GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ניסן סלומינסקי: למעשה הסעיף הזה הוא סעיף של כולנו.
ניסן סלומינסקי: כשמדובר על עודד אז כולם בסדר.
ניסן סלומינסקי: כשמדובר על ההצעה שלך, מרגע שהכנסת את שר האוצר, פתאום יש אופוזיציה בלי קשר לעניין עצמו.
ניסן סלומינסקי: לכן הכוחות לא שווים.
משה גפני: זה מקצועי.
משה גפני: בלאו הכי שר האוצר עושה מה שהפקידים אומרים.
<דוד זקן: אני רוצה להסביר ואני אתייחס גם לעניין קרן המטבע.
<דוד זקן: אני מבין כמובן את מה שעודד אמר.
<דוד זקן: אנחנו סבורים שצריך להיות הדרג של נגיד בנק ישראל ושר האוצר וזאת מכמה טעמים.
<דוד זקן: הטעם הראשון, שצריך לקבוע מגבלות אחידות.
<דוד זקן: הטעם השני, יתכן ולא מספיק להשתמש בסמכויות שיש לנו היום כי ההוראות האלה יתכן ויחייבו שינויי חקיקה.
<דוד זקן: יכול להיות שיהיה בצורך הקמת מאגר מידע ואולי דברים אחרים, שאני מניח שיבואו לשולחנה של הכנסת.
<דוד זקן: יכול להיות שהמפקחים, וכנראה שהמפקחים יעשו את העבודה.
<דוד זקן: לשיטתנו, האחריות צריכה להיות של נגיד בנק ישראל ושל שר האוצר.
<דוד זקן: אני רוצה להתייחס לנושא של קרן המטבע ואיך אנחנו רואים את זה כקשור לנושא של קרן המטבע וגם לנושא של העצמאות.
<דוד זקן: אין לי פה ציטוטים, אבל קרן המטבע העירה גם שהאוצר ובנק ישראל צריכים להקים ועדה ליציבות פיננסית.
<דוד זקן: הוועדה היא זאת שעושה את הסינכרוניזציה ורואה את התמונה.
<דוד זקן: בישיבה שהייתי דיברתם על הנושא של הסינכרוניזציה.
<דוד זקן: היא רואה את התמונה מלמעלה, רואה את היער ולא רק את העצים.
<דוד זקן: הגוף הזה מורכב גם מגוף פוליטי שבראשו עומד איש פוליטי, שר האוצר וגם גוף שלא עומד בראשו איש פוליטי, נגיד בנק ישראל.
<דוד זקן: אני מבין את מה שעודד אמר אבל בשכלול של מה שעודד אמר ובראייה של כל התמונה, אנחנו סבורים שזה צריך להיות שר האוצר ונגיד בנק ישראל ולא לשים את סעי ג'.
<דוד זקן: הועלתה פה בעיה של משרד המשפטים והאפשרות להטיל סנקציה, יתנו את הסמכויות האלה.
<דוד זקן: ממילא יכולים לתת את הסמכויות של הסנקציה לנגיד בנק ישראל ולשר האוצר.
<קריאה: אולי אפשר להתייחס גם לשותפות של הרשות לניירות ערך כרגולאטור שלישי.
אראל מרגלית: אנחנו היינו מוטרדים משני נושאים מרכזיים.
אראל מרגלית: אחד, זאת באמת מגבלת האשראי לגבי כלל העניין והבעיה היא שזה לא רק בנקים או רק שוק ההון, זה מכלול.
אראל מרגלית: יכול להיות שדווקא על הבנקים יש מגבלת לווה והבנק נמצא ברגולציה.
אראל מרגלית: בעיה שנייה זה לגבי קרנות הפנסיה והגורמים המוסדיים האחרים.
אראל מרגלית: הרי בנק לאומי יכול להלוות לחברת נדל"ן ויש לך מגבלה מאוד ברורה עליו, איקס מנכסים, מההון העצמי שלו וכדומה.
אראל מרגלית: אבל מה קורה בקרנות הפנסיה ומה קורה בחברות ביטוח?
אראל מרגלית: אין.
עדי קול: השאלה שלנו היתה גם לגבי הסנכרון ביניכם.
<עודד שריג: הסעיף הזה מטפל בסנכרון בין המפקח - - -
אראל מרגלית: אבל האם יש הגנה לגבי אותם גורמים מוסדיים, לגבי הכמות שלהם, או לא?
אראל מרגלית: איך יש?
<עודד שריג: יש מגבלה אומרת עד כמה מותר להם להלוות לגופים מוסדיים.
עדי קול: הוא הציג את זה.
עדי קול: הבעיה זה - - -
<עודד שריג: בדומה למה שקורה בבנקים, בבנקים זה כ-1% מההון העצמי ואצלנו זה כ-1% מהנכסים אבל יש קשר אחד אחד.
אראל מרגלית: מה שאנחנו רוצים לראות עכשיו זאת התמונה הכוללת.
<עודד שריג: זה הסעיף.
אראל מרגלית: אנחנו רוצים לראות גם תמונה כוללת לגבי החברה.
<עודד שריג: הסעיף הוא התמונה הכוללת.
עדי קול: זה מה שעשינו.
עדי קול: עודד, אני רק רוצה להבין.
עדי קול: אתה מרגיש שהפגיעה בזה שאנחנו מעבירים את זה למפקחים ולא לשר האוצר?
<עודד שריג: לדרג הפוליטי.
<עודד שריג: מה שדודו דיבר זאת ועדה ליציבות פיננסית שמטרתה לטפל במקרים של חוסר יציבות פיננסית למשק.
<עודד שריג: ועדה כזאת חשוב שתקום וקרן המטבע אמרה שתקום, אבל לא צריך להקים אותה פה.
<עודד שריג: זה מה שזה מנסה לעשות, להקים את הוועדה הזאת פה.
<עודד שריג: מה שצריך לעשות פה זה להפריד בין הדרג המקצועי לדרג הפוליטי לגופו של עניין.
זהבה גלאון: יש פה דילמה.
זהבה גלאון: אני רוצה לומר משהו.
זהבה גלאון: אני רוצה לומר משפט מקדמי, ברשותך.
זהבה גלאון: זה לא סוד שהיה או יש ויכוח בין הרגולאטורים בסוגיה הזאת.
זהבה גלאון: אנחנו כוועדה צריכים לחוקק סעיף.
זהבה גלאון: אנחנו רוצים לתת מענה לסוגיות שאראל העלה.
זהבה גלאון: אנחנו אבל צריכים לחוקק סעיף שהוא סעיף כללי שמתאים לכל קונסטלציה.
זהבה גלאון: מחר או מחרתיים מתחלף המפקח על שוק ההון והמפקח על הבנקים ואולי השר יתחלף.
זהבה גלאון: אנחנו עכשיו נמצאים בסיטואציה שאנחנו מנסים לרבע את המעגל, לא בהכרח בחקיקה שהיא חקיקה – אני מבחינה אישית חושבת שבקונסטלציה שנוצרה בואו ניתן את זה לשר.
זהבה גלאון: לכאורה זה הדרג הפוליטי והנגיד וכדומה.
זהבה גלאון: אם אני רוצה להיות כנה עם עצמי, אני לא בטוחה שזאת הדרך הנכונה.
זהבה גלאון: יכול להיות שזה כך בנקודת הזמן הזאת כסוג של מענה, אבל זה קצת מטריד אותי אנחנו מחוקקים חוקים שהם קצת תלויי קונסטלציה בין רגולאטורים.
אראל מרגלית: זהבה, אנחנו צריכים לעלות מדרגה.
אראל מרגלית: הדברים שאנחנו מבקשים עד היום בתוך הפרוצדורות - - -
זהבה גלאון: אני מזדהה עם הסוגיות והבעיות שהעלית.
זהבה גלאון: אני רק אומרת שהמענה שאנחנו מבקשים לתת, הוא מענה שהוא לא בהכרח מענה משפטי טוב.
ניסן סלומינסקי: אנחנו משחקים פה במגרש שאולי אנחנו לא מבינים אותו.
ניסן סלומינסקי: בדרך כלל אנחנו מבקשים מהממשלה לבוא אלינו בעניין כזה עם עמדה אחידה.
זהבה גלאון: יש פה מריבה מתמשכת מי ישלוט על העסק.
זהבה גלאון: בואו נקרא לילד בשמו.
זהבה גלאון: זה בדיוק העניין, צריך להגיד את זה על השולחן.
ניסן סלומינסקי: בין מי למי המריבה?
זהבה גלאון: נו, מה ההיתממות הזאת, אדוני.
ניסן סלומינסקי: תסבירי, אולי אני לא מבין.
זהבה גלאון: אנחנו כחברי ועדה צריכים לשקול שיקולים שהם לא תלויי מריבות.
זהבה גלאון: זה לא מעניין אותנו עכשיו פרסונאלית.
זהבה גלאון: אנחנו צריכים שמשרד המשפטים ייתן לנו את ההצעה שהיא ההצעה המיטבית לחקיקה הזאת ולא קשורה למי רוצה לשלוט עלי.
ניסן סלומינסקי: ראית שביקשתי ממשרד המשפטים.
ניסן סלומינסקי: גם משרד המשפטים לא רוצה להיכנס למגרש הזה.
ראובן ריבלין: אנחנו הגענו לצורך לבוא ולנסח את הסעיף הזה, שהוא הרבה יותר מהותי מאשר פרוצדוראלי, מהטעם הפשוט, שעם כל הרגולאציה הקיימת, מה שנוצר הוא עובדה שאנחנו היום צריכים להתמודד איתה.
ראובן ריבלין: בסוף ההצבעה אני רוצה לומר משהו, מה רצתה הממשלה הקודמת מאיתנו ככנסת לעשות ואני ארחיב.
ראובן ריבלין: תראו את חוק ההסדרים הבא עלינו לטובה.
ראובן ריבלין: אנחנו ביקשנו ממשרד המשפטים לנסח לנו סעיף שיבוא ויביא לנו את הפתרון לבעיות שאנחנו עוסקים בהם, אבל הוא מחויב להיות פיתרון כולל, משום שאנחנו לא יכולים בחוק אחד לעשות איזה דבר שלא קיים בחוק הביטוח, לא קיים לגבי נגיד בנק ישראל ולא קיים לגבי שוק ההון, כל אחד בחוק אחר.
ראובן ריבלין: אל תחשבי שהדיון הזה הוא דיון ראשון.
ראובן ריבלין: על כל דבר אנחנו מקיימים כמה דיונים.
ראובן ריבלין: אנחנו ביקשנו כדי להביא לידי מצב שבו המצב הרגולאטורי שכל אחד מהם באופן נפרד מצוין, אבל כולם יחד לא יכולים היו לעמוד בפני היווצרות הדברים.
ראובן ריבלין: עינת וילף אמרה את זה לפני שנתיים או שנתיים וחצי, כולנו הסתכלנו עליה שהיא טועה.
ראובן ריבלין: לכן אני באמת חושב שאנחנו צריכים למצוא פה נוסח שייתן פתרון ושהוא יהיה גם מחייב לגבי הצורך - - -
יצחק כהן: גם הבנקאי וגם החוץ בנקאי.
ראובן ריבלין: צורך בשיתוף פעולה ובפיקוח מלא.
ראובן ריבלין: אני בעד זה שלא כל אחד יבוא ויסביר מה הבעיות שלו.
ניסן סלומינסקי: מי אתה רוצה שיהיה, הרגולאטורים או השר והנגיד.
זהבה גלאון: הוא עוד לא בנוי לקבל החלטה.
ניסן סלומינסקי: אין לא בנוי.
ראובן ריבלין: להערכתי כרגע רק השר.
משה גפני: הרגולאטורים צריכים לדווח לוועדת הכספים כל שלושה חודשים על ביצוע ההוראות.
משה גפני: להערכתי אין צורך בהוראות מהסוג הזה אלא אנשי המקצוע שהם אינם אנשים פוליטיים.
משה גפני: אם הולכים על העניין הזה, אלה צריכים להיות אנשי המקצוע.
ראובן ריבלין: הנה הם, שלושתם יחד.
ראובן ריבלין: מי הקובע?
משה גפני: אני לא אומר מי בראש, כי זאת שאלה גם כשזה שר האוצר ונגיד בנק ישראל.
משה גפני: אני מדבר - - - המפקח על הבנקים והמפקח על שוק ההון, הם אנשי המקצוע בעניין הזה.
משה גפני: הם צריכים לדווח לוועדה כל שלושה חודשים.
משה גפני: אין צורך, במקרה הזה את שר האוצר, הוא מיותר לגמרי.
משה גפני: לפי דעתי בהרבה מקרים אבל לגופו של עניין, במקרה הזה אני אומר בכנות.
משה גפני: אני מוחק את הבדיחה, אני מדבר מקצועית.
משה גפני: בהוראות מהסוג הזה לא נמצא שר האוצר ולא נגיד בנק ישראל.
ניסן סלומינסקי: בואו נלך על הצעת פשרה.
ניסן סלומינסקי: אני מציע שר האוצר ומי מטעמו, הנגיד ומי מטעמו - - -
יצחק כהן: אבל האחריות עליהם.
<עודד שריג: זה לא יעזור לי כי אני אמצע את עצמי אחר-כך עם קרן המטבע הבינלאומית ומנסה להסביר להם.
ראובן ריבלין: תביא את ברוורמן שיעזור לך.
ניסן סלומינסקי: נעשה כך: שר האוצר או מי מטעמו, הנגיד או מי מטעמו.
זהבה גלאון: ולאחר התייעצות עם אנשי המקצוע.
גילה גמליאל: זה מקיף את הכול.
משה גפני: רובי, גם אם זה שר האוצר ונגיד בנק ישראל אין לך כתובת.
ראובן ריבלין: זה בלית ברירה, אחרת אין לנו כתובת.
גילה גמליאל: אני מסכימה עם הפשרה, רק הגשתי הסתייגות אחרת.
משה גפני: זאת לא פשרה, זאת החלטה שזה יהיה שר האוצר או הנגיד.
משה גפני: זאת לא פשרה.
משה גפני: תגידו שזאת ההחלטה, זה בסדר.
<עודד שריג: אם כך, אני מבקש להכניס לעניין הזה התנגדות מטעם השר.
<עודד שריג: אני מבקש הסתייגות שר.
<עודד שריג: השר לא פה, אני נמצא פה.
ניסן סלומינסקי: יכול להיות שלא הבנו את העניין.
משה גפני: אני לא מבין את ההתנהלות הזאת.
משה גפני: תעשו את זה בוועדת שרים, שהשר יגיב.
משה גפני: זה בושה לכנסת.
ראובן ריבלין: האם השר הסמיך אותך?
משה גפני: תלכו להתייעץ עם ועדת השרים.
ניסן סלומינסקי: אני לא מבין מה קרה.
משה גפני: הבנת מה אני אומר.
זהבה גלאון: אדוני, אבל השר היה אמור להיות כאן היום.
משה גפני: הוא מפחד להגיע לפה, מה את לא מבינה?
זהבה גלאון: ברור שהוא יפחד כשהוא שומע אותך כך?
ראובן ריבלין: האם אתה מדבר בשם השר?
<קריאה: אני מדבר בשם משרד האוצר.
<קריאה: עמדת משרד האוצר היא שהנושא יהיה בסמכות המפקחים.
זהבה גלאון: זאת בוקה ומבולקה, אדוני.
זהבה גלאון: אדוני, יש פה משבר.
זהבה גלאון: קוראים לזה משבר.
<שגית אפיק: אני רוצה להסביר לגבי הסתייגות שר.
<שגית אפיק: הסתייגות שר בהצעת חוק ממשלתית רשאי נציג משרדו, ועודד שריג לצורך העניין הוא נציגו ואין צורך בעוזר השר לשם כך, להודיע שהשר מתכוון להגיש הסתייגות.
<שגית אפיק: ככל שכאשר הוא חוזר למשרד השר מקבל את ההסתייגות שמציע נציגו, הוא יגיש את זה בכתב חתום על-ידי השר וזה עולה למליאה.
<שגית אפיק: אלא אם כן הוועדה קיבלה כאן החלטה אחרת, אבל הסתייגות שר עולה אוטומטית למליאה.
<שגית אפיק: זאת המשמעות של הסתייגות שר.
משה גפני: הוועדה כנראה תקבל החלטה ששר האוצר.
<שגית אפיק: היא יכולה לקבל החלטה אחרת, אני רק אומרת מה המשמעות של הסתייגות שר.
ראובן ריבלין: אנחנו נצביע על החוק עם השר והנגיד או מי מטעמו.
ראובן ריבלין: הוא יגיש הסתייגות בשם השר.
ראובן ריבלין: מי שצריך לנמק את הסתייגות זה השר עצמו.
ראובן ריבלין: אם השר יחליט במליאה שהוא נסוג בו, אז לא תהיה הסתייגות.
ראובן ריבלין: אם השר יחליט שהוא רוצה להצביע, הקואליציה תחליט האם היא תומכת בהסתייגות.
גילה גמליאל: אני מסכימה עם רובי.
ניסן סלומינסקי: אנחנו נישאר עם מה שהצענו.
משה גפני: אני לא מבין, אתם הולכים נגד שר האוצר?
ניסן סלומינסקי: איזו הצעה אתה רוצה שנקבל, את עמדת השר או את העמדה שזה לא השר?
משה גפני: לא שיניתי את דעתי.
משה גפני: אני מדבר מקצועית, אתם עושים טעות.
ניסן סלומינסקי: אנחנו עומדים על עמדתנו.
ניסן סלומינסקי: יש שני מצבים.
ניסן סלומינסקי: זה יגיע לכנסת ובכנסת אפשר בהצבעה של הקואליציה היא תוכל לשנות אם תהיה הסתייגות.
ניסן סלומינסקי: מאחר ואנחנו ממחר בתשע אנחנו מתחילים לדון בפרק השני של ריאלי פיננסי.
ניסן סלומינסקי: יבואו לפה הנוגעים בדבר, לתת לנו הסבר לדברים.
ניסן סלומינסקי: יהיה לנו המשך בכל הנושא של החוק.
ניסן סלומינסקי: גם שם יש לי תחושה שזה ייגע בזה.
ניסן סלומינסקי: אם עד אז יהיה רצון לשנות, יכול להיות שיעלה הדיון.
ניסן סלומינסקי: כרגע אנחנו מצביעים על ההצעה שאמרנו.
גילה גמליאל: לפני ההצבעה, ההסתייגות שלי.
ניסן סלומינסקי: אני מדבר על הסעיף הזה.
ניסן סלומינסקי: זה יהיה שר האוצר או מי מטעמו, נגיד בנק ישראל או מי מטעמו.
ניסן סלומינסקי: אני אומר שוב, אם מישהו ירצה הסתייגות למליאה, בהחלט אפשרי ושם אפשר לשנות.
ניסן סלומינסקי: בהמשך הדיונים שלנו, להערכתי הנושא יעלה שוב.
ניסן סלומינסקי: יכול להיות שאז יהיה פתח - - -
<שגית אפיק: ההסתייגות של חברת הכנסת גילה גמליאל.
<שגית אפיק: ההוראות לעניין מגבלות על אשראי הם כרגע לחברה או לקבוצה עסקית.
<שגית אפיק: היא מבקשת להרחיב את המונח חברה לתאגיד, כך שזה יכלול גם שותפויות.
מרב מיכאלי: אני מבקשת להוסיף וקבוצת לווים.
<שגית אפיק: קבוצת לווים בקבוצה עסקית?
מרב מיכאלי: לא קבוצה עסקית.
<שגית אפיק: הוראות לעניין מגבלת אשראי לתאגיד, לקבוצה עסקית ולקבוצת לווים.
<שגית אפיק: למה הכוונה?
מרב מיכאלי: אנשים שלוקחים ביחד לשותפויות שהן לא מוגדרות כשותפויות.
מרב מיכאלי: אחר-כך יבואו ממשרד המשפטים - - -
<אבי ליכט: הביטוי קבוצת לווים לקוח מההוראות של המפקח על הבנקים.
<אבי ליכט: אלה הגדרות סופר מורכבות.
<אבי ליכט: אם ייראה הדבר בעיניכם, להשאיר את המונח כמו שהוא ולהוסיף הסמכה למפקחים, לשרים או משהו כזה.
<אבי ליכט: להוסיף או לשנות את ההגדרה כדי שאם, למשל, אנחנו נחליט שאנחנו רוצים לאמץ בסוף את ההגדרה של דודו, של קבוצת לווים, נוכל לעשות את זה.
<אבי ליכט: שלא נהיה כבולים להוראות הספציפיות של חברה או שליטה, אלא לתת להם בכללים שיקבעו, אפשרות להרחיב את המעטפת אם צריך.
גילה גמליאל: בתאגיד אתה בעד.
<אבי ליכט: בתאגיד אני בעד.
<אבי ליכט: הביטוי קבוצת לווים זה ביטוי מקצועי של בנק ישראל שההגדרה שלו בחקיקה עכשיו היא קצת בעייתית.
מרב מיכאלי: אבל הוא מוגדר בחקיקה.
<אבי ליכט: זה מוגדר אצל דודו.
<שגית אפיק: זאת לא חקיקה, זאת הוראת נוהל בנקאי תקין.
<שגית אפיק: בעצם אתה מציע שככל שהמפקחים או שר האוצר ימצאו לנכון הם יוכלו להרחיב את ההגדרה.
<אבי ליכט: ואז לא נצטרך להיכנס להגדרות מסובכות.
יצחק כהן: והנגיד.
<שגית אפיק: יש הסתייגות של משה גפני.
משה גפני: ההסתייגות שלי זה לקבל בסעיף הזה את עמדת שר האוצר.
<שגית אפיק: לא, אתה מבקש מפקחים.
זהבה גלאון: אנחנו עכשיו עומדים להצביע וכבר אין הסתייגויות.
זהבה גלאון: האם אתם יכולים לומר לנו את מה שנותר בצריך עיון.
זהבה גלאון: אמרנו שפרק הזמן מצריך עיון ואמרנו שלא נצביע עכשיו כדי שלא נתחום.
זהבה גלאון: איזה עוד זנבות כאלה נשארו?
ניסן סלומינסקי: ביקשתי משגית לרכז את זה.
<שגית אפיק: יש עוד שאלה ששאלו אותי לגבי סעיף קטן ב'.
זבולון כלפה: רשום לגבי התחולה שהצוות הנכבד יהיה חייב בדיווח לוועדה אחת לשלושה חודשים.
זבולון כלפה: מתי זה אמור להסתיים?
זבולון כלפה: בעוד שנה?
זבולון כלפה: 30 שנה?
זבולון כלפה: 6 שנים?
זבולון כלפה: 10 שנים?
זבולון כלפה: מתי יש הוראות בסוף.
<שגית אפיק: במקור בדיונים דובר על חצי שנה ובאמת עלתה גם ההצעה לנסח שבתום חצי שנה הם יצרכו - - -
<עודד שריג: הסכמתי לתקופת הביניים.
<עודד שריג: זאת היתה הבקשה.
עדי קול: אני רוצה להבין.
עדי קול: הוא הסכים לתקופת הביניים, אבל מה זה משנה לאיזו תקופה אתה קובע?
ניסן סלומינסקי: עכשיו לא הטלת עליו.
ניסן סלומינסקי: נגמרו ההסתייגויות אנחנו נצביע על סעיף 24 - - -
<שירלי אבנר: אני מבנק ישראל.
<שירלי אבנר: אני רוצה להבהיר משהו לגבי - - -
ניסן סלומינסקי: הם דיברו על חצי שנה אבל אנחנו בכוונה לא רצינו להגביל.
ניסן סלומינסקי: הם ידווחו לנו ונראה לפי זה.
עדי קול: אני חוששת שכל שלושה חודשים יבואו לפה ויגידו: לא הצלחנו.
ניסן סלומינסקי: מאחר ופה זה חוק, זה סיפור אחד.
ניסן סלומינסקי: אנחנו פה בעלי הבית.
ניסן סלומינסקי: יבואו אלינו בעוד 3 חודשים ונראה שמושכים, אז בידנו הדבר.
עדי קול: אז מה נגיד: תבואו עוד פעם?
ניסן סלומינסקי: את יכולה להגביל אותם.
ניסן סלומינסקי: למה עשינו את זה?
ניסן סלומינסקי: כי ראינו בוועדת שישינסקי שברגע שזה מופיע פה, התחילו בג"צים ולא ידעו איך לצאת מזה.
ניסן סלומינסקי: למה אנחנו צריכים להכניס עצמנו למשהו שאחר-כך יהיו בג"צים.
ניסן סלומינסקי: כך זה בידנו.
זהבה גלאון: גם כך יהיו בג"צים.
ניסן סלומינסקי: לא חושב.
עדי קול: אחרי שלושה חודשים הם יגידו: לא הצלחנו להגיע להחלטה.
ניסן סלומינסקי: אז אנחנו נחליט.
ניסן סלומינסקי: ואם זה יופיע בחוק, מה יהיה?
ניסן סלומינסקי: מה זה יעזור לנו?
ניסן סלומינסקי: בדרך כלל, הניסיון שלהם לא היה טוב.
זבולון כלפה: אני אומר לך את האמת, זה נראה לנו שאנחנו מוכרים את עצמנו כרגע.
זבולון כלפה: אם חצי שנה זה קצר מידי, סגרנו על שנה.
זבולון כלפה: אבל אם יש רף עליון, העסק לעולם נמשך.
ניסן סלומינסקי: מוריס, לגבי מגבלה של שנה.
<מוריס דורפמן: אתם מבקשים משהו שאין לו אח ורע בעולם ואמרנו לכם את זה.
קארין אלהרר: אנחנו חדשניים.
<מוריס דורפמן: אנחנו באמת חדשניים.
<מוריס דורפמן: אתם תקבעו לנו פרק זמן.
<מוריס דורפמן: אנחנו באמת לא יודעים כמה זמן זה ייקח.
<מוריס דורפמן: אתם תכריחו אותנו להביא לכם משהו.
<מוריס דורפמן: אז, בשביל לעמוד בלוחות הזמנים, נביא לכם משהו שהוא לא מספיק טוב או מספיק מקצועי.
<מוריס דורפמן: אז מה זה עזר לכם?
עדי קול: אנחנו סומכים עליכם שתביאו משהו מאוד מקצועי כי אתם רציניים.
זבולון כלפה: קודם אבי דיבר הרבה על "שלייקס".
זבולון כלפה: אז נשמור "שלייקס" בידיים של הוועדה.
זבולון כלפה: אם תבואו אחרי שנה ונראה שלא הספקתם, אז ניתן לכם עוד חצי שנה, אבל לא יכול להיות שהמפתח בידיים שלכם.
עפר שלח: אם באו אחרי חצי שנה וזה לא הניח את דעתנו, מהי יכולתנו החוקית להגיד אז: יש לכם עוד 3 חודשים, תבואו.
עפר שלח: אין לנו סמכות אם היא לא נקבעה.
עפר שלח: צריך לקבוע בחוק.
עדי קול: צריך לקבוע שנה.
<שגית אפיק: אפשר קריטריון להאריך להם.
<שגית אפיק: אם הם מביאים נתונים ועובדות שמוכיחות התקדמות אבל הם טרם סיימו, הוועדה רשאית לתת אורכה.
ניסן סלומינסקי: מוריס, אני מציע שיהיה זמן ואפשרות של הוועדה להאריך את זה, אם היא רואה שלא "עובדים" עליה אלא עושים עבודה אמיתית.
גילה גמליאל: אז את הסעיף הזה אפשר להוסיף.
<שגית אפיק: אז התקופה תהיה שנה פלוס אופציה לאורכה אחת.
<רוני טלמור: בדיונים אתמול עלה שכרגע אין סנקציה.
<רוני טלמור: הרעיון הוא לייצר את הקשר שאפשר יהיה להטיל עיצום כספי על הפרה של הסעיף, על אותם גופים מפוקחים.
<רוני טלמור: ההצעה שנראית לי מאוזנת היא, שאנחנו נכתוב בנוסח שני סעיפים.
<רוני טלמור: אחד שמדבר על המפקח ואחד שמדבר על הממונה.
<רוני טלמור: אני אגיד לגבי המפקח ובאופן דומה צריך לעשות על הממונה: אם למפקח היה יסוד סביר להניח שתאגיד בנקאי או תאגיד עזר הפר הוראה מהוראות שנקבעו לעניין הזה - - -
גילה גמליאל: למה הסעיף הזה לא מונח בפנינו.
גילה גמליאל: זה יותר מידי פרטים כדי שנשמע אותם ולא נראה אותם.
<שגית אפיק: זה ממש חדש.
<רוני טלמור: הוא יהיה רשאי להטיל עיצום כספי בסכום.
<רוני טלמור: נפנה לסעיף שמדבר על הסכום, על הפרה של הוראות ניהול בנקאי תקין ובאופן מקביל גם הפרה של הוראות – יחולו לעניין זה כל ההוראות הרלוונטיות להליך החלת העיצום הכספי.
<רוני טלמור: זאת אומרת, אנחנו נגיד שאפרש יהיה להטיל ונפנה גם לסכום - - -
גילה גמליאל: אין בעיה במקרה הספציפי הזה אבל שזה לא יהפוך כנוהג שחברי הוועדה לא מקבלים.
<קריאה: זה לאמץ את הנוהל הבנקאי האמיתי בלי לאמץ אותו.
עדי קול: מאיפה זה הגיע עכשיו?
ניסן סלומינסקי: עודד, זה לא על דעתך?
גילה גמליאל: אבי, אנחנו לא יכולים לקבל החלטות על הדברים האלה בלי לדעת מה ההשלכות.
גילה גמליאל: אתה יכולים להביא סעיף שפתאום גורע מכל מה שדיברנו עליו.
<אבי ליכט: אני מקבל את עמדתה של חברת הכנסת גילה גמליאל.
<אבי ליכט: אנחנו לא נקריא עכשיו את הסעיף הזה.
ניסן סלומינסקי: לא נקריא ואם נרצה, יש לנו זמן בחלקים האחרים.
<שגית אפיק: למר"צ וש"ס היה נוסח אחר להוראת הסמכה למינוף.
<שגית אפיק: אני מבינה שאתם יורדים ממנה ומקבלים את הוראת ההסמכה הזאת.
<שגית אפיק: בהסתייגויות שהגשתם לי בכתב, היה לכם נוסח אחר.
<שגית אפיק: אתם מושכים אותו.
גילה גמליאל: לפני ההצבעה אני רוצה להעיר.
גילה גמליאל: מכיוון שהנציגים של משרד המשפטים עשו את עבודתם נאמנה ובסך-הכול הדברים שאמרת כרגע הם עונים לצורך שאנחנו ביקשנו כחברי ועדה.
גילה גמליאל: אני לא מעוניינת שהסעיף הזה ייעלם לנו עכשיו אלא שהוא יוגש אלינו.
גילה גמליאל: אני דורשת שהוא כן יעלה לוועדה רק שנראה אותו מול עינינו בזמן שאנחנו באים להצביע.
גילה גמליאל: בוודאי לא כרגע, אבל בהמשך הדיונים אנחנו רוצים לראות את זה מול עינינו כדי לקבל את ההחלטה.
<אבי ליכט: תיראו, הפרק של הריאלי פיננסי שבא אליכם עכשיו הוא מאוד מאוד רלוונטי גם לנושא שאנחנו עוסקים בו כי הוא בעצם עוסק בסמכויות של בנק ישראל ושל - - -
גילה גמליאל: שגית, חשוב שבגלל שלא נתנו להם להעלות – עדיין אנחנו רוצים שזה יעלה בוועדה.
ניסן סלומינסקי: לכן אמרתי לכם שגם בסעיף הקודם, שבו קצת הובכנו, נגיד כך, או במליאה או בהמשך שנתקדם, יכול להיות שתהיה לכם אפשרות לתקן.
משה גפני: יכול להיות שזה אחרי שהממשלה תיפול.
<עודד שריג: אני רק רוצה להגיד שהסעיף הזה הולך להיות כך: הסמכויות - - -
גילה גמליאל: לא נדבר עליו עכשיו כי הוא לא רלוונטי, רוצים לעבור להצבעה.
זהבה גלאון: רגע, רגע.
גילה גמליאל: אנחנו לא יודעים על מה מדובר, זה לא הגיוני.
זהבה גלאון: את מנהלת את הישיבה?
<עודד שריג: אתם הולכים להצביע על משהו שלפי דעתי משיק.
<עודד שריג: החלק הראשון של הסעיף נותן את הסמכויות לשר ולנגיד.
<עודד שריג: החלק השני, של הענישה והקנסות, הוא נותן אותם לממונה.
<קריאה: זה יגיע, אתם אומרים שאתם תביאו את זה.
<קריאה: אתם תביאו את זה בהמשך.
ניסן סלומינסקי: אני מוחק את התוספת שהיתה ונגמר הסיפור.
<אבי ליכט: אני ממש מבקש.
<אבי ליכט: האירוע הזה הוא קצת מביך.
<אבי ליכט: הסיטואציה שבה הרגולאטורים מגיעים הנה ורבים פה כי אין עמדת ממשלה אחידה בסיטואציה כל-כך רגישה - - -
ראובן ריבלין: בגלל זה החוק הזה.
<אבי ליכט: חבר הכנסת ריבלין, תן לי להציע.
ראובן ריבלין: מה, אתם עושים מאיתנו אידיוטים?
<אבי ליכט: אני מציע שתשאירו את סעיף ההסמכה.
<אבי ליכט: אני חושב שהרעיון שלכם הוא רעיון טוב.
ראובן ריבלין: הם רבים, שימשיכו לריב.
ניסן סלומינסקי: אבי, נגמר.
ניסן סלומינסקי: סעיף 24, עם התוספת שלנו.
ניסן סלומינסקי: שר האוצר או מי מטעמו, הנגיד ומי מטעמו.
ניסן סלומינסקי: מחקנו פה את המאפיינים של הקבוצה והפכנו חברה לתאגיד.
<שגית אפיק: והוספנו שנה.
מרב מיכאלי: והוספנו הרחבה להגדרות.
ניסן סלומינסקי: הוספנו את המגבלה של שנה.
משה גפני: מה עם ההסתייגות שלי?
משה גפני: חבר הכנסת ריבלין אמר עכשיו שאם שר האוצר עומד על דרישתו, הוא מצביע.
משה גפני: לכן ההסתייגות שלי אומרת לקבל את עמדתו של שר האוצר בעניין הזה.
משה גפני: על זה אני רוצה להצביע, לאור דבריו של חבר הכנסת ריבלין.
<שגית אפיק: זאת לא הסתייגות שאפשר להצביע עליה.
משה גפני: שיבוא למליאה ויגיד את עמדתו.
ניסן סלומינסקי: יש עוד הסתייגות?
<שגית אפיק: לא, יש הסתייגות של ח"כ מרב מיכאלי אחרי הסעיף.
ניסן סלומינסקי: מי בעד לאשר את סעיף 24?
משה גפני: אבל אני מגיש הסתייגות.
ניסן סלומינסקי: מי בעד סעיף 24?
משה גפני: אתה לא יכול, יש הסתייגות.
משה גפני: ההסתייגות שלי אומרת – אני בעד הרגולאטורים.
<שגית אפיק: תצביע על ההסתייגות של חבר הכנסת גפני, שבמקום שר האוצר והנגיד או מי מטעמם, זה יהיה המפקח על הבנקים והמפקח על שוק ההון.
משה גפני: אני אגיד במליאת הכנסת - - -
ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות של גפני, ירים את ידו?
ניסן סלומינסקי: מי בעד לאשר את סעיף 24 לפי כל התוספות שאמרנו ירים את ידו?
ניסן סלומינסקי: התקבל נמנעים – אין הסעיף אושר.
<שגית אפיק: שתי הסתייגויות לחברת הכנסת מרב מיכאלי שעומדות כסעיף נפרד.
מרב מיכאלי: אני יודעת שכולם עייפים, אבל בכל זאת, שני עניינים חשובים.
מרב מיכאלי: "על אף האמור בכל דין בתקופה שמיום התחלה או פרסומו של חוק זה לא יידחה תשלום מס על חלוקת דיבידנד בחברת שכבה ולא יינתן בשלו פטור".
מרב מיכאלי: "יהיה שיעור מס החברות שחל על חברת שכבה כקבוע בסעיף 126 בפקודת מס הכנסה".
ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות הראשונה.
מרב מיכאלי: אבי יסביר.
ניסן סלומינסקי: כבר דיברו על זה.
ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות של מירב?
ניסן סלומינסקי: נמנעים – אין ההסתייגות לא התקבלה
ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות השנייה?
מרב מיכאלי: זאת ההסתייגות השנייה שלי, והיא עניין חובת הדיווח של חברה פרטית רק על ההלוואות שבשבילם היא שיעבדה חלקים מהחברות הציבוריות שברשותה.
מרב מיכאלי: זה מה שיצחק וגילה חזרו ואמרו.
ניסן סלומינסקי: עזבי, אי-אפשר לפתוח עכשיו.
מרב מיכאלי: לכן יש מקום להגיד את הדבר הזה, כי היו הרבה מחברי הוועדה שרצו את הדבר הזה.
ניסן סלומינסקי: אני רוצה לברך.
ניסן סלומינסקי: חוק הריכוזיות מאוד מסובך אבל הוא ישנה את כל החיים הכלכליים של מדינת ישראל.
ניסן סלומינסקי: עסקנו בפרק הראשון העוסק בפירוק הפירמידות וכל הקשור בזה, ממשל תאגידי.
ניסן סלומינסקי: לשבחה של הוועדה וחברי וחברות הוועדה, שבסופו של דבר התקיים פה דיון רציני.
ניסן סלומינסקי: כל אחד הביע את דעתו.
ניסן סלומינסקי: הצטרפו אלינו הרבה חברי כנסת שהם לא חברים בוועדה וקיבלו את רשות הדיבור.
ניסן סלומינסקי: הצטרפו גם גופים אחרים שדיברו.
ניסן סלומינסקי: אני רק רוצה לשבח שבסופו של דבר הפרק הזה כולו עבר פה אחד בוועדה.
ניסן סלומינסקי: זה לשבחם של חברי הוועדה.
אראל מרגלית: גם לשבחו של היו"ר.
ניסן סלומינסקי: אני רוצה לשבח מאוד את אבי ליכט ואת רוני שהיו צמודים אלינו כל הזמן.
ניסן סלומינסקי: הם הפכו כבר לחלק מהחבורה.
ניסן סלומינסקי: גם מוריס, שהיה צמוד.
ניסן סלומינסקי: אני מניח שתהיו צמודים אלינו בהמשך.
ניסן סלומינסקי: מוטי מהרשות לניירות ערך וכמובן שלושת הרגולאטורים שנמצאים פה, עמדו לרשותנו ויעמדו לרשותנו לאורך כל הדרך.
ניסן סלומינסקי: עודד, שמוליק ודודו וגם את יוג'ין שפתח.
מרב מיכאלי: אפשר לבקש להתחיל את הדיון על הריאלי פיננסי בשבוע הבא כדי לנשום?
ניסן סלומינסקי: תודה מיוחדת לשגית ולצוות שלה שעשו עבודה מדהימה.
ניסן סלומינסקי: אני מגלה לכם שגם אתמול הם ישבו כאן
ניסן סלומינסקי: עד 12 בלילה וערב לפני כן עד 11:30.
ניסן סלומינסקי: תודה רבה לטמיר וליאת ולכל הצוות.
משה גפני: מה הולך לקרות הלאה?
ניסן סלומינסקי: מיקי, גם לך תודה.
ניסן סלומינסקי: אנחנו רוצים כמה שיותר מהר להתקדם.
ניסן סלומינסקי: מחר תהיה הצגה של נושא הריאלי פיננסי.
ניסן סלומינסקי: יהיו פה דודו ועודד.
ניסן סלומינסקי: יוג'ין לא יכול להגיע אז אולי מוריס יהיה פה.
מיקי רוזנטל: מי יהיה המומחה לתקשורת?
ניסן סלומינסקי: ניסן הוא המומחה לתקשורת.
ניסן סלומינסקי: מיקי, אני מדבר על תמונה כוללת של העניין.
ניסן סלומינסקי: אני מניח שמאחר וזה יום רביעי ויש בסך-הכול שעתיים, אני מניח שלא יהיה הרבה זמן.
ניסן סלומינסקי: משבוע הבא נמשיך, כולל יום ראשון.
ניסן סלומינסקי: תדעו שמפעם לפעם נכנס לנו עוד נושא שאנחנו חייבים לעצור ולדון בו.
ניסן סלומינסקי: אני מניח שבשבוע הבא גם יהיה דיון בנושא של חברת חשמל.
ניסן סלומינסקי: הנגיד יופיע פה כדי להיפרד מהוועדה.
ניסן סלומינסקי: יכול להיות שידונו גם בנושאים ספציפיים.
ראובן ריבלין: רבותיי.
ראובן ריבלין: הדיון שאנחנו ערכנו פה וניהלנו פה במשך למעלה מארבעה שבועות, צריך להיות סימן דרך וקו פרשת מים בעבודת הכנסת ואני אסביר למה.
ראובן ריבלין: חוק זה עבר בכנסת הקודמת בקריאה ראשונה והובא לדיון בפני ועדת הכספים בראשותו של חבר הכנסת משה גפני.
ראובן ריבלין: באה אלי המערכת המקצועית ואח"כ בא אלי יו"ר הוועדה, כשהייתי בתפקידי הקודם, והתלונן על-כך שמבקשים ממנו לקיים דיונים על חוק זה בזמן שבו הכנסת מתפזרת באופן ודאי לבין הזמן שבו תיבחר הכנסת הזאת.
ראובן ריבלין: פירושו של דבר שלחצו עלינו לקיים דיונים שבהם רוב חברי הכנסת לא היו נמצאים.
ראובן ריבלין: בסופו של דבר עמלנו וגם שינינו את ההתייחסות של הממשלה לפתרון בעיה קשה מאוד בחיי החברה והכלכלה בישראל.
ראובן ריבלין: אנחנו עברנו שלב מסוים.
ראובן ריבלין: שערו בנפשכם שמגישים לכם חוקים כאלה, 30 במספר, במסגרת חוק הסדרים ואתם צריכים באותו זמן לדון בו זמנית על 30 חוקים כאלה, שכל סעיף בו ארך יום שלם.