GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אבי ליכט: אם החברה רוצה לחלק דיבידנדים בתקופה הזאת, הזכויות שלו כבעל מניה ככל בעל מניה נשארות.
<אבי ליכט: כל מה שנטלנו ממנו זה את כוח השליטה.
<אבי ליכט: לכן אני חושב שלקחת לו גם את הזכות לקבל דיבידנד היא פגיעה שהיא מעבר לנדרש.
<אבי ליכט: אני גם לא מבין את התכלית שלה.
ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות הזאת ירים את ידו?
עדי קול: אני רוצה לשאול לגבי הניסוח של סעיף ח'.
עדי קול: אני יודעת שדיברנו עליו.
עדי קול: זה בדיוק ההגבלה של הנאמנות.
עדי קול: לדעתי הסעיף הזה כרגע לא אומר שום דבר.
<שגית אפיק: לפני זה.
<שגית אפיק: אבי, רצית לדבר על החשש בפסקה 4.
<שגית אפיק: אנחנו בעמוד 2, סעיף ה'4.
<אבי ליכט: אתם חברי הכנסת, אתם מחוקקים ואני מקבל את הכרעתכם בהכנעה.
<אבי ליכט: אני חושב שהביטוי "קיים חשש ש" הוא ביטוי בעייתי בהקשר הזה.
<אבי ליכט: בעצם, אם אני מבין נכון את התהליך שחשבתם עליו, הנאמן יכול לבוא לבית משפט ולבטל חלוקה אם החלוקה היא לא לטובת החברה.
<אבי ליכט: ואז בית המשפט, כמו כל בית משפט, מקבל בסוף החלטה אם כן או לא.
<אבי ליכט: ברגע שאתם אומרים שבית משפט יכול לפסול רק אם קיים חשש ש, זה בעצם מוריד את סף הראיות שצריך בית משפט כדי לקבל.
<אבי ליכט: אני חושב שזה לא נכון.
<אבי ליכט: הניסוח צריך להיות: "ביטול חלוקה אם נעשתה שלא לטובת החברה".
ראובן ריבלין: בית המשפט קובע.
<שגית אפיק: המילים "קיים חשש" יורד.
<שגית אפיק: יש הסתייגות לסעיף קטן ב' של ח"כ אראל מרגלית, על-ידי מי תוגש בקשה.
<שגית אפיק: עמ' 2 סעיף קטן ב'.
סתיו שפיר: יש הסתייגות שלנו.
<שגית אפיק: הסתייגות של סיעת העבודה להרחיב את מי שיכול להגיש את הבקשה.
ניסן סלומינסקי: תקריאי את הנוסח.
סתיו שפיר: בקשה למינוי נאמן לפי סעיף קטן א' תוגש לבית המשפט בידי הכונס הרשמי ויכול שתוגש לבית המשפט על-ידי בעל מניות או בעל משרה בחברה השולטת או הנשלטת, נושה של החברה, רשות מרשויות המדינה, לרבות הרשות לניירות ערך, הממונה על שוק ההון, הרשות להגבלים עסקיים וכונס הנכסים הרשמי וכן על-ידי כל צד מעוניין.
סתיו שפיר: הוגשה בקשה בידי בעל מניה או נושא משרה אמור, יהיה הכונס הרשמי צד להליך.
סתיו שפיר: בפעולותיו לפי סעיף קטן זה יפעל הכונס הרשמי בהתייעצות עם - - -
ניסן סלומינסקי: איפה התוספת שלכם?
סתיו שפיר: להעניק את הזכות להגיש תלונה גם לגורמים רגולאטורים.
<שגית אפיק: היום יש בידי בעל מניות או נושא משרה בחברה.
<שגית אפיק: הם הוסיפו נושה ורשות מרשויות המדינה בעצם.
<שגית אפיק: נכון?
<שגית אפיק: נושה ורגולאטור.
<אבי ליכט: נתנו את האפשרות לכונס הרשמי, שבעצם עובד בהתייעצות עם רשות ניירות ערך.
<אבי ליכט: זאת בעצם הפונקציה שאנחנו סומכים עליה שתעשה את הפעולה.
<אבי ליכט: הוספנו גם בעל מניה ונושא משרה.
<אבי ליכט: להוסיף עכשיו גם נושה אל כל החגיגה הזאת וגם רשות מרשויות המדינה.
<אבי ליכט: אני לא יודע איזו רשות.
גילה גמליאל: אבי, יש רוב לדירקטורים חיצוניים?
<שגית אפיק: לא, הכוונה היתה לרגולאטורים, הרשות לניירות ערך, הממונה על ההגבלים העסקיים.
<אבי ליכט: אני רק רוצה להעיר שבסופו של דבר אתם חייבים להבין - - -
עדי קול: מי יתריע על זה שהמכירה לא מתקיימת.
עדי קול: אני שואלת את שמוליק.
<שגית אפיק: השאלה אם אתה לא רוצה לקבל סמכות להגיש בקשה.
ניסן סלומינסקי: אתם אומרים שאתם רק מודיעים.
<שגית אפיק: בזמנו מוטי ימין אמר שאם זה יוטל עליהם, הם יקבלו את זה, אבל הם לא מבקשים את זה.
עדי קול: אבי אמר שאתה לא רוצה, אז רצינו לשאול אותך.
<שמואל האוזר: אין לי שום אינטרס.
ניסן סלומינסקי: כל העוזרים והיועצים ללחוש בחוץ ולא לקיים דיונים.
<אבי ליכט: הכוונה שלנו היתה ללכת על רשות שמתעסקת באמת בתחום הזה.
<אבי ליכט: הרשות לניירות ערך, כמו אמר העוזר של הרשות בדיונים הקודמים, עיקר עבודתה זה בדיווח.
<אבי ליכט: כלומר, היא מפקחת על דיווחים של חברות.
<אבי ליכט: זה תחום העיסוק שלה.
<אבי ליכט: ללכת לבית משפט ולהפעיל כל מיני סמכויות, זה פחות במיין סטרים של הפעילות שלה.
<אבי ליכט: לכן, בנינו מבנה שהולך אל כונס הנכסים הרשמי, שזאת המומחיות שלו, פלוס התייעצות עם רשות ניירות ערך, שהיא תחבר אותו אל עולם התוכן של החברות האלה.
<אבי ליכט: זה נראה לי הסדר מאוזן שעומד בקנה אחד גם עם התפקידים המסורתיים של הרשות לניירות ערך וגם עם האינטרס של החוק.
<אבי ליכט: אני לא חושב שיש טעם לשנות אותו.
<שמואל האוזר: אני חושב שאבי צודק.
גילה גמליאל: למרות שמבחינתך אתה לא מתנגד.
ניסן סלומינסקי: השאלה למה כן?
ניסן סלומינסקי: יש לנו כלל: "קידרא דבי שותפי לא חמימא ולא קרירא".
ניסן סלומינסקי: אם יש שני שותפים, אף פעם הסיר לא יהיה קר וחם כי כל אחד סומך על השני.
ניסן סלומינסקי: ככל שיהיו כאן יותר כאלה שיכולים, אז יכול להיות שהשני יגיד, אם זה רציני שההוא יגיש.
ניסן סלומינסקי: לפעמים יותר טוב שתהיה אחריות על מישהו אחד.
<שגית אפיק: זאת היתה הערה של התנועה לאיכות השלטון.
<שגית אפיק: התנועה לאיכות השלטון סברה שבעל מניה או נושא משרה זה לא מספיק ושלנושה יהיה אינטרס חזק יותר ושלרשות ניירות ערך תהיה אופציה טובה.
<שגית אפיק: זאת גם הסתייגות של סיעת העבודה.
סתיו שפיר: אבי, יותר מזה.
סתיו שפיר: אתה יכול להסתכל עלינו כאנשים במצב של פוסט טראומה.
סתיו שפיר: כנציגי ציבור שחווה כל-כך הרבה אסונות מהדבר הזה.
סתיו שפיר: בוא ננקוט באמצע זהירות.
סתיו שפיר: אני חושב שזאת תפקידנו בוועדה הזאת, לנקוט בזהירות יתרה.
ניסן סלומינסקי: את נשארת בזה?
סתיו שפיר: בוודאי.
סתיו שפיר: מאחר ולא הסכמת לבקש מהלוביסטים לקרוא בשמותיהם, אני אקרא בשמותיהם של הלוביסטים שהמשמר החברתי זיהה פה.
ניסן סלומינסקי: לא, עשי לי טובה.
גילה גמליאל: סתיו, תכבדי את הוועדה.
גילה גמליאל: הלוביסטים ממש לא מעניינים אותנו.
גילה גמליאל: חברי הוועדה ראויים לכך, יש פה הסכמות מרחיקות לכת ובטח הלוביסטים לא השפיעו עליהם.
ניסן סלומינסקי: סתיו, את רוצה גם שיספרו מי הביא את המשמר?
ניסן סלומינסקי: זאת התפקיד שלנו.
סתיו שפיר: בטח שזה התפקיד שלנו.
סתיו שפיר: התפקיד שלנו זה להגן על המקום הזה ולקבל החלטות בצורה אמינה.
עפר שלח: לא היה פה שמץ של תזוזה בגלל לוביסטים.
סתיו שפיר: מאיפה אתה יודע?
עפר שלח: אני אומר לך שלא היה.
ניסן סלומינסקי: את רוצה שאני אנקוב בכמה שמות שעמדו מאחורי אלה שנתנו לכם פתקים, לשאול אם הם לוביסטים או לא?
סתיו שפיר: התשובה היא כן.
ניסן סלומינסקי: לאן הגענו?
סתיו שפיר: ניסן, אני לא מבינה למה להגן על האנשים האלה?
ניסן סלומינסקי: כי זה לא רלוונטי להצבעות.
<שגית אפיק: אני רואה שחברת הכנסת זהבה גלאון נכנסה.
<שגית אפיק: יש לך הסתייגות לפסקה 4 עמוד 2 למטה.
<שגית אפיק: זאת הסתייגות של מר"צ, ש"ס וחד"ש.
ראובן ריבלין: הורדנו את המילים "אם קיים חשש".
<שגית אפיק: ירדו המילים "אם קיים חשש".
<שגית אפיק: הסתייגויות של ש"ס, מר"צ וחד"ש לגבי אותה פסקה ה4.
<שגית אפיק: הפסקה מדברת שתהיה אפשרות לנאמן לבקש מבית המשפט הוראות על ביטול חלוקת דיבידנד שנערכה לפני מינויו, אם נעשתה שלא לטובת החברה.
<שגית אפיק: הסיעות מבקשת בהסתייגות שלא יהיה שום תוקף להחלטה על מכירה או על חלוקת דיבידנד שקדמה למינוי הנאמן.
<שגית אפיק: זאת אומרת, משהו הרבה יותר חזק.
<שגית אפיק: לבטל בעצם כל חלוקת דיבידנד בלי שיקול דעת לא לנאמן ולא לבית משפט.
<קריאה: אי-אפשר יהיה למכור את החברה לפני הנאמן?
<קריאה: מה עשינו בזה?
יעקב ליצמן: אפשר לקבוע תאריך אחורה?
<שגית אפיק: זה הוראת המעבר.
<שגית אפיק: התאריך הוא מיום פרסום החקיקה.
ניסן סלומינסקי: אתה לא יודע מתי החברה נמכרת.
<שגית אפיק: זה מאוד חריף.
ניסן סלומינסקי: נאמן זה משהו אחר.
ניסן סלומינסקי: מדברים פה על מכירות, לאו דווקא בקשר לנאמן.
<קריאה: ההסתייגות לא באה בשביל למנוע משיכה לפני מכירה?
<שגית אפיק: היא כן באה.
<שגית אפיק: זאת המטרה של ההסתייגות, למנוע חלוקת דיבידנד לפני המכירה.
אראל מרגלית: זאת לא המטרה של ההסתייגות, זאת המטרה של הסעיף.
<שגית אפיק: לא, הם מבקשים לבטל חלוקת דיבידנד לפני מינוי נאמן.
<שגית אפיק: זאת הבקשה שלהם.
<שגית אפיק: מדובר ממועד פרסום החוק.
זהבה גלאון: יש לכם אפשרות להצביע נגד.
<שגית אפיק: עוברים לעמוד 3, סעיפים קטנים ו' ו-ח' אלה תוספות שהציע יו"ר הוועדה לעניין חובות דיווח של הנאמן.
<שגית אפיק: בסעיף קטן ו' התווספו להוראות שיקנה בית המשפט לנאמן גם חובות דיווח של הנאמן לבית המשפט לגבי פעילותו, כאשר בסעיף קטן ח', בתום 4 שנים ממועד מינוי הנאמן, יעביר הנאמן לבית המשפט דיווח המפרט את כלל פעילותו בכל הנוגע לשימוש בזכויות הנובעות מאמצעי השליטה ולמכירתן לפי הנחיות בית המשפט.
<שגית אפיק: בית המשפט יהיה רשאי לקבוע הוראות נוספות ומועדים בכל הנוגע למכירת אמצעי השליטה.
ניסן סלומינסקי: זה מה שאנחנו ביקשנו - - -
<שגית אפיק: אפשר להוסיף גם "לרבות לעניין זהות הנאמן".
עדי קול: אנחנו אמרנו ואבי אפילו הסכים שאפשר לדרוש תקופות דיווח.
עדי קול: אני מדברת על סעיף ו'.
עדי קול: לא משהו כללי שבית המשפט יקבע את חובות הדיווח.
עדי קול: אבי אמר שהוא מוכן כל חצי שנה ואנחנו אמרנו פעם בשנה וזה חסר.
עדי קול: לגבי ח', אמרנו שאחרי 4 שנים אנחנו רוצים שיהיה איזה צעד.
עדי קול: האמירה פה לגבי הוראות נוספות ומועדים הן מאוד כלליות.
עדי קול: אמרנו כולל אפשרות להחלפת נאמן עם 4 שנים.
ראובן ריבלין: אין שינוי דרמטי.
ראובן ריבלין: נדמה לי שהנוסח הזה יותר טוב ממה שהיה.
עדי קול: לא היה כלום.
ניסן סלומינסקי: הנוסח הזה הוא כתוצאה ממה שדיברנו.
<שגית אפיק: ב-ו' את מציעה שיקבע חובות דיווח אחת לשנה של הנאמן.
<שגית אפיק: בח' את מציעה שהוא יעביר דיווח מפורט, כאשר בית המשפט יהיה רשאי הוראות נוספות ומועדים.
<שגית אפיק: את רוצה לחזק את זה.
ניסן סלומינסקי: "ומועדים בכל הנוגע למכירת אמצעי השליטה ולזהות הנאמן".
ראובן ריבלין: לפחות פעם בשנה.
<שגית אפיק: אני אגיד למה לא הכנסתי את זה לנוסח.
<שגית אפיק: חשבתי שזה רק יאריך את ההליך אם אחרי 4 שנים בית המשפט יחליף את הנאמן בנאמן אחר, כאשר בית המשפט יכול לקבוע לו"ז ומועדים לאותו נאמן למכור.
זבולון כלפה: הוא לא חייב.
זבולון כלפה: ברגע שיש לו את הסמכות זה כבר יתרון.
עדי קול: כשאת כותבת הארכת מועדים - - -
<שגית אפיק: בכל הנוגע למכירת אמצעי השליטה, זה לא סתם מועדים.
<שגית אפיק: הסעיף הזה למעשה הוא לא גמור כי בית המשפט רשאי לקבוע כל הוראה שהוא רוצה.
<שגית אפיק: זה מה שחשבתי כשניסחתי.
ניסן סלומינסקי: אין לי שום בעיה להוסיף את זה.
<אבי ליכט: כתבתם אחת לשנה.
<אבי ליכט: יכולה להיות סיטואציה שבה בית משפט ירצה אחת לחודש.
<אבי ליכט: אולי תכתבו "לפחות אחת לשנה".
ראובן ריבלין: חייבים להוסיף את ה"לפחות".
ניסן סלומינסקי: חובת הדיווח לפחות אחת לשנה.
ניסן סלומינסקי: בסעיף ח' לחדד "אמצעי השליטה כולל זהות הנאמן".
ניסן סלומינסקי: עם התוספת הזאת מי בעד?
ניסן סלומינסקי: נמנעים – אין ההסתייגות התקבלה.
ניסן סלומינסקי: התקבל פה אחד.
<שגית אפיק: לסעיף קטן י' יש הסתייגויות של מר"צ ושל חד"ש.
<שגית אפיק: גם הזכויות ההוניות לא יקנו זכויות ויראו בהן אמצעי שליטה רדום ולא רק אמצעי שליטה.
<שגית אפיק: זאת אומרת, זה בהמשך לאותה הסתייגות שהיתה לגבי סעיף קטן א'.
<שגית אפיק: זה י' שהפך לי"א.
ניסן סלומינסקי: נמנעים – אין ההסתייגות לא התקבלה.
<שגית אפיק: עכשיו יש 4 הסתייגויות למר"צ לסעיף יא' לגבי דיווח לרשות לניירות ערך ולכנ"ר.
ניסן סלומינסקי: את נשארת עם ההסתייגויות?
<שגית אפיק: אני אסביר את הבקשות.
<שגית אפיק: לפי יא' זה ברגע שחברה ממשיכה לשלוט וכל עוד לא מינה נאמן, הסנקציה היא שאמצעי השליטה לא יקנו זכויות הצבעה מבוקש כאן שבמצב הזה, הרשות לניירות ערך תדווח לכנ"ר על חברות שלא קיימו את הוראות הפרק, על-מנת לאפשר לו לפעול בתקופה הזאת, שכל עוד לא מינה הנאמן בית משפט.
<שגית אפיק: זאת הסתייגות של מר"צ, חד"ש וש"ס.
זהבה גלאון: הוא לא הקשיב להסתייגות.
זהבה גלאון: התעסקת בקולה ולא הקשבת.
ניסן סלומינסקי: מאחר וכבר דובר על זה, אני מכיר את זה.
אלעזר שטרן: אני רוצה להבין.
אלעזר שטרן: "לא יקנו" זה אומר שהדירקטורים פקע כוחם?
<שגית אפיק: לא, זאת ההסתייגות.
<שגית אפיק: דירקטורים פקע כוחם זה חריף יותר ממה שיש כאן.
<שגית אפיק: כאן זה קובע שלא יקנו זכויות הצבעה באסיפה הכללית.
ניסן סלומינסקי: תסבירי עוד פעם.
<שגית אפיק: ההסתייגות שביקשו מר"צ ש"ס וחד"ש היא, שבמצב הזה שממשיכה חברה לשלוט בפירמידה אסורה ועדיין לא מונה נאמן, היא רוצה להקנות תקופת מעבר צרה עד מינוי נאמן.
<שגית אפיק: היא רוצה להקנות לרשות לניירות ערך סמכויות לפעול בשיתוף עם הכנ"ר על-מנת לפנות לבית המשפט, על-מנת לדווח לו.
זהבה גלאון: נשאר כאן איזה פרק זמן שהוא נשאר עמום ואין התייחסות אליו.
<שגית אפיק: עד מינוי הנאמן.
<שגית אפיק: או שלא פנו לבקש נאמן, או שלא מינו נאמן.
<שגית אפיק: יש פה סנקציה שאומרת שבסיטואציה הזאת לא יהיו זכויות הצבעה לבעל השליטה.
<שגית אפיק: היא מבקשת להוסיף זה סמכויות לרשות לניירות ערך לפנות לכנ"ר, להעביר לו דיווחים ולבקש ממנו ככל הנראה לפעול.
<קריאה: לפעול במה?
<שגית אפיק: לפנות לבית משפט.
יעקב ליצמן: תוסיפו את יהדות התורה.
<שגית אפיק: אני צריכה חתימות.
אראל מרגלית: אבל לרשות ניירות ערך יש זכות כזאת בכל מקרה.
אראל מרגלית: לא?
<אבי ליכט: אני לא רואה את הבעיה.
<אבי ליכט: הרעיון הוא שברגע שחולף המועד ורשות ניירות ערך מטבע הדברים, כרשות אחראית ומקצועית מייד תדווח לכנ"ר ואז יפנו לבית המשפט.
<אבי ליכט: זאת הכוונה בעצם.
<אבי ליכט: אני בטוח שזה מה שיקרה, אין לי בכלל חשש.
<אבי ליכט: אבל, בתקופת הביניים הסנקציה שמוטלת על בעל השליטה היא סנקציה מאוד חמורה.
<אבי ליכט: מה זה נ אמן בעצם?
<אבי ליכט: נאמן מקבל את המניות של בעל השליטה והוא בעצם יכול להצביע עם המניות האלה ולשמור על האינטרס של בעל השליטה.
<אבי ליכט: ברגע שהמניות מורדמות, זאת סנקציה הרבה יותר חריפה מסנקציה של מינוי נאמן כי בעצם אין מניות.
<אבי ליכט: כל מבנה השליטה בחברה באותה תקופת ביניים משתנה.
<אבי ליכט: לכן, ההנחה שלנו היא שהתקופה הזאת תהיה מאוד קצרה כי לבעל השליטה אין אינטרס שירדימו לו את המניות.
ניסן סלומינסקי: הסעיף הזה אומר שיש סמכות לרשות לניירות ערך לפנות לכונס?
<אבי ליכט: לא צריך סמכות כזאת.
ניסן סלומינסקי: זה בדיוק התפקיד שלה, זה בדיוק מה שהיא עושה בין כה וכה.
זהבה גלאון: מדובר על תקופת הביניים.
<שמואל האוזר: יש סנקציה של הרדמת זכויות הצבעה.
<שמואל האוזר: הסנקציה הזאת פותרת את הבעיה.
<שגית אפיק: הסתייגות נוספת של מר"צ, חד"ש, ש"ס ויהדות התורה, לאפשר לכנ"ר להפסיק את מינויים של דירקטורים, מה שדיברת קודם.
<שגית אפיק: באותה תקופת ביניים ביא'.
<שגית אפיק: עברו 4 שנים ולא נמכרה.
<שגית אפיק: עד שימנו נאמן יפעל הכנ"ר להפסקת כהונתם של כל הדירקטורים שאינם דח"צים.
<אבי ליכט: אני לא מבין את ההצעה.
<אבי ליכט: מה הרעיון?
<אבי ליכט: אם החשש הוא שבעל השליטה באותה תקופה ימנה מהר דירקטורים מטעמו, אז שני דברים אפשר לענות על זה: א', ברגע שעוברות השנים, המניות שלו מורדמות.
<אבי ליכט: הוא לא יוכל לפעול בכלל, אין לו זכויות הצבעה.
<אבי ליכט: אם אחר-כך ימונה נאמן והוא יחשוב שהיה מחטף, אז הוא יבקש מבית המשפט ובית המשפט יחליף את הדירקטורים.
<אבי ליכט: יש לו סמכות להחליף דירקטורים.
<אבי ליכט: לכן אני לא מבין את הצורך בהסתייגות הזאת.
<שגית אפיק: אפשר להצביע על כל סעיף 20 עם התיקונים שהוועדה הוסיפה.
ניסן סלומינסקי: מי בעד לאשר את סעיף 20, עם התוספת שהוספה פה.
ניסן סלומינסקי: נמנעים – אין הסעיף אושר.
ניסן סלומינסקי: הסעיף אושר פה אחד.
<שגית אפיק: סעיף מספר 21 מדבר על-כך ששר המשפטים, שר האוצר, בהתייעצות עם הרשות לניירות ערך ובאישור ועדת הכספים, רשאים לקבוע לעניין ההגדרה שליטה, הוראות לגבי ייחוס האחזקות באמצעי שליטה בחברת שכבה, ובכלל זה הוראות לעניין אופן ייחוס ההחזקות.
<שגית אפיק: במקור, הסעיף של הצעת החוק הממשלתית כלל את האופציה לקבוע גם חריגים לייחוס ואחזקות שלא יובאו בחשבון.
<שגית אפיק: הוועדה ביקשה להשמיט את הסיפה הזאת.
<שגית אפיק: אין הסתייגויות לסעיף הזה.
ניסן סלומינסקי: מי בעד אישור סעיף 21 עם מחיקת החריגים לייחוס?
<שגית אפיק: סעיף 22 בנוסח הממשלתי, עליו דיברנו קודם, אפשר את החלת הוראות הפרק הזה לגבי חברות נוספות.
<שגית אפיק: הוועדה סברה שזה הסדר ראשוני ולכן הסעיף הושמט.
<שגית אפיק: לסעיף 22 שעוסק בפסקה 1ב שלו בעמוד 4 למעלה, בחובה לקיים הליך תחרותי ביחס לעסקאות בעלי עניין, יש הסתייגויות לחברת הכנסת מרב מיכאלי ולמר"צ, חד"ש וש"ס.
זהבה גלאון: אני מסירה את ההסתייגות.
יעקב ליצמן: גם אני מסיר.
מרב מיכאלי: זה עבר ל-19.
יצחק כהן: אני מסיר.
מרב מיכאלי: שגית, ההסתייגות שלי היא על 22ב, דירקטורים צולבים.
<שגית אפיק: תסבירי.
מרב מיכאלי: בהמשך להסבר המלומד של משרד המשפטים על-כך שדירקטורים חיצוניים ובלתי תלויים, בהגדרת התפקיד שלהם לא יכולים להיות דירקטורים צולבים מכיוון שכבר הם נחשבים בעלי זיקה.
מרב מיכאלי: הכוונה שלי בדירקטורים צלובים היא להחיל את זה על דירקטורים רגילים המכונים דירקטורים רגילים.
מרב מיכאלי: "לא יכהן דירקטור או דירקטורית ביותר מדירקטוריון אחד בחברות שלהן אותו בעל שליטה".
מרב מיכאלי: אני חוזרת ומפצירה בחברות ובחברי הוועדה.
מרב מיכאלי: זה מאבות, סליחה על הביטוי, גילוי עריות.
<שגית אפיק: הסתייגות זהה למר"צ, חד"ש וש"ס.
מרב מיכאלי: זאת הסתייגות גם של קבוצת העבודה.
ניסן סלומינסקי: אראל, אמרו שאם הבעלים יכול להיות בשכבה ראשונה ושנייה, הוא לא יכול להיות דירקטור.
מרב מיכאלי: לא, הוא יכול להיות בעצמו, הוא לא יכול לשים עוד.
מרב מיכאלי: מה הרעיון?
מרב מיכאלי: שיהיו דירקטורים שיהיו מחויבים לחברה שלהם.
מרב מיכאלי: אפשר להצביע עוד פעם?
ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות של מרב?
<שגית אפיק: עכשיו אפשר להצביע על סעיף 22 שבוטל המקורי, ועל סעיף 22 החדש.
ניסן סלומינסקי: אנחנו מצביעים על סעיף 22.
ניסן סלומינסקי: אנחנו מצביעים על החלק שנמחק מה שקיבלנו ועל כל מה שנמצא בהמשך של סעיף 22.
ניסן סלומינסקי: מי בעד סעיף 22?
<שגית אפיק: אנחנו מגיעים לסעיף התחילה.
<שגית אפיק: סעיף 23 בעמוד 5.
<שגית אפיק: כיוון שהפרק הזה ייכנס לתוקף רק אחרי שתהיה הצבעה גם על יתר הפרקים ורק אחרי שזה יגיע למליאה, חשבנו שזה יהיה נכון יותר לקיים את הדיון על סעיף התחילה עם סוף ההצבעות על שני הפרקים האחרים.
<שגית אפיק: ההנחיה שאמורה להיות היא, שבעצם כל הוראות הפרק יכולות להיכנס לתוקף באופן מיידי, למעט ההוראות לגבי דירקטורים ואת הוראות המעבר נקבע לפי מה שהוועדה ביקשה, שזה יהיה 4 שנים ו-6 שנים מיום הפרסום.
<שגית אפיק: כשנסיים, נעשה לגבי זה כיוונון נוסף כשנגיע להצבעות.
<שגית אפיק: יש הסתייגויות לעניין הזה של חברת הכנסת מרב מיכאלי.
סתיו שפיר: לסיעת העבודה יש כמה הסתייגויות.
<שגית אפיק: אני מתחילה עם אלה שרשומים אצלי.
<שגית אפיק: חברת הכנסת מרב מיכאלי, במקום 4 שנים את מבקשת שזאת תהיה שנה.
מרב מיכאלי: קודם כל, לגבי סעיף קטן א', אני רוצה להשמיט את המילים "למעט סעיף 117 לחוק החברות".
<שגית אפיק: זה כבר ירד כי אנחנו מציעים שכל הוראות הפרק ייכנסו יחד עם הפרסום.
מרב מיכאלי: אני אומרת יחד עם מגבלות הממשל התאגידי.
<שגית אפיק: אני לא מבינה.
מרב מיכאלי: לבטל את הפער שיהיה בין כניסת התנאים המטיבים לבעלי השליטה, להיות יכולים למכור את המניות שלהם, לבין הזמן שמתחילות לחול עליהם מגבלות.
מרב מיכאלי: כרגע בחוק, כפי שהוא מוגדר, ולא חשוב מתי הוא ייכנס לפועל, יש פער של כשנה בין הזמן שבו בעלי השליטה מקבלים את ההטבות שמקלות עליהם למכור את המניות לבין הזמן שמתחילות לחול עליהם ההגבלות של הממשל התאגידי.
מרב מיכאלי: אני לא רואה סיבה לפער הזה.
מרב מיכאלי: אם אנחנו באות להקל על בעלי המניות, אחרי שכבר קיבלנו את החוק הזה, אז שיחולו עליהם באותו זמן גם ההחמרות.
מרב מיכאלי: אין סיבה לתת להם עוד.
מרב מיכאלי: הרי כל החוק הזה בא לנסות להקשות עליהם בכל התרגילים, שמתוקף המבנה הבעייתי הנוכחי.
מרב מיכאלי: הסעיף הזה נותן להם הקלה נוספת ביכולת שלהם למכור את המניות שלהם.
מרב מיכאלי: אין סיבה לתת להם עוד הקלה לפני שאנחנו מפעילים את סעיפי ההחמרה.
<אבי ליכט: אני אנסה לראות אם הבנתי נכון ואז אני אנסה להשיב.
<אבי ליכט: תגידי לי אם אני מסביר אותך נכון.
<אבי ליכט: זה נכון שקבענו מועד תחילה לכל המגבלות על החברות בתקופת הביניים ונתנו שנה בינתיים.
<אבי ליכט: חשבנו שלהחליף את כל הדירקטורים ואת כל ההוראות שקבענו, זה לוקח זמן לחברות להיערך.
<אבי ליכט: אי-אפשר מהיום למחר לכנס אספות ולשנות את כל המבנה של הדירקטוריונים באופן מיידי.
<אבי ליכט: לכן נתנו תקופה של שנה, לפי הצעת החוק הממשלתית.
<אבי ליכט: אבל, לצד הדבר הזה יש את הסעיף של ההסדרים בחסות בית משפט, שעוד לא הצבענו עליו, שהתחולה שלו היא מיידית.
<אבי ליכט: אם אני מבין נכון את מה שאומרת חברת הכנסת מיכאלי, היא אומרת: בואו וצרו התאמה בין המועד שבו אפשר לבצע את ההסדרים בחסות בית המשפט לבין המועד שבו יתחילו לחול ההוראות המיוחדות על הדירקטוריון.
<אבי ליכט: האם הסברתי אותך נכון?
מרב מיכאלי: הסברת נכון ואני אומרת יותר מזה.
מרב מיכאלי: יש כבר מספיק זמן ואין סיבה שההוראות המחמירות לא יחולו מייד כשיעבור החוק.
<אבי ליכט: פה אני רוצה לחלק את הדברים לשניים.
<אבי ליכט: הסברתי למה אנחנו חושבים שצריך לתת התארגנות לחברות.
<אבי ליכט: אתם חייבים להבין שצריך להחליף חלק מהדירקטוריונים או צריך להוסיף.
<אבי ליכט: הליך הדחה של הדח"צים הולך להיות הליך חדש על-ידי בעלי המיעוט.
<אבי ליכט: זה לא משהו טריוויאלי לחברות.
מרב מיכאלי: אני רוצה לתקן, אני הצעתי 60 יום.
<אבי ליכט: אני עדיין חושב ש-60 יום זאת תקופה קצרה מידי בשביל ההיערכות הזאת.
<אבי ליכט: לגבי הדבר השני, חברת הכנסת מיכאלי צודקת לגבי ההבחנה בין המועד שבו נכנסות המגבלות לבין תקופת ההטבות.
<אבי ליכט: אני רוצה להסביר למה עשינו את זה.
<אבי ליכט: אנחנו הולכים עכשיו להקשות מאוד על בעלי השליטה.
<אבי ליכט: יכול בעל שליטה לבוא ולומר: אני לא רוצה עכשיו להתחיל לשנות את כל מבנה הדירקטוריון שלי עם כל העלויות וכל הבלגאן הזה.
<אבי ליכט: אני רוצה עכשיו למכור או להתמזג ולהתחיל את ההליכים האלה עכשיו, כדי שבעוד שנה או בתקופה הזאת שיוחלו עלי המגבלות, אני לא אצטרך טובות.
<אבי ליכט: אני לא רוצה להחליף את הדירקטוריונים, אני לא רוצה להחליף כלום.
<אבי ליכט: אני רוצה להתחיל את זה עשיו.
<אבי ליכט: לכן חשבנו לתת לו את האפשרות הזאת בתקופה הנוכחית לנהל את ההליכים ולנסות או לקנות את האג"ח או לבצע הצעת רכש לפני שנופלות עליו המגבלות.
<אבי ליכט: זה נכון שבאותה התקופה הדירקטוריון הוא פחות עצמאי כי זה בעצם אותו דירקטוריון.
<אבי ליכט: זה נכון ולכן החשש הזה קיים.
<אבי ליכט: עדיין, אל תשכחו שההליכים הללו נעשים בחסות בית משפט והלכנו לחסות בית משפט.
<אבי ליכט: לכן נוצר פה איזה טרייד אוף, שמצד אחד אנחנו נותנים לו את האפשרות ללכת להקלה בחסות בית משפט אבל אנחנו גם נותנים לו את האופציה לא להחליף מייד את כל הדירקטוריון ולא להיכנס לכל ההוצאות שכרוכות בכל המעבר הזה ולנסות למחוק - - -
עפר שלח: בוא נעשה הפוך.
עפר שלח: בוא נגביל מאוד את הזמן וניתן לו אפשרות לבקש מבית המשפט להאריך אותו.
<אבי ליכט: לא הבנתי את ההצעה.
גילה גמליאל: הוא ייקח 90 יום והוא יכול להאריך בבית המשפט.
<אבי ליכט: אני חושש.
<אבי ליכט: עכשיו הכנסנו תיקון לחוק החברות לגבי עסקאות שכר, מה שנקרא תיקון 20.
<אבי ליכט: נתנו 9 חודשים להתארגן.
<אבי ליכט: עכשיו באים אלינו בתלונות שזה מעט מידי זמן, שזאת אופרציה והם לא יודעים איך לאכול את זה והם מבקשים ארכה.
<אבי ליכט: אנחנו לא ניתן ארכה.
<אבי ליכט: אתם חייבים להבין שיש פה משהו חדש בחיי החברות.
<אבי ליכט: אם זה היה תלוי בי, הייתי מכניס את הכול באופן מיידי.
<אבי ליכט: אני לא רוצה עכשיו שבתקופת הביניים יהיו עסקאות בעייתיות רק שאני חושש שזה משהו לא ישים.
<אבי ליכט: אני לא מבין מי ילך לבית משפט.
ניסן סלומינסקי: אפשר להשאיר את זה על חצי שנה.
<אבי ליכט: חצי שנה אני מסכים.
מרב מיכאלי: השאלה היא לגבי הפער והאם ההסדר המיטיב ייכנס לתוקף?
מרב מיכאלי: היום אין להם מניעה לעשות את הדבר הזה שאבי אומר, דהיינו, עזבו אותי מלהחליף דירקטוריון, אני יכול ללכת למכור.
מרב מיכאלי: אין היום מניעה לבעלי השליטה לעשות את זה.
גילה גמליאל: הוא רצה שנה ואנחנו נתחום על חצי שנה.
מרב מיכאלי: זה בסדר.
מרב מיכאלי: אבל בשני יש פער בין החצי שנה לבין מתי שייכנס לתוקף ההסדר המיטיב לבעלי השליטה.
מרב מיכאלי: אני אומרת שאין סיבה לתת לבעלי השליטה את המתנה הזאת של הכבדה כל-כך גדולה על המיעוט.
מרב מיכאלי: הם יכולים למכור גם בלי הסידור הזה.
מרב מיכאלי: אם רוצים לתת להם סידור מקל, שהוא יבוא רק מתי שכבר יותר קשה להם.
אביגדור ליברמן: זאת שאלה של איזונים.
מרב מיכאלי: אני טוענת שזה יותר מידי איזון לטובת בעלי השליטה.
מרב מיכאלי: שיהיה חצי שנה ויכנסו לתוקף באותו יום.
מרב מיכאלי: גילה, זה מקובל עליך?
ראובן ריבלין: קראתי היום את המאמרים שמזהירים את כולנו.
מרב מיכאלי: אני הגשתי את זה קודם, תראה אצל שגית.
ראובן ריבלין: ראיתי את אזהרותייך.
ראובן ריבלין: דרך אגב, אני מכבד את העיתונים האלה.
ראובן ריבלין: יחד עם זאת, אני הבנתי שאנחנו הולכים לעשות פה סדר חדש ואיננו מתייחסים לכל אותן חברות ולכל אותם גופים כאנשים שאנחנו צריכים למצות את הדין איתם, אלא אנחנו באים ועושים סדר חדש תוך הבנה שכולם מבינים שנכפה עליהם סדר חדש.
ראובן ריבלין: אומרים להם: אל תעשו את זה מרגע לרגע ואנחנו נותנים לכם את הזמן המתאים כדי להתארגן.
ראובן ריבלין: אם אכן נכון שבאמת יש סכנה גדולה שאותה תקופה שאנחנו נתנו, שנה, וחשבנו שזאת תקופה די קצרה וקיבלנו את עמדת משרד המשפטים שבאיזונים המתבקשים כתוצאה מכך שאנחנו כופים הסדר חדש והצורך של החברות להתארגן, שנה זה הזמן הסביר ביותר.
ראובן ריבלין: הייתי פה בכל הדיונים מהרגע הראשון עד הרגע האחרון.
ראובן ריבלין: סברנו שזאת הדרך לעשות זאת.
ראובן ריבלין: אם אכן, האזהרות שכולנו מוזהרים כיום בעיתון כזה או אחר, הן נכונות, אני חושב שמרב צודקת.
ניסן סלומינסקי: אני לא קראתי עיתונים.
ניסן סלומינסקי: יכול להיות שאסור לשמוע ללוביסטים אז אסור לקרוא עיתונים.
ניסן סלומינסקי: אני קורא עיתונים, מה אני יכול לעשות?
ניסן סלומינסקי: אנחנו צריכים להבין שאנחנו צריכים להביא לפה הסדר חדש שהוא הסדר שאנחנו כופים אותו משום שהדברים לא מתקבלים יותר על הדעת.
ניסן סלומינסקי: הסכמתי לרדת מהמלצת הוועדה משלוש שכבות לשתי שכבות ולא אחרי חצי שעה או אחרי רבע שעה אלא בשיקול דעת של דיונים של למעלה משלושה שבועות.
ניסן סלומינסקי: אני בהחלט התיישרתי בעניין הזה מאחרי דעת הוועדה כולה.
ניסן סלומינסקי: השאלה האם יש חשש אמיתי שבו יעשו מאיתנו מסחרה?
ניסן סלומינסקי: אם אכן עושים, אז צריך למצוא דבר.
ניסן סלומינסקי: אבי צריך לתת את התשובה.
ניסן סלומינסקי: להערכתי, אנחנו צריכים להתמודד עם הנושא תוך בלמים ואיזונים משני הצדדים, מתוך אמירה מפורשת שלא ניתן בזמן ביניים לאנשים לעשות מסחרה מכל רוח החוק כפי שבאה לביטוי במטרת החוק.
מרב מיכאלי: לכן, על הזמן המוסכם של חצי שנה, פשוט לייחד את שני - - -
ראובן ריבלין: שאבי יגיד לנו.
ניסן סלומינסקי: אני חושב שנסכים לחצי שנה במקום שנה בחלק הראשון.
<שגית אפיק: זה ב-א' בעצם.
מרב מיכאלי: אני מוכנה להסכים לחצי שנה.
ניסן סלומינסקי: מרב, תנו רגע לשית.
<שגית אפיק: מה שהצענו במקור זה כיוון שיש עוד שני פרקים לפניכם ויכול להיות שרק בעוד חצי שנה, אולי יותר ואולי פחות, נגיע להצבעה לקריאה שנייה והשלישית במליאת הכנסת, להשאיר את הנושא הזה של סעיף התחילה ולא לקבוע כרגע אם זה יהיה חצי שנה.
<שגית אפיק: אולי תירצו שלושה חודשים או אולי תרצו מועד ארוך יותר כשנגיע לסיום ההצבעות.
עפר שלח: זה לא שייך לזה.
עפר שלח: זה יותר שייך ל-3 שנים שדיברנו עליהן אחר-כך.
עפר שלח: פה זה מהרגע שדווח זה יהיה חצי שנה.
<שגית אפיק: סליחה, הבנתי.
<שגית אפיק: אין בעיה, על זה אפשר להצביע.
מרב מיכאלי: אז בואי רק נבטל את ההחרגה של סעיף 117.
ניסן סלומינסקי: רבותיי, סעיף 23.
ניסן סלומינסקי: בסעיף א' נכניס את הנושא שבמקום שנה מיום פרסומו יהיה חצי שנה מיום פרסומו.
מרב מיכאלי: אני מצביעה בשם סתיו שפיר.
מרב מיכאלי: בעד – רוב
מרב מיכאלי: נמנעים – אין ההסתייגות התקבלה.
<שגית אפיק: יש הסתייגויות לגבי השנים.
<שגית אפיק: כרגע זה 3 ו-5.
<שגית אפיק: יש הסתייגות לחברת הכנסת מרב מיכאלי, למר"צ ש"ס וחדש.
<אבי ליכט: אחרי שקיצרת את זה בחצי שנה, זה בעצם 3.5 ו-5.5.
עפר שלח: מכיוון שיש סיכוי טוב שלא נגיע להצבעה על כל החוק, אפילו במושב הזה של הכנסת, כי תכף נכנס התקציב, אז גם ה-5 – בסוף אנחנו נחליט על האורך שלהם ויכול להיות שנקצר את זה בהתאם לזמן.