GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יאיר לפיד: תקציב החינוך עלה ב-2013-2014 ב-9 מיליארד שקלים, תקציב הבריאות ב-3 מיליארד שקלים, תקציב התחבורה ב-4.7 מיליארד שקלים, ביטחון פנים 2.9 מיליארד שקלים, זה עוד 900 שוטרים ועוד הרבה דברים אחרים שקשורים, תקציב ההשכלה הגבוהה גדל, תקציב הרווחה גדל, בתוך תקציב הרווחה אנחנו מכניסים גם סוג של צעדי ביטוח, כי אנחנו לא רוצים למשל שבגלל הקיצוץ בקצבאות הילדים יהיו פתאום ילדים רעבים במדינת ישראל, אז שמנו קרן של 200 מיליון שקל במשרד הרווחה שתטפל רק בביטחון תזונתי לילדים ואם צריך נשים עוד, מפני שברור לגמרי שאנחנו לא רוצים ליצור מצב של עוד ועוד ילדים עניים ורעבים, אלא אנחנו צריכים לטפל בהם, רק אנחנו מטפלים בהם לא דרך הקצבאות, שקצבאות שדבר שמנציח עוני ולא פותר עוני, אלא דרך משרד הרווחה, דרך האנשים שאמונים על זה.
יאיר לפיד: אז כמו שאתם רוצים, יש פה גידולים בתקציב ולא ירידה בתקציב, כפי שאמרו אנשים רבים.
יאיר לפיד: אנחנו קיצצנו בתוספת, אנחנו קיצצנו בהתחייבויות שלקחה הממשלה הקודמת, כי ההתחייבויות היו פשוט גדולות על המשק הישראלי, הוא לא יכול היה לעמוד בהן, הוא לא יכול היה לשלם, בזה זה לא שונה מכל אדם שלוקח הלוואה גדולה מדי בחשבון הבנק שלו ולא עומד בתשלומי הריבית.
יאיר לפיד: עכשיו אני מכנס את מה שנאמר.
יאיר לפיד: כל החלק הראשון הוקדש לחזרה למדיניות הפיסקאלית האחראית, וזה לא אני וזה לא אנחנו, משרד האוצר, אלא אנחנו ואתם, משרד האוצר וועדת הכספים, מחזירים את המדינה לקו אחראי, מתון, מסודר, שכולם חתומים עליו, בנק ישראל, כל מי שמכיר, ב-OECD, כולם מדברים שאלה הצעדים הנכונים שצריך היה לעשות ולא הייתה בררה.
יאיר לפיד: מתוך זה אנחנו צומחים, היות שמדיניות כלכלית זה לא רק מה אתה חותך או מה אתה מקצץ, או איזה מיסים אתה מעלה, אלא גם איזה כיוון המדינה צריכה לקחת.
יאיר לפיד: הדבר הבסיסי ביותר הוא ליצור מדינה שמסתובבת סביב האדם העובד.
יאיר לפיד: איך עושים את זה?
יאיר לפיד: מתחילים להכניס למעגל התעסוקה ציבורים חדשים, בעיקר מדובר על הגבר החרדי והאישה הערבייה.
יאיר לפיד: אנחנו לא רוצים בכוח לגרור אותם לשוק העבודה, אלא לסייע להם ולתמוך בהם - - -
אחמד טיבי: פאטמה עבדאללה, קוראים לה.
אחמד טיבי: לא ריקי כהן, פאטמה עבדאללה.
ניסן סלומינסקי: מאה אחוז, רשמו את זה.
אחמד טיבי: צריך לשמוע את זה מהשר.
יאיר לפיד: ולתת להם תכניות השמה.
יאיר לפיד: אנחנו נמשיך לחזק את מס ההכנסה השלילי, שב-2014 יעבור כבר את החצי מיליארד, כי העניין של עובדים עניים הוא דבר שלא צריך לקרות במדינת ישראל ואם מישהו עובד עני אנחנו צריכים לסייע בעדו.
יאיר לפיד: דרך השוויון בנטל אנחנו נפעיל גם, בהמשך לשוויון בנטל, תכניות כמו יוצאים לעבודה במתכונת החדשה שאנחנו עובדים עליה מול ועדת העבודה והרווחה, מול תכניות שאנחנו עובדים עם משרד הכלכלה, עם נפתלי בנט, עם איגוד התעשיינים, עם ארגונים אחרים.
יאיר לפיד: אנחנו עושים מאמץ גדול למשוך היום חברות בינלאומיות למדינת ישראל, אנחנו בונים תכנית של סיוע לעסקים קטנים, תכנית להגברת הפריון.
יאיר לפיד: את הפריון תמיד מגבירים באותן שתי צורות, זה חינוך ותשתיות, אז צריך להשקיע בחינוך ותשתיות, ראיתם בגרף הקודם את הקפיצה בכל זאת בתקציב החינוך, גם במצב הבסיסי.
יאיר לפיד: כל זה בתוך חזון שלם שנבנה, של חברה שהיא מבוססת חדשנות.
יאיר לפיד: ישראל צריכה להיות חברה שמבוססת חדשנות, לא על גז שבא מן הים ולא על נפט ולא על מחצבים, המחצב העיקרי של מדינת ישראל הוא החדשנות ואנחנו צריכים לעבוד ולחזק עוד ועוד את החברה הישראלית כחברה שהיא מבוססת חדשנות, זה ההון העיקרי שלנו, ההון האנושי.
יאיר לפיד: במקביל, אנחנו רוצים לצמצם את יוקר המחיה.
יאיר לפיד: האזרחים משלמים יותר מדי, הם מרגישים שהם משלמים יותר מדי, הם יודעים שהם משלמים יותר מדי, זה מרגיז אותם כי זה גורם להם להרגיש שהם חיים בחברה לא הוגנת ואנחנו צריכים ליצור פה חברה יותר הוגנת.
יאיר לפיד: כדי לעשות את זה, אנחנו מייצרים שורה של צעדים להגביר את התחרותיות, אלה צעדים שכוללים דברים שכבר עברו, כמו שמים פתוחים וכמו רפורמת הרכב, כמו עבודה באמת יוצאת מן הכלל שנעשית פה בוועדה סביב הנושא של ריכוזיות, אין לי אלא לברך אתכם ולהגיד שזה מאוד מרשים.
יאיר לפיד: דברים כמו יישום של המלצות ועדת המזון ושיפור מדיניות התקינה.
יאיר לפיד: שוב, אנחנו עושים את זה עם המשרד של נפתלי בנט, עם משרד הכלכלה.
יאיר לפיד: יש מהפך שלם בשוק התקשורת שאנחנו עושים עם גלעד ארדן, עם משרד התקשורת.
יאיר לפיד: זאת אומרת אנחנו מייצרים סדרה שלמה, מדבר כמו אימוץ של תקינה בינלאומית, זה נשמע כמו סעיף משעמם בעמוד 786 של ספר התקציב, אבל לא, יש לזה בסופו של דבר השפעה על הכיס של כל אזרח וזה יוזיל מחירים לכל אזרח.
יאיר לפיד: כשאנחנו מקלים על יבוא למדינת ישראל זה משפיע על הכיס של כל אזרח.
יאיר לפיד: כל הנושא של שבירת הריכוזיות בשוק המזון, בסוף המשפחה עם שלושה, חמישה, ארבעה ילדים - - -
ניסן סלומינסקי: שבעה.
יאיר לפיד: שבעה, יש לה הוצאה גדולה על מזון.
יאיר לפיד: ברגע שאנחנו מוזילים את המזון על ידי קביעת כללים חדשים לתחרות בשוק המזון, אנחנו מוזילים את חייה ואנחנו רוצים להוזיל את חייה ואנחנו גם רוצים למנוע מצב שיש ניצול לרעה של השווקים על ידי יצרנים גדולים, שהם מונופוליסטים והם דוחקים את הקמעונאים ואנחנו לא רוצים לדחוק את הקמעונאים, כי הם יודעים לעשות את ההנחה הקטנה שמאפשרת לאזרחים להביא סל יותר זול הביתה.
יאיר לפיד: קחו, שוב, דברים קטנים, כמו חובת פרסום של מחירי מוצרים, לא לאפשר למונופולים לשחק מעל ראשו של האזרח עם המחירים.
יאיר לפיד: אני לא אכנס לשוק הטלוויזיה הדו ערוצית, אני אכנס לעוד דבר אחד וזה המאבק בהון השחור.
יאיר לפיד: מיקי ממונה עליו, היה צריך שוטר בשביל לנהל מאבק בהון השחור - - -
משה גפני: יש ממה לפחד.
יאיר לפיד: בהחלט, יש ממה לפחד.
זהבה גלאון: הוצאתם את זה בחוק ההסדרים.
ראובן ריבלין: מיקי תמיד היה השוטר הטוב.
יאיר לפיד: לא כל מה שאמרתי פה הוא בהכרח בחוק ההסדרים, גם שמים פתוחים עבר לא בחוק ההסדרים.
יאיר לפיד: לממשלה יש תכנית כלכלית כוללת, שלא כולה בחוק ההסדרים, אני מציג אותה בוועדת הכספים, כי אתם צריכים להכיר אותה.
יאיר לפיד: כמובן שאנחנו, ככל שיעבור הזמן, נכיר לכם אותה יותר ויותר, כי אתם חלק ממנה.
יאיר לפיד: המאבק בהון השחור, יש סדרה שלמה של חוקים שקשורים במאבק בהון השחור, זו משימת על היום של משרד האוצר, מפני, שוב, שזה המסד של חברה הוגנת שבה יש אנשים שמשלמים ואנשים שלא משלמים, אז גם הם צריכים לשלם והמאבק שלנו יכלול גם את כל נושא תכנוני המס האגרסיביים, כי הדבר הזה שהבוס בסוף משלם פחות מיסים מהמזכיר שלו, כמו הנאום המפורסם של וורן באפט, הוא דבר לא הוגן ואנחנו צריכים לדאוג לזה שכל תכנוני המס האגרסיביים, אנחנו בוחנים את הכול מחדש.
יאיר לפיד: אני אוסיף במשפט אחד, יש את הוועדה לבחינת התמלוגים על משאבי הטבע שאנחנו מקימים, פרופ' איתן שישינסקי יעמוד בראשה.
יאיר לפיד: יש את הוועדה לבחינת הסדרי החובות מול הבנקים, כל מה שקשור לטייקונים והדרך שהם מלווים שם, שיעל אנדורן, מנכ"לית האוצר תעמוד בראשה.
יאיר לפיד: כל הדבר הזה יוצר חבילה שלמה שאומרת חברה הוגנת, מבוססת על חדשנות, שלאט לאט תוריד את יוקר המחיה.
יאיר לפיד: אז נכון שהאזרחים ישלמו קצת יותר מיסים, אבל בסופו של התהליך הם יחיו במדינה שהיא הרבה יותר זולה.
יאיר לפיד: אז אם אתה, במקום להרוויח 100 שקל מרוויח 95 שקלים, אבל הסל שלך עולה במקום 105 שקלים 80 שקלים אז בסופו של דבר מצבך הכלכלי הוטב.
יאיר לפיד: זה לא לוקח יומיים, אני שר אוצר פחות משלושה חודשים - - -
יצחק כהן: אבל לקחת לו את ה-80 שקלים.
יאיר לפיד: לא לקחנו לו את ה-80 שקלים.
יאיר לפיד: זה לא לוקח יומיים, צריך סבלנות, לתקן זה תמיד יותר קשה מלהרוס, אבל אנחנו מתקנים.
יאיר לפיד: זו המסגרת הכללית.
יאיר לפיד: אני רוצה לבקש ממיכאל שראל, תציג את עצמך ותסביר להם את - - -
זהבה גלאון: תסביר לנו מתי יהיה פה טוב.
יאיר לפיד: לא, דווקא מיכאל יציג, זה מקצועו, סקירה מקרו כלכלית.
משה גפני: אדוני השר, הסקירה שלך הייתה מאוד יפה.
זהבה גלאון: אחרי שגפני אומר את זה צריך להיכנס לכוננות ספיגה.
ניסן סלומינסקי: רבותיי, האמת היא שבאמת הסקירה של השר הייתה מרשימה וגם מלאת מידע.
משה גפני: אבל אל תיסחף עכשיו.
ניסן סלומינסקי: לא נסחף, זה כשאני עוד לא נסחף.
ניסן סלומינסקי: בעיקרון אנחנו רק נשמע את מיכאל והוא ינסה קצת לקצר ואחר כך ישאלו, אני לא בטוח שכולם ירצו, אבל מי שירצה יוכל לשאול.
ניסן סלומינסקי: אני התכוונתי לשאול, לדבר כולם ירצו, אבל יהיו כאלה שידברו ויהיו כאלה שישאלו וכמו שאמרתי, גם מי שידבר שבסוף ישים סימן שאלה.
<מיכאל שראל: צהריים טובים.
<מיכאל שראל: אני אקצר בדבריי כפי שהתבקשתי, אני אגיע גם לוועדת הכספים בהמשך הדיונים, אז תהיה אפשרות לשאול אותי ולבקש ממני לפרט על כל אחד מהנושאים שאני אציג.
<מיכאל שראל: בואו נתחיל מהשקף החשוב ביותר, זה משקף את תמונת המצב איפה אנחנו היום יחסית לעולם, איפה מדינת ישראל מבחינת התוצר לנפש בהשוואה בינלאומית.
<מיכאל שראל: אנחנו רואים את ישראל עם 64.7.
<מיכאל שראל: 64.7 זה יחסית לארצות הברית שנמצאת ב-100.
<מיכאל שראל: הממוצע של ה-OECD זה 70.8, כלומר אנחנו עדיין בצורה משמעותית מתחת לתוצר לנפש של ארצות הברית ועדיין מתחת לממוצע של ה-OECD, עדיין מתחת לממוצע של המדינות המתקדמות באירופה.
<מיכאל שראל: זאת השאיפה שלנו, להגיע לרמה של המדינות המתקדמות באירופה וארצות הברית מבחינת התוצר לנפש כי בסופו של דבר מה שמבטיח את רמת החיים, מה שמאפשר לאנשים לצרוך כמו שמקובל בארצות הברית ובצפון אירופה, ליהנות מרמת חיים גבוהה יותר ומאיכות חיים גבוהה יותר, בסופו של דבר מה שמייצר את זה הוא התוצר לנפש, זה היכולת של האזרחים ושל המדינה לייצר תוצר.
<מיכאל שראל: הממשלה לא יכולה לייצר את זה בעצמה, היא לא יכולה לתת לאזרחים, מכיוון שבאותו זמן היא צריכה לקחת ממישהו אחר, אין ארוחות חינם.
<מיכאל שראל: הדרך היחידה להגדיל את רמת החיים בטווח הבינוני ולהתכנס למדינות העשירות בעולם זה רק דרך הגדלת התוצר לנפש, כשזה בא דרך השתתפות בשוק העבודה וגם לקבוצות שהיום משתתפות פחות וגם להגדלת הפריון של העובדים שכבר נמצאים בשוק העבודה, על ידי רפורמות, על ידי הגדלת תחרותיות והגדלת החדשנות.
אראל מרגלית: אתה לוקח בחשבון את הפערים בתוצר לנפש?
<מיכאל שראל: אני אדבר על זה.
<מיכאל שראל: מבחינת הצמיחה בשנים האחרונות דווקא המצב מצוין, אנחנו רואים שההתאוששות מהמשבר העולמי הייתה מהירה וחזקה, שיעורי צמיחה מאוד מרשימים.
<מיכאל שראל: גם בשנה-שנתיים האחרונות - - -
ניסן סלומינסקי: אנחנו מחלקים גם יישר כוח לסגן שר האוצר שהיה באותו זמן וגדל.
יצחק כהן: לא לסגן שר האוצר, לחבר'ה שיושבים פה.
ניסן סלומינסקי: גם לך, אמרתי.
יצחק כהן: לא, לא, לכל מי שיושב פה מאחורי השר.
ניסן סלומינסקי: אמרתי, גם לך וגם להם.
יצחק כהן: לא, עזוב, אנחנו פוליטיקאים, אבל כל מי שיושב פה, גם לשראל, לכל החבר'ה האלה מגיע יישר כוח.
<מיכאל שראל: גם הצמיחה בשנים האחרונות, או בשנה האחרונה, שירדה קצת לעומת הרמה שהייתה ב-2010 ו-2011 עדיין היא צמיחה יפה, בסביבות 3% יותר, הרבה יותר מאשר באירופה, יותר מאשר בארצות הברית.
אראל מרגלית: כלומר לגירעון הדרמטי הזה הגעתם תוך כדי צמיחה.
<מיכאל שראל: נכון, הגירעון שאנחנו נמצאים בו כרגע הוא לא בגלל צמיחה נמוכה.
אראל מרגלית: בגלל תכנון התחייבויות - - -
<מיכאל שראל: מבחינת הגורם המרכזי שישפיע על המשק ב-2013 - - -
ניסן סלומינסקי: הרבה התחייבויות, אבל יסבירו את זה עוד מעט.
ראובן ריבלין: אתה צריך לדעת את זה יותר טוב מכולם, בכל זאת המשבר העולמי פגע בנו בגלל היצוא שלנו.
ניסן סלומינסקי: לא רק זה, גם הרבה - - -
אראל מרגלית: המשבר העולמי לא פגע בנו בשנה-שנתיים האחרונות, המשבר העולמי פגע בנו ב-2008-2009.
אראל מרגלית: אחרי זה הייתה התאוששות.
ניסן סלומינסקי: חבר'ה, תנו לו לסיים.
<מיכאל שראל: גורם מרכזי שישפיע על המשק בשנים הקרובות ובעיקר ב-2013, כפי שאתם רואים בגרף, זה הזרמת הגז הטבעי ממאגר תמר שהתחילה בסוף מרץ 2013, זה יוסיף לתוצר ב-2013, לפי הערכה שלנו כרגע, בקרוב לאחוז תוצר.
<מיכאל שראל: במילים אחרות הצמיחה תהיה גבוהה יותר ב-2013 ב-0.9% תוצר ותהיה גבוהה יותר גם ב-2014, ב-0.5% תוצר, ולאחר מכן תוספות קטנות יותר בשנים הבאות.
<מיכאל שראל: הגז הזה הוא מאוד חשוב, הוא מגדיל את התוצר, הוא מקטין למעשה את היבוא, אבל מבחינת ההכנסות ממיסים, ב-2013 ו-2014 הוא לא תורם, אין כמעט הכנסות ממיסים או הכנסות אחרות כתוצאה מהזרמת הגז, כי ההכנסות יגיעו בשלב מאוחר יותר, ומאוד מאוד בהדרגתיות.
<מיכאל שראל: אז אם אני מסתכל עשר שנים קדימה, יש גם את מס היסף של שישינסקי, יש גם מס חברות ויש גם תמלוגים על אוצרות טבע, אבל כל הדברים מתחילים להגיע בשלב מאוחר יותר.
<מיכאל שראל: לכן ב-2013-2014 למרות שהצמיחה תהיה גבוהה יותר בגלל הגז, זה לא יגדיל את הכנסות המדינה ממיסים.
<מיכאל שראל: עוד הישג משמעותי של המשק, אני חושב שההישג החשוב ביותר מבחינה חברתית זה שיעור אבטלה נמוך יחסית, אנחנו מדברים על שיעור אבטלה, הנתון האחרון שיש לנו, 6.9%, זה נתון שהוא נמוך בקנה מידה היסטורי בישראל, כמעט אף פעם לא היינו ברמה נמוכה יותר, וכפי שאתם רואים הוא נמוך מאוד גם בהשוואה בינלאומית.
<מיכאל שראל: מהבחינה הזאת אנחנו נמצאים היום במצב שבו המשק איתן, האבטלה נמוכה.
<מיכאל שראל: אם אנחנו חושבים על הקטנת הגירעון או על צעדים להשבת היציבות הפיסקאלית, זה הזמן לנקוט אותם, לא כשהאבטלה היא 15% או 20%.
<מיכאל שראל: אנחנו רואים מה קורה במדינות שמתחילות לעשות את הקיצוצים הגדולים כשהאבטלה היא גבוהה והתוצאה היא קטסטרופלית, כי באותו רגע שהאבטלה גבוהה ויש גם ריסון בהוצאות הממשלה, אי אפשר לקלוט את המובטלים, האבטלה רק גדלה, ויש נזק חברתי חמור.
<מיכאל שראל: לכן חשוב לעשות את הצעדים להשבת המשמעת הפיסקאלית כל עוד אנחנו נמצאים במצב טוב ובמצב נוח מבחינת האבטלה, וזה מה שאנחנו מתכננים בתקציב הנוכחי.
<מיכאל שראל: שאלו אותי כאן על אי השוויון.
<מיכאל שראל: ובכן, אם אני מסתכל על המדד המרכזי לאי השוויון בהכנסות בין משקי הבית, אנחנו רואים את זה בגרף הזה, יש פה שני קווים, הקו העליון זה אי השוויון בהכנסות הכלכליות, זאת אומרת ההכנסות שמשקי הבית מקבלים מעבודה, מהון, מהכנסות עצמיות אחרות, זה הקו הכחול.
<מיכאל שראל: אנחנו רואים שהייתה מגמת גידול ניכרת ועקבית עד 2002-2003, מאז 2002-2003 יש למעשה ירידה באי השוויון בהכנסות הכלכליות של משקי הבית.
<מיכאל שראל: יש לזה כמה גורמים, אבל הגורם החשוב ביותר זה הגידול הניכר בשיעור ההשתתפות בשוק העבודה שבא לאחר הקיצוצים שנעשו בתכנית של 2003.
<מיכאל שראל: התכנית של 2003 התחילה, גם בגלל הגדלת גיל הפרישה, אבל גם בגלל הקיצוצים שנעשו בתחום הקצבאות שיצרו תמריצים שליליים ליציאה לשוק העבודה.
<מיכאל שראל: היה גידול ניכר בהשתתפות בשוק העבודה וזה הוריד את אי השוויון בהכנסות הכלכליות.
באסל גטאס: איך זה בהשוואה ל-OECD?
<מיכאל שראל: אנחנו עדיין מעל ה-OECD, אבל מבחינת המגמה, לפחות בהכנסות הכלכליות, אנחנו במגמת ירידה, כאשר בחלק גדול ממדינות ה-OECD המגמה היא דווקא של עלייה.
<מיכאל שראל: אז מבחינת השוואה בינלאומית אנחנו במקום פחות טוב מהממוצע של ה-OECD.
אראל מרגלית: אנחנו בצמיחה גבוהה ובפערים גדולים.
<מיכאל שראל: נכון, אבל הפערים הולכים וקטנים, לפחות בהכנסה הכלכלית.
<קריאה: מה זה ירידה?
<קריאה: זה ירידה עונתית, אפשר לקרוא לה.
<קריאה: זאת ירידה?
<מיכאל שראל: מבחינת ההכנסות נטו, זה הקו שאתם רואים, הקו הירוק, זה כולל את המיסים הישירים וכולל את כל תשלומי ההעברה של הממשלה.
<מיכאל שראל: ובכן, הקו הזה המשיך לגדול, גם אחרי 2003, אבל בסביבות 2006-2007 זה התייצב וגם שם אנחנו רואים התייצבות וירידה קלה בשנים האחרונות.
<מיכאל שראל: כשאומרים שהפערים בישראל רק גדלים ואי השוויון גדל, זאת לא אמירה שמשקפת את המציאות שאנחנו רואים אותה בנתונים הסטטיסטיים.
<מיכאל שראל: לפחות אי השוויון נטו התייצב ואי השוויון בהכנסות הכלכליות, שזה הדבר החשוב יותר לטווח ארוך, שם יש צמצום אמיתי.
אראל מרגלית: למרות שעם הנגיד ראינו שיש שתי קבוצות מרכזיות, שזה ערבים וחרדים, ששם אי השוויון הולך וגדל.
ניסן סלומינסקי: אתה לא צריך לראות את זה מהנגיד, אנחנו - - -
אראל מרגלית: לא, אז בקבוצות המוחלשות יותר אי השוויון הולך וגדל.
אראל מרגלית: ההכנסה גדלה, אבל בקבוצות מסוימות ממש לא.
ניסן סלומינסקי: על זה הוא דיבר, זה אחד הפרויקטים היותר גדולים, להכניס אותם גם לשוק העבודה, לא רק זה.
ראובן ריבלין: על זה בכה הנביא.
ניסן סלומינסקי: על זה הוא בכה ואת זה כולנו יודעים.
זהבה גלאון: על זה בכה הנביא ואנחנו בוכים על התקציב.
<מיכאל שראל: אני רוצה להגיד, לגבי הדינמיקה הבעייתית, לא הכנסתי את השקף הזה כאן, אבל השקף הזה הופיע במצגת של המועצה הלאומית לכלכלה בישיבת הממשלה שהייתה, כשהם הציגו את המצגת האסטרטגית שלהם, אלה נתונים גם שלנו, עשינו את העבודה ביחד, אנחנו רואים שאי השוויון, התחזית לאי השוויון בעשורים הבאים, בעצם יהיה גידול ניכר מאוד באי השוויון בעשורים הקרובים, אלא אם כן יש התכנסות חברתית.
<מיכאל שראל: בגלל הדמוגרפיה בסקטורים הערבי והחרדי, אם תהיה התכנסות חברתית, כלומר אם החרדים והערבים יגדילו את ההשתתפות בשוק העבודה וגם את הפריון וישתלבו לאוכלוסייה האחרת, אז לא תהיה התבדרות באי השוויון.
<מיכאל שראל: אבל אם הקבוצה הערבית והקבוצה החרדית ימשיכו בשיעורי ההשתתפות ובפריון הנמוך יחסית לקבוצות האחרות אי השוויון, שהראיתי בשקף הקודם, יילך ויגדל כל הזמן, בגלל הדמוגרפיה.
<מיכאל שראל: לכן הדרך היחידה למנוע את הגידול הזה זה לגרום לכך שגם הפריון, שנובע בעיקר מהחינוך ומההון האנושי, וגם ההשתתפות בשוק העבודה של שתי הקבוצות האלה, יתכנסו ל - - -
אראל מרגלית: נכון, אבל המע"מ וקצבאות הילדים בעיקר פגעו בשתי הקבוצות האלה, נכון?
<מיכאל שראל: אני אראה את המע"מ ובהמשך אני אדבר על ה - - -
אראל מרגלית: כלומר זו אחת הדילמות.
ניסן סלומינסקי: או שזה פגע או שזה ידחף אותם לצאת.
ניסן סלומינסקי: זו המחלוקת.
ניסן סלומינסקי: יכול להיות שזה שניהם ביחד, זה פגע ואולי ידחף אותם לצאת.
זהבה גלאון: נו באמת, המע"מ ידחף אותם לצאת?
זהבה גלאון: המע"מ ידחף אותם לצאת לעבודה, ניסן, אתה שומע את עצמך?
ניסן סלומינסקי: לא אמרתי על המע"מ, לא דיברתי על המע"מ, הוא דיבר על הקצבאות.
ראובן ריבלין: המע"מ זה כורח.
זהבה גלאון: מה זה כורח, במיוחד עליהם.
ניסן סלומינסקי: לא דיברתי על המע"מ.
<קריאה: המע"מ הוא כורח, קורח ועדתו.
ניסן סלומינסקי: לא, די, נתנו רק קצת ותראו.
ניסן סלומינסקי: מיכאל יסיים ואחר כך תשאלו את השר ובטח רוב השאלות יהיו למיכאל, אני מניח, אז - - -
משה גפני: למה אתה מסתכל עליי?
משה גפני: אני שותק.
ניסן סלומינסקי: לא הסתכלתי עליך.
מרב מיכאלי: אני חושבת שהנתונים בדוח האחרון של בנק ישראל מראים על שיעור אחר בכוח העבודה, שלא כמו שאתם מתארים.
ניסן סלומינסקי: מיכאל, אתה מצווה להמשיך.
מרב מיכאלי: גם בקרב הערבים וגם בקרב החרדים שיעור העבודה הרבה יותר גבוה וגם שיעור ההשתתפות הכללי הרבה יותר גבוה ממה ש - - -
<מיכאל שראל: אני אשמח להעביר את הנתונים.
<מיכאל שראל: אנחנו תמיד מספקים את כל הנתונים שאנחנו - - -
ניסן סלומינסקי: מיכאל, הכלל בוועדה שמי ששואל בלי רשות אתה ממשיך הלאה.
ניסן סלומינסקי: היא תשאל אחר כך עם רשות וזה בסדר.
<מיכאל שראל: מבחינת מצב האינפלציה בישראל, מצב האינפלציה, כפי שאתם רואים, הוא טוב ואפילו אולי טוב מדי.
<מיכאל שראל: יש ירידה אפילו בחודש האחרון אל מתחת לגבול יעד האינפלציה התחתון.
<מיכאל שראל: מה שזה גורם, זה מאפשר לבנק ישראל להוריד את הריבית.
<מיכאל שראל: ככל שהאינפלציה נמוכה יותר בנק ישראל יכול להוריד יותר את הריבית.
<מיכאל שראל: יש לזה כמובן השפעות חיובית, גם מבחינת הייצור, מבחינת שער החליפין, גם מבחינת הצריכה הפרטית, גם מבחינת ההשקעות, אבל יש לזה מחיר גם והמחיר המרכזי של הריבית הנמוכה זה שוק הנדל"ן ואנחנו רואים פה את העלייה החדה שהייתה במחירי הדירות בשנים האחרונות, כאשר יש לזה שני הסברים.
<מיכאל שראל: הסבר אחד נפוץ יותר, שאותו בדרך כלל מזכירים, זה הבעיה בצד ההיצע.
<מיכאל שראל: בצד ההיצע של שוק הנדל"ן, של הקרקעות, של השיווק, התכנון וכו'.
<מיכאל שראל: אבל מה שאנחנו רואים בגרף הזה זה שהסיפור הזה הוא לא לגמרי כולל, מכיוון שיש פה שני קווים, הקו הכחול זה מחירי הדירות במונחי מדד המחירים, זאת אומרת המחיר הריאלי של מדד הדירות, ומה שאתם רואים בקו הירוק זה מחירי הדירות חלקי מחירי השכירות, כלומר יחס בין מחיר הדירה הממוצע למחירי השכירות הממוצעים.
<מיכאל שראל: כפי שאתם רואים, מחירי השכירות למעשה עולים פחות או יותר כמו המדד.
<מיכאל שראל: זאת אומרת מחירי הדירות עלו לא רק באופן ריאלי אלא גם יחסית למחירי השכירות, מה שזה אומר שכנראה שהבעיה היא לא רק בצד ההיצע, אלא במידה רבה בגלל הביקוש להשקעות בדירות.
<מיכאל שראל: כלומר זה לא שאין מקום לדירות אלא רוצים להשקיע יותר בדירות, ומה שזה גורם זה כמובן גורם לעלייה במחירי הדירות.
<מיכאל שראל: ואם אני מנתח ממה הרצון להשקיע השקעות יתר בנדל"ן למגורים נובע, אני חושב שיש שתי סיבות, סיבה אחת זה הסיבה שהזכרתי קודם - - -
אלעזר שטרן: אבל למה ביחד?
אלעזר שטרן: אם יש השקעת יתר בדירה כהשקעה, אז יש יותר היצע לשכירות, אז מחירי השכירות היו צריכים לרדת.
<מיכאל שראל: נכון, מחירי השכירות באמת לא עולים הרבה, עולים פחות או יותר כמו המדד, אולי אפילו קצת פחות.
<מיכאל שראל: מאיפה נובע הרצון הזה - - -
משה גפני: יש שכונות שעומדות ריקות.
ניסן סלומינסקי: בירושלים.
<מיכאל שראל: מאיפה נובע הרצון הזה להשקיע בנדל"ן למגורים?
<מיכאל שראל: יש הרבה גורמים, אבל שני גורמים מרכזיים, אחד זה הגורם שהזכרתי קודם, זאת הריבית, מה לעשות, אינפלציה נמוכה זה יעד של בנק ישראל, אין לי שום טענה נגד המדיניות של בנק ישראל, אבל הריבית הנמוכה גורמת להשקעות יתר בנדל"ן.
<מיכאל שראל: הסיבה השנייה שאני חושב שהיא כן בשליטתנו, בשליטת הממשלה והכנסת, זאת העדפה במס שקיימת להשקעה בנדל"ן יחסית להשקעות אחרות, גם ריאליות וגם פיננסיות.
<מיכאל שראל: מי שמקים מפעל משלם מס הרבה יותר גבוה על הרווחים שלו ממי שמשקיע בנדל"ן למגורים ויש לו רווחים.
אלעזר שטרן: והוא עוד גם צריך לעבוד.
<מיכאל שראל: מי שמשקיע בהשקעות פיננסיות, שבסוף גם מממנות השקעות ריאליות, משלם מס הרבה יותר גבוה מאשר מי שמשקיע בנדל"ן למגורים.
<מיכאל שראל: מהבחינה הזאת אנחנו צריכים לשאוף לפחות ופחות - - - אנחנו לא מציעים לבטל לגמרי את העיוות הזה, מה שאנחנו מציעים זה לפחות להקטין את העיוות הזה.
<מיכאל שראל: זה מה שאנחנו מציעים, בין יתר הצעדים שאנחנו מציעים אלה שני צעדים בתחום הנדל"ן, לדעתנו זה יקטין את העיוות הזה, הוא לא יבטל אותו אבל יקטין אותו וזה יתרום גם להפחתת התמריץ להשקיע בנדל"ן למגורים ולעלייה ב - - -
ניסן סלומינסקי: או שזה יגרום להעלאת שכר הדירה, אבל אל תענה לי, כי אני לא קיבלתי רשות.
אראל מרגלית: מיכאל, 70% בארבע שנים, אחרי שעשיתם את המאמץ, יש לך איזה משפט איפה נכשלתם בתפיסה הקודמת בדיור?
<מיכאל שראל: אני אמרתי את שתי הסיבות האלה, הריבית בארבע השנים האחרונות - - -
ניסן סלומינסקי: תמשיך, אל תענה.
ניסן סלומינסקי: הוא ישאל את השאלה אחר כך ותענה לו במסודר.
<קריאה: לא, רק מה הצעדים שאתם ממליצים עליהם?
משה גפני: אבל מה הצעדים?
משה גפני: הוא אמר שני צעדים, מה שני הצעדים?
<מיכאל שראל: שני הצעדים בתחום המיסוי של הנדל"ן, שאנחנו מנסים במסגרת חוק ההסדרים.
<מיכאל שראל: שני הצעדים, אחד זה מיסוי שבח למי שיש לו יותר מדירה אחת, כלומר מי שיש לו שתי דירות והוא מוכר דירה אחת, אז הוא חייב שבח על הדירה.
משה גפני: זה גם אנחנו ניסינו.
<מיכאל שראל: והדבר השני זה נושא של מס הרכישה, שאנחנו למעשה מקטינים את הפטור או את ההטבה לחלק מהאוכלוסייה.
יצחק כהן: משפרי דיור, מעמד הביניים.
<מיכאל שראל: אבל לא רק מעמד הביניים, יש אנשים מאוד עשירים ש - - -
יצחק כהן: ממוצע 80,000 שקל.
ניסן סלומינסקי: חבר'ה, זו האחריות שלנו.
ניסן סלומינסקי: זו תהיה אחריות שלנו אם נעשה - - -
<מיכאל שראל: אנחנו נבוא לדבר על הנושאים בשבוע הבא בוועדה, אני אתייחס - - -
ניסן סלומינסקי: הם צריכים להבין את זה.
ניסן סלומינסקי: יהיה קשה, באמת.
<מיכאל שראל: מבחינת תחזיות הצמיחה, אני אעבור על זה מאוד בקצרה.
<מיכאל שראל: חברי הכנסת קיבלו סקירה גם בתוך התקציב וגם יש סקירה נפרדת שחברי הכנסת קיבלו ושם מפורטות גם הנחות הצמיחה וגם פירוט מלא ושקוף של תחזיות הצמיחה וגם המחירים וגם השכר וכל יתר הדברים שמשמשים לצורך בניית התקציב, אז אני לא אעבור עליהם כאן בהרחבה.
<מיכאל שראל: אני אגיד רק במילה אחת, ההנחות החיצוניות למשק, או ההנחות לגבי הכלכלה העולמית, אנחנו מסתמכים על התחזיות של קרן המטבע.
<מיכאל שראל: יכול להיות שהמצב לא יהיה כפי שקרן המטבע צופה, יכול להיות טוב יותר, יכול להיות גם גרוע יותר, מהבחינה הזאת זה כמובן ישפיע גם על הצמיחה בישראל וגם על ההכנסות ממיסים וגם על הגירעון.
<מיכאל שראל: אבל אנחנו מבססים את התקציב על ההנחות של קרן המטבע לגבי הכלכלה העולמית.
<מיכאל שראל: אתם רואים ש-2013, המצב לא כל כך טוב, הוא קצת יותר טוב מאשר ב-2012, אבל עדיין לא מי יודע מה, ב-2014 יש עוד שיפור קטן ורק מ-2015 חוזרים פחות או יותר לתוואי הרגיל.
<מיכאל שראל: זאת אומרת עדיין מדובר על שתי שנים חלשות יחסית, 2013-14, ולדעתי הסיכונים אפילו כלפי מטה.
אראל מרגלית: הכחול זה של העולם והאפור זה שלנו?
<מיכאל שראל: לא, הכחול זה הצמיחה בארצות הברית והאפור זה הסחר העולמי, שזה פחות או יותר שני הפרמטרים החשובים ביותר.
<מיכאל שראל: פה אני אפרט את תחזיות הצמיחה, אני לא אעבור על זה, יש לכם את זה בחוברת, רק השורה העליונה אולי, אנחנו צופים צמיחה של 3.8 ב-2013 ו-3.3 ב-2014, כולל השפעה של הגז, שדיברתי עליה קודם לכן.
<מיכאל שראל: לגבי הטווח הבינוני, אנחנו חושבים שהצמיחה בישראל תהיה מתונה יותר מאשר בעבר.
<מיכאל שראל: כמובן שהולכים רחוק יותר, התחזיות פחות מדויקות.
<מיכאל שראל: אני אסביר במילה אחת למה היא תהיה מתונה יותר, ויש לזה השלכות על המדיניות הפיסקאלית, כי אפשר להגיד אוקי, אולי במקום להוריד את הגירעון ל3% ב-2014 בוא נוריד אותו בקצב יותר איטי ואחר כך תהיה לנו צמיחה גבוהה, אולי אפשר להגיע ב-3% ל-2016 או 2018.
<מיכאל שראל: זה לא המצב, כי הצמיחה, רוב הסיכויים שלא תהיה הרבה יותר גבוהה.
<מיכאל שראל: יכול להיות שכן, אבל יכול להיות גם פחות, תלוי כמובן גם במדיניות, אבל יש גורם אחד מרכזי שמשפיע על הצמיחה בטווח הבינוני, שגם עם מדיניות מאוד נכונה יהיה קשה להגיע לשיעורי צמיחה מאוד גבוהים והגורם הזה זה הדמוגרפיה.
<מיכאל שראל: אני רוצה להראות רק שני שקפים על הדמוגרפיה, שמתבססת אך ורק על הנתונים של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה והתחזיות שלהם.
<מיכאל שראל: מה שאתם רואים פה זה את הגידול באוכלוסייה בכל חומש, זאת אומרת מ-95'-99', 2000 עד 2005 וכו', והקו החום מתאר את כלל האוכלוסייה.
<מיכאל שראל: רואים שיש ירידה קלה בקצב הגידול של האוכלוסייה, לא משהו דרמטי, אבל לעומת זאת אם מסתכלים בקו הצהוב, שם זה הגידול באוכלוסייה בגילאי עבודה מרכזיים, 25 עד 64, שזה כוח עבודה מרכזי שתורם לצמיחה, ואנחנו רואים שיש פה ירידה דרמטית וחדה מאוד, מלמעלה מ-3% לפני כמה שנים זה הולך לכיוון של 1.1%, בחומש הבא מ-2014 עד 2019.
אלעזר שטרן: אבל אתה רואה, אם אני מבין נכון, שיש - - -
ניסן סלומינסקי: עוד שקף אחד והוא יסיים.
<מיכאל שראל: ה-1.1 הזה בעצם אומר שבחומש הבא האוכלוסייה בגיל 25 עד 64 יגדלו רק ב-1% במקום 35 שהיה בעבר.
אלעזר שטרן: מה שאני מבין, שדווקא השנים האופטימיות פה היו 2000-2004, מבחינת שוק העבודה.
<מיכאל שראל: 95'-99' עוד יותר.
אלעזר שטרן: בגלל שמצד שמאל זה ילודה ומצד ימין זה שוק עבודה, נכון?
<מיכאל שראל: זה לא ילודה, זה כל האוכלוסייה.
אלעזר שטרן: בסדר, אתה מבין מה אני שואל?
<מיכאל שראל: אני רוצה רק דבר אחד להדגיש כאן, ה-1.1% הזה נראה אולי לא כל כך טוב, אבל למעשה ההרכב שלו הוא אפילו יותר גרוע ממה שהוא נראה.
<מיכאל שראל: אם אני מסתכל על הגרף הזה, מה שאנחנו רואים פה זאת החלוקה למגזרים, אתם רואים שם בצד ימין את ה-1.1% שהראיתי בשקף הקודם, זאת אומרת סך כל האוכלוסייה בגיל 25-64 תגדל בחומש הבא ב-1.1%, זה מה שאתם רואים בצד הימני ביותר, אבל כשמסתכלים על ההרכב שלה מבחינת מגזרים באוכלוסייה רואים שהאוכלוסייה החרדית תגדל ב-4.3%, בגיל 25 עד 64, האוכלוסייה הערבית ב-3% - - -
באסל גטאס: מה זה גרוע?
ניסן סלומינסקי: הוא מדבר מבחינת שוק העבודה.
<מיכאל שראל: זאת תחזית דמוגרפית, היא לא שלנו, היא של הלמ"ס.