GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<גיל נדל: אני רוצה להסביר שבכל ההליכים שהיו, כולל בפני הממונה, בפני הוועדה המייעצת ובעתירה שהוגשה לבית-המשפט כאשר אנחנו ייצגנו את "גמל שריד" ניתנה זכות טיעון מלאה ליבואנים וליצרנים, כולל בעתירה שהוגשה לבית-המשפט שבה חברת "סמיט טולס הנטר" היא משיבה לעתירה והחומר הומצא לה.
<גיל נדל: אלא שהיבואנים והיצרנים הסיניים לא טרחו להשתתף, לא היו במשחק הזה, לא עניין אותם.
<גיל נדל: אי אפשר עכשיו לבוא בדקה התשעים ולצעוק קריאות שבר בשעה שבמשחק הם לא היו בכלל, כאשר אנחנו היינו לאורך כל התהליך.
יצחק כהן: למה הם צריכים להיות?
ניסן סלומינסקי: אל תענה למי שלא קיבל רשות דיבור.
<גיל נדל: זה נקודה אחת.
<גיל נדל: נקודה שנייה, אני רוצה להסביר.
<גיל נדל: אין ספק, גם אנחנו ציפינו להיטל יותר משמעותי בגלל התחרות במחירי היצף שיש מסין.
<גיל נדל: צריך להבין, זה מחירי היצף.
<גיל נדל: לסינים בסין הם מוכרים במחיר יקר, לישראל זורקים את כל הדברים במחיר זול יותר.
<גיל נדל: אנחנו סברנו שצריך להיות היטל גדול יותר אך גובש ההסדר הזה.
<גיל נדל: טובה ציפור אחת ביד משתיים על העץ.
<גיל נדל: אנחנו אנוסים להגיד: מסכימים, ואנחנו מרוצים ממה שנותנים לנו.
<גיל נדל: להגיד שזה הפתרון האידיאלי?
<גיל נדל: לא.
<גיל נדל: להגיד שרק עד סוף שנת 2013 זה מספיק לנו?
<גיל נדל: בוודאי שלא.
<גיל נדל: נצטרך לשנס מותניים, לעבוד בכללים הפרוצדורליים החדשים שמתווים, ונעמוד בנטל הזה.
<גיל נדל: אבל לפחות לתת לנו את ההגנה המינימלית האפשרית.
<גיל נדל: זה לא שאין תחרות בשוק.
<גיל נדל: הרי מדברים כאן על היטל מסים.
<גיל נדל: זה לא שפתאום נוצר פה מונופול מטורף שישתלט על כל השוק וידחק את כולם החוצה.
<גיל נדל: השוק משוכלל, השוק תחרותי, זאת לא הסיטואציה הזאת.
<גיל נדל: וגם, אני מבקש שחברי הוועדה ישמעו – יש ייבוא מטורקיה וממדינות אחרות.
<גיל נדל: שלא יבואו אל חברי הוועדה ויגידו שהצרכן הסופי סובל מהדבר הזה.
<גיל נדל: העלות, ההשפעה, על-פי מסמכים של משרד התמ"ת, וגם משרד האוצר הראה את המסמכים האלה, השפעת ההיטל על המשתמש הסופי היא אפסית, היא זניחה, לא מודדים אותה.
<גיל נדל: זה אולי פרומילים או חלקי פרומילים.
<דורון מזור: זה לא נכון.
<דורון מזור: חבל שאתה מטעה אותם בתור עורך-דין, זה עצוב לי.
ראובן ריבלין: אז אתה מקבל את הטענה שלו, שבסך הכול אם זה זניח אני האזרח משלם 25% יותר?
<קריאה: לא, להיפך, יש ייבוא ממקומות אחרים.
<דורון מזור: אגב, לגבי התביעה בבית-המשפט, אני יכול להגיד לך שאני בתור יבואן שאין לו הרבה כסף, אנחנו לא יכולים לעמוד בתביעות המשפטיות האלה.
<דורון מזור: כל החומר של המשפט נמצא על שולחני, רק שלנו אין את הכסף ואת האנרגיות להילחם.
ניסן סלומינסקי: אני מבקש עכשיו, חברי חברי הכנסת, אחרי ששמענו את הדברים, אם הדיון עכשיו היה דיון שקובע ל-5 או ל-7 שנים אז אולי היינו צריכים או יכולים להאריך, אבל מאחר ומדובר פה עד סוף שנת 2013, כאשר ב-2014, או אני מקווה לפני כן- - -
יעקב ליצמן: אבל הפרוצדורה לא חוקית.
ניסן סלומינסקי: כבר סיכמנו שהיא חוקית, נקודה, עברנו את העניין הזה.
יעקב ליצמן: לא עברנו שום דבר.
ניסן סלומינסקי: גם משרד המשפטים וגם עו"ד שגית אפיק – אתה אומר שלא, אנחנו שמענו.
ניסן סלומינסקי: לכן, מאחר ולקראת שנת 2014, אם ירצו, זה יצטרך להגיע לכאן ואז נצטרך לשמוע את הנהלים החדשים ואת הבדיקות החדשות, ואז יאיר שירן כנציג משרד הכלכלה יצטרך להגיד לנו אם זה גורם לייקור המחירים או לא, יהיו לנו הרבה שאלות, לכן אני מציע לחברי לאשר את הצו הזה עד לסוף שנת 2013.
ניסן סלומינסקי: אם ירצו לחדש את זה שוב, בנהלים החדשים, אז נוכל לקיים דיון מעמיק, אם יהיה צורך.
ניסן סלומינסקי: נמנעים – אין צו היטלי סחר ואמצעי הגנה היטל היצף על סדקיות חיתוך והשחזה מסין העממית (הוראת שעה), התשע"ג-2013, נתקבל.
ניסן סלומינסקי: הצו אושר.
יצחק כהן: יהיו הרבה רביזיות בקדנציה הזאת.
יצחק כהן: צריך לספר לאזרחי ישראל מה קרה פתאום שהשתנה.
יצחק כהן: התחייב שר האוצר, ופתאום אזרחי ישראל יישאו בנטל?
יצחק כהן: צריך להסביר להם את זה.
<דורון מזור: הם ישלמו עוד 25% לחינם.
ניסן סלומינסקי: הרביזיה תידון.
<דורון מזור: לא מספיק ה-12% מכס שיש על המוצרים שלנו.
<גדי שלח: למה הסינים מטילים מכס?
אראל מרגלית: אמרנו שכל פעם שיש יצרן אחד, של טיירים או של משהו אחר, זה לא יכול להיות, זה לא נשמע טוב.
אראל מרגלית: שהקואליציה תפסיק עם התרגילים האלה.
אראל מרגלית: באמת, זה לא מתאים לכם.
אראל מרגלית: אתם רוצים לפתוח מכסים, אתם רוצים להוריד מחירים, ואז אתם עושים תרגילים, כל פעם עם יצרן אחד.
יצחק כהן: על גב האזרחים.
אראל מרגלית: באמת, מספיק.
אראל מרגלית: מדברים גבוהה-גבוהה ובסוף האזרח משלם יותר.
ניסן סלומינסקי: אראל מרגלית, אם נבדוק אז בזמן שהטילו את ההיטל אתם בוודאי הייתם גם חברים בקואליציה.
ניסן סלומינסקי: "על עיוור" אני אומר את זה, אז בוא, איך אומרים.
ניסן סלומינסקי: הרביזיה תהיה בשעה 12:30.
אראל מרגלית: יושב כאן סגן שר האוצר עד לפני כמה חודשים ואומר שזה בניגוד מוחלט להחלטת המשרד.
אראל מרגלית: אני מאמין לו.
<דורון מזור: והמחיר של הדיסקים הוא חצי, אתם מבינים את זה.
<דורון מזור: 25% לא תורם, לא להם ולא לנו, כלום.
ניסן סלומינסקי: דורון מזור, אם תמשיך כך אז בפעם הבאה פשוט לא תהיה לך זכות דיבור.
ניסן סלומינסקי: נתחיל את הדיון בסעיף הבא ובשעה 12:30 נעשה הפסקה ונצביע על הרביזיה.
יצחק כהן: אני לא מבין אותך.
יצחק כהן: התחלף השלטון, אז מה?
<יאיר שירן: היתה חקירה מקצועית.
יצחק כהן: משרד האוצר נתן טעמים למה לא, ופתאום כן?
<יאיר שירן: אני לא יודע מה קרה במשרד האוצר.
<יאיר שירן: זו היתה המלצה מקצועית של משרד התמ"ת.
ניסן סלומינסקי: ההצבעה על הרביזיה תהיה בשעה 12:40.
ניסן סלומינסקי: נעשה הפסקה קצרה באמצע הדיון על הסעיף השני ואז נצביע.
ניסן סלומינסקי: תודה רבה לאורחים משני הצדדים, לנציגי המשרדים, משרד המשפטים ומשרד התמ"ת.
ניסן סלומינסקי: אתם תחכו לרביזיה.
ניסן סלומינסקי: המטרה של הישיבה הזו היא, למעשה, להרים דגל אדום לאוצר על כמה וכמה תיקונים שהיו, רובם על-פי בקשה של ועדת הכספים דאשתקד, בראשותו של חבר הכנסת גפני, ומגיע להם יישר כוח.
ניסן סלומינסקי: הוועדה חשבה שרובם דברים טובים, רק דא עקא, האוצר קיבל את זה אבל עשה את זה בצורת צו זמני לתאריך מסוים והתאריך עומד להסתיים ב-5 במאי.
ניסן סלומינסקי: זאת אומרת שאם לא יקרה שום דבר, ב-5 במאי הצו פוקע וזהו.
ניסן סלומינסקי: המטרה שלנו כרגע היא להרים דגל אדום ולומר לאוצר שהזמן מתקרב ולא שמענו מכם.
ניסן סלומינסקי: מה המגמה שלכם, מה עמדתכם, מה אתם רוצים וכן הלאה.
ניסן סלומינסקי: אם עמדתם תהיה שונה מעמדת הוועדה, יכול להיות שהוועדה תנסה לקדם לא רק דיון אלא חקיקה באותם נושאים שהיא חושבת שהם טובים, או להתחיל להיכנס לדיונים עם האוצר כדי שכן יחדשו את זה.
ניסן סלומינסקי: אבל קודם כל אנחנו מרימים דגל אדום לאוצר ורוצים לשמוע את עמדתם כי זה אוטוטו ולא קיבלנו שום צו באותם נושאים, כך שאנחנו לא יודעים מה עמדת האוצר.
ניסן סלומינסקי: אני אתחיל בנושא הראשון, שהוא חיוב במע"מ במזומן.
ניסן סלומינסקי: המשמעות היא שעסקים עד מחזור של 15 מיליון שקלים לשנה לא יצטרכו לשלם את המע"מ עד שהם לא מקבלים את הכסף.
ניסן סלומינסקי: הרבה פעמים קורה שאדם עושה עסקה, הוא צריך לשלם את המע"מ ואת התשלום הוא מקבל חודש או חודשיים לאחר מכן, לפעמים גם אחרי שלושה חודשים.
ניסן סלומינסקי: אני לא רוצה לדבר על מצבים בהם הוא לא מקבל תשלום בכלל.
ניסן סלומינסקי: יוצא שאדם משלם מע"מ היום, הוא מקבל את הכסף אחרי תשעים יום ויוצא שהוא משלם עוד לפני שהוא קיבל את הכסף.
ניסן סלומינסקי: לכן ביקשה הוועדה בזמנו, ושוב, יישר כוח ליושב-ראש הוועדה – מה שמגיע לך, מגיע לך.
ניסן סלומינסקי: אני אומר יישר כוח כדי שהאיזון יהיה שלם ונוכל להגיד גם דברים אחרים.
ניסן סלומינסקי: אמרנו שאותם אנשים יוכלו לשלם את המע"מ בזמן שהם מקבלים את התשלום.
ניסן סלומינסקי: אנחנו מודעים לזה שמבחינה חשבונאית או פרוצדורלית זה קצת מסובך, כי בדרך כלל כשיש חשבונית חייבים להוציא חשבונית, כותבים את הסכום, כותבים את המע"מ, קל לבקר את זה, זה ברור ופשוט והדבר הזה יותר מסובך.
ניסן סלומינסקי: מאחר וזה לטובת אותם אלה שזה ההיקף שלהם, 15 מיליון שקל בשנה, בשבילם זה משמעותי ולכן עשינו את זה.
ניסן סלומינסקי: הגיע הזמן ואנחנו לא יודעים מה עמדת האוצר או רשות המסים ולכן אם יש כאן נציג, שיאמר לנו.
<עופר שרון: עמדת רשות המסים היא שהוראת השעה הזאת תמשיך לחול עד סוף דצמבר 2013.
<עופר שרון: אנחנו מדברים על כ-47,000 עוסקים.
<עופר שרון: אלה בעצם יצרנים שמחזור העסקאות שלהם נמוך מ-1.290 מיליון שקלים.
משה גפני: אבל ה-5 במאי מתקרב.
<עופר שרון: אנחנו נוציא צו שיאריך את הוראת השעה הזאת עד סוף שנת 2013.
<עופר שרון: ביטול בסיס המזומן וחזרה למצב הקודם יביא לתוספת הכנסה בסכום של כ-300 - -
משה גפני: אבל מה תעשו אם הפרסומת שעשיתם?
משה גפני: עם השלטים?
<שגית אפיק: אבל בעצם הוא אומר שב-2014 הוא מבטל את זה.
<עופר שרון: לא, אני לא אומר את זה.
משה גפני: היה פרסום גדול, מאד יפה, דיווח על בסיס מזומן.
משה גפני: צריך לבטל את הפרסום.
ניסן סלומינסקי: לא, שלא יבטל כי אנחנו נדאג לכך שזה יהיה.
משה גפני: מה זה תוספת הכנסות?
ניסן סלומינסקי: עופר, אתם מתכוונים להוציא צו עד סוף שנת 2013, ואחר כך?
<עופר שרון: אחר כך נעריך את התוצאות של המהלך הזה ונשקול יחד עם הלשכות.
<שגית אפיק: אבל היו לכם שנה וחצי להעריך את התוצאות של המהלך הזה.
<שגית אפיק: זה לא הספיק?
<עופר שרון: העלות של המהלך הזה נאמדת בסך של כ-300 מיליון שקל מס.
משה גפני: אני יכול לבקש ממשרד האוצר, כשהם נותנים את הערכות המחיר, איך הם עושים את זה?
ניסן סלומינסקי: למה הכוונה 300 מיליון?
ניסן סלומינסקי: כלומר שאתם מפסידים בגין זה 300 מיליון?
<עופר שרון: כן.
<עופר שרון: קודם להוראת השעה הזו, היצרנים שאנחנו מדברים עליהם, שהם יצרנים שמחזור העסקאות שלהם הוא עד 1.950 מיליון שקל, דיווח על בסיס מצטבר, כלומר כבר בעת מסירת המוצר קמה להם חובת תשלום המס ללא קשר לקבלת התשלום.
<עופר שרון: הוראת השעה הזאת מביאה לחובה לשלם את המס וגם להוציא את החשבונית רק במועד קבלת התשלום במזומן.
<עופר שרון: כתוצאה מהפער הזה, שבין מועד המסירה לבין מועד התשלום, ההערכה שקיבלתי הבוקר היא שיש אובדן הכנסה של כ-300 מיליון שקל.
<שגית אפיק: שנובע מעסקאות עם המדינה או שנובע מדחיית תשלום המע"מ?
<שגית אפיק: זה נובע מהדחייה בלבד.
<עופר שרון: נכון מאד.
<עופר שרון: זאת ההערכה שקיבלתי נכון להבוקר לקראת הישיבה היום.
<עופר שרון: ולכן אנחנו מציעים ועמדת רשות המסים היא שהוראת השעה הזאת תוארך עד סוף שנת 2013, כאשר לקראת המועד הזה ייערכו דיונים נוספים עם הלשכות.
ניסן סלומינסקי: עופר, לפני שאני נותן לאחרים לדבר אני רק רוצה לומר שנכון לעכשיו לי זה נשמע מופרך מעיקרו.
ניסן סלומינסקי: נשמע את חבריי, אבל אנחנו לא מאושרים מזה שאנחנו מתחילים לתת צווים לחודשיים, לשלושה ולארבעה.
ניסן סלומינסקי: זה נשמע לא מכובד אפילו.
ניסן סלומינסקי: כרגע אתם אומרים שתוציאו עד סוף 2013 ואנחנו מקווים שתעשו את זה לפני ה-5 במאי ואנחנו מקבלים את זה בשמחה.
ניסן סלומינסקי: בדיוני התקציב שיהיו ואם אנחנו נראה שזה לא בא לידי ביטוי – יש לי תחושה שבדיוני התקציב ובחוק ההסדרים יהיו התייחסויות למע"מ וכו'.
ניסן סלומינסקי: אם הנושא הזה לא יבוא לידי פתרון שם, יכול להיות ששם נרצה להכניס שינוי.
ניסן סלומינסקי: בכל אופן, כרגע, אלא אם כן נשתכנע אחרת, אני חושב שהמגמה שלנו היא שצריכים להאריך את זה ולא להאריך את זה בצורה כזאת של חודשיים בכל פעם.
ניסן סלומינסקי: נקבל בשמחה את מה שאתם עושים ואם בתוך חוק התקציב לא נצליח לעשות את השינוי או שאתם לא תעשו את זה, יכול להיות שנצטרך לדבר על זה בהמשך.
משה גפני: אני ביקשתי רשות דיבור.
משה גפני: אדוני היושב-ראש, הנושא הזה הוא גם נושא מוסרי, לא רק נושא תקציבי.
משה גפני: אני עושה את כל מה שאני צריך ובדיון שהתקיים כאן בעניין הזה אמרנו שעד סך מסוים – לא דיברנו על הגדולים יותר – אני מקבל את הכסף ואני משלם.
משה גפני: אני לא הבנק של המדינה.
משה גפני: אני משלם מס, אני משלם מע"מ וגם הגדלנו את המע"מ באחוז אחד.
משה גפני: אני מקבל את זה ואת זה אני משלם.
משה גפני: הממשלה גם פרסמה את זה.
משה גפני: היא לקחה את הקרדיט לעצמה, לא נתנה את זה לוועדת הכספים וזה בסדר.
משה גפני: אנחנו היינו בסך הכל ת"פ של הממשלה.
<עופר שרון: זה לא אנחנו, זה משרד התמ"ת.
משה גפני: "הממשלה", אמרתי.
משה גפני: תאמין לי, אני יודע כי גם בבני-ברק היו מודעות גדולות.
משה גפני: התמונה היתה מאד יפה, מאד מוצלחת.
משה גפני: מאד התהדרו בעניין הזה ובצדק.
משה גפני: מבחינת הממשלה בצדק התהדרו בזה.
ניסן סלומינסקי: תמונה שלך הופיעה?
משה גפני: תמונה יפה.
משה גפני: כשראיתי מודעה כזאת ענקית בצמתים מאד שמחתי.
משה גפני: הממשלה מתהדרת בדבר באמת צודק.
משה גפני: אנחנו קיימנו כאן דיון מכיוון שהתאריך עמד לפקוע.
משה גפני: אגב, זאת הוראת חוק ושמנו את זה בחקיקה.
<שגית אפיק: קבענו את זה בחקיקה, אבל קבענו שזו תהיה הוראת שעה בחקיקה, שאפשר יהיה להאריך אותה באמצעות צו.
<שגית אפיק: באמת צריך לשאול אותם מה הטכניקה שהם רוצים.
ניסן סלומינסקי: רגע, קודם כל לעצם העניין.
משה גפני: אני אומר שהדבר הזה, כדי שהוא יתבטל, הוא צריך להיות דבר מאד לא הגון, אבל יותר מרגיז אותי – האנשים מאד נחמדים ובאמת עבדתי אתם יחד – בבוקר נתנו לנו הערכת עלות של 300 מיליון שקל.
משה גפני: מה עולה?
משה גפני: יכולים לבוא אליך, לקחת ממך בכוח כסף שאתה לא חייב ולהגיד שאם מחזירים לך את זה בחזרה לכיס זה עולה כסף.
משה גפני: מה עולה כסף.
ניסן סלומינסקי: הוא מתכוון שאם היו משקיעים לתשעים יום במניות של IDB, היו מרוויחים 300 מיליון וזה נחסך מהם.
משה גפני: זה אותו דבר כמו עם חישוב מס מאוחד, שהמדינה מפסידה כסף.
משה גפני: המדינה לא מפסידה כסף.
משה גפני: זה כסף שכאשר אני מקבל אותו, אני משלם אותו מייד למדינה.
משה גפני: כשאני לא מקבל אותו, אני לא משלם אותו.
משה גפני: אני מציע לך, אדוני היושב-ראש, שתדע את הכללים.
משה גפני: הייתי אומר לך את זה בארבע עיניים אבל אני מניח שאין פה עיתונאים.
משה גפני: מה שאתה תצטרך לעשות אם אכן יתברר שהולכים לבטל את זה – אין מה לעשות.
משה גפני: זה רץ כבר שנה וחצי, הנושא הזה כבר ניתן לבחינה, לא צריך לבחון אותו עד סוף 2013 והוא דבר נכון מכל בחינה אפשרית.
משה גפני: פשוט צריך להכניס את זה בחקיקה בחוק ההסדרים.
משה גפני: בסדר, אני רק מציע.
משה גפני: יגיע לכאן חוק ההסדרים ועם כל הכבוד, הממשלה היא לא שחקן יחיד במגרש הזה.
משה גפני: אתה עומד מול התושבים, אתה עומד מול האזרחים וכאן תהיה הבחינה.
משה גפני: אנשים נמצאים במצב כלכלי קשה, הם צריכים לשלם למדינה כסף שאין להם, שהם לא קיבלו.
משה גפני: לכן אני חושב שהמדינה היתה צריכה להאריך את זה לפרק זמן ארוך ונכון מה שאמרת בתחילת הדיון.
משה גפני: זה שמאריכים את זה לפרקי זמן קצרים, זה מבזה.
משה גפני: זה מבזה את הממשלה, זה מבזה את הכנסת ואני מציע להאריך את זה בצו לפחות לשנתיים.
<שגית אפיק: או להפוך להוראת קבע.
ניסן סלומינסקי: אני מניח שעופר ששומע את זה יעביר את המסר ואני מניח שהממשלה, כמו שאתה אומר, תהיה מספיק נבונה כדי לקחת את הכבוד לעצמה ובחוק ההסדרים היא תכניס את זה.
ניסן סלומינסקי: אני נותן לכם הזדמנות.
משה גפני: היא לא צריכה להכניס את זה בחוק ההסדרים, היא פשוט יכולה לקבוע את זה עכשיו.
ניסן סלומינסקי: קודם כל אני רוצה שיגיע הצו ושלא יתבטל לנו.
ניסן סלומינסקי: אחר כך נדבר.
ניסן סלומינסקי: אם הממשלה רוצה את הקרדיט כמו שהיא לקחה, אנחנו מוכנים לתת להם.
משה גפני: אנחנו מוכנים לתת להם.
משה גפני: אפשר לשים עוד פעם פרסום כזה.
ניסן סלומינסקי: אם לא, נעשה את זה במשותף, כמו שאומרים.
ניסן סלומינסקי: עוד מישהו רוצה להתבטא?
ניסן סלומינסקי: דודי, בבקשה.
<דודי גולדברג: יש דבר אחד עקרוני שהוא מאד לא בסדר.
<דודי גולדברג: עד אתמול לפנות ערב לא ידעתי מה עמדת האוצר, מה עמדת רשות המסים ולא ידעתי גם מה ההשלכות.
<דודי גולדברג: על כל אחד מהסעיפים יש שתי השלכות, השלכה חברתית והשלכה כספית.
<דודי גולדברג: אני חושב שכל אחד שיושב כאן זכאי לדעת מה ההשלכה הכספית המדויקת של כל אחד מהסעיפים ושנית, עד כמה מנגנון השוק עזר, הלך עם זה ובאמת הציבור ניהנה.
<דודי גולדברג: יכול להיות שהציבור לא דרש, לא רצה דבר כזה או אחר ונראה את זה בהמשך.
<דודי גולדברג: יכול להיות שההשלכה הכספית היתה עצומה ויש מקום אולי לבטל או אולי להמשיך, אבל כדי לקבל החלטה נבונה ואחראית אני חושב שנכון וצריך לקבל ערב הישיבה את שני הדברים, חברתית וכספית.
<דודי גולדברג: לא סביר להניח שפער המימון הוא 300 מיליון שקלים.
<דודי גולדברג: זה פער מימון, לא קרן.
<דודי גולדברג: יש פה פער מימון במחיר הריבית, כשהריבית נמוכה במדינת ישראל.
<דודי גולדברג: הפריים היום נמוך, ריבית בנק ישראל נמוכה וזה לא סביר לי.
<דודי גולדברג: הייתי מבקש להאריך את זה לתקופה ארוכה יותר.
<דודי גולדברג: אנחנו כבר בחודש מאי וזה אומר שבאוקטובר או נובמבר נצטרך להתכנס שוב ולדון בעוד איזושהי הארכה.
<דודי גולדברג: אני חושב שהנושא חשוב מאד.
<דודי גולדברג: השוק למד לעבוד נכון ואני אומר דבר חשוב שדווקא מע"מ על בסיס מזומן מקל על הרישומים כי באותו רגע שאני מקבל את החשבונית מס/קבלה, להבדיל ממע"מ על בסיס צבירה, שבו אני צריך להוציא את החשבונית ואחר כך להתאים את הקבלה לחשבונית שהוצאתי בתקופה שעברה.
<דודי גולדברג: דווקא השיטה הזאת מקלה.
<דודי גולדברג: הייתי מבקש שתתקבל כאן
<דודי גולדברג: החלטה ארוכה יותר לשנתיים כי אני חושב שמגיע לאזרחים וליצרנים תכנון לטווח ארוך ואי אפשר לשגע כל הזמן את מנגנוני השוק.
<דודי גולדברג: יבוא האוצר, יגיד מה ההיבט הכספי של זה, נבין מה ההיבט הכספי ונשקול, אבל אני בהחלט מבקש להאריך את זה ליותר מאשר סוף השנה.
<דודי גולדברג: תודה.
ניסן סלומינסקי: אני רוצה להוסיף על דבריך, שככל שהסכום שאתם תגידו זה לא ישחק לטובת
ניסן סלומינסקי: כם כי המשמעות היא שזה סכום שהאזרחים מפסידים.
ניסן סלומינסקי: הם לא צריכים להפסיד את זה כי הם צריכים לשלם כשהם מקבלים.
ניסן סלומינסקי: לכן, ככל שהסכום שתגידו יהיה גבוה יותר, אנחנו נדע שאזרחים, עסקים קטנים וכו', מפסידים כזה סכום על לא עוול בכפם וללא צורך.
ניסן סלומינסקי: זה יגביר אצלנו את המוטיבציה כן לעשות את זה.
ניסן סלומינסקי: אם היית אומר לי שההבדלים הם גרושים הייתי אומר שאם זה גרושים לממשלה, זה גם גרושים לאנשים.
ניסן סלומינסקי: אבל אם זה הרבה כסף, זה חשוב לאנשים ואנחנו נלך על זה.
ניסן סלומינסקי: תדעו שככל שהסכום יגדל אתם רק "תקלקלו" לעצמכם.
<אבי פרידמן: שתי הערות, ברשותכם.
<אבי פרידמן: הערה ראשונה, תבורך הוועדה על ההחלטה.
<אבי פרידמן: התהליך קשה מאד ואחת המטרות היא לסייע לעסקים.
<אבי פרידמן: אנחנו צריכים לזכור שמדובר בעסקים עם מחזור של עד 1.950 מיליון.
<אבי פרידמן: אגב, הנתון שהביא שרון מתייחס לנתון שבדקתי כמי שעוסק במע"מ על נתוני מינהל הכנסות המדינה, שנת 2010, על כל השוק בכללותו.
<אבי פרידמן: זה הנתון.
<אבי פרידמן: אבל אנחנו מדברים על חלק קטן מהשוק, זה שמגיע עד 1.950 מיליון.
<אבי פרידמן: זה לא אומר שכל האוכלוסיה הזאת שאנחנו רוצים לעזור לה, העסקים הקטנים, כבר נכנסה וזה כבר עובד.
<אבי פרידמן: קשה להם מאד, הם נלחמים בשוק והרוכשים לא ממהרים לשלם להם בלי לקבל חשבונית.
<אבי פרידמן: הם נלחמים וממשיכים לממן.
<אבי פרידמן: זה תהליך.
<אבי פרידמן: פרק הזמן הזה להטמעה הוא קצר מדי וזה תהליך שהוא חשוב מאד ליציבות המשק.
ניסן סלומינסקי: עוד מישהו רוצה להתייחס?
<שגית אפיק: מה ההבדל שאתם רואים בין עסקים קטנים לבין נותני שירותים, שלנותני שירותים ההוראה הזאת היא הוראת קבע והיא לא פוקעת?
<שגית אפיק: שנית, האם תוכל להגיד מה הטכניקה שבה תביאו את הצו?
<שגית אפיק: האם זה יהיה מכוח החוק הזה, 42 והוראת השעה, או משהו אחר?
<עופר שרון: הוראת השעה הותקנה על-פי סעיף 29(1)(ב) שנוסף בשנה שעברה, החל מה-1 באפריל 2012, במסגרת תיקון מס' 42 לחוק מע"מ.
<עופר שרון: לדעתי התיקון הזה אמר שאם תהיה הארכה שהיא בסמכות שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, זאת טכניקה של צו.
<עופר שרון: כפי שאמרנו קודם, נעביר את הצו הזה לכל המאוחר מחר בהתאם להחלטה שתתקבל פה היום.
<שגית אפיק: זאת אומרת שמכוח החוק תביאו את הצו.
<עופר שרון: כן, בהחלט כן.
משה גפני: אני מסכים לשנתיים.
ניסן סלומינסקי: בהיכרותי קצת את המערכת, קודם כל שמחר יהיה הצו עד סוף השנה.
ניסן סלומינסקי: במסגרת חוק ההסדרים נעקוב אחרי זה ואם יהיה צורך, אני מניח שניתן לכם את הכבוד לעשות ואחר כך תוכלו לפרסם.
ניסן סלומינסקי: אם יהיה צורך, יכול להיות שאנחנו ניכנס לעניין.
ניסן סלומינסקי: ראו עצה טובה, כמו שאומרים.
ניסן סלומינסקי: הסעיף השני הוא הנושא של מס שבח ומס רכישה.
ניסן סלומינסקי: מס שבח הוא נושא שקשור להגדלת היצע של הדירות.
<עופר שרון: ברשותך, יש עוד הוראת שעה שנוגעת למע"מ.
<עופר שרון: תקנה 20(ג).
ניסן סלומינסקי: מה מהותה?
<עופר שרון: היא מדברת על הדיווח החד-חודשי או הדו-חודשי.
<עופר שרון: שם העלינו את התקרה שמבחינה בין הדיווח הדו-חודשי.
ניסן סלומינסקי: זה גם דבר שעומד להסתיים ב-5 במאי?
<עופר שרון: זה לא נמצא בפניכם?
<קריאה: אתה מתכוון לחד-חודשי ולדו-חודשי?
ניסן סלומינסקי: זה לא נמצא אצלנו כי כנראה אצלנו זה לא מסומן או לא עלינו על זה שזה עומד לפקוע ב-5 במאי.
<שגית אפיק: ליאת, לא הארכנו את זה עד סוף השנה?
משה גפני: זה גם לא עלה בסעיף 38.
<ליאת: אנחנו נוודא את זה ואם זה פוקע - -
<שגית אפיק: אם זה פוקע בכוונתכם להאריך את זה?
<עופר שרון: אם זה פוקע נבוא ונאריך את זה.
משה גפני: זה לא היה גם בדיון על סעיף 38.
ניסן סלומינסקי: תאריכו באותו אופן, אבל חס ושלום לא יותר, רק עד סוף 2013, נכון?
<שגית אפיק: את זה אתם יכולים יותר.
<עופר שרון: רציתי להציע משהו לחברי הוועדה.
<עופר שרון: כמי שנמצא בתחום הזה כבר לא מעט זמן הייתי מציע ליצור איזשהו פורום של הידברות עם חברי הכנסת כדי להסביר את המשתנים שנוגעים לעניין, למשל ניכוי מס התשומות על ידי העוסקים וההשתתפות של המדינה פשוט כדי שהיריעה כולה תהיה ברורה.
<עופר שרון: זאת ההצעה שלי.
ניסן סלומינסקי: ברגע שיתקיים דיון ודאי שיבואו ויסבירו את זה לכל חברי הוועדה.
ניסן סלומינסקי: אם כך, אתם מאריכים את זה ולמרות שאצלנו זה לא מופיע, אתם תעשו את זה.
ניסן סלומינסקי: הנושא הבא קשור לנושא הקודם.
ניסן סלומינסקי: זאת היתה גם יוזמה של הוועדה?
<שגית אפיק: הוועדה הכניסה את נושא הפחתת שיעורי מס רכישה לדירת מגורים יחידה.
ניסן סלומינסקי: לדירת מגורים ראשונה, אבל מצד שני, להגדיל את מס הרכישה לדירה שנייה.
ניסן סלומינסקי: בנוסף לזה, המדרגות שבאמצע.
ניסן סלומינסקי: גם זה נמצא וגם זה עומד לפקוע וזה דבר טוב.
ניסן סלומינסקי: היינו רוצים לדעת מה עמדתכם.
משה גפני: אני יכול להשיב לך.
משה גפני: הייתי בוועדת הכנסת והם הביאו הצעת חוק כדי להאריך את זה, אבל לא הבנתי עד עכשיו למה היה צריך להביא הצעת חוק.
משה גפני: אפשר היה להחיל דין רציפות.
ניסן סלומינסקי: ההצעה היתה מורכבת משני אלמנטים, מצד אחד להגדיל את מס הרכישה לפחות על הדירה השנייה וכתוצאה מזה למנוע מאנשים לקנות דירות להשקעה, והחלק האחר היה מס שבח, שגם הוא נועד לעזור.
ניסן סלומינסקי: פה אני רואה שמס שבח לא מופיע בכלל ומדובר רק על מס רכישה.
ניסן סלומינסקי: תגידו לנו גם איפה נעלם מס שבח.
<ליאת גרבר: אנחנו באמת מביאים הצעת חוק שאמורה לעלות היום לקריאה ראשונה בנוגע למס רכישה, שתאריך את הוראת השעה עד לתום שנת 2014, כלומר שתאריך את המצב הקיים היום בחוק הגדלת ההיצע לגבי מדרגות מס מוגדלות.
<שגית אפיק: גם זה לא הוראת קבע?
<ליאת גרבר: לא.
<שגית אפיק: אז יכולתם באמת להחיל רציפות על ההצעה שהיתה.
<ליאת גרבר: נכון, אבל אז לא היינו מספיקים להגיע ל-5 במאי.
ניסן סלומינסקי: הם רוצים שהמודעה שהם יפרסמו אחר כך יאמרו עליה שאת זה האוצר עשה ולא הוועדה.
ניסן סלומינסקי: אנחנו נותנים לכם גם את זה.
<ליאת גרבר: מצב שבו יש תקופה שבה מדרגות מס רכישה חוזרות למצב הקודם ואז מוגדלות או משתנות שוב זה מצב לא בריא ויוצר חוסר ודאות.
משה גפני: בסדר גמור, אבל ברציפות זה אותו זמן.
ניסן סלומינסקי: אותו זמן ולא רק זה.
<ליאת גרבר: אבל צריך לחכות שבועיים.
ניסן סלומינסקי: בדקתי עכשיו ביומן שה-5 במאי היה באותו תאריך.
<ליאת גרבר: אבל אז לא היתה ממשלה, לא היתה ועדת שרים.
ניסן סלומינסקי: מאז שהממשלה קיימת עבר מספיק זמן שהיה אפשר לטפל.
<ליאת גרבר: לא, לא היה לנו.
<ליאת גרבר: באמת שלא.
<ליאת גרבר: אני מזכירה שהכנסת היתה בפגרה.
ניסן סלומינסקי: אנחנו נראה את ההצעה ואני לא יודע אם המדרגות שעשיתם שם הן טובות, אם יש שלוש מדרגות ואם יש התייחסות לדירות יוקרה.
משה גפני: זה מגיע לכאן.
ניסן סלומינסקי: אני יודע, ודאי.
ניסן סלומינסקי: אני כבר אומר להם שנראה את זה.
ניסן סלומינסקי: יש דירות שנמכרו ב-20 מיליון דולר ולכן יכול להיות שהם צריכים לשלם קצת יותר.
ניסן סלומינסקי: צריך לראות אם באמת יש מדרגות שמתייחסות גם לדירות של האליטות, של העילויים.
ניסן סלומינסקי: אנחנו מגדירים אותם כעילויים.
<ליאת גרבר: מה שעשינו היה לעשות רציפות.
<שגית אפיק: כלומר לקחתם את ה-3 מיליון והוספתם עדכון מדד.
ניסן סלומינסקי: היא אמרה שהם עשו רציפות.
<ליאת גרבר: רציפות לא במובן הטכני, במובן המהותי.
<שגית אפיק: כמה הכנסות ההצעה שלכם תכניס?
<ליאת גרבר: אנחנו מעריכים אותה ב-300 מיליון שקל לשנה.
<ליאת גרבר: זה תמורת המע"מ במזומן.
<שגית אפיק: נתת לנו רעיון להפוך את זה להוראת קבע.
עדי קול: הנתונים האלה מפורסמים לציבור?
<שגית אפיק: הם מפורסמים גם באתר של רשות המסים וזה גם מתפרסם ברשומות.
<ליאת גרבר: אני חושבת שיש חשיבות לכך שהציבור יקרא ויידע.
ניסן סלומינסקי: ודאי שיש חשיבות לכך שהציבור יידע.
<ורד אולפינר-סקל: צריך להבין שמי שרוכש דירה נעזר בדרך כלל בעורך-דין, עושה חוזה ואין עורך-דין במדינת ישראל שלא יודע.
משה גפני: יש מקרים שבהם ביקשנו פרסום יותר גדול, אבל זה מקרה שיודעים.
ניסן סלומינסקי: אנחנו מקבלים את המהלך שלכם, מבינים אותו ומחייכים ביחד.
ניסן סלומינסקי: אנחנו נקבל אותו לדיון.
משה גפני: מה לגבי מס שבח?
ניסן סלומינסקי: השאלה הראשונה היתה לאן נעלם מס שבח?
יצחק אהרונוביץ': מס השבח מלכתחילה לא היה אמור להיות מוארך.
<קריאה: הוא לא עשה כלום.
יצחק אהרונוביץ': בדיוק.
<שגית אפיק: הוא לא עשה כלום?
יצחק אהרונוביץ': לא שהוא לא עשה כלום.
יצחק אהרונוביץ': סליחה.
יצחק אהרונוביץ': לא, לא, לא.
יצחק אהרונוביץ': אני מדבר על אפשרות למכור שתי דירות מגורים מזכות נוספות, שהוארך עד ה-5 במאי ואפשרות למכור דירות שהן דירות לא מזכות, משמע דירות משרד, שזה עד יוני הקרוב שעדיין בתוקף.
יצחק אהרונוביץ': בסך הכל אפשר שלוש עם שתי הקומבינציות ביחד בפטור.
יצחק אהרונוביץ': בעקרון, זה ניתן בזמנו כחלק ממה שנקרא תכנית הפטישים, להגדלת ההיצע של דירות וכו'.
יצחק אהרונוביץ': בכל מקרה, צריך לזכור שהממשלה צריכה להיות אמינה, כלומר אם אנחנו אומרים לציבור שאנחנו נותנים חלון זמן של שנתיים לבצע מכירות ועכשיו נאמר למכור עכשיו, אם נאריך הוראות שעה כאלה נאבד אמינות ואז, כמובן, כל פתרונות שננסה לתת בעתיד יתקבלו בספקנות.
ניסן סלומינסקי: זה נכתב בפרוטוקול, שהממשלה רוצה לשמור על אמינות והיא אמרה את זה?
ניסן סלומינסקי: וואלה, זה טוב.
ניסן סלומינסקי: אנחנו נזכור את המשפט הזה לאורך הרבה דיונים פה.
יצחק אהרונוביץ': שנית, אם אנחנו בוחנים את התוצאות ואת הנתונים המספריים אנחנו רואים שאם אני לוקח את המספרים של 2010-2009 כשלא היו הוראות השעה, נמכרו דירות מגורים בפטור בערך 50,000 דירות.
יצחק אהרונוביץ': כלומר, אם ב-2009 היו בערך 49,000 דירות שנמכרו בפטור, ב-2010 קצת מעל 50,000 דירות.
יצחק אהרונוביץ': ב-2012-2011, כשהוראות השעה כבר היו בתוקף, אנחנו בעצם רואים עדיין כמות של 48,000 דירות שנמכרו בפטור ב-2011, ו-56,000 דירות שנמכרו בפטור ב-2012.
יצחק אהרונוביץ': הקומבינציה היתה שונה כי הפטור הרגיל היה בערך ב-30.000, ו-20,000 השתמשו בפטור המיוחד, הפטור הנוסף של דירות מזכות.
יצחק אהרונוביץ': אפשר לומר שזה לא הגדיל בצורה משמעותית את כמות הדירות שנמכרו, לא הגדיל את ההיצע באופן משמעותי של כמות הדירות שבעצם נזרקו לשוק, אבל מצד שני יכול להיות שללא הוראות השעה היינו במצב אחר ואולי רק 40,000 דירות היו נמכרות בשנה.
יצחק אהרונוביץ': קשה לדעת, אבל בגדול אנחנו רואים שזה לא הגדיל את סך כל הדירות הנמכרות באופן דרמטי.
יצחק אהרונוביץ': לגבי הוראת השעה שמסתיימת ביוני של דירות משרד.
משה גפני: איך אתם יודעים לעשות את זה?
ניסן סלומינסקי: הוא אומר שהם לא יודעים באופן מוחלט.