזאת משתי סיבות.
<יוגב גרדוס: הסיבה הראשונה היא חוסר יכולת של הממשלה להעלות מיסים ישירים במהלך שנת התקציב, זה דבר שהוא בעייתי גם מבחינה חוקית וגם מבחינה כלכלית, וזה בכל הנוגע לתקרת הגירעון, לגבי מגבלת ההוצאה - - -
ראובן ריבלין: 2013, לפי תקרת הגירעון של 2012-2011, איך מוצאים עכשיו את ה-1/12?
ראובן ריבלין: ותקרת ההוצאה?
<יוגב גרדוס: מגבלת ההוצאה?
ראובן ריבלין: מגבלת ההוצאה.
<יוגב גרדוס: היא מוצאת כ-1/12 מהתקציב המקורי של שנת 2012, כשהוא מקודם במדד המחירים לצרכן.
ניסן סלומינסקי: ורק בסיס התקציב.
ראובן ריבלין: אתם צריכים לשאוף שאנחנו נאשר את התקציב הזה רק ב - - -
<יוגב גרדוס: זה לא מדויק - - -
ניסן סלומינסקי: בלי התמיכות והכול, אבל הרבה גופים מתמוטטים, מה שנקרא.
ראובן ריבלין: אני מדבר על התקציבים, לא אמרתי על הממשלה.
<יוגב גרדוס: יש פה מבנה, המגבלה של 1/12 היא מגבלה שלמעשה- - -
ראובן ריבלין: אנחנו חוסכים למדינה הרבה כסף.
<יוגב גרדוס: היא לא חוסכת לפי ההערכות שלנו כרגע כסף, גם משתי סיבות.
<יוגב גרדוס: אחת, הממשלה מוציאה את רוב הכסף שלה במחצית השנייה של השנה, ולכן עדיין המגבלה של 1/12 לא נכנסה באמת לתוקף אפקטיבי, ודבר שני זה שמרבית מהוצאות הממשלה מחויבות על פי חוק, ולמעשה אם במצב תיאורטי כשנגיע לסוף השנה בתקציב של 1/12, נניח שהתקציב לא יאושר - - -
ראובן ריבלין: לא, התקציב לא יאושר, אז גם באפריל 2014 לא יהיה לך, תאמין לי, כי אנחנו נהיה בבחירות.
<יוגב גרדוס: נכון, אבל אז תהיה סתירה בין שני חוקים, ואז יצטרכו לטפל בזה ב - - -
ניסן סלומינסקי: רבותיי, מה הבקשה?
<יוגב גרדוס: הבקשה פה לשנת 2013 לקבוע, היום תקרת הגירעון היא 3%, אנחנו מבקשים לקבוע 4.65%, ודובר על הנושא הזה רבות.
ניסן סלומינסקי: זו תוספת של - - -
<יוגב גרדוס: של כ-16 מיליארד שקל לתקרה המקורית של הגירעון.
<יוגב גרדוס: אני אזכיר, בשנת 2012 הגירעון הסתכם בכ-40 מיליארד שקל, שהם 4.2 - - -
ראובן ריבלין: זה לגבי 2014?
<יוגב גרדוס: ב-2014 אנחנו חוזרים למתווה הפחתה של 3%.
ניסן סלומינסקי: זה 2013.
ראובן ריבלין: אבל התקציב שמוצע היום הוא מוצע ל-2013-2014, כאשר הוא מפריד.
<יוגב גרדוס: כן, כל שנה בנפרד.
ראובן ריבלין: אז זה לגבי 2013 בלבד?
<יוגב גרדוס: בדיוק.
חמד עמאר: כמה גירעון יהיה?
חמד עמאר: 40 פלוס 16?
<יוגב גרדוס: לא, 30 פלוס 16.
<יוגב גרדוס: הגירעון המתוכנן הוא כ-46 מיליארד ₪.
זבולון כלפה: איך זה ביחס לתוצר הלאומי?
<יוגב גרדוס: התקציב יונח בשבוע הבא ומפורט בו גם התוצר החזוי, התוצר החזוי הוא כ-970 מיליארד ₪ ל-2013.
זבולון כלפה: מה המגבלה קבעה, מה האחוז בתוך הדבר הזה?
<יוגב גרדוס: המגבלה המקורית קובעת 3%, אנחנו מבקשים להעלות אותה ל-4.65% שהם כ-45-46 - - -
זבולון כלפה: זה כמו בכנרת, עם הקו האדום.
<יוגב גרדוס: בדיוק, הקו האדום, השחור העליון.
אלעזר שטרן: אפשר לשאול שאלה, שאולי נשאלה, אני מתנצל, הייתי בוועדה אחרת.
ראובן ריבלין: איך אתם הסכמתם?
ניסן סלומינסקי: דקה, רובי.
זבולון כלפה: הם עושים רצון קונם.
אלעזר שטרן: אני מוכן לתת לרובי - - -
זבולון כלפה: לפני שנתיים הייתם אומרים שהייתם שולחים אותנו לסנטוריום.
אלעזר שטרן: הייתי בכנס בים המלח, כנס קיסריה, כשפישר הזהיר אותם לא להגיע ל-3%.
ניסן סלומינסקי: נכון, פישר היה נגד וגם ראש הממשלה בהתחלה היה נגד, אבל האלטרנטיבה שהייתה, אם זה לא יהיה המשמעות, הייתה או להטיל מיסים נוספים או קיצוצים נוספים שכנראה היו כל כך דרסטיים וקשים שהעדיפו לבחור באלטרנטיבה הזאת מחוסר בררה.
ניסן סלומינסקי: זאת אומרת זה לא מלכתחילה, זה מחוסר בררה, ביחס לאלטרנטיבות.
ראובן ריבלין: לא יצטרכו להעלות את המיסים ב-2014 כתוצאה מה - - -?
<טמיר כהן: בנק ישראל עדכן אותנו היום שהוא תומך במתווה שמונח פה.
<יוגב גרדוס: אני חושב שאפשר להגיד וגם נאמר, גם בממשלה, שהגירעון של 4.65 הוא גירעון שהוא לא רצוי באופן אבסולוטי, גירעון גבוה מדי - - -
ראובן ריבלין: זה לא אנדרסטייטמנט, זה מיס אנדרסטייטמנט.
<יוגב גרדוס: המדינה לא יכולה להתנהל עם גירעונות כאלה.
ניסן סלומינסקי: אם אתם זוכרים, רצו לעשות 4.9 בהתחלה, אבל בלחץ ירדו לזה.
אלעזר שטרן: שאלה: מה הן הנחות העבודה על זה שב-2014 זה יירד כדי שנוכל אנחנו להסתכל על זה, אם זה קורה או לא קורה.
אלעזר שטרן: אני חבר ועדה, או אזרח, לא משנה מה, אני מסתכל על התחזיות האופטימיות, יכול להיות שאני אבוא מופתע לסוף 2014 ונגיד קרה/לא קרה, יותר מעניין אותי לדעת כשמדברים על הגבלת הזמן, זו הירידה אחר כך או חזרה ל-3%?
<יוגב גרדוס: כן, 3%.
אלעזר שטרן: מה הנחות העבודה שלכם?
<יוגב גרדוס: הנחות העבודה המפורטות יונחו בשבוע הבא כחלק מספר התקציב ויהיה בו גם את הנחות הצמיחה, את הנחות ההכנסות, את שינויי החקיקה הנדרשים והנחות באמת מפורטות.
<יוגב גרדוס: אני יכול להגיד שבאופן כללי - - -
אלעזר שטרן: אני אומר את האמת, זה נראה לי לא ברור.
ניסן סלומינסקי: לא יודע אם ב-2014 כבר יהיה השינוי, אני חושב שב-2015 נראה את האור בקצה המנהרה.
עפר שלח: ניסן, השאלה נוגעת ליעד הגירעון ל-2014.
ניסן סלומינסקי: כן, זה נכון, זה יירד ל-3, אבל האור בקצה המנהרה יהיה ב-2015.
ניסן סלומינסקי: ב-2014 יהיה, להערכתי, גירעון עוד יותר גדול.
<יוגב גרדוס: מה שהכנסת קובעת כאן זה לא יעד גירעון, זה תקרת גירעון לממשלה.
<יוגב גרדוס: הממשלה מגישה תקציב עם יעד גירעון, הוא יכול להיות נמוך מהתקרה, הוא יכול להיות בגובה התקרה.
<יוגב גרדוס: הנחות העבודה יפורטו בשבוע הבא, אני חושב שהקביעה של המגבלה לאו דווקא צריכה להיות קשורה להנחות העבודה, הכנסת קובעת לממשלה פה מגבלה, הממשלה צריכה להתכנס למגבלה הזאת בהתאם להנחות העבודה שלה.
<יוגב גרדוס: ביום שני או ביום שלישי זה היום האחרון להנחת התקציב בכנסת, בהתאם לחוק שעבר פה לפני מספר שבועות, והכול יונח ויפורט כחלק מהצעת התקציב.
אלעזר שטרן: לא, זה נראה מוזר שיהיה למעלה מ-30% גירעון, כשאתם מציבים את זה כיעד.
אלעזר שטרן: הרי יש פה סוג של אופטימיות, לפחות כשהציבור כאילו מסתכל ואומר 'אוקי, וואלה, רק זה', אז אני שואל, תגיד לי - - - אני לא רוצה את התכנית.
<יוגב גרדוס: התכנית פורסמה כבר בהחלטת הממשלה.
ראובן ריבלין: אם ההכנסות יגדלו.
אלעזר שטרן: לא אם, אז אני רוצה לדעת על מה.
ראובן ריבלין: יש להם הנחות, יש הנחות ויש יעדים.
ראובן ריבלין: היעדים לא רשומים אף פעם בתקציב - - -
אלעזר שטרן: אני מבקש את ההנחות.
ראובן ריבלין: חבר הכנסת הצעיר והחדש, שמולי, אני לא יודע אם סתיו גם הצטרפה אליו בזמנו, אבל הם דיברו בזמן המהפכה האזרחית על יעדי תקציב, תודיעו לנו למה אתם מתכוונים להגיע.
ראובן ריבלין: דרך אגב, אני אומר לך, בכל ממשלה זה רעיון מעולה, לקבוע בתוך חוק התקציב את היעדים ואת לוח הזמנים, עד זה וזה כך, עד זה וזה כך, כדי לראות אם הדברים משתנים.
ראובן ריבלין: ייתכן מאוד שצריך במקום להזעיק עזרה אחרי שנה וחצי, כאשר מספרים לכולם כמה טוב יהיה וכמה זה יהיה, כפי שסיפרו גם בקדנציה הקודמת, לבוא ולומר איפה אנחנו יורדים מהבנקט.
אלעזר שטרן: אדוני היושב ראש, אני מוכן לאתגר אותך בהנחה שיש לי.
אלעזר שטרן: כשהיו בחירות, ויש פה חבר'ה חדשים, ועושים ניצול ודוחים תשלומי מס שיודעים עליהם לזמן שאי אפשר לשים גזרות, יהיה יותר קשה לשים עוד פעם את הגזרות ודוחים תשלומי מס כדי שבאמת יוכלו לעמוד ביעד הגירעון.
אלעזר שטרן: לכן אני שואל את ההנחות, אני אומר את זה ככה ולא רק.
ראובן ריבלין: זה כל כך מתוחכם, רק צריך מי שייקחו לו מס.
אלעזר שטרן: אם אתה רוצה, אני אביא לך אותם.
ראובן ריבלין: שדוחים להם?
ניסן סלומינסקי: מה שאני מציע, רבותיי, זו כבר כניסה לדיון התקציבי, מאחר שבשבוע הבא ביום שני יתחיל הדיון הראשון בתקציב ובנוכחות שר האוצר, אני מניח שזה המקום שבו אנחנו נבקש שבאמת ייתן לנו את כל הדברים האלה.
ראובן ריבלין: מתי מעבירים קריאה ראשונה?
ניסן סלומינסקי: הם יניחו את התקציב כנראה ב-10 בחודש, 10 בחודש זה יום שני, אז יניחו אותו או ב-10 או ב-11.
ניסן סלומינסקי: לא, זה לא פשוט.
ניסן סלומינסקי: זה צריך להיות 48 שעות מונח, אז כנראה זה יגיע או ביום רביעי - - -
עפר שלח: לא עושים פטור מחובת הנחה על התקציב?
ניסן סלומינסקי: לא, לא רק זה, יש בעיה אחרת.
ניסן סלומינסקי: אני שמתי את המיקרופון פה, שמישהו מהקודקודים לא יהיה בארץ - - -
ראובן ריבלין: לא, זה עניין אחר.
ניסן סלומינסקי: שבלעדיו - - -
ראובן ריבלין: אבל אם יגישו ביום רביעי?
ניסן סלומינסקי: וזה לא שר האוצר.
ראובן ריבלין: יהיה לכנסת - - -
ניסן סלומינסקי: דקה, אני אסביר.
ניסן סלומינסקי: לכן האפשרות תהיה או לעשות את ההצבעה ביום חמישי, להביא את הכנסת ביום חמישי אחרי הצהריים, או כבר לדחות את זה ליום שני לכינוס הרגיל.
ראובן ריבלין: בטח מישהו מהשרים צריך לנסוע או משהו.
ניסן סלומינסקי: אמרתי, אחד הקודקודים.
ראובן ריבלין: אז הוא לא יהיה, אז כשנצביע הוא לא יהיה, מה האסון הגדול כל כך שלא נמצא אחד מהמצביעים?
ראובן ריבלין: 120 חברי כנסת - - -
זבולון כלפה: לא רוצים לחזור על אתמול.
ראובן ריבלין: אה, כבר שכחו.
ניסן סלומינסקי: אני אמרתי, רובי - - -
זבולון כלפה: יש כאלה שמלקקים את הפצעים עד עכשיו.
ניסן סלומינסקי: לא, אמרתי, זה לא שר האוצר.
זבולון כלפה: לא, אנחנו יודעים גם מי זה.
ניסן סלומינסקי: בסדר, זה לא סוד, אבל לכן יכול להיות שהוא רק יעלה לדיון ביום שני, המשמעות היא שמבחינתנו אנחנו הפסדנו מצד אחד, בהיבטים של התקציב, יומיים, זאת אומרת יום חמישי וראשון ואולי שני לעבודה על התקציב, אבל יכול להיות שמצד שני הרווחנו את הימים האלה כדי לגמור את הנושא של הריכוזיות.
ניסן סלומינסקי: אני לא יודע כבר איך לדון בזה, אבל זה חבל.
ניסן סלומינסקי: בכל אופן זה כרגע, ונראה איך יסתדרו הדברים שמה.
ניסן סלומינסקי: אני המלצתי בכלל לאסור למשך תקופה מסוימת על חברת אל על לנסוע מהארץ, כי הם כולם מחויבים בטח לנסוע באל על, או מטוס פרטי, אבל יש מציאות, בטח יש צרכים ודברים אחרים, שזה לא מענייננו בוועדת הכספים.
ראובן ריבלין: אבל לא יכולים להחזיק כנסת בגלל ש - - - אני לא יודע על מי מדובר, אבל לא חבל?
ראובן ריבלין: זה חראם.
ראובן ריבלין: כי שר, אני אקזז אותו, או יקזז אותו מישהו אחר.
ניסן סלומינסקי: רובי, מה שאני אומר לא קשור לזה.
ניסן סלומינסקי: שר האוצר תואם מראש לשבוע הבא, כלומר תיאמנו כבר עם כל השרים, זה לא קשור להנחה, זה כבר פתיחה - - -
ראובן ריבלין: - - - היתר אלף רבנים לנסוע.
ראובן ריבלין: חבל על היום הזה, ממש.
ניסן סלומינסקי: תמורת משהו תמצא גם אלף רבנים.
ניסן סלומינסקי: אתה יודע, אצלנו אומרים שאחת הדרישות להיות בהנהגה זה שצריך להיות שונאי בצע, אז כולם שואלים איפה תמצא שונאי בצע?
ניסן סלומינסקי: התשובה היא שתמורת כסף תמצא גם שונאי בצע.
ראובן ריבלין: ישרי דרך ושונאי בצע.
ראובן ריבלין: כן, תמורת כסף אפשר למצוא את כולם.
חנא סוייד: אני הגשתי הסתייגויות כאן, שאני מבקש להעלות אותן.
<יוגב גרדוס: רק להציג נושא אחד שעוד לא אמרתי, כדי שזה יהיה לפרוטוקול.
ניסן סלומינסקי: ההסתייגויות שלך רשומות.
חנא סוייד: כן, אבל אני רציתי לשאול גם.
ניסן סלומינסקי: אני אתן לכם לדבר, אני רק אתן לו לסיים ואז אני אתן לחברי הכנסת לדבר.
<יוגב גרדוס: עוד הצעה שיש פה, ההצעה בכללותה, נסכם בשני משפטים, בשנת 2013 לקבוע תקרת גירעון של 4.65% ולהגדיל באופן חד פעמי את מגבלת ההוצאה ב-2.2% ובשנת 2014 לקבוע תקרת גירעון של 3%.
<יוגב גרדוס: זו ההצעה.
<יוגב גרדוס: המשמעות הכספית תינתן בתקציב, אני לא רוצה להגיד, אבל כ-30 מיליארד שקל בשנת 2014 וכ-45 או 46 מיליארד שקל בשנת 2013.
חנא סוייד: הגדלת ההוצאה 2.2 מעבר למה?
<יוגב גרדוס: מעבר למגבלת ההוצאה הקבועה בחוק.
<יוגב גרדוס: היום מגבלת ההוצאה הקבועה בחוק היא - - - בשנת 2012 מגבלת ההוצאה הייתה 284.7 מיליארד ₪, היא מקודמת במדד המחירים לצרכן והכלל הפיסקאלי נותן 3.35%, סך הכול הגידול הוא כ-7% וזה כולל את ה-2.2% הנוספים האלה.
חנא סוייד: זה מביא אותי לשאלה שבעצם התקרה של ההוצאה היא הפונקציה של היחס חוב-תוצר - - -
<יוגב גרדוס: והצמיחה.
חנא סוייד: איזה יחס חוב-תוצר אתה מנסים להתכנס אליו?
חנא סוייד: היה 60%, זה עדיין?
חנא סוייד: מה המצב היום, קודם כל?
חנא סוייד: והאם הוא עדיין?
ניסן סלומינסקי: חוב תוצר 60%?
עפר שלח: היה היעד.
חנא סוייד: זה היעד ו - - -
עפר שלח: וזו המציאות.
ניסן סלומינסקי: המציאות היא 74.
<יוגב גרדוס: היום אנחנו ב-73.2, נכון לסוף שנת 2012.
<יוגב גרדוס: קיים מקדם הפחתה.
<יוגב גרדוס: הכוונה, כפי שקבוע בחוק, זה לא בדיוק יעד, זה השיעור שיביא לכך שמגבלת ההוצאה תגדל בהתאם לצמיחה ולא יהיה איזה שהוא מקדם הפחתה שהולך להחזר - - -
<יוגב גרדוס: אבל ה-60% נקבע בהחלטת הממשלה ששינתה את הכלל כיעד ביניים.
<יוגב גרדוס: השאיפה בטווח הארוך היא להיות מתחת 60.
סתיו שפיר: יש לי שאלה.
סתיו שפיר: תראו, אני אתמוך בהצעה הזו, אבל יש פה שאלה שהיא הרבה יותר בוערת והיא שוב נוגעת לשאלת התכנון שעולה פה שוב ושוב ושוב בוועדה.
סתיו שפיר: חבל שמתחלפים נציגי האוצר, אז אי אפשר לעקוב אחרי הבקשה החוזרת ונשנית שלי לראות תכניות עבודה הרבה יותר ברורות ואת התחזיות של האוצר, שאנחנו פשוט לא מצליחים - - - משום מה זה נעלם מעיניהם ומהישג ידם של חברי ועדת הכספים.
ניסן סלומינסקי: סוד כמוס.
סתיו שפיר: אין שום תכניות.
סתיו שפיר: האוצר מגיע לפה פעם אחר פעם בלי להציג שום דבר שקשור בראייה לטווח ארוך, כלום, ואני בטוחה שתסכים איתי על זה, אלא אם יש את התכניות בידיך.
סתיו שפיר: והשאלה שלי היא כזו, במהלך המחאה ועדת המומחים של המחאה, ועדת ספיבק יונה, הציעה שאולי צריך להסתכל ולהגדיל באמת את יעד הגירעון, לא בצורה כל כך גדולה כמו שאתם מציעים עכשיו, אבל בצורה יותר מצומצמת ושאולי שווה לבדוק את זה.
סתיו שפיר: העניין הוא שהדבר הזה לא יכול לבוא בנפרד ללקיחת צעדים שיגדילו את הכנסות המדינה ממיסוי פרוגרסיבי ומהכנסות אחרות.
סתיו שפיר: כרגע, במבט רחב יותר על התקציב הנוכחי, אין שום צעדים כאלה.
סתיו שפיר: להיפך, רוב המיסוי המוצע הוא מיסוי רגרסיבי.
סתיו שפיר: השאלה והדבר שעומד ושכתוב ממש בפתחו של התקציב החדש, התכנית הכלכלית שאנחנו ראינו, הסיבה לגירעון שנכנסה לתוכו כלכלת ישראל היא היעדר הכנסות.
סתיו שפיר: אני לא רואה שום טיפול בדבר הזה, שום טיפול בסוגיה הזו, והאם יש לכם איזה שהיא התייחסות כדי שנוכל להרגיש קצת יותר רגועים בנוגע להצבעה הזו?
<יוגב גרדוס: כל הנחות העבודה של התקציב ותכניות העבודה יוגשו עם הצעת חוק התקציב ביום שני או שלישי בהתאם לקבוע בחוק ויש ספר מפורט של כ-250 עמודים שהוא בכלל תקציר של כל תכניות העבודה שיפורטו בתוך חוברות של כל משרד.
<יוגב גרדוס: אז לצערי לא היה תקציב כבר - - - הפעם האחרונה שהגשנו את התקציב לכנסת הייתה במחצית 2010 והוא אושר בסוף שנת 2010 ומאז לא היינו פה עם התקציב, אבל כל הנחות העבודה יפורטו ואם תהיה דרישה נוספת למידע אנחנו נשמח - - -
סתיו שפיר: אם אתה רוצה שעכשיו נצביע על הגדלת הגירעון, למה שלא תציג לנו את התחזית בנוגע לסיפור הזה?
<יוגב גרדוס: אל"ף, אני חושב שבאופן כללי הכנסת לא צריכה לקבוע את התקרה בהתאם לתחזית, אלא בהתאם לנכונות הכלכלית של הגירעון, שהוא 3% ואנחנו קובעים אותו גם לשנים הבאות.
ראובן ריבלין: הכנסת לא צריכה, אתה צריך?
<יוגב גרדוס: הכנסת קובעת את המגבלה.
<יוגב גרדוס: הכנסת קובעת - - -
ראובן ריבלין: הכנסת קובעת את הכול, אתה אומר 'הכנסת לא צריכה להיכנס', אתה צריך להיכנס?
סתיו שפיר: לא, מבחינת האוצר עדיף - - -
<יוגב גרדוס: אנחנו ערכנו את התקציב בהתאם לתחזיות הכנסות מפורטות.
ראובן ריבלין: מה היו השיקולים שלך, היא יכולה לדעת?
ראובן ריבלין: עזוב את הכנסת - - -
חנא סוייד: לפחות מה היא תחזית הצמיחה לשנה הבאה.
<יוגב גרדוס: תחזית הצמיחה, אני יכול לפרט, זה יוגש ביום שני.
<יוגב גרדוס: תחזית הצמיחה לשנת 2013 - - -
ראובן ריבלין: את זה הוא חייב, בלי זה איך אתה יכול להצביע?
חנא סוייד: אני אגיד לך שאפשר, למה?
חנא סוייד: כי כל המספרים האלה, מתוך טריליונים שקל, טריליונים, אני רואה במספרים האלה מספרים אינדוקטיביים בלבד, הם לא מדויקים וההוכחה הכי גדולה זה מה שקרה בשנה שעברה, הרי דיברו על 3% וסיימו עם 7%.
ראובן ריבלין: אבל תחזית ההכנסות, אם הוא לא מדייק, הוא צריך להסביר מדוע.
חנא סוייד: היא קטסטרופה.
ניסן סלומינסקי: רבותיי, אל"ף, השאלות באמת נכונות, יש רק בעיה שזה למעשה לב לבו של הדיון התקציבי, בדיון התקציבי שיתחיל, יישבו כאן גם השר וגם, אני מניח, בכירי האוצר, הם יצטרכו להציג בפנינו את כל הזה, לכן אמרתי שזה לא בדיוק שהייתי אומר על יוני, אלא הייתם רוצים לראות תמונה שלמה שצריכה להיות מוצגת - - -
סתיו שפיר: אין בעיה, אז אי אפשר להצביע עד שלא נקבל תחזיות ברורות.
ניסן סלומינסקי: אוקי, מי שלא יכול להצביע לא יצביע, אני רק אומר - - -
סתיו שפיר: חבל, אנחנו רוצים לתמוך, אבל למה לא לשמוע את - - -
ניסן סלומינסקי: אני אומר שוב, את רוצה שנקדים?
ניסן סלומינסקי: הרי אי אפשר יהיה להניח את התקציב בלי החוק הזה, כי התקציב בנוי על זה.