GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ניסן סלומינסקי: אם נהיה כנים, אני חושב שהפרק הזה צריך לעבור פה אחד על דעת כולם, כי לא היה בדיון היבט של קואליציה ואופוזיציה, אלא באמת דנו לגופו של עניין כשהמטרה של כולנו היתה אותה מטרה.
ניסן סלומינסקי: אני חושב שכך באמת הגענו לסוף.
ניסן סלומינסקי: לכן, אם אפשר, נתקדם לפי הכיוון הזה ולא נצביע לפי קואליציה ואופוזיציה כי לא עבדנו כך.
ניסן סלומינסקי: אני משבח את החברים מהאופוזיציה.
ניסן סלומינסקי: אני מקווה שאכן כולם יהיו כך, שנוכל להתקדם ולומר שהחוק עבר על דעת כולם.
ראובן ריבלין: אני לא חושב שאתה צריך לשבח רק את האופוזיציה.
ראובן ריבלין: נדמה לי שאנחנו כתפיסה, לא קיבלנו את עמדת הוועדה, ולכן צריך לברך את החברים בקואליציה ולא באופוזיציה.
ניסן סלומינסקי: רובי, אני מודה לך.
ניסן סלומינסקי: כשהתחלנו את הדיון נאמרו כאן דברים.
ניסן סלומינסקי: אמרנו: חבר'ה, הסמכות בידי הוועדה.
ניסן סלומינסקי: אנחנו לא יודעים מה אחרים אומרים, אנחנו מתקדמים בדרך שלנו.
ניסן סלומינסקי: מה שעולה לדיון זאת הצעת הוועדה, שהיא שונה מאוד מאוד מההצעה הראשונית שהונחה בפנינו.
ניסן סלומינסקי: אני חושב שהיא משפרת ומשכללת והרבה יותר נכונה מההצעה שהונחה בפנינו.
ניסן סלומינסקי: באמת זה שינוי גדול מאוד ולכן אני מודה לכל חבריי, כי כולנו היינו שותפים, קואליציה כאופוזיציה.
ניסן סלומינסקי: המטרה היתה להוביל את החוק נכון כפי שאנחנו חושבים ולנסות לחסום כמה שאפשר את הפרצות.
ניסן סלומינסקי: יחד עם זאת, תמיד לזכור שאנחנו לא רוצים לשפוך את התינוק אלא רק את המים העכורים.
ניסן סלומינסקי: הקו הזה הוא לא פשוט והשתדלנו מאוד לעשות את זה.
מרב מיכאלי: לפני שמתחילים, אפשר לבקש שהלוביסטים והלוביסטיות יצאו במהלך ההצעה.
ניסן סלומינסקי: מישהו מאיתנו מפחד?
סתיו שפיר: אפשר גם לבקש לקרוא את שמותיהם לפרוטוקול.
ראובן ריבלין: אם חלילה הם ינסו להשפיע בזמן ההצבעה על אחד מחברי הכנסת, צריך להוציא אותם לא רק מהחדר אלא גם מהבניין ולא לאפשר להם להיכנס.
יעקב ליצמן: האופוזיציה בעד - - -
ניסן סלומינסקי: מרב, אני חושב שחברי הכנסת מספיק עוצמתיים.
ניסן סלומינסקי: אם נראה שיש כאן איזה לוביסט שמסתובב זה משהו אחר.
סתיו שפיר: ניסן, אתה יכול לקרוא להם להזדהות בשמם, רק כדי שזה ייכנס לפרוטוקול?
ניסן סלומינסקי: כל אחד הולך עם תג.
סתיו שפיר: זה ייקח בדיוק דקה.
ראובן ריבלין: תן להם את יומם.
גילה גמליאל: סתיו, למה?
גילה גמליאל: בשביל לפרסם את הלוביסטים?
ניסן סלומינסקי: שגית, תתחילי בבקשה.
ניסן סלומינסקי: אני מקווה שלכולם יש את הדף.
<שגית אפיק: אנחנו בפרק ג', הגבלת השליטה בחברות במבנה פירמידלי.
<שגית אפיק: בסעיף הראשון אני אציג רק את התיקונים שעשתה הוועדה.
<שגית אפיק: בסעיף קטן א' יש הגדרה לחברת שכבה, שהיא חברה או חברת חוץ שהן תאגיד מדווח, כאשר לשר המשפטים, שר האוצר, בהתייעצות עם הרשות לניירות ערך ובאישור ועדת הכספים, תהיה האופציה לקבוע חריגים לזה.
<שגית אפיק: חברה או חברת חוץ שאין לגביהן אינטרס ציבורי שהוראות הפרק האלה יחולו לגביהן.
<שגית אפיק: יש כאן תוספת חדשה בסיפה.
<שגית אפיק: הכוונה שלה תוספת הזאת לומר, שחברת אגרות חוב שהיא תאגיד מדווח יראו בה חברת שכבה ואי-אפשר יהיה להחריג אותה.
<שגית אפיק: זה בעצם מבטא את עמדת הוועדה, שסופרים כשכבה את חברת אג"ח.
<שגית אפיק: יחד עם זאת, במידה וימצאו השרים רצון להביא בתקנות חריג כגון חברת תעודות סל או דברים קטנים אחרים, תישמר להם האופציה הזאת.
ראובן ריבלין: באישור הוועדה.
קארין אלהרר: למה אין לגביהן אינטרס ציבורי?
<שגית אפיק: הוועדה ביקשה להוסיף את זה כי היא לא רצתה לתת שיקול דעת בלתי מוגבל לשרים והיא רצתה שיהיה קריטריון מסוים, שאין לגביהם אינטרס ציבורי שיחולו הוראות הפרק, זה מצמצם מעט.
<שגית אפיק: כשזה יגיע לוועדת הכספים היא תוכל לבדוק האם זה עונה על הקריטריון הזה.
קארין אלהרר: המונח אינטרס ציבורי הוא מאוד עמום.
<שגית אפיק: הוא רחב, נכון.
<שגית אפיק: מצד שני, יש לך כאן שני שרים, התייעצות, אישור ועדת הכספים.
אראל מרגלית: את לא חושבת שזאת יכולה להיות פרצה למשהו?
<שגית אפיק: אני מקווה שלא.
<שגית אפיק: בסוף זה גם מגיע לוועדה.
גילה גמליאל: מה עם אותן חברות שלוקחות הלוואה פרטית מגופים מוסדיים?
<שגית אפיק: לגבי שותפות יש הסתייגות.
גילה גמליאל: גם לי יש הסתייגות.
<שגית אפיק: את רוצה הסתייגות לגבי חברה שלוקחת הלוואות פרטיות מגופים מוסדיים.
גילה גמליאל: להבנתי, נכון להיום, מדובר כבר בהיקפים של 27 מיליארד שקלים.
גילה גמליאל: זה יכול רק לעלות כאלטרנטיבה, אם לא נעגן את זה בתוך החוק.
<שגית אפיק: ואז בעצם לפרק אותן?
גילה גמליאל: פשוט להוסיף את הסעיף הזה גם כן.
גילה גמליאל: שזה לא יהיה רק איגוח, שזה יהיה גם אותן - - -
<שגית אפיק: חברה שגייסה הלוואות מותאמות מגופים מוסדיים.
ניסן סלומינסקי: לא אג"חים אלא הלוואות פרטיות?
גילה גמליאל: הלוואות פרטיות מגופים מוסדיים.
ניסן סלומינסקי: אני לא חושב, זה מתחיל להיות מסוכן מאוד.
גילה גמליאל: ממש לא.
גילה גמליאל: מגופים מוסדיים זה בדיוק כסף ציבורי.
ניסן סלומינסקי: אז מה זאת חברה פרטית בסוף?
<שגית אפיק: יש את סעיף מינוף.
גילה גמליאל: אם הסעיף מינוף מעגן את זה, מקובל עלי.
<שגית אפיק: הוא לא מעגן את זה אבל הוא קובע מגבלות אשראי גם לגבי חברות כאלה, במידה ויהיו הוראות כאלה, אז זה ייתן פתרון.
גילה גמליאל: בואו נשאיר את זה בצריך עיון.
<שגית אפיק: אז להגדרה של חברת שכבה יש לנו הסתייגויות של קבוצת ש"ס, קבוצת מר"צ, קבוצת חד"ש.
<שגית אפיק: איציק כהן, אתה רוצה להסביר את ההסתייגות?
יצחק כהן: להוסיף את המילים "לרבות".
<שגית אפיק: להוסיף שותפות בעצם.
<שגית אפיק: ליצמן מצטרף.
משה גפני: תצרף אותי.
<שגית אפיק: ההסתייגות היא - - -
גילה גמליאל: אנחנו מקבלים את זה כעמדת הוועדה, למה הסתייגות?
<אבי ליכט: הנושא הזה כבר עלה במהלך דיוני הוועדה.
<אבי ליכט: אנחנו רצינו לשמור לעצמנו את האופציה להוסיף את השותפות בשלב מאוחר יותר.
<אבי ליכט: אז אתם אמרתם שזה הסדר ראשוני וזה לא נכון.
<אבי ליכט: אני רק רוצה להעיר שהבעיה בשותפות היא אחרת.
<אבי ליכט: כמו שאמרנו, בשותפות השליטה היא שליטה מבוצרת מלכתחילה ולכן הבעיה של פער בין הון לשליטה היא פחות בעייתית בשותפות.
<אבי ליכט: לכן אנחנו חשבנו בשלב ראשון לא להתעסק עם שותפויות.
<אבי ליכט: אם נרצה להוסיף את זה בשלב מאוחר יותר של החוק, לדעתי זה גם מה שאתה סיכמת בשלב הדיונים הקודם.
<אבי ליכט: להכניס עכשיו את השותפויות כך בלי דיון, זה נראה לי בעייתי.
גילה גמליאל: זה לא יכול להיות מסוכם כי זה לא על דעת חברי הוועדה.
<אבי ליכט: לא אמרתי שזה מסוכם, אני רק מסביר מה היה בדיונים.
<אבי ליכט: אני הבנתי מהדיונים ששותפות, בשלב זה, בחוץ כי ההשלכות על זה לא ברורות עדיין וגם הבעיה שם היא קצת שונה.
<אבי ליכט: אני מסכים ששותפויות היום, בייחוד שותפויות הגז והנפט שמרכזות חלק גדול מהפעילות בבורסה, בהחלט חשוב לתת לה משקל.
<אבי ליכט: אבל, אנחנו בשלב זה העמדה שלנו היא שלא נכון להכניס שותפויות.
ראובן ריבלין: אם לא נכניס את השותפויות האם אפשר יהיה לעקוף את ההיגיון שבחוק?
<אבי ליכט: זאת בעיה לעקוף את ההיגיון שבחוק.
ראובן ריבלין: אני מדבר על שותפויות כי הרי החלנו את זה גם על חברות פרטיות.
<אבי ליכט: נכון להיום השותפויות מוגבלות לשני סוגים בלבד, לסרטים שזה זניח ולענייני גז ונפט.
<אבי ליכט: זה הדבר היחיד - - - היה לנו סעיף שאומר שבשלב זה השותפויות לא בפנים אבל נראה שיש מעקף, אז שתהיה סמכות לוועדה להוסיף את השותפויות.
<אבי ליכט: הוועדה מחקה לנו את הסעיף הזה כי טענה שזה לא ראוי לעשות את זה בחקיקת משנה אלא רק בחקיקה משנית.
<אבי ליכט: זאת נראית לי הדרך היותר נכונה, דהיינו, לעשות סעיף הסמכה ולאפשר את זה.
<שגית אפיק: אבי, הצענו לך הסדר אחר.
<שגית אפיק: סברנו באמת שזה הסדר ראשוני שלא נכון לעשות אותו בחקיקת משנה ולתת לכם שיק פתוח מראש לעוד חברות שייכנסו, לאו דווקא שותפויות.
<שגית אפיק: כן הסכמנו לכתוב את נושא השותפויות ב"רחל בתך הקטנה" ולומר שתקבע לגביהם הסדרים בהמשך הדרך והחוק יוחל לגבי השותפויות לאחר שייקבעו ההסדרים האלה.
<שגית אפיק: במקום לתת שיק פתוח לתת לך אופציה – אם אתה מסכים לנוסח הזה - - -
ראובן ריבלין: צריך לאמץ את ההערה של גילה כהחלטה.
ראובן ריבלין: אם זה דבר שיכול להיות מעקף אסור לנו לתת לזה.
<שגית אפיק: ההצעה היא לומר שהחוק יחול ביחס לשותפויות, ככל שבהמשך השרים הרלוונטיים, באישור ועדת הכספים, יקבעו הסדרים לכך ותחולת החוק תהיה ביחד עם כניסת ההסדרים האלה לתוקף.
<שגית אפיק: נדמה לי שהיו לכם שותפויות וגם חברת חוץ שמנפיקה.
גילה גמליאל: השאלה האם אפשר להגביל את זה בזמן?
<שגית אפיק: אפשר לעשות את ההסדר לגבי שתיהן.
גילה גמליאל: אבל צריך להגביל בזמן, 3 חודשים, 4 חודשים.
<שגית אפיק: לאו דווקא.
<שגית אפיק: ברגע שהם ימצאו לנכון שצריך להחיל את זה, אם הם יראו שיש בעיה.
אראל מרגלית: אבל שותפויות equity, שהן לא קשורות לגז או לסרטים.
<אבי ליכט: אי-אפשר להנפיק אותן היום.
<קריאה: אני לא מבין מה מונע שהשותפויות כן יהיו חלק מזה?
<אבי ליכט: החשש שחברי הכנסת העלו זה שיהיה מעקף.
<שגית אפיק: למה שהם לא יהיו בהגדרה חברת שכבה, כפי שאיציק כהן הציע.
<אבי ליכט: להבדיל מחברה, בהגדרה בעל השליטה שולט מאה אחוז, כי זה כל המאפיין של שותפות.
<אבי ליכט: אנחנו רוצים שיהיה שותף מוגבל ושותף כללי וכל הרעיון זה שהשותף הכללי לא מתחלק במיעוט עם קבלת ההחלטות.
<אבי ליכט: הוא זה שמקבל את ההחלטות.
<אבי ליכט: זה מבנה מאוד ייחודי למשהו מאוד ספציפי.
<אבי ליכט: לכן, חלק מהבעיה שדיברנו עליה, של הפרדה בין הון לשליטה, פחות בעייתית בנושא שותפויות.
<אבי ליכט: אני לא אומר שלא יכולה להיות בעיה בשותפויות.
<אבי ליכט: לכן, לא אמרתי לכם מראש: אל תחילו על שותפויות.
<אבי ליכט: אני לא רוצה להגיד אמירה כזאת.
גילה גמליאל: אנחנו רוצים למנוע מצבים מראש.
<אבי ליכט: לכן, הרעיון שלנו היה לתת לנו אפשרות.
<אבי ליכט: אם, למשל, נראה שיש בעיה או שיש מעקף, אז נוכל לבוא אליכם עם תקנות.
<אבי ליכט: אתם לא רציתם את זה.
<אבי ליכט: עכשיו בעצם שגית מציעה הצעה הפוכה.
<אבי ליכט: בואו נהפוך את הנטל, נגיד שהשותפות בפנים ומרגע שהשרים - - אני מנסה להיות זהיר.
<אבי ליכט: זה לא מה שהתכוונו אליו.
<אבי ליכט: אני אומר לכם, אנחנו לא יודעים את המשמעות של הדבר הזה.
<אבי ליכט: אני חושב שההסדר שלנו מלכתחילה היה יותר טוב.
<אבי ליכט: שגית חושבת שיש כאן בעיה משפטית ואני לא רוצה לריב על זה.
<אבי ליכט: אני חושש שאם נכניס את זה עכשיו, אני לא יודע היום להגיד מה המשמעות של הדבר הזה.
ניסן סלומינסקי: אבי, אתה מתלכד עם הנוסח ששגית הציעה?
<אבי ליכט: אני חושש מהדבר הזה.
<אבי ליכט: תארו לכם שעכשיו יש מישהו בשכבה 3 או 4, איזו שותפות בהיקף עצום וצריך למכור אותה.
<אבי ליכט: אני לא ידוע בדיוק איך עושים את זה.
<אבי ליכט: אנחנו לא יודע בדיוק איך עושים את זה.
<אבי ליכט: אנחנו לא התייחסנו לזה ואני חושש מההשלכות של זה.
<שגית אפיק: אבל כל עוד לא תביא הסדרים, זה לא יחול.
<שגית אפיק: ההצעה אומרת שכל עוד לא תביא תקנות, זה לא יחול ממילא.
יצחק כהן: להסמיך את מי שצריך תוך 3 חודשים להביא פתרונות לגבי שותפויות.
<שגית אפיק: מבחינת אבי זה יותר גרוע.
<שגית אפיק: הוא לא רוצה את זה.
<שגית אפיק: הוא רוצה שאם תהיה לו בעיה, הוא יביא.
גילה גמליאל: השותפויות האלה שאתה מדבר עליהן כפרטיות, מי מממן אותן?
גילה גמליאל: כספי הציבור, אז מה העניין?
גילה גמליאל: בהכרח.
גילה גמליאל: שגית הציעה פה הצעה מאוזנת והיא גם מקובלת.
גילה גמליאל: רק צריך להבהיר איזה הסדרים ואיזה תקנות.
אראל מרגלית: אני לא מסכים.
<אבי ליכט: אני לא אמרתי שאין בעיה ושותפויות לא מגייסות כסף מהציבור או שאין אינטרס ציבורי.
<אבי ליכט: להיפך, יש אינטרס ציבורי גדול.
<אבי ליכט: אני רק אומר שחלק מההסדרים בכלל לא רלוונטיים.
<אבי ליכט: אני אתן לכם דוגמה.
<אבי ליכט: למשל, בחברת שכבה מציעים להחליף דירקטוריון או לעשות הסדרים.
<אבי ליכט: בשותפויות אין בכלל כזה דבר.
<אבי ליכט: מי שמנהל את השותפות זה השותף הכללי ויש לו דירקטוריון משלו.
<אבי ליכט: ברוב השותפויות אין בכלל דירקטורים ברמת השותפות.
עפר שלח: אבי, לכן הפיתרון של שגית נראה הגיוני.
עפר שלח: נכון שמבחינת מהות השותפות, מה שצריך זה כללים אחרים של ממשל תאגידי.
עפר שלח: לכן צריך זמן לנסח אותם ולכן ההצעה של שגית היא הגיונית.
<אבי ליכט: אני אומר יותר מזה.
<אבי ליכט: אני אומר שהבעיה של פער בין הון ושליטה בשותפויות היא פחותה.
עפר שלח: היא פחותה בשותפות אבל אם היא שכבה, היא קיימת מלכתחילה בשותפים.
עפר שלח: צריך כללים אחרים.
ניסן סלומינסקי: שגית, תגידי את ההגדרה.
<שגית אפיק: "שר המשפטים, שר האוצר, בהתייעצות עם הרשות לניירות ערך ובאישור ועדת הכספים, רשאים לקבוע כי הוראות פרק זה החלות לעניין חברות שכבה, יחולו בהתאם להסדרים שייקבעו כאמור, גם על שותפויות המציעות יחידות השתתפות לציבור והוראות הפרק ייכנסו לתוקף עם קביעת ההסדרים כאמור".
<אבי ליכט: אני מסכים.
<שגית אפיק: השאלה, האם רוצים הגבלה בזמן.
ראובן ריבלין: הם לא יעשו כלום בזמן שאתה קובע ויתחילו יום אחרי.
ניסן סלומינסקי: לחוק עצמו אנחנו מוסיפים את זה וכל ההסתייגויות יורדות.
<שגית אפיק: ההסתייגות התקבלה.
<שגית אפיק: בואו נסיים את כל הסעיף.
<שגית אפיק: בהגדרה "שליטה" שנמצאת באמצע העמוד יש שם טעות.
<שגית אפיק: צריך למחוק את המילים: "ורשאים שר המשפטים ושר האוצר בהתייעצות עד ועדת הכספים של הכנסת".
<שגית אפיק: זה יורד, זאת טעות שלי.
<שגית אפיק: להגדרה "שליטה" יש הסתייגויות של ש"ס, חד"ש וקבוצת מר"צ, לשנות את הגדרת שליטה.
<שגית אפיק: חבר הכנסת איציק כהן, אתה רוצה להסביר?
יצחק כהן: להגדרת המונח שליטה, בסיפה יבוא, "לעניין פרק זה יראו את מי שהינו בעל המניות הגדול ביותר בחברה כבעל השכבה בה, אם הוא מחזיק למעלה 25% מזכויות ההצבעה בחברה".
<שגית אפיק: זאת אומרת, להוסיף בהגדרה "בעל שליטה" גם את מי שמחזיק יותר מ-25% זכויות הצבעה.
ניסן סלומינסקי: זה משנה משהו לגבי חוק החברות?
ניסן סלומינסקי: יש לזה השלכת רוחב.
<אבי ליכט: שוב, יש הגדרת שליטה בחוק החברות.
<אבי ליכט: אנחנו מאמצים את ההגדרה של חוק החברות להגדרת שליטה.
<אבי ליכט: בעצם, ההגדרה של חוק החברות היא הגדרה מהותית.
<אבי ליכט: היא הגדרה שלא בוחנת אחוזים אלא בוחנת את בעל השליטה באופן מהותי, כמי שיכול לכוון את פעולות התאגיד.
<אבי ליכט: אני לא חושב שצריך להמציא.
<אבי ליכט: אני לא מבין למה צריך את זה.
<אבי ליכט: אם אנחנו הולכים לפי ההגדרה של חוק החברות, זה נראה לי יותר נכון, זה נראה לי יותר נקי מבחינתנו.
<אבי ליכט: לא צריך להמציא המצאות.
יצחק כהן: בסדר, הלאה.
יצחק כהן: זאת הסתייגות לדיבור.
<שגית אפיק: לא, היא לא עולה לדיבור.
<שגית אפיק: לפי התקנון, אין היום אופציה להגיש גם רשות דיבור וגם הסתייגות מהותית.
<שגית אפיק: כיוון שיש לך ולכל סיעתך הסתייגויות מהותיות, רק ההסתייגויות המהותיות שלכם יעלו למעלה ויקנו לכם זכות דיבור.
<שגית אפיק: ככל שאתה מוותר על ההסתייגות, היא לא תעלה.
<שגית אפיק: אם הוא יצביע עליה והיא תיפול אז היא תעלה.
<שגית אפיק: חייבים להצביע על הכול.
<שגית אפיק: יש תקנון חדש והשתנו הכללים.
<שגית אפיק: שנית, אין אופציה לרשות דיבור והסתייגות מהותית ביחד.
<שגית אפיק: אתה מוריד בשם כולם כי לא נמצאים פה מר"צ וחדש.
יצחק כהן: בלב כבד ותחת מחאה.
<שגית אפיק: אתה יכול להצביע על סעיף 18 לפי הצעת הוועדה בנוסח שלפניכם עם ההסתייגות שהתקבלה לגבי שותפויות.
עיסאווי פריג': אנחנו ממר"צ ואנחנו לא יורדים מההסתייגות ורוצים להעלות אותה לדיון.
<שגית אפיק: אתה מבקש על ההסתייגות על-מנת שהיא תעלה למליאה?
<שגית אפיק: מר"צ מבקשים להצביע על ההסתייגות של בעל שליטה 25%.
<שגית אפיק: קודם מצביעים על ההסתייגות.
גילה גמליאל: לפני כן, מה היתה העמדה מבחינת חוק החברות.
אראל מרגלית: אבי, מה ההגדרה הרגילה של שליטה בחוק החברות.
<אבי ליכט: בעל השליטה זה מי שמכוון את פעילות התאגיד.
<אבי ליכט: זאת הגדרה מהותית, זאת לא הגדרה של מספרים.
ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות ירים את ידו?
ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה וזה עולה לזכות דיבור.
<שגית אפיק: אפשר להצביע על סעיף 18 לפי הצעת הוועדה בנוסח שבפניכם.
ניסן סלומינסקי: בתוספת מה שהוספנו לגבי השותפויות.
קארין אלהרר: שגית, תחמת את זה בזמן?
<שגית אפיק: אני לא בטוחה שזה נכון לתחום בזמן.
קארין אלהרר: אם אנחנו לא תוחמים את בזמן, עד שיהיו כללים, הם יכולים לעשות מה שהם רוצים.
ניסן סלומינסקי: אם תתחמי בזמן, יעשו אחרי הזמן.
ראובן ריבלין: מה יעשו?
ראובן ריבלין: נגיד שנתחום את זה בשלושה חודשים.
ראובן ריבלין: הם יחכו 3 חודשים ויתחילו את הפעילות אחרי זה.
ניסן סלומינסקי: מי בעד אישור סעיף 18, ירים את ידו?
ניסן סלומינסקי: בעד אישור הסעיף – רוב
<שגית אפיק: סעיף 19 זה הסעיף שמדבר על האיסור לשלוט בחברת שכבה שהיא מעל לחברת שכבת שנייה, בעצם שלישית ומעלה.
<שגית אפיק: לסעיף הזה יש הסתייגויות של חברת הכנסת מרב מיכאלי.
<שגית אפיק: יש לך 3 הסתייגויות.
ניסן סלומינסקי: תקריאי אותן, בבקשה.
ניסן סלומינסקי: רבותיי, לשאלה ששואלים כאן כמה ח"כים לגבי רשות דיבור למעלה.
ניסן סלומינסקי: אם מישהו מגיש הסתייגות מהותית, אז הוא לא יכול להעביר את רשות הדיבור למעלה, אלא אם כן מצביעים פה ומפילים.
ניסן סלומינסקי: אם מישהו לא מגיש הסתייגות מהותית, הוא יכול לבקש רשות דיבור למליאה.
ניסן סלומינסקי: שגית רושמת ויהיה להם זכות דיבור.
ניסן סלומינסקי: אם מישהו מחברי הכנסת רוצה רשות דיבור יגיד לשגית, נרשום את זה ותהיה לו רשות דיבור למעלה.
ניסן סלומינסקי: לא צריך בשביל זה להגיש הסתייגות.
<שגית אפיק: אפשר לבקש את זה עד סוף ההצבעות ולא לאחר מכן.
<שגית אפיק: חבר הכנסת גפני רשום.
משה גפני: אני רוצה לדעת אם שר האוצר מגיע.
ניסן סלומינסקי: הפסדת, כבר דיברנו על זה.
ניסן סלומינסקי: הוא כנראה שמע את הבקשה שלך אתמול והחליט לקבל אותה.
ניסן סלומינסקי: דיברנו על זה כבר.
ניסן סלומינסקי: מרב, תקריאי את ההסתייגויות.
<שגית אפיק: 3 הסתייגויות.
מרב מיכאלי: לפני שאני קוראת את ההסתייגויות אני חשה צורך להזכיר מהי תכליתו של החוק.
מרב מיכאלי: מידי פעם הדיון פה נקלע לפינות של האם יש יותר שליטה מכסף?
מרב מיכאלי: מי נמצא בתוך הסיפור?
מרב מיכאלי: האם הכסף הוא לגמרי ציבורי או לא?
מרב מיכאלי: תכליתו של החוק הוא להגביל את הריכוזיות.
מרב מיכאלי: חבר הכנסת שלח אמר לי קודם שחלק מההסתייגויות שלי הן קנטרניות.
מרב מיכאלי: אני מקבלת את זה באהבה אבל אני רוצה להסביר למה הגשתי אותן.
מרב מיכאלי: אני חושבת שהחוק הזה נועד למנוע ריכוז של יותר מידי כוח בידי מעט מידי ידיים.
מרב מיכאלי: זה דבר שמגיע בהרבה צורות ואת זה באנו להגביל.
יצחק כהן: החוק הזה נועד להחזיר 2.7 מיליארד לציבור.
מרב מיכאלי: הסתייגות ראשונה היא איסור על חברת שכבה לשלוט בחברת שכבה אחרת.
מרב מיכאלי: "לא תשלוט חברת שכבה ראשונה בחברת שכבה אחרת.
מרב מיכאלי: נכון שהגענו פה להסכמה על שתי שכבות.
מרב מיכאלי: עדיין אני סבורה שהדבר הראוי היה, שתהיה רק שכבה אחת.
ניסן סלומינסקי: ההסתייגות אומרת שתהיה רק שכבה אחת.
ניסן סלומינסקי: מי בעד לקבל את ההסתייגות, ירים את ידו.
ניסן סלומינסקי: ההסתייגות לא התקבלה.
יצחק כהן: הערה לחברים.
יצחק כהן: השתדלנו שיהיה קונצנזוס.
יצחק כהן: אם את רוצה הסתייגות בשביל לעלות למעלה - - -
יעקב ליצמן: אתה לא יכול לעשות את זה.
ניסן סלומינסקי: יעקב, היא דיברה עלינו.
ניסן סלומינסקי: עמלנו קשה ועשינו הרבה ויתורים אחד לשני כדי להגיע לאיזו הבנה.
ראובן ריבלין: מותר לה - - -
ניסן סלומינסקי: כל אחד ויתר על משהו.
ראובן ריבלין: בסדר, מותר לה.
מרב מיכאלי: איסור על ריכוזיות רב ענפית אופקית.
מרב מיכאלי: "לא ישלוט אדם או תאגיד ביותר משני תאגידים הפועלים בענפי משק מהותיים אלא אם כן יתקיימו התנאים הבאים כולם או מקצתם: 1.
מרב מיכאלי: אף אחד מהתאגידים בהם הוא שולט אינו מחזיק ביותר מ-30% מהשוק בו הוא פועל.
מרב מיכאלי: אף אחד מהתאגידים בהם הוא שולט אינו תאגיד שהוא כלי תקשורת.
מרב מיכאלי: לעניין זה, כלי תקשורת, עיתון או בעל רישיון לשידורים כהגדרתם בחוק התקשורת וכן אתר חדשות באינטרנט".
מרב מיכאלי: ועוד: "הוראות חוק ההגבלים העסקיים יחולו על הפרה של סעיף קטן זה".
<שגית אפיק: יש הסתייגות, זה על קבוצת ש"ס, קבוצת מר"צ וקבוצת חד"ש.
יצחק כהן: אותה הסתייגות בדיוק, אני חושב שהיא הסבירה אותה די טוב.
מרב מיכאלי: הסתייגות שלישית: החלת הוראות ממשל תאגידי ואיסור עסקאות בעלי שליטה בחברת שליטה.
מרב מיכאלי: "על חברת שכבה יחולו הוראות אלה לא רק בתקופת המעבר.
<שגית אפיק: גם על השכבה השנייה לאחר תקופת המעבר.
<שגית אפיק: החלת כללי ממשל תאגידים מוגברים.
מרב מיכאלי: רוב חברי הדירקטוריון יהיו דירקטורים בלתי תלויים.
מרב מיכאלי: מספר הדירקטורים החיצוניים המזערי יהיה מחצית ממספר חברי הדירקטוריון לאחר שהופחת ממנה אחת בעיגול כלפי מעלה ולא פחות משניים.
מרב מיכאלי: על מינוי הדירקטוריונים החיצוניים יחולו הוראות פרט 7 לתוספת הראשונה בחוק החברות".
מרב מיכאלי: ב', "לא תעשה חברת שכבה עסקה עם בעל שליטה או עם בעלי עניין בה והוראות פרק חמישי לחוק החברות לא יחולו חברת שכבה כאמור".
ניסן סלומינסקי: הסתייגות לא נתקבלה.
<שגית אפיק: מצביעים על סעיף 19.
<שגית אפיק: מי בעד הסעיף?
<שגית אפיק: בעד – רוב
<שגית אפיק: נמנעים – אין
ניסן סלומינסקי: הסעיף התקבל פה אחד.
<שגית אפיק: אנחנו עוברים לסעיף 20.
<שגית אפיק: סעיף 20 מדבר על הסנקציה לגבי חברות שממשיכות לשלוט לאחר הוראת המעבר בפירמידה.
<שגית אפיק: לסעיף קטן ב', לעניין מי יכול לפנות לבית המשפט ולבקש נאמן, יש הסתייגויות למרצ ולחד"ש.
<שגית אפיק: חבר הכנסת עיסאווי, אתה רוצה להקריא את ההסתייגות?
עיסאווי פריג': אני מוותר.
<שגית אפיק: בסדר, היא יורדת.
<שגית אפיק: אבי, אתה רוצה להתייחס לדיבידנד?
<שגית אפיק: אתה רוצה להביא תוספת לנוסח?
<שגית אפיק: פסקה 4 למטה, עמוד 2.
<אבי ליכט: בדיון הקודם הצענו להתמקד רק בחלוקה אסורה ולא בכל חלוקה שלא לטובת החברה.
<אבי ליכט: אתם חייבים להבין שיש פה שינוי מהותי מתחום דיני החברות.
<אבי ליכט: בדיון הקודם חברי הכנסת הביעו חשש מחלוקה וממחטפי חלוקה לפני המעבר.
<אבי ליכט: בנסיבות האלה, אני חושב שחלוקה זה יותר טוב, אבל אני הבנתי שהוועדה רוצה משהו אחר.
<אבי ליכט: מעבר להערות ניסוח אין לי מה להוסיף.
עפר שלח: מה זה חלוקה אסורה?
<אבי ליכט: חלוקה אסורה זאת חלוקה שלא עומדת במבחני חלוקה שקבע חוק החברות.
<אבי ליכט: בעצם, יכולת הפירעון מתמקדת ברווח של החברה וביכולת הפירעון.
עפר שלח: זה לא מה שדיברנו.
<אבי ליכט: זה לא מה שדיברנו.
<אבי ליכט: אני חשבתי שצריך לצמצם את זה.
<שגית אפיק: מה שאבי מציע יותר מצומצם שלנו.
<שגית אפיק: הבנתי שהוועדה רצתה משהו רחב יותר.
<אבי ליכט: אנחנו דיברנו על משהו שנובע מהמצב הספציפי של קיפול החברות ומהחשש של חליבת החברות בשכבות התחתונות כתוצאה מהצורך לקפל אותן.
<שגית אפיק: לכן הנוסח נשאר בדיוק כפי שהוא.
<שגית אפיק: אראל הגיש הסתייגות לסעיף קטן 20ב'.
אראל מרגלית: אני חוזר ואומר עוד פעם.
אראל מרגלית: אני חושב שצריך להיות ליווי של גוף ממשלתי.
אראל מרגלית: אני מציע לעשות את זה כמה שיותר פשוט, בין אם זה נכסים מ"י ובין אם זה גורם אחר .
אראל מרגלית: אני מזכיר לכם איזה תפקיד היה לעמיתים בכל העניין של הפנסיה כשהוציאו אותה ממבטחים.
יצחק כהן: זה קצת שונה.
אראל מרגלית: אני חשוב שהתהליך הזה של מכירה של חברות בתוך הקבוצה, שבו אין כוח כלכלי אמיתי לוועדת הביקורת וללכת לבית המשפט זה תהליך משפטי, אבל חייבים אלטרנטיבה.
אראל מרגלית: אם כלל ביטוח, למשל, רוצים למכור אותה ל"כור" ומישהו חושב שהעסקה לא ראויה, שלא מקבלים את המחיר המתאים, ועדת ביקורת אין לה את הכוח לעצור את זה.
אראל מרגלית: חייבים הליך של הבאת אלטרנטיבה.
אראל מרגלית: לכן אני רוצה לקחת את אחד מהגופים ה, כמו נכסים מ.י, להחיות אותו ולקבוע - - -
יצחק כהן: למה לא עם שמוליק?
יצחק כהן: שמוליק יודע לעשות את זה.
יצחק כהן: זה התפקיד שלו, הוא מכיר את כל הספקטרום.
ראובן ריבלין: הוא הציע את זה בצורה הכי בהירה וכבר דנו בזה.
ניסן סלומינסקי: אנחנו בהצבעה.
ניסן סלומינסקי: מאחר ולא נתנו את הדעת מספיק בנושא, ואני מכבד אותך – זה יכול לבוא גם בלי קשר לחוק הזה.
ניסן סלומינסקי: אני מציע שנגמור עם החוק הזה ונעלה את זה בנפרד.
ניסן סלומינסקי: אם הוועדה תחשוב שזה דבר טוב, נאשר את זה, זה לא קשור.
אראל מרגלית: זה כן קשור.
ניסן סלומינסקי: אני אומר שזה יכול לבוא ביחידה נפרדת שלא קשורה, כי אני לא רוצה לקיים דיון עכשיו.
ניסן סלומינסקי: אנחנו מסכמים שאנחנו דנים בזה בנפרד.
סתיו שפיר: ביקשנו הבהרה לגבי סעיף קטן א'.
<שגית אפיק: על הזכויות ההוניות.
<שגית אפיק: משרד המשפטים, בבקשה.
<רוני טלמור: העמדה שלנו היתה ונשארה שמה שצריך להגביל זה את מה שמוגדר בתור אמצעי שליטה.
<רוני טלמור: אנחנו לוקחים לבעל השליטה שלא דאג לעמוד בהוראות החוק, את היכולת שלו לשלוט בחברה.
<רוני טלמור: את הזכות הרכושית שלו בחברה אנחנו לא לוקחים.
<רוני טלמור: יש אפשרות לעשות את זה באישור בית משפט וזה מופיע בהמשך הסעיף.
<רוני טלמור: אתם יכולים לראות את זה, למשל, בסעיף י'.
<רוני טלמור: הרעיון הוא שזכות של בעל השליטה לערך של המניות שלו, שכולל גם את הזכות הרכושית שלו לגבי חלוקה של דיבידנד במקרים המתאימים, זה בכלל עניין של שיקול דעת של הדירקטוריון.
<רוני טלמור: את הזכות הזאת לא נכון ולא מדתי להפקיע בלי שיהיה על זה איזו אמת מידה וביקורת של בית המשפט.
ניסן סלומינסקי: סתיו, את נשארת עם ההסתייגות?
סתיו שפיר: אנחנו נגיש הסתייגות מטעם סיעת העבודה.
<שגית אפיק: יש הסתייגות כזאת לחבר הכנסת אראל מרגלית, לגבי הזכויות ההוניות.
<שגית אפיק: סיעת העבודה, נתתם לי חתימות של סיעת העבודה?
ניסן סלומינסקי: מי בעד לקבל את ההסתייגות שנאמרה עכשיו?
<שגית אפיק: הוספת הזכויות ההוניות לעניין סמכויות הנאמן.
עפר שלח: אני מבקש הסבר יותר טיפה יותר מפורט כי יכול להיות שאני אהיה בעד.
עפר שלח: אני מבקש הסבר יותר מפורט.
אראל מרגלית: מכיוון שיהיו די הרבה מכירות ומכיוון שצריך אישור של 95% בדרך-כלל, אתם פישטתם את זה ל-50%.
אראל מרגלית: אני לא מסכים עם זה שזה 50%.
אראל מרגלית: אני חושב שזה צריך להיות רוב מיוחס בכל זאת.
אראל מרגלית: לא 95% - - -
<שגית אפיק: לא, זאת לא הכוונה.
<שגית אפיק: סעיף קטן א' בעצם אומר שלנאמן יוקנו אמצעי השליטה בחברת השכבה האחרת.
<שגית אפיק: כיוון שההגדרה "אמצעי שליטה" לא כוללת זכויות הוניות, אם אני מבינה נכון את ההסתייגות, מה שמבוקש כאן זה להקנות לנאמן, בנוסף על אמצעי השליטה, גם את הזכויות ההוניות.
<שגית אפיק: זאת ההסתייגות?
<שגית אפיק: אם אני מבינה נכון, אמרתם שזה לא דרוש.
<שגית אפיק: תסבירו למה.
עדי קול: אמרתם שתחזרו אלינו ותראו לנו איך תחת אמצעי שליטה - - -
<אבי ליכט: אני רוצה להבין את ההצעה.
<אבי ליכט: אני רוצה שלא יהיה מצב שאני לא מבין על מה מצביעים.
<אבי ליכט: אתם רוצים שלנאמן יוקנו גם הזכויות לקבל דיבידנד?
<אבי ליכט: זה מה שאתם רוצים?
עדי קול: שהוא ישמור אותן.
<אבי ליכט: ואז מה?
<אבי ליכט: מה יקרה במכירה, לאן זה ילך?
<אבי ליכט: אם מוכרים את החברה, לאן ילך הכסף?
קארין אלהרר: כמו שהוא מעביר את אמצעי השליטה, הוא מעביר את הזכויות ההוניות.
קארין אלהרר: אני לא מבינה מה הבעיה.
<אבי ליכט: המניות עדיין קניינית שייכות לבעל השליטה.
<אבי ליכט: הוא לא מקבל את הדיבידנדים ואז מוכרים את החברה.
<אבי ליכט: לאן הולך הכסף?
קארין אלהרר: אין חלוקת דיבידנדים בזמן הזה.
<שגית אפיק: יכולה להיות.
<אבי ליכט: זה יכול להיות לאורך שנים, זה שייך לבעל המניות.
<אבי ליכט: לבעל השליטה, בהיותו בעל המניות, מגיע חלק מסוים מהדיבידנד.
ניסן סלומינסקי: גם לבעלי המניות האחרים.
עדי קול: אם אנחנו מגבילים את הנאמנות אז אין בעיה.
עדי קול: ברגע שאתה נותן לבעל השליטה להמשיך ולקבל את הדיבידנדים, זה יכול להתנהל שנים.
ניסן סלומינסקי: יש כאן קצת בלבול.
<אבי ליכט: נחזור שני שלבים לאחור.
<אבי ליכט: למה אנחנו רוצים לתת את המניות לנאמן?
<אבי ליכט: אנחנו אומרים שהבעיה היא שבעל השליטה שולט בחברה, מכוון את הפעילות שלה ונהנה ממנה ולכן בא הנאמן ובעצם לוקח לו את כוח השליטה.
<אבי ליכט: אני חושב שלא שצריך להגזים וגם לקחת לבעל השליטה את הזכות שלו לקבל דיבידנד כמו כל בעל מניות.
<אבי ליכט: הרי הוא לא בחברה.
<אבי ליכט: הנאמן בעצם מפעיל את כוח השליטה.
<אבי ליכט: למה אנחנו פוגעים בבעל השליטה מעבר?
גילה גמליאל: השאלה איך אתה מונע את החליבה של החברה?
ניסן סלומינסקי: יש נאמן.
גילה גמליאל: אם לנאמן את הזכויות ההוניות - - -
<אבי ליכט: אנחנו אומרים שבתקופת המעבר רוב הדירקטורים הם בלתי תלויים.
<אבי ליכט: איקס חלקי 2 פחות אחד, זה דירקטורים חיצוניים שבוחר המיעוט.