GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<שמואל האוזר: - - - האם לא יכול להיות שכל אלה שאנחנו פועלים לטובתם – ציבור החוסכים אצל המשקיעים המוסדיים, אלה המחזיקים ניירות ערך, אלה שחוסכים לטווח ארוך.
<שמואל האוזר: ..
<שמואל האוזר: תזכרו, חלק מהאחזקות של החברות הציבוריות האלה הן בידי הציבור - -
ראובן ריבלין: אתה כבר כמו - - - אני בלילה הולך לישון, אני אומר לעצמי - - -
<שמואל האוזר: - - ואם אנחנו נפגע בהן בסוף, אז שכרנו יצא בהפסדנו.
ניסן סלומינסקי: רבותיי, אני חייב פורמלית לסגור את הישיבה.
ניסן סלומינסקי: אם מישהו רוצה להישאר פה ולדבר על העניין, זו זכותו, אבל הישיבה נסגרת.
ניסן סלומינסקי: בוקר טוב, אנחנו, כפי שדיברנו, במטרה - - -
יעקב ליצמן: אם אדוני יכול להגיד לנו מתי נצביע.
ניסן סלומינסקי: הנה, אני רוצה עכשיו להגיד.
ניסן סלומינסקי: אנחנו במטרה לסיים את זה היום.
ניסן סלומינסקי: אני פשוט רק לא רוצה, כי כל פעם שאנחנו אומרים, אז מצד אחד רצים - -
ראובן ריבלין: אני מברך את היושב-ראש, שהוא פותח בזמן את הישיבות.
ניסן סלומינסקי: - - ישר לתקשורת ואומרים, הנה, שוב נדחה.
ניסן סלומינסקי: אבל אני כל הזמן מסביר שאנחנו רוצים לא לחטוף, רוצים לתת לאנשים להתבטא.
יעקב ליצמן: זה בדיוק מה שממשלה אומרת - - -
ניסן סלומינסקי: אני אומר את זה, לא הממשלה.
ניסן סלומינסקי: ליצמן, אתה מכיר אותי, אני לא קשור - - -
יעקב ליצמן: אני מכיר אותך, בגלל זה אני מפחד.
ניסן סלומינסקי: אני לא קשור, לא שומע, ואמרתי לך שהוועדה תחליט ושנפסיק לפחד.
ניסן סלומינסקי: שנפסיק לפחד.
יעקב ליצמן: האם אדוני יכול להגיד לנו מתי נצביע?
ניסן סלומינסקי: אז אני רוצה להסביר, אבל שוב, אני מסביר, בהנחה שהיום, כפי שאני מקווה, נסיים להקריא – ויש לנו שלושה נושאים שדיברנו בהם, אבל אני רוצה רק לדבר עליהם, זאת אומרת שיהיה ברור לנו שוב – כך שאני מקווה שהיום אנחנו מסיימים את הדיון שלנו עם ההקראה.
ניסן סלומינסקי: חשבתי לעשות את זה מחר, אבל מאחר שיש לנו את הצו של המע"מ, שחייב להידון מחר - - -
יעקב ליצמן: אז גם שר האוצר בא מחרתיים.
ניסן סלומינסקי: בגלל זה דחיתי אותו.
ניסן סלומינסקי: ההפך, הוא בא לפי ההזמנה שלנו.
ראובן ריבלין: המע"מ זו רק התייעצות אתנו, הם מחויבים, לפי מה שכתבה לנו - - -
ניסן סלומינסקי: כן, זה מה שכתבו – התייעצות, אז על זה גם היה צריך לדבר, אבל אני מבין שבלי ההתייעצות שלנו זה לא יגיע לכנסת.
ניסן סלומינסקי: בכל אופן, לכן אני אומר שביום שני – מאחר שזומן כבר בזמנו אורי אריאל להמשיך את הנושא של הדיור, שהתחיל הנגיד, ואני כבר לא רוצה לדחות, והדיור זה גם חלק נכבד מאוד מתוכניותינו ורצונותינו, אז הוא יהיה מחר בין 10:00 ל-11:00.
ניסן סלומינסקי: מ-11:00, 11:15, כמה זמן שייקח, נדון בנושא של המע"מ.
ניסן סלומינסקי: ביום שלישי, אני מקווה, מהבוקר עד מה שנקרא, שיחשיך, ואולי ייקח לנו מהר, לעשות את ההצבעות על הנושא, כשבסך הכול הרי אנחנו עובדים די ביחד כל הזמן, אז אני מקווה שלא יהיו הפתעות.
ניסן סלומינסקי: בכל אופן, ביום שלישי אני מקווה, ליצמן, בהנחה שהיום נסיים את זה - - -
יעקב ליצמן: את זה שמענו בערך לפני עשרה ימים.
ניסן סלומינסקי: אני תמיד אומר, אם נסיים.
ניסן סלומינסקי: אם עוד פעם היום, נניח, יהיה ויכוח, ועוד פעם, ויבקשו מכולם לדבר, ואנחנו הרי מכירים את זה, ואני מנסה לתת לאנשים לדבר, אז אם לא נסיים היום, אז לא נוכל.
ניסן סלומינסקי: אני רוצה לסיים היום, וביום שלישי בבוקר מתחילות ההצבעות, נקודה.
ניסן סלומינסקי: כך אני מקווה, ולכן חשוב מאוד שהיום באמת נתמקד ונסיים.
ניסן סלומינסקי: אז רוני תמשיך את ההקראה, ואחרי שנגמור את ההקראה, יש לנו שלושה דברים שנעלה כדי שנראה שהבנו נכון אחד את השני.
ניסן סלומינסקי: ושוב, אני רוצה לנסות להגיע – לעשות הכול בהבנה.
יעקב ליצמן: האם יש עמדת ממשלה, שאנחנו יודעים שחולקת עלינו?
יעקב ליצמן: אין שום דבר?
ניסן סלומינסקי: חוץ ממה שקוראים בעיתונים היום, ואני גם את זה משתדל לא לקרוא, עלי לא מופעל שום לחץ - - -
יעקב ליצמן: אני עוד לא פתחתי את הפה על הלחץ אפילו.
ניסן סלומינסקי: לא, אמרתי, ואני - - -
יעקב ליצמן: שאלתי אם יש עמדת ממשלה - - -
ניסן סלומינסקי: אני מניח שמה שפה נחליט, הממשלה תקבל, ולא תמשוך את החוק.
ניסן סלומינסקי: זה מה שאני מניח.
יעקב ליצמן: את זה הבנתי, שנחליט את מה שהממשלה רוצה.
יעקב ליצמן: אבל אמרתי - - -
ניסן סלומינסקי: אז לא לנסות - - -
יעקב ליצמן: זה מה שאמרת הרגע.
ניסן סלומינסקי: סלח לי, אמרתי הפוך.
ניסן סלומינסקי: אמרתי שנחליט, ואני מניח שמה שנחליט, הממשלה תקבל ולא תמשוך.
ניסן סלומינסקי: זה בדיוק הפוך ממה שאתה אומר, אז למה סתם להגיד דברים - - -
יעקב ליצמן: שאלתי, אבל אתה לא עונה לי.
יעקב ליצמן: האם יש עמדת ממשלה מנוגדת לעמדה שלנו?
יעקב ליצמן: האם יש בעיה עם האג"חים או לא אג"חים, שתיים-שלוש, יש או אין, שנדע על מה אנחנו מדברים כאן.
ניסן סלומינסקי: אני לא יודע, ואמרתי שזה פחות מעניין אותי.
יעקב ליצמן: אבל למה העיתונות יודעת, ואנחנו לא יודעים?
ניסן סלומינסקי: העיתונות יודעת מה שאנשים מספרים להם, ואתה מכיר את העסק הזה.
ניסן סלומינסקי: הרי יש פה אנשים, אומרים פה משפט, יוצאים החוצה, מכניסים כותרת, וחוזרים.
יעקב ליצמן: לא רע, אבל - - -
ניסן סלומינסקי: לא אמרתי שזה רע או טוב, אז מה העיתונות – אתה יודע.
מרב מיכאלי: למה שר האוצר מגיע ביום שלישי?
מרב מיכאלי: לאיזה - - - ?
ניסן סלומינסקי: ביקשתי ממנו.
ניסן סלומינסקי: הוא רצה - - -
יעקב ליצמן: שאלתי את השאלה, אז הוא אמר לי שזה לא שייך לזה בכלל.
ניסן סלומינסקי: לא, מה פירוש - - -
מרב מיכאלי: המע"מ יעלה לדיון מחר.
מרב מיכאלי: הוא יבוא רק ביום שלישי, זה לא קשור למע"מ.
ניסן סלומינסקי: נכון, הוא לא בא למע"מ.
ניסן סלומינסקי: הוא רצה להופיע בפתיחת הדיונים שלנו, אם אנחנו זוכרים – א.
ניסן סלומינסקי: לא צריכים להסביר למה שר מגיע לפה.
ניסן סלומינסקי: הוא רצה להופיע בתחילת הדיונים שהיו בנושא, מאחר שבזמנו הזמנו את יושב-ראש הוועדה, את השר נפתלי בנט, אז אמרתי להם, תסתדרו ביניכם.
ניסן סלומינסקי: אני לא צריך להיכנס בין שרים, וכנראה ביניהם הסתדרו שנפתלי יבוא, אז הוא מגיע לסיום.
ניסן סלומינסקי: הוא יגיע אחרי שנגמור כנראה את ההצבעות.
ניסן סלומינסקי: אני מכבד את זה מאוד, מעריך את זה מאוד, וזה יפה ששר מגיע.
ראובן ריבלין: אפשר הצעה נוספת לסדר?
מרב מיכאלי: אתה נראה לי סקפטי, עוד - - -
יעקב ליצמן: כן, כי אני יודע שיש עמדת ממשלה, ומסרבים לגלות לנו אותה.
ניסן סלומינסקי: אני לא יודע למה אתם כל – לא יודע, יש איזה מן משהו שרדוף ורודף, או שמישהו בכוח מנסה להכניס בעיות או צל הרים כהרים, אז בואו נתקדם ונראה.
יעקב ליצמן: אם מישהו מוציא קול על משהו, שזה קלא דלא פסיק, אז - - -
ניסן סלומינסקי: לא, זה תלוי מי.
ניסן סלומינסקי: אם זה אותו אחד מוצא את הקלא דלא פסיק כדי – זה משהו אחד, אבל טוב, בוא נתקדם.
ראובן ריבלין: פה יש משהו.
ניסן סלומינסקי: אבל אם זו ממש הצעה לסדר.
ניסן סלומינסקי: מה יש?
ראובן ריבלין: זו רק הצעה לסדר, שתי מילים.
ראובן ריבלין: אני חושב שגם בין הזמנים, ולפני שנתחיל את נושא התקציב, אנחנו צריכים להזדקק לנושא של העיצומים במשרד החוץ ושל כל הדיפלומטים, כי הדבר הופך להיות יותר ויותר בעייתי מבחינת מדינת ישראל.
ראובן ריבלין: לצערי הרב, אני עדיין נפגש עם הרבה מנציגי החוץ, ואני אומר לכם שהדבר הזה מחייב אותנו, ואין ועדה יותר אפקטיבית מאשר הוועדה הזו כדי לדון בעניין.
ראובן ריבלין: צריך להביא את האוצר ואת משרד החוץ, כי ועדת חוץ וביטחון, להערכתי, לא יכולה לדון בעניין זה.
ראובן ריבלין: דבר שני זה בכל היערכות העורף, ליצמן ואני, הוא כשר הבריאות לשעבר, רואים במידה רבה של דאגה את האי-התייחסות למגן-דוד כאחד מהשירותים החשובים ביותר - -
יעקב ליצמן: פנינו.
ראובן ריבלין: - - ופנינו גם בכתב אליך, ואני חושב שצריך בין הזמנים – בין שנסיים את הריכוזיות לבין הרגעים שבהם נתחיל לדון במלוא הקצב והתוקף בנושא תקציב המדינה – כדאי אולי שגם נתייחס באיזה יום אחד לשני נושאים אלה.
ניסן סלומינסקי: אני מסכים שאם יהיה לנו "בין הזמנים", אז יש לי עוד כמה נושאים שחשוב שנעלה, כמו חברת חשמל וכו'.
ניסן סלומינסקי: ההבדל הוא רק שאני חושש מאוד שלא יהיה לנו "בין הזמנים".
ניסן סלומינסקי: אני עושה כל מאמץ לסיים את זה - - -
עדי קול: אנחנו עוברים מייד אחר כך לפרק הבא?
ניסן סלומינסקי: אני עושה כל מאמץ כדי לסיים.
ניסן סלומינסקי: שוב, תוך מרחב באמת של נתינה להרבה שידברו, ויכול להיות שבמשך הזמן נתחיל לצמצם את הדיבור, כדי שבאמת נתקדם אולי יותר מהר.
ניסן סלומינסקי: אני רוצה לסיים את כל הנושא של הריכוזיות והתחרות לפני התקציב.
ראובן ריבלין: אני מציע להזמין את משרד האוצר ומשרד החוץ לחצי שעה פה כדי שיתחילו במשא-ומתן.
ראובן ריבלין: חבל באמת על – בכל זאת נציגנו בכל העולם הם כאלה שלא יכולים להיות בסכסוך עבודה.
יעקב ליצמן: אנחנו נסכים להתחיל את הישיבה ב-09:30, רק על זה עד 10:00.
ראובן ריבלין: כדאי, אני אומר לך.
ניסן סלומינסקי: רשמתי, זה בסדר.
ראובן ריבלין: ניסן, אם הייתי יודע שיש ועדה אפקטיבית אחרת שיכולה לדון בזה, הייתי אומר.
ראובן ריבלין: אני חושב שרק הוועדה הזו יכולה לדון בזה.
ניסן סלומינסקי: מתחילים.
ניסן סלומינסקי: רוני, תמשיכי ותאמרי לכולם איפה אנחנו נמצאים.
מרב מיכאלי: היושב-ראש, רק חשבתי להגיד שלום לחברת הכנסת לשעבר וילף שבאה, שיש לה תרומה נכבדה לקידום החוק שאנחנו דנות בו, אז סתם חשבתי להגיד, ברוכה הבאה.
ראובן ריבלין: בוודאי ובוודאי.
ניסן סלומינסקי: אנחנו מקבלים אותה בשמחה.
ניסן סלומינסקי: אני לא רוצה להגיד, יש לנו עבר משותף, כי זה - - -
מרב מיכאלי: זה נשמע יופי.
ניסן סלומינסקי: אם זה נשמע טוב, אז זה בסדר.
ניסן סלומינסקי: שנינו היינו הבאים בתור, רק שנדע, בכנסת הקודמת רק – רוני, בבקשה.
<רוני טלמור: אני מתחילה להקריא את "תחילה והוראות מעבר" של פרק ג', זה סעיף 24 בעמוד 10.
<רוני טלמור: סעיף קטן (א): "תחילתו של פרק זה, שנה מיום פרסומו של חוק זה - - - ".
ניסן סלומינסקי: סליחה, רק אזכיר לחברים ולמצטרפים, שהבחנו בין החברות הרגילות שנמצאות בשתי השכבות, שלגביהן אנחנו מסכימים, לבין אלה שנמצאות בשכבה שלישית-רביעית וחמישית, שלגביהן אנחנו לא מסכימים, והן יצאו לשוק או לבורסה, חלק ארבע שנים וחלק כשש שנים.
ניסן סלומינסקי: פחדנו שבתקופה הזאת, תקופת המעבר, שהיא תמיד תקופה הכי מסוכנת גם בחיי האדם הפרטי, גם בחיי העם, אבל בטח שבחיי חברות, זו תקופה רגישה מאוד, שבה הם יכולים לנסות ולחטוף, או לבצע עסקאות מסוגים שונים.
ניסן סלומינסקי: לכן אמרנו שאנחנו רוצים להחמיר ולהקפיד בתקופה הזאת הקפדה יתרה.
ניסן סלומינסקי: מצד אחד לא למנוע את מכירתן או מיזוגן או איך שיהיה, אבל מצד שני להקפיד מאוד שלא ייעשו דברים שאנחנו לא רוצים שייעשו, לכן זה נקרא "תקופת המעבר" לגבי החברות האלה שיוצאות למכירה או למיזוג, שבה אנחנו נוקטים החמרה.
ניסן סלומינסקי: הדברים שנאמרים פה, זה דברים אחרי שליבנו אותם ודיברנו עליהם, זאת אומרת, אנחנו לא מתחילים מהתחלה.
מרב מיכאלי: אבל לא בהכרח הסכמנו.
ניסן סלומינסקי: יכול להיות שכן, יכול להיות שלא, לא יודע מי זה הסכמנו ולא.
מרב מיכאלי: בוא נבדוק.
ניסן סלומינסקי: כאן מובעת התובנה הכוללת שהייתה.
ניסן סלומינסקי: הרי בסופו של דבר אני עושה, אם שמים לב, שלוש פעמים, פעם אחת עשינו תובנה כוללת, פעם שנייה אנחנו מקריאים את זה, והפעם השלישית תהיה בעזרת השם – אני מקווה ביום שלישי אם זה יסתדר – שבה נצביע וזהו, כבר לא נדבר, רק נצביע כדי שלא נפתח כל פעם סיבוב שלישי.
<רוני טלמור: " (א) תחילתו של פרק זה, שנה מיום פרסומו של חוק זה (בסעיף זה - יום התחילה).
מרב מיכאלי: רגע, סליחה, יש לי שאלה על (א), רוני.
ניסן סלומינסקי: מרב, תני לה להקריא, היא תסביר, ואחר כך תשאלי.
<רוני טלמור: אני מקריאה את הנוסח שלכם: "(ב) על אף הוראות סעיף קטן (א), תחילתם של סעיפים 19 עד 20 בתום ארבע שנים מיום התחילה (להלן – המועד הקובע).
<רוני טלמור: (ג) על אף הוראות סעיף קטן (ב) וסעיף 19, רשאית חברת שכבה שניה להמשיך לשלוט בחברה שכבה אחרת גם לאחר המועד האמור בסעיף קטן (ב) אם שלטה בה לפני יום י"ט בתמוז התשע"ב (9 ביולי 2012) עד תום חמש/שש שנים מיום התחילה (בסעיף קטן זה – חברת שכבה שלישית); אין בהוראת סעיף קטן זה כדי להתיר שליטה של חברת שכבה שלישית בחברת שכבה אחרת לאחר המועד הקובע;".
<רוני טלמור: אסביר מה נעשה כאן.
<רוני טלמור: קודם כול נקבע שההוראות של הפרק הזה יתחילו לחול תוך שנה.
<רוני טלמור: זאת אומרת, תהיה שנה של היערכות, אבל יש פה בעצם הצעה לדרג בין חברת השכבה השלישית לבין החברות שמעליה.
<רוני טלמור: לגבי החברות שמעליה יחול סעיף קטן (ב), ששם פרק הזמן למכירה – רציתם שהוא יהיה ארבע שנים, כדי שזה יהיה ארבע שנים היה צריך לכתוב פה שלוש, כי יום התחילה הוא אחרי שנה.
<רוני טלמור: אז כרגע כתוב פה חמש, זו טעות.
<רוני טלמור: , אבל אני מניחה שהכוונה היא לארבע.
עדי קול: זה שלוש, נכון?
עדי קול: אמרנו ארבע ושש, אם דוחים בשנה, אז זה שלוש וחמש.
<אבי ליכט: אז צריך להיות שלוש וחמש, בדיוק.
מרב מיכאלי: למרות שזה צריך להיות שנתיים ושלוש בשביל שזה באמת יהיה מקסימום ארבע בסוף.
<רוני טלמור: רק תשימו לב שלמה שסופרים צריך להוסיף שנה, כי יום התחילה הוא אחרי שנה.
עדי קול: אז את השנה של סעיף (א) - - -
<רוני טלמור: רק אשלים את ההסבר.
<רוני טלמור: סעיף קטן (ג) מתייחס לחברת השכבה השלישית, שלגביה התקופה מעט ארוכה יותר.
<רוני טלמור: שוב, כתוב כאן חמש/שש שנים, אז צריך לכתוב ארבע/חמש כדי שזה יהיה שש/שבע, תחליטו כמה אתם רוצים.
<רוני טלמור: התאריך שכתוב פה, י"ט בתמוז התשע"ב, 9 ביולי 2012, כמו שהייעוץ המשפטי של הוועדה העיר, זה המועד שבו הצעת החוק הונחה, אבל הכוונה זה שזה יהיה יום חקיקת החוק, כלומר עם הפרסום של החוק.
מרב מיכאלי: רוני, שאלה על סעיף (א), גם שגית, סעיף עסקאות בעלי עניין, אנחנו מסכימות שייכנס מייד לתוקף, נכון?
מרב מיכאלי: לא צריך לחכות שנה.
מרב מיכאלי: אבי מהנהן, לפרוטוקול.
<אבי ליכט: סעיף עסקאות בעלי עניין, כמו שהסברנו בפעם הקודמת, זה תיקון לחוק החברות, ולכן התחולה שלו מיידית.
<אבי ליכט: בדרך כלל אנחנו נותנים 30 יום עד שהחברות יתארגנו.
<אבי ליכט: אנחנו מדברים פה על תיקונים לחוק עצמו.
מרב מיכאלי: אתם מרגישים שמה שכתוב בסעיף (ג) לעניין החברות הקיימות רק עד 9 ביולי 2012, זה מוודא את זה שאי-אפשר יהיה להקים פירמידה חדשה עכשיו למשך תקופת המעבר?
<רוני טלמור: מה זה להקים פירמידה?
מרב מיכאלי: זאת אומרת, לפתוח עוד חברה בתקופת המעבר, נניח.
עדי קול: אם יש שתי שכבות, לפתוח שלישית, שכבה חדשה בפירמידה חדשה, זה מה שהיא שואלת.
<אבי ליכט: זה לא פה.
<אבי ליכט: מבחינתנו אי-אפשר יהיה להקים בתקופת המעבר פירמידות חדשות.
מרב מיכאלי: איפה זה כתוב?
<אבי ליכט: זה לא כתוב פה.
<אבי ליכט: זה לגבי הוראות המכירה.
מרב מיכאלי: אז איפה כתוב שאי-אפשר יהיה להקים חברה חדשה?
ראובן ריבלין: שאלה טובה.
<אבי ליכט: נתקן בנוסח, נבדוק את זה, אבל הכוונה שלנו שבתקופת הביניים לא תוקמנה פירמידות חדשות, זאת הכוונה.
<אבי ליכט: הכוונה להתעסק רק במכירה בתקופה הזאת.
מרב מיכאלי: זאת אומרת שכל הוראות המעבר באמת יחולו על תאגידים קיימים בלבד, ואי-אפשר יהיה להקים קומות חדשות ופירמידות בתקופה הזאת.
מרב מיכאלי: אז אשמח שבאמת תגידו איפה זה יהיה כתוב.
עדי קול: לא כתוב.
עדי קול: צריך להוסיף את זה.
עדי קול: אתם רושמים את זה?
עדי קול: זה תיקון שצריך להוסיף?
ניסן סלומינסקי: היא רושמת ואתם תכניסו את זה, אפילו במהלך הישיבה, אבי ורוני, אם יהיה לכם את הנוסח.
<רוני טלמור: יש עוד שאלות?
ניסן סלומינסקי: לא, אל תשאלי.
ניסן סלומינסקי: אם מישהו ירצה לשאול, הוא כבר יעשה את זה מעצמו, אל תדאגי.
<רוני טלמור: < "(ד) מיום התחילה יחולו על חברת שכבה שלישית שהיא חברה ציבורית הוראות אלה:> (1) רוב חברי הדירקטוריון יהיו דירקטורים בלתי תלויים; (2) מספר הדירקטורים החיצוניים המזערי יהיה מחצית ממספר חברי הדירקטוריון, לאחר שהופחת ממנה אחד, בעיגול כלפי מעלה, ולא פחות משניים; על מינוי הדירקטורים החיצוניים יחולו הוראות פרט 7 לתוספת הראשונה בחוק החברות;"
יעקב ליצמן: יש הגדרה לבלתי תלויים?
<רוני טלמור: אסביר תכף.
<רוני טלמור: "(3) דירקטורים חיצוניים שמינויים נדרש לפי סעיף קטן זה ימונו על-ידי האספה הכללית שתכונס לא יאוחר מתום שלושה חודשים מיום התחילה, ואולם דירקטור חיצוני שכיהן ערב יום התחילה ימשיך לכהן עד תום תקופת כהונתו, והוא יבוא במניין הדירקטורים שמינויים נדרש לפי הוראות סעיף קטן זה, ובלבד שעל מינויו לתקופה נוספת יחולו הוראות סעיף קטן זה.
יעקב ליצמן: בלתי תלויים – מה ההגדרה בחוק?
<רוני טלמור: יש בחוק החברות שני סוגים של דירקטורים היום שהם בעצם בלתי תלויים בבעל השליטה.
<רוני טלמור: ההבדל ביניהם הוא בדרך המינוי.
<רוני טלמור: דירקטור חיצוני מתמנה באספה הכללית ברוב שכולל את המיעוט.
עדי קול: ברוב של המיעוט.
עדי קול: איפה זה מופיע?
<רוני טלמור: רוב שכולל את המיעוט.
<רוני טלמור: דירקטור בלתי תלוי הוא דירקטור שבאופן עקרוני אין חובה למנות אותו, אבל לעתים צריך למנות אותו בשביל להשלים הרכבים של ועדות, כמו ועדת מאזן.
<רוני טלמור: דירקטור בלתי תלוי עונה על דרישות אי-התלות שיכולות להיות לגבי דירקטור חיצוני, אבל החוק לא מסדיר את אופן המינוי שלו.
יעקב ליצמן: אבל הוא גם תלוי.
יעקב ליצמן: זאת אומרת, הוא בלתי תלוי, אבל תלוי.
<רוני טלמור: הוא בלתי תלוי במובן הזה שהוא לא יכול להיות בעל השליטה ולא יכול להיות קרובו ולא יכול להיות מועסק על-ידי בעל השליטה - - -
יעקב ליצמן: אבל הוא ממנה אותו.
<רוני טלמור: כן, אבל הוא ממנה אותו.
יעקב ליצמן: זאת אומרת, הוא תלוי.
יעקב ליצמן: את לא עונה על השאלה.
מרב מיכאלי: היא אמרה כן.
<רוני טלמור: הבנת נכון את העניין, את המשמעות של דירקטור בלתי תלוי.
יעקב ליצמן: אבל מה קורה כשלא רואים בפרוטוקול אם את מהנהנת מה התשובה?
עדי קול: היא אפילו ענתה "כן".
<רוני טלמור: אמרתי שהבנת נכון, בסדר?
<רוני טלמור: בעל השליטה ממנה אותו, אבל הוא לא יכול למנות את מי שהוא רוצה - - -
יעקב ליצמן: אבל במה זה בלתי תלוי?
<רוני טלמור: הוא לא יכול למנות את מי שהוא רוצה, אלא אותו דירקטור צריך לעמוד בדרישות אי-התלות, שכתובות ב-240(ב) לחוק החברות, שחלות על דח"צ וחלות גם על דירקטור בלתי תלוי.
<רוני טלמור: זה אומר שהוא לא יכול למנות את עצמו, הוא לא יכול למנות את קרובו, הוא לא יכול למנות אדם שמועסק על-ידו במקום אחר וכו'.
<רוני טלמור: הוא לא יכול למנות את מי שהוא רוצה.
<רוני טלמור: לא יכול למנות מישהו מהחברות למעלה.
ניסן סלומינסקי: בואו נקרא את כל הסעיפים, כי יש סעיפים שמשלימים אחד את השני, היא תסביר, ואז אפשר יהיה לשאול.
<רוני טלמור: ההסדר הזה אמור לחול על חברת השכבה השלישית ומטה, להחיל עליהם ממשל תאגידי מוגבר, ולקבוע שרוב חברי הדירקטוריון מיום התחילה, זאת אומרת, מתוך שנה מפרסום החוק, חברת שכבה שלישית ומטה צריכות לדאוג שבהרכב הדירקטוריון יהיה רוב בלתי תלוי, וגם מה שנקרא, רוב פחות אחד של דח"צים, שתכף נדבר לגבי איך הם מתמנים.
<רוני טלמור: הסיבה שקבענו את זה כך, היא משום שקביעה של מספר דירקטורים חיצוניים שמגיע לרוב, אפילו למחצית, מעורר שאלה משפטית – האם בעל השליטה עדיין שולט בחברה?
<רוני טלמור: בעצם קבענו את מספר הדח"צים המרבי שעדיין מותיר אותו כבעל שליטה, אבל את הדירקטור הבא שיוצר את הרוב דרשנו שיהיה בלתי תלוי.
<רוני טלמור: זאת אומרת, הוא לא יוכל להיות מי שהוא רוצה, ואנחנו חושבים שזאת דרישה מחמירה מאין כמוה.
<רוני טלמור: זה באמת המקסימום שאפשר לדרוש.
מרב מיכאלי: המקסימום שאפשר לדרוש זה שבאמת יהיה חצי חצי.
מרב מיכאלי: זה מקסימום - - -
<רוני טלמור: במקרה כזה יש בעיה עם הגדרת השליטה.
ניסן סלומינסקי: בפרט שיש בעלים שצריך למכור את זה.
ניסן סלומינסקי: את יכולה להפקיע את זה ממנו, אבל לא - - -
מרב מיכאלי: אני מתקנת את עצמי, אתה צודק.
מרב מיכאלי: המקסימום שאפשר לדרוש זה – כגודל ההחזקה גודל הייצוג, המקסימום שאפשר, שחלקנו חושבות שצריך גם לדרוש.
<רוני טלמור: הדירקטורים החיצוניים אמורים להתמנות – הסברתי את זה בישיבה הקודמת – לפי המנגנון שקבוע בתוספת, שאומר שהמינוי נעשה בעצם רק בהצבעה של המיעוט.
<רוני טלמור: בעל השליטה לא נספר לצורך השאלה, האם הדירקטור החיצוני ממונה או לא ממונה, שזאת הוראה מחמירה בפני עצמה.
ניסן סלומינסקי: תני לי להבין, המיעוט בדירקטורים, שמתמנים על-ידי בעלי המיעוט, לא על-ידי הבעלים, הם אלה שבסופו של דבר יצטרכו להחליט עליהם, ולא רק זה, גם המינוי לא יהיה מינוי מטעם הבעלים, אם אני מבין נכון.
<אבי ליכט: אסביר אדוני, בתקופת המעבר יש שלוש הוראות.
עדי קול: הוא מציע אותם.
עדי קול: הוא פשוט לא זה - - -
מרב מיכאלי: הוא מציע אותם.
ניסן סלומינסקי: אני חושב שפה הוא לא מציע.
עדי קול: לא אמרו, אבל זה מה שקורה.
ניסן סלומינסקי: לכן שאלתי, כי אני רוצה להבין את זה.
<אבי ליכט: אסביר.
<אבי ליכט: קודם כול, רוב חברי הדירקטוריון יהיו דירקטורים בלתי תלויים, לפי הסדר.
<אבי ליכט: רוב הדירקטורים יהיו אנשים שלא קשורים לבעל השליטה באופן ישיר, במובן הזה שהם לא בעל השליטה עצמו, לא בני משפחתו ולא אנשים שקשורים אליו באופן עסקי.
<אבי ליכט: זה בלתי תלויים.
<אבי ליכט: סוג נוסף – מתוך הבלתי תלויים, רוב פחות אחד יהיו דירקטורים חיצוניים משודרגים.
<אבי ליכט: היום הדירקטורים - - -
מרב מיכאלי: לא כתוב "רוב פחות אחד", כתוב "חצי פחות אחד".
<אבי ליכט: חצי פחות אחד.
מרב מיכאלי: זה לא רוב פחות אחד.
<רוני טלמור: אני יכולה להסביר את זה.
<רוני טלמור: השאלה אם מספר הדירקטורים זוגי או אי-זוגי, בגלל העיגול.
<אבי ליכט: חברת הכנסת מיכאלי, תני לי רגע להסביר, ואז לכולנו יהיה את אותו – לא בטוח שמה שאני אומר זה ההסדר הכי נכון, אבל לפחות שנתווכח עליו.
מרב מיכאלי: רק ההגדרה – רוב וחצי זה לא אותו דבר.
<אבי ליכט: דירקטור חיצוני נכון להיום בעצם בפועל מוצע על-ידי בעל השליטה, ולבעלי מניות המיעוט יש זכות וטו לגביו.
<אבי ליכט: בקדנציה השנייה הם גם יכולים להציע אותו.
<אבי ליכט: אנחנו פה עושים דירקטור משודרג במובן הזה שמי שבעצם יקבע מי יהיה הדירקטור החיצוני, זה בעלי מניות המיעוט.
<אבי ליכט: זה רק בהסדר הספציפי הזה מהכהונה הראשונה.
<אבי ליכט: כלומר, הדירקטורים החיצוניים שימונו פה יהיו דירקטורים חיצוניים משודרגים, שבעצם הסמכות למנות אותם נתונה בפועל בידי בעלי מניות המיעוט.
<אבי ליכט: זה ההסדר נכון לעכשיו.
ניסן סלומינסקי: אם אני זוכר נכון גם מי מציע אותם, הפעם זה לא הבעלים שמציע?
מרב מיכאלי: אמרת, בקדנציה הראשונה בעל השליטה, בקדנציה השנייה המיעוט יכול להציע.
ניסן סלומינסקי: מרב, בבקשה, הזכות לשאול אותו בלי להצביע זה רק לי כרגע, אז תני לי לנצל את זה לטובת ההבנה של כולנו.
<אבי ליכט: להציע כל אחד יכול, כולל בעל השליטה, השאלה היא מי בוחר ולמי יש זכות וטו.
<אבי ליכט: בעידן הנוכחי לבעל השליטה יש זכות וטו על הדירקטור החיצוני, ולכן בעצם הוא זה שמציע אותו, כי הוא בעל זכות הווטו.
<אבי ליכט: בהסדר החדש שיחול לגבי חברות השכבה, לבעל השליטה אין זכות וטו.
ניסן סלומינסקי: זאת אומרת שבעלי המיעוט יכולים גם להציע ולבחור אותו.
<אבי ליכט: לא רק להציע, גם לבחור.
<אבי ליכט: בעל השליטה גם בעידן הנוכחי יוכל להציע, אבל אם בעלי מניות המיעוט לא ירצו אותו, אז זה לא משנה.
ניסן סלומינסקי: לא משנה, אבל אם אחרים גם יכולים להציע, אז זה בסדר.
<אבי ליכט: חד-משמעית.
ניסן סלומינסקי: תמשיכי להקריא – ואז אתן לאנשים לשאול – אם את רואה שיש עוד דברים שקשורים לנושא הזה בהמשך.
<רוני טלמור: "(4) חדלה חברה להיות חברת שכבה שלישית, ימשיכו הדירקטורים החיצוניים המכהנים בה לכהן עד תום תקופת כהונתם לפי סעיף 245 לחוק החברות.
אלעזר שטרן: סליחה, אבל אם המיעוט היום, לפני שינוי החוק, יתאחד יחד, הוא יכול להציע?
<אבי ליכט: להציע – אין לזה משמעות אמיתית.
<אבי ליכט: החשוב זה מי מצביע.
<אבי ליכט: כל אחד יכול להגיד, אני רוצה, אבל היום לבעל השליטה יש וטו.
<אבי ליכט: כלומר, אם בעל מניות המיעוט יגיד, אני רוצה את משה להיות דירקטור חיצוני, בעידן הנוכחי, בעל השליטה יגיד, לא רוצה את משה, ולכן משה לא יוכל להיבחר.
<אבי ליכט: בעידן החדש לגבי חברות השכבה גם אם בעל השליטה יגיד, אני לא רוצה את משה, אפשר יהיה לבחור את משה רק בקולות בעלי מניות המיעוט.
אלעזר שטרן: שאלה על השיטה ההיא, שהיא היום משתנה.
אלעזר שטרן: אם היום, נגיד כמו שקרה ב"איי.
אלעזר שטרן: בי" לצורך אחר, המיעוט מחליטים להתאחד יחד, הם לא יכולים להביא דירקטור.
<אבי ליכט: דירקטור חיצוני – היום לא, כי זה בעל השליטה.
עיסאווי פריג': מה לגבי דירקטורים שבסעיף 4?
ניסן סלומינסקי: אני רוצה שתסביר את סעיף 4, ואז נתחיל לשאול.
<אבי ליכט: היא עוד לא הקריאה אותו, רק תן לה להקריא.