GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
סתיו שפיר: בואו נעלה את המס על המשקאות היקרים, בדיוק כמו עם הסיגרים.
סתיו שפיר: בואו נעלה את המס על הצריכה של מי שבאמת יכולים לשלם אותו.
סתיו שפיר: למה לפגוע דווקא באלה שלא יכולים לשלם כל עוד שזה לא דבר מסוכן.
ניסן סלומינסקי: אני רוצה לומר לכולם.
ניסן סלומינסקי: הבנתי מרוב הדוברים שבסופו של דבר התמקדו בנושא שצריכים למצוא את הדרך לעודד את הצעירים שרק שנתיים בעניין ולמצוא איזו דרך.
ניסן סלומינסקי: או דרך שינוי מדרגות המס או בדרך אחרת כדי לעודד אותם.
ניסן סלומינסקי: הדבר השני הוא שאם יעלו את הבירה אז כולם ילכו למשהו אחר.
ניסן סלומינסקי: הנתונים אמנם לא בטוחים אבל אני רוצה לומר שמדיונים עם האוצר אני יודע שמתוכננת העלאה נוספת בכל הנושא של האלכוהול.
ניסן סלומינסקי: מצד שני, אני רוצה לקבל מכם הבנה, שאם נאשר את הצו, בהעלאה הבאה שתהיה על האלכוהול היא לא תהיה על הבירה כדי שיישמר הפעם הזה ולא יהיה מצב שמישהו מהבירה יברח לאלכוהול כי שם יעלו עוד יותר.
ניסן סלומינסקי: השאלה היא האם אתה יכול לתת לי להבין שאכן זה כך?
<ערן יעקב: אפשר להגיד שככל שבעתיד נעלה את המיסוי על אלכוהול, נשקול בכובד ראש את העניין של הדיפרנציאציה בבירה בהשוואה למשקאות האחרים.
ניסן סלומינסקי: ערן, שאתה אומר שתשקלו בכובד ראש.
ניסן סלומינסקי: תדע, שאנחנו כוועדת הכספים, נשמר את זה.
<ערן יעקב: בסוף צריך לבוא לפה.
ניסן סלומינסקי: לכן כשתבואו, תבואו בצורה הזאת.
ניסן סלומינסקי: בדיונים עם השר נצטרך למצוא את הדרך איך להחריג את הצעירים, להחריג אותם ולעודד אותם.
<ערן יעקב: הועלו פה הרבה דברים.
<ערן יעקב: זה התחיל מזה שזה עניין תקציבי.
<ערן יעקב: זה ברור ואין שאלה בכלל.
<ערן יעקב: אנחנו במצב של 3%.
<ערן יעקב: נראה שהכול בסדר אבל הוא לא.
<ערן יעקב: בסוף יש סדר עדיפויות ובסדר העדיפויות הזה, אכן הגענו גם לסיגריות ולבירה.
<ערן יעקב: בסדר העדיפויות הזאת עולה השאלה האם לגעת בזה או לגעת במקור אחר.
<ערן יעקב: זאת שאלה לא פשוטה.
<ערן יעקב: ככל שנחליט שמחר בבוקר לא מעלים את המיסים על הבירה, וזאת החלטה של הוועדה, צריך להביא מקור אחר, אין שאלה.
<ערן יעקב: המשמעות של זה היא משמעות כבדה.
<ערן יעקב: צריך לקחת את כל זה בחשבון כי אנחנו בעולם של גירעון מבני, אנחנו בעולם מאוד בעייתי.
<ערן יעקב: בסוף אנחנו רוצים להביא מיסים שמאפשרים לתקציב המדינה לעבוד.
<ערן יעקב: יחד עם זאת, צריך להגיד שבעולם המס אנחנו לא רואים שינויים משמעותיים בכיוון כזה או אחר.
<ערן יעקב: יש שינויים ברמת ממשלה כזאת או אחרת, אחד יותר, אחד פחות.
<ערן יעקב: ככל שנרצה לעזור למבשלות הקטנות, אני לא חושב שזה לא ראוי.
<ערן יעקב: אני חושב שבעולם הינוקא זה ראוי, אבל לא באמצעות המס הקניה.
ניסן סלומינסקי: אני ממש מתנצל אנחנו צריכים לסיים.
ניסן סלומינסקי: יישר כוח לחברי הכנסת ולאורחים.
ניסן סלומינסקי: קבענו שבשעה 12:40 תהיה הצבעה על הרביזיה.
ניסן סלומינסקי: אנחנו מצביעים על הרביזיה שהוגשה על-ידי חבר הכנסת יצחק כהן.
ניסן סלומינסקי: נמנעים – אין הבקשה של חבר הכנסת יצחק כהן לרביזיה, לא נתקבלה.
יצחק כהן: אזרחי ישראל ישלמו מחיר גבוה יותר.
ניסן סלומינסקי: תודה לכל האורחים שליוו את המהלך הזה.
ניסן סלומינסקי: תודה ליאיר שירן.
משה גפני: למה הפלתם את הרביזיה?
ניסן סלומינסקי: בגלל שלא היית פה.
משה גפני: הייתי כאן.
משה גפני: ליצמן מצביע.
ניסן סלומינסקי: לא היית כאן כאשר הוגשה הרביזיה.
משה גפני: אבל הסבירו לי.
משה גפני: חבר הכנסת ליצמן היה כאן.
ניסן סלומינסקי: זה לא הולך ככה.
משה גפני: זה הולך מצוין, קיבלתם את ליצמן ואותי משוכפלים.
משה גפני: אבל למה הצבעתם נגד הרביזיה?
משה גפני: זאת היתה רביזיה טובה.
ראובן ריבלין: אני מצביע בכל הצבעה לגופו של עניין, ואני חשבתי נגד הרביזיה.
יצחק כהן: אבל מעניין למה השתנתה עמדת משרד האוצר.
יצחק כהן: זה היגיון צרכני.
ניסן סלומינסקי: אני מתנצל, היו הרבה שיחות עם הממשלה בעניין ומה שסוכם, שאנחנו נמשיך להתקדם וברגע שתהיה לנו התמונה, כלומר גם מה ההשלכות של התפיסה הכוללת של הוועדה של שתי שכבות, מה ההשלכות לגבי נושאים נוספים שמופיעים ותתגבש התמונה הכוללת, אז נבקש את עמדת הממשלה.
ניסן סלומינסקי: אם הממשלה מסכימה או לא.
קארין אלהרר: ממתי זה חוזר לממשלה?
ניסן סלומינסקי: חבר'ה, זה הנוהל הרגיל.
ניסן סלומינסקי: כל פעם שוועדת הכספים- - -
ראובן ריבלין: לא הבנתי את הרישא.
ראובן ריבלין: את הדבר השני אני מבין.
ראובן ריבלין: אחרי שאני לא הבנתי, היו הרבה דיונים, היו לי דיונים שלא ידעתי עליהם אתמול בלילה?
ראובן ריבלין: היו לך דיונים עם הממשלה.
ניסן סלומינסקי: אמרתי עכשיו, לא הלילה אתמול, עכשיו.
ראובן ריבלין: היו לנו דיונים, אני לא יודע- - -
ניסן סלומינסקי: התנצלתי, היו דיונים, אמרתי- - -
ראובן ריבלין: או תגיד לי מה היה או אל תגיד לי בכלל.
ניסן סלומינסקי: לא, אני הייתי צריך להתנצל למה אני מאחר.
ראובן ריבלין: אה, לך יש דיונים.
ראובן ריבלין: זה בסדר גמור.
ניסן סלומינסקי: רק שנייה, רגע, רבותיי, הרי אני נלחם כדי לשמור על כבודה של- - - בדרך כלל כשמגיע אלינו חוק ממשלתי ואנחנו עושים שינוי, אז אנחנו צריכים לשאול את מגיש החוק, אם זה הממשלה, אם אתם מסכימים, טוב, אם לא- - -
יעקב ליצמן: לא, לא, הם צריכים לשאול אותנו אם אנחנו מסכימים.
ניסן סלומינסקי: ואם הממשלה נניח לא מסכימה, אז היא מושכת את החוק.
ניסן סלומינסקי: היא יכולה למשוך את החוק, זה החוק שלה.
יעקב ליצמן: בוא נראה אותה.
ניסן סלומינסקי: בסדר גמור, זה נקרא שאתה שואל.
ניסן סלומינסקי: כלומר היא שומעת, היא צריכה להגיב, אם זה על דעתה, ולהערכתי כל מה שאנחנו מסכמים פה יהיה על דעתה, אבל אני אומר שבאופן רשמי היא צריכה להגיד מסכימה ואז הכול ממשיך כרגיל, אם לא מסכימה, יכולה למשוך את החוק.
אלעזר שטרן: ניסן, אני אגיד לך מה אני חושב שהבעיה.
עפר שלח: לא יהיה שלב שאנחנו נעצור את הדיון ונשאל את הממשלה אם היא מסכימה, אם הממשלה רוצה למשוך את החוק- - -
ניסן סלומינסקי: למה אני כבר צרוד?
ניסן סלומינסקי: להגיד לשרים המכובדים שאנחנו ממשיכים וייקח לנו עוד יומיים.
ניסן סלומינסקי: לא הם ידונו עכשיו, אנחנו ממשיכים, וכשנסיים את כל המשמעויות אז הם יראו, יחליטו, אם זה על דעתם, מכובד, ולהערכתי זה מכובד על דעתם, ואם לא, הם יכולים למשוך את החוק.
יעקב ליצמן: ניסן, לא יכול להיות- - -
מיקי רוזנטל: אני לא מכיר נוהל כזה.
ניסן סלומינסקי: מה אתה לא מכיר?
ניסן סלומינסקי: כל חוק זה ככה.
ניסן סלומינסקי: מיקי, כל חוק ככה.
יעקב ליצמן: ניסן, לא יכול להיות ששר, יושב ראש הוועדה- - -
ניסן סלומינסקי: לא, זה לא רק הוא.
יעקב ליצמן: תקשיב רגע.
יעקב ליצמן: לא יכול להיות שבן אדם בא לכאן, פגע וברח, היה כאן חמש דקות, לא הייתה לו סבלנות דקה אחת לשמוע אותנו, אולי שאלה אחת או שתיים, מהר מהר הוא צריך לברוח לממשלה ואנחנו נמשיך עם הדיונים.
יעקב ליצמן: לא שמענו אותו בכלל, יש לי הרבה שאלות לשאול אותו כאן, גם אישית על הדבר הזה, ושום דבר, ואנחנו ממשיכים הכול רגיל.
יעקב ליצמן: אז אתה בא עכשיו לשאול אותם אחר כך אם הוא מסכים ש- - -
ניסן סלומינסקי: לא, באמת, נו, חבר'ה.
יעקב ליצמן: אני דורש שהוא יופיע בוועדה, יש לנו הרבה שאלות לשאול אותו.
ניסן סלומינסקי: בסדר, זה סיפור נפרד, אבל מה זה קשור אחד לשני?
ניסן סלומינסקי: חבר'ה, זה כל חוק.
אלעזר שטרן: ניסן, אני רוצה לומר משפט אחד.
ניסן סלומינסקי: אני לא מבין, גם חוק שלך- - -
אלעזר שטרן: אני אגיד לך מה הבעיה שלי.
אלעזר שטרן: הדיון פה התחיל, נשמעו פה עמדות, מה קורה שפתאום אתה בא היום, על דעות שכנראה יש אנשים, לא יודע אם בממשלה או מחוץ לממשלה, בעלי השפה, שהדעות פה כנראה לא נוחות להם.
אלעזר שטרן: עכשיו, כשאתה בא באמצע הדיון ופתאום- - -
יעקב ליצמן: אלעזר, אלה בעלי הון.
אלעזר שטרן: אוקי, מישהו שמע את הדברים האלה ופתאום עכשיו אתה מוצא לנכון לומר לנו משפט כזה.
אלעזר שטרן: אני אומר לך, אתה הפסדת- - -
<קריאה: שאנחנו נמשיך את הדיונים, והממשלה, אם היא תסכים היא תסכים- - -
אלעזר שטרן: אני אומר לך שבעיניי זה לא עניין פרוצדוראלי, ואם לממשלה יש אומץ, אני אומר לך ככה, למשוך באמת את החוק הזה ודווקא בגלל איך שזה נראה בחוץ והממשלה הרי מבינה איך זה יכול להיראות בחוץ, אז היא לא תמשוך את החוק.
אלעזר שטרן: אז מה היא עושה לנו?
אלעזר שטרן: במקום למשוך את החוק היא אומרת 'ישחקו הנערים לפנינו' וכל פעם אנחנו נראה, לפי לא משנה איזה אינטרסים.
ניסן סלומינסקי: לא הובנתי, אז אני אסביר עוד פעם.
אלעזר שטרן: או שהובנת יותר מדי טוב.
קארין אלהרר: ניסן, יש לוועדה סמכויות, ברגע שאנחנו משחקים במשחק הזה, זה קצת מעקר את סמכויות הוועדה.
קארין אלהרר: ברגע שמגיע חוק לכאן- - -
ניסן סלומינסקי: בואו ניקח דבר יותר פשוט, החוק של אלעזר שטרן יידון בוועדה, נניח, והוועדה תעשה שינויים, נניח, עכשיו אתה רשאי להגיד 'אדוני, זה לא על דעתי, אני מושך את החוק שלי חזרה'.
ניסן סלומינסקי: או שאתה יכול להמשיך.
ראובן ריבלין: תשאל את היועצת המשפטית באיזה שלב הם יכולים למשך את החוק.
עפר שלח: זה אל"ף.
עפר שלח: בי"ת, הרי לא באת להסביר לנו את המובן מאליו, הרי זה קיים קודם.
עפר שלח: כל הדיונים האלה, אם הממשלה הייתה רוצה את החוק, שתגיש אותו, ברגע שהיא הגישה אותו לנו, שלא תבוא ותספר לנו שהיא תסכים או לא תסכים.
אלעזר שטרן: עוד דבר אחד, לחוק של אלעזר שטרן אין כסף.
ניסן סלומינסקי: זה לא משנה, שינוי- - - מה שאני אומר זה הפוך, מה שאני הסברתי לממשלה- - -
יעקב ליצמן: אפשר לדעת מי מערער על החוק?
ניסן סלומינסקי: אף אחד לא מערער על החוק.
יעקב ליצמן: הגזמת.
ניסן סלומינסקי: אתה שואל אותי, מה שאני יודע.
ניסן סלומינסקי: להערכתי הוויכוח פה הוא בכלל לא על הערעור, כולם יסכימו, יש ויכוח אולי על קרדיט, אבל עשו לי טובה, זה לא תחום שאני מתמצא בו.
ראובן ריבלין: אני יכול לפרש אותו, אני הבנתי מה הוא אמר.
מיקי רוזנטל: אם הבנת, אז אני מבקש ש- - -
ניסן סלומינסקי: מיקי, אני מנסה- - -
מיקי רוזנטל: לא, זה לא מקובל, הדבר הזה.
מיקי רוזנטל: איזה מן דבר זה?
מיקי רוזנטל: קודם כל זה פגיעה בתהליך עצמו.
ניסן סלומינסקי: איזה פגיעה?
ניסן סלומינסקי: אני התנצלתי למה איחרתי, כלומר שאני כל פעם יוצא, אנחנו ממשיכים לדון הלאה בחוק כפי שהוא, נקודה.
קארין אלהרר: אבל יהיה דיון מהותי?
קארין אלהרר: מספיק עם ה- - -
ניסן סלומינסקי: עד עכשיו לא היה דיון מהותי?
ניסן סלומינסקי: הדיון הכי עמוק שהיה, הכי מהותי שהדליק- - -
קארין אלהרר: לא ראינו שהתחילו בחוק.
<קריאה: הוא עוד לא התחיל.
ניסן סלומינסקי: הנושא של שתי שכבות, התפיסה הזאת, כבר עברנו אותה.
ניסן סלומינסקי: עכשיו אנחנו מדברים על ההשלכות שלה.
עפר שלח: גם חבר הכנסת ריבלין וגם אני ביקשנו לדון בזה, למרות שאני בעד שתי שכבות.
עפר שלח: נמצא פה לפחות יו"ר הרשות לניירות ערך- - -
ראובן ריבלין: יש חרדה גדולה כאשר אנחנו נקבע שתי שכבות, ואני אומר שלא, אבל יש חרדה גדולה בציבור, גם כבעלי מניות וגם כבעלי אגרות חוב, והציבור זה כולנו, כל אלה שמושקעים.
יצחק כהן: למה כל החרדה?
ראובן ריבלין: אם אתה בא ומוציא לשוק בכפייה חברות למכירה, השאלה מי מפסיד, זה הכול.
יצחק כהן: מצוין, דבר טוב קורה.
ראובן ריבלין: תפקידנו לדאוג לציבור.
ראובן ריבלין: אני לא אומר, יכול להיות ששיטת התמנון זאת השיטה שצריך לטפל בה, זו הסכנה העיקרית, אבל כל שאר הדברים- - - תראה, מה שאני הבנתי מיושב הראש, רק דבר אחד, יכול להיות שהוא בעצמו לא מבין את הנושא.
ראובן ריבלין: הממשלה הגישה לנו הצעת חוק והיא מחויבת על פיה, הממשלה הייתה ממשלה קודמת, מי שהגיש את הצעת החוק בממשלה הקודמת היה שר האוצר, להלן שר האוצר.
ראובן ריבלין: שר האוצר דאז הגיש את החוק והוא עמד מאחוריו.
ראובן ריבלין: היום התחלפה הממשלה, ייתכן מאוד שהשר שעומד בראש ועדת הריכוזיות, שהוא היום- - -
אלעזר שטרן: אבל הממשלה ביקשה רציפות.
אלעזר שטרן: הם ביקשו רציפות.
ראובן ריבלין: שמעתי, הוא ביקש רציפות בטרם עמדו האנשים על דעתם כנראה.
ראובן ריבלין: הממשלה ביקשה רציפות על אותה הצעת חוק שהוגשה על ידי הממשלה הקודמת.
ראובן ריבלין: היום יושב ראש ועדת השרים, שנמצא בקשר מתמיד עם יושב ראש הוועדה שלנו, ייתכן מאוד שדעתו אינה נוחה מהחוק כפי שהוא הוגש על ידי הממשלה.
ראובן ריבלין: עכשיו אני אומר לכם, אי אפשר יהיה לעבור לשתי שכבות אלא אם כן תתקבל השגה שתוגש על ידי אחד מאיתנו, והיא תהפוך להיות נוסח הוועדה.
<שגית אפיק: לא חייב להיות השגה, הוועדה מחליטה- - -
ראובן ריבלין: מאה אחוז, אבל איך- - -
ניסן סלומינסקי: סליחה, חבר'ה, אל תהפכו צל הרים כהרים.
ראובן ריבלין: זו הצבעה, נכון?
ראובן ריבלין: זאת אומרת ההצבעה יכולה להיות שהוועדה הזאת משנה את נוסח החוק כפי שהוגש לנו בדרך זו או אחרת.
ראובן ריבלין: עד היום היו לנו שלוש שכבות, שחלקן ככה וחלקן ככה, כל מיני דברים, היום ייתכן מאוד שאנחנו נבוא לידי מצב שבו אנחנו נשנה את נוסח החוק כפי שעבר בקריאה ראשונה בקדנציה הקודמת וכפי שעבר בבקשת הרציפות.
ראובן ריבלין: זה דבר שהממשלה תחליט האם היא רוצה אותו או לא רוצה אותו.
<קריאה: זה המובן מאליו.
<קריאה: זו זכותה.
ראובן ריבלין: בוודאי שזו זכותה, אבל זה בידינו עכשיו.
ראובן ריבלין: היא הגישה לנו דבר שהוא נמצא- - -
יעקב ליצמן: השר בנט לא התבטא מילה אחת על- - -
מיקי רוזנטל: לא, השר בא ואמר שיש לו הסתייגויות.
ניסן סלומינסקי: רבותיי, אם אתם רוצים שאנחנו נראה צל הרים כהרים- - -
ראובן ריבלין: זה לא צל, זה דבר לגיטימי לגמרי.
ניסן סלומינסקי: השרים, שדיברו איתי, רוצים את זה כמונו ואולי יותר, רוצים רק שנזרז את זה.
יעקב ליצמן: עם שינויים.
ניסן סלומינסקי: כל השינויים שאנחנו נרצה, רוצים שתי שכבות, רוצים את הכול, רוצים שיהיה כמה שיותר מהר.
ניסן סלומינסקי: אז לא זה הדיון בכלל ובואו נעזוב את הדיון.
<קריאה: אז על מה הדיון?
ניסן סלומינסקי: ניסיתי לרמוז מה אני חושב שהדיון, אבל נרד מזה, זה לא רלוונטי.
יצחק כהן: לא הבנו את הרמז.
ראובן ריבלין: אתה רוצה שאני אמשיך?
ניסן סלומינסקי: לא, חבל על הזמן, יש לנו- - -
ראובן ריבלין: יש היום שלושה משרדים שמשמשים בערבוביה בהובלת החוק הזה, משרד ראש הממשלה, על ידי נציגו שהיה בפנינו- - -
ניסן סלומינסקי: נמצא פה גם כן.
ראובן ריבלין: והרצה בפנינו את היגיון החוק.
ראובן ריבלין: השני הוא יושב ראש ועדת השרים לענייני ריכוזיות, והשלישי הוא משרד האוצר- - -
עפר שלח: ומשרד המשפטים גם.
ראובן ריבלין: משרד המשפטים זה כמו אל עליון.
ניסן סלומינסקי: רבותיי, יש לנו הרבה חומר לעשות, אנחנו רוצים להתקדם עם זה.
ניסן סלומינסקי: אז קודם כל בוקר טוב ושבוע טוב, ברוכים הבאים לאלה שפה, הזמנו לכאן רשימה ארוכה מאוד, שלחנו הודעות לרשימה ארוכה ומי שכן בא וירצה לומר את דברו אז אנחנו נשמח לשמוע אותו.
ניסן סלומינסקי: מה שאנחנו תכננו להיום- - -
ראובן ריבלין: כל החברות שנמצאות שיצטרכו למכור אותן, הן יהיו בסכנה ש- - -
ניסן סלומינסקי: רובי, אנחנו עכשיו- - -
ראובן ריבלין: השאלה כמה אנחנו נפסיד.
עפר שלח: ניתן להם מספיק זמן.
ראובן ריבלין: הזמן לא ישנה.
ניסן סלומינסקי: רבותיי, מה שתכננו לעשות היום, לאחר שהייתה תובנה של הוועדה, כמעט פה אחד, ללכת על שתי שכבות, אמרנו שאם הולכים על שתי שכבות אנחנו צריכים לראות איזה אלמנטים בחוק שהוצע לנו צריך לשנות בהתאם לזה, כי החוק שהוגש לנו דיבר על שלוש שכבות לקיים ורק שתי שכבות לחדשים, אז ממילא ברגע שאנחנו מחליטים שגם על הקיים יהיו שתי שכבות, אז מה ההשלכות של זה.
ניסן סלומינסקי: נעלה את ההשלכות, נדון בהן, השלכה אחרי השלכה, לראות מה אנחנו רוצים ומה לא.
ניסן סלומינסקי: אחרי שנשמע את דעת הוועדה יישב הייעוץ המשפטי, יגבש את זה לנוסח, שזה יהיה הנוסח של הוועדה לגבי החלק של הפירמידות בחוק.
ניסן סלומינסקי: זה מה שתכננו לעשות וזה מה שאנחנו רוצים לעשות.
ניסן סלומינסקי: אני אתן לשגית לפתוח ונמצאים איתנו, מוריס, נציג משרד ראש הממשלה, רוני, נציגת היועץ המשפטי, ובנק ישראל נמצא איתנו גם כן.
יעקב ליצמן: מישהו מתמ"ת?
ניסן סלומינסקי: יש לנו גם מהאוצר.
ניסן סלומינסקי: אחרי ששגית תדבר נושא-נושא, מי שירצה מהמשרדים להוסיף, להסביר, ואחר כך נקיים דיון, המוזמנים יוכלו גם להשתתף וכך נעבור נושא-נושא.
ניסן סלומינסקי: לא נדבר על הכול ביחד, כי אז תהיה לנו ערבוביה, אלא נעשה נושא-נושא.
<שגית אפיק: אתה רוצה שאני אגיד באופן כללי את השינויים שינבעו או מתוך הסעיפים?
ניסן סלומינסקי: תגידי באופן כללי, אני חושב, כדי שיבינו.
ניסן סלומינסקי: השלב הבא יהיה כבר כשנגיע לנוסח, אבל בואי תגידי קודם באופן כללי.
<שגית אפיק: לפי ההצעה הקיימת, פירמידות קיימות נשארות בשלוש שכבות, פירמידות חדשות עוברות לשתי שכבות.
<שגית אפיק: אם הוועדה מחליטה לעבור למבנה של שתי שכבות אז למעשה לא תהיה הבחנה בין פירמידות קיימות לפירמידות חדשות וכולם יצטרכו לעבור לשתי שכבות.
<שגית אפיק: המשמעות היא שכל ההוראות לגבי שכבה שלישית זמנית יהיו בטלות, ואז יש את השאלה של הוראת המעבר, תוך כמה שנים יהיה קיפול של השכבה הרביעית ותוך כמה שנים יהיה קיפול של השכבה השלישית.
<שגית אפיק: לפי הצעת החוק בנוסח שהממשלה הביאה בפניכם, הקיפול הוא בתוך שש שנים.
<שגית אפיק: אם הוועדה עוברת לקיפול של שכבה רביעית ושכבה שלישית, אפשר להאריך, להפוך את השכבה הרביעית לשש-שבע שנים, ואת השכבה השלישית ארבע-חמש שנים, הוועדה תצטרך לקבל פה החלטה לגבי אופן הקיפול.
<שגית אפיק: כיוון שההצעה כוללת הוראות ממשל תאגידי מוגבר לגבי השכבה השלישית, הזמנית, בפירמידות הקיימות, אין כבר צורך בהוראות האלה והן יורדות, אלא אם כן הוועדה תחליט שהיא רוצה להחיל כללי ממשל תאגידי ואז כדאי להתכנס לכללי- - -
ניסן סלומינסקי: את מתחילה עם הנושא השני כבר, נכון?
ניסן סלומינסקי: קודם כל הנושא הראשון הוא הזמן.
<שגית אפיק: הנושא הראשון זה הזמן.
ניסן סלומינסקי: אז בואו ננסה לדבר על זה, כי אם תגידי את הכול ביחד יכול להיות שזה יתערבב.
ניסן סלומינסקי: בואו נתחיל נושא-נושא.
אלעזר שטרן: אבל זה בתוך אותו נושא של החשש מזריקה לשוק של הרבה חברות יחד.
אלעזר שטרן: זה הנושא.
ניסן סלומינסקי: כן, זו המשמעות של הזמן.
ניסן סלומינסקי: הנושא הבא זה הממשל התאגידי בנושא של הדירקטורים, שזה סיפור עצמאי.
אלעזר שטרן: שמעת, גם רובי דיבר על זה קודם.
ראובן ריבלין: זה ברור מאליו.
ראובן ריבלין: זו ההשלכה.
ראובן ריבלין: אם למשל יש חברה שאתה אומר שאתה חייב למכור אותה, יכול להיות מצב ש- - -
ניסן סלומינסקי: רבותיי, הנושא הראשון- - -
יעקב ליצמן: מה ששגית אמרה, יש לו הסכמה?
ניסן סלומינסקי: אני אגיד.
ניסן סלומינסקי: עוד פעם, יש זמן שכאן הקציבו כדי לבצע את זה.
ניסן סלומינסקי: מאחר שאנחנו כאן עושים שינוי והשינוי הוא דרמטי, כלומר אנחנו משחררים לשוק במכה אחת עוד 28 חברות עוצמתיות בהיקף שלהערכתי זה יכול להגיע לסדר גודל של 25 מיליארד תוספת על שכבה רביעית וחמישית- - -
יצחק כהן: אני יכול להציע נוסח אחר?
ניסן סלומינסקי: דקה, תן לי.
יצחק כהן: - - - שמחזירים לציבור.
ראובן ריבלין: הציבור לא מחזיק אותם.
ניסן סלומינסקי: אני אומר שוב, ככל שהחברה נמצאת בשכבה גבוהה יותר אז כנראה שהיא חברה יותר טובה, אבל אני לא בקי בזה ואני לא יודע- - -
<קריאה: הרבה יותר טובה מ-IDB.
מיקי רוזנטל: ואתה תראה שמדובר בחברות שהציבור ישמח לקנות אותן.
מיקי רוזנטל: לא להפחיד.
ראובן ריבלין: אם אני בטוח ב- - -
ניסן סלומינסקי: רובי ומיקי, לא ככה.
ניסן סלומינסקי: אנחנו ככה לא מתקדמים.
ניסן סלומינסקי: אני מציג את הנושא ואז כל אחד יוכל לדבר ואני גם אציע לשמוע את נציגי החברות, הם נמצאים פה, שנשמע גם מה הם חושבים.
ניסן סלומינסקי: אבל אני אומר שוב, היה משך זמן של שש שנים לפי החוק.
ניסן סלומינסקי: מאחר שאנחנו משחררים או מעבירים לציבור, איך שתרצו, גם את השכבה השלישית, עכשיו נשאלת השאלה, אפשר להישאר במסגרת של שש שנים, אפשר, אנחנו רצינו בעיקרון לקצר את הזמן, כי ראינו בהפרדה שהייתה בין הבנקים ששם תוך שנה כולם מכרו, לא מחכים את כל זה, אבל יכול להיות שפה קשה יותר, יכול להיות שלא, המגמה שלנו בעיקרון הייתה לקצר את שש השנים לארבע שנים.
ניסן סלומינסקי: עכשיו נשאלת השאלה, האם אנחנו רוצים לקצר את זה או לא.
ניסן סלומינסקי: אם כן לקצר, האם אנחנו רוצים לקצר רק לגבי השכבות חמישית ורביעית, ולעומת זאת לגבי שכבה שלישית, שאולי זה יכול להיות בומבה יותר מדי גדולה, לתת קצת יותר זמן.
ניסן סלומינסקי: זה הדיון.
ניסן סלומינסקי: נחליט האם אנחנו רוצים לקצר קודם כל לארבע שנים, ואם כן על מה, רק על שכבה חמישית ורביעית ואת השכבה השלישית להשאיר שש שנים כדי לתת יותר זמן?
ניסן סלומינסקי: או שאנחנו אומרים שהחברות טובות ואפשר לעשות את זה בארבע שנים ולקצר לארבע שנים על כל שלוש השכבות.
ניסן סלומינסקי: בזמנו, כשפרופ' שמואל האוזר הציג את זה, אם אני זוכר טוב, אז הוא דיבר על זה שמאחר שאנחנו עושים את השינוי, תגיד לי אם אני טועה או שאני לא זוכר טוב, אז יכול להיות שצריכים לחשוב שלשכבה השלישית, שזה דבר חדש, לתת קצת יותר זמן ממה שאנחנו רצינו.
ניסן סלומינסקי: רק על זה אנחנו מדברים.
מיקי רוזנטל: רק לעניין הזה של הזמנים- - -
ניסן סלומינסקי: אני אתן לך רשות דיבור, מיקי.
ראובן ריבלין: אם זה טוב לציבור למה הזמן רלוונטי?
<שגית אפיק: הוא רלוונטי.
מיקי רוזנטל: הוא כן רלוונטי, אבל חשוב להזכיר שהוועדה המליצה על ארבע שנים.
מיקי רוזנטל: הקפיצה לשש שנים זה יכול- - -
ניסן סלומינסקי: מה זה הוועדה?
ניסן סלומינסקי: זה הוועדה, עכשיו הוועדה מדברת.
מיקי רוזנטל: לא, הוועדה המקצועית.
מיקי רוזנטל: זה חשוב מאוד להגיד שעל שש שנים פוליטיקאים- - -
ניסן סלומינסקי: אני לא מבין, אתה לא רוצה זכות דיבור?
מיקי רוזנטל: כן, רוצה.
ניסן סלומינסקי: אז את זה תגיד בזכות הדיבור שלך.
ראובן ריבלין: לפי ההיגיון, אם הציבור זוכה בזה כפי ש- - - מה זה חשוב השנים?
ראובן ריבלין: תסבירו לי את זה.
ניסן סלומינסקי: אוקי, יסבירו לך.
ניסן סלומינסקי: מי שיחשוב שצריך, יסביר, מי שחושב שלא צריך אז יהיה בעמדה הזאת.
ניסן סלומינסקי: זה בסדר, אנחנו פותחים דיון.
ניסן סלומינסקי: רק אני מציע, לפני שנדבר אנחנו, אם יש כאן נציגים של החברות ש- - -
משה גפני: אבל מה עמדת הממשלה?
ניסן סלומינסקי: טמיר, מנהל הוועדה, רק רוצה להסביר לגבי הזימון.
<טמיר כהן: אני רק רוצה לציין בפני חברי הוועדה שהדיון הזה הוא דיון מאוד עקרוני ומאוד חשוב ומאוד גדול, אנחנו עמלנו קשות לנסות לראות את כל הגופים שיושפעו, חילקנו את זה לפי קבוצות של חברים שהחברות שלהם הושפעו, גופים ואנשים אשר הופיעו בפני ועדת הריכוזיות בזמן השימועים וכמובן כל משרדי הממשלה וכל הבנקים, הגענו לרשימה מאוד ארוכה של עשרות מוזמנים, פנינו לכולם, הזמנו את כולם, ומי שנוכח פה היום זה מתוך הרשימה הכוללת שכולם הוזמנו.
<טמיר כהן: שדעת
<טמיר כהן: כם תהיה נוחה שפנינו לכולם להופיע בפניכם כדי להציג את עמדתם, ולפי בקשה של חלק מחברי הוועדה.
ניסן סלומינסקי: מי נמצא פה?
<טמיר כהן: מבין הרשימות של אלה שפנינו אליהם, מופיעים לי פה מנכ"ל אלוני חץ, נתן חץ.
משה גפני: אפשר לדעת מה עמדת הממשלה?
משה גפני: רק שאני אדע.
ניסן סלומינסקי: אמרנו שאתה צריך להגיע בזמן.
ניסן סלומינסקי: משה, למדנו ממך שבפתיחה בזמן בדיוק עושים את ההצבעה וגומרים, ואחר כך דנים.
יעקב ליצמן: אבל גם אנחנו שאלנו ולא ענית.
ניסן סלומינסקי: טוב, מר נתן חץ.
משה גפני: יש איזה סיבה שאתה מעלים את הממשלה?
משה גפני: עמדת הממשלה, זו הצעת חוק ממשלתית.
עפר שלח: היא עמדת הממשלה.
משה גפני: אבל הוא אומר אחרת ופרופ' האוזר אמר אחרת.
ניסן סלומינסקי: פרופ' האוזר לא אמר אחרת.
ניסן סלומינסקי: שמוליק, אל תענה עכשיו.
ניסן סלומינסקי: רב מוישה, נתן קיבל זכות דיבור.
ניסן סלומינסקי: כשתהיה לך זכות דיבור- - -
משה גפני: - - - אני לא זוכר דבר כזה בהצעת חוק ממשלתית, שאנחנו לא יודעים מה עמדת הממשלה.
ניסן סלומינסקי: משה, כשתהיה לך זכות דיבור תוכל לומר את הדברים.
משה גפני: נשאל בפייסבוק את עמדת הממשלה?
משה גפני: ככה מעבירים הצעה?
ניסן סלומינסקי: משה, אתה רוצה שאני אעצור אותך מלדבר?
משה גפני: לא, לעצור אותי ניסתה המשטרה אבל לא הצליחה.
ניסן סלומינסקי: לא, אל תדאג, אני יכול רק להפעיל את ליצמן והוא סוגר.
ניסן סלומינסקי: זה ויכוח בתוך המשפחה, זה בסדר.
<נתן חץ: בוקר טוב לחברי הוועדה.
ניסן סלומינסקי: תנסה רק לקצר.
ניסן סלומינסקי: אני אומר מראש, לא רק לך, אני אגיד לכולם, כי אנחנו רוצים להתקדם, יש לנו כמה נושאים.
<נתן חץ: אני מודה על הזכות שניתנה לי לבוא ולהציג עמדה, שכמו שאני שמעתי את תחילת הדיון עד עכשיו, אני בא כאילו לאיזה דיל סגור שכאילו החלטתם.
<נתן חץ: אז קודם כל אני מתחבר לדבריו של חבר הכנסת רוזנטל שאומר שישבה ועדה ציבורית מקצועית והמליצה המלצות.
<נתן חץ: ההמלצות של הוועדה, אפילו במיעוט, רשות ניירות ערך דרשה שיהיו שלוש שכבות והגיעה לפתרון כזה או אחר שהקיימות יהיו שלוש שכבות והחדשות יהיו שתי שכבות.
<נתן חץ: אז אני חושב שכשוועדה מקצועית, אחרי שהיא עושה דיונים רבים, הגיעה למסקנה שהיא הגיעה, כדאי להישאר עם המסקנה הזאת ולא ללכת במחי יד אחת ולבוא ולהגיד שתי שכבות.
<נתן חץ: אני חושב שאתם לא בדיוק מבינים את המשמעויות.
<נתן חץ: אני חברה ציבורית שבמקרה יום אחד קמתי וגיליתי שאני פירמידה, אצלנו יש רק שתי שכבות, כך שזה לא נוגע לנו באופן ישיר, אבל צריך להבין שהעסקים הציבוריים, החברות הציבוריות, כשאנחנו מתעסקים בחברת אם שמחזיקה נדל"ן בחברה ישראלית ונדל"ן בחברות זרות בחוץ לארץ אתם מונעים מאיתנו את האפשרות, לפי החוק החדש, ללכת לשכבה שלישית.
<נתן חץ: זאת אומרת, אם תהיה הזדמנות לרכוש את אחת מהחברות שמישהו יצטרך למכור, כי היא בשכבה רביעית או חמישית, למעשה אתם מונעים מחברות ציבוריות מהסוג של החברה שלנו את האפשרות לרכוש אותה.
<נתן חץ: זו נקודה מאוד מאוד משמעותית ובסיכומו של דבר כשאתם חושבים שיבואו לשוק חברות חדשות ויצטרכו למכור אותן, או שיצטרכו למכור אותן, או שבעלי השליטה או החברות האמהות יצטרכו לרכוש אותן.
<נתן חץ: אם יצטרכו לרכוש אותן, צריך לתת כלים לרכוש במחיר הוגן ולא לתת למיעוט, שנשאר באותן חברות בשכבה השלישית והרביעית, לסחוט את החברות האמהות.
<נתן חץ: אז צריכים לקבוע, יש בית משפט כלכלי שיקבע נהלים נורמליים ומהירים.
<נתן חץ: יש היום בחוק שכדי לקנות חברה מהציבור אתה צריך להגיע ל-95% מבעלי המניות שייענו להצעת הרכש, אם לא נענים להצעת הרכש אי אפשר טכנית לרכוש ו-5% יכולים להחזיק, אם מישהו מחזיק 5%, הוא מונע את הרכישה הזאת על פי דין, ומה זה מונע?
<נתן חץ: הוא ידרוש מחיר שהוא אולי לא כלכלי.
<נתן חץ: כך שקודם כל, אם אתם דורשים לקפל חברות, לקפל המשמעות היא לא למכור אותן, היא ברוב המקרים לקנות אותן, כי אם מישהו מחזיק 60% או 70% באותה חברה הוא לא ימכור את ה-70% אלא הוא ינסה לרכוש את ה-30% או 40%, ומאחר שיש בית משפט כלכלי צריכים לקבוע מנגנון מיידי באיזה דרך אפשר לרכוש את זה, בצורה כפויה, כי למעשה החוק מחייב את החברה לרכוש, לא יכול להיות מצב שבעלי מיעוט לא ימכרו ויגרמו להפרת החוק על ידי החברה האם.
<נתן חץ: כך שזאת נקודה ראשונה מאוד מאוד משמעותית, שחייבים לתת נוהל מסוים איך רוכשים חברות ולא לתת למיעוט, אם מישהו מחזיק 5% הוא עוצר וגורם לחברה להפר את החוק שאתם תעבירו פה.
<נתן חץ: מוכרחים לתת אפשרות אמיתית לכפות, לא בדרך של 5%, אתם אומרים שחייבים לקנות?
<נתן חץ: לקבוע מחיר שמעריך שווי בדרך כזאת או אחרת, שבית המשפט הכלכלי יאשר שהערכת השווי היא נכונה ובאותו רגע חייבים למכור.
<נתן חץ: לא יכול להיות מצב שהציבור מחליט שהוא לא רוצה למכור, כי אתם דורשים מבעל השליטה ברמה השלישית או הרביעית לרכוש את זה ממישהו.
<נתן חץ: חייבים לאפשר לו לרכוש, אחרת החוק יהיה בלתי ניתן לביצוע.
<נתן חץ: כך שזו נקודה אחת מאוד מאוד משמעותית.
אלעזר שטרן: אבל, נתן, זה לא משנה באיזה שכבה מדובר.
<נתן חץ: נכון, אני מסכים איתך, ולכן חייבים מתי שמחייבים על פי דין מישהו לעשות- - -
ראובן ריבלין: לא, הוא מדבר על מנגנון.
ראובן ריבלין: החוק קובע שצריך למכור- - -
<נתן חץ: המנגנון חייב להיות ישים, ולא שבעלי מניות מהמיעוט או מי שמחזיק 5% יגיד שהוא לא רוצה כי המחיר לא נראה, ועכשיו אי אפשר לקיים את החוק.
<נתן חץ: אז פתאום אני, או מישהו אחר, רוצה לעשות את זה ולא מסוגל לעשות את זה כי מבחינה כלכלית אין לו אפשרות, כי החוק אומר 95%.
קארין אלהרר: החוק קובע שכבות.
<נתן חץ: בכל שכבה, לא משנה.
<נתן חץ: גם כשצריכים לקבל שכבה רביעית, גם חמישית, גם שלישית.
ראובן ריבלין: הוא אומר שכשאתה קובע בחוק שצריך למכור, אתה צריך מנגנון שלא יהיה למישהו- - -
<נתן חץ: כך שדבר ראשון חייב להיות פה מנגנון ברור לחלוטין שחוק אחד לא יסתור חוק שני.
<נתן חץ: זאת נקודה אחת משמעותית- - -
משה גפני: למה רק אתה באת ולא באו האחרים?
<נתן חץ: בתור מה אתה שואל אותי?