GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
חגית נאמן: אנחנו, לפני כשנה, באנו הנה ואישרנו פרק בתקנון שלנו לחברי הבורסה שאינם בנקים, לגבי ניהול טכנולוגיות המידע שלהם.
חגית נאמן: אנחנו חשבנו, קיווינו, הערכנו, שניתן יהיה להשלים את – קודם-כל, אנחנו קבענו להם - - -, שהם צריכים להחיל אותם בהדרגה, כאשר הם היו צריכים להשלים את ההיערכות שלהם לניהול טכנולוגיית המידע לפי התקנון עד ל-30 ביוני.
חגית נאמן: אנחנו באים איתם בקשר רציף, כל הזמן.
חגית נאמן: יש התקדמות רבה מאוד.
חגית נאמן: אבל, כפי שנראה עכשיו, עד ה-30 ביוני הם לא ישלימו את כל המהלכים שהם נדרשים; ועל מנת שהם לא יהיו בהפרה, וההיערכות היא בהחלט לא פשוטה, ודרשנו מהם היערכות מאוד-מאוד מכבידה, אנחנו מבקשים לדחות את מועד התחילה של ההוראות עד ה-31 בדצמבר 2013.
חגית נאמן: חצי שנה.
חגית נאמן: הנושא הרביעי זה הסדרת הפעילות של מחוללי ציטוטים: כמו שאתם בוודאי יודעים, בשנים האחרונות התחילה לפשוט תופעה של הזרמת פקודות לבורסה או לבורסות בכלל בעולם של מחוללי ציטוטים אוטומטיים שמזרימים הוראות.
חגית נאמן: לא מדובר בחבר שיושב ומקליד הוראות, אלא מחשב שמזרים אלפי פקודות בשנייה למחשבי הבורסה.
חגית נאמן: התופעה הזאת התחילה לפני מספר שנים, בהתייחס למחוללי ציטוטים שפעלו - - - מכשירים - - -
חגית נאמן: לפני מספר שנים אנחנו עדכנו הוראות שמסדירות את הפעילות של אותם מחוללי ציטוטים, כאשר המטרה של ההוראות האלה היא שתהיה לנו אפשרות לנטר אותם.
חגית נאמן: ואם נראה שיש איזה - - - ציטוטים שגורם להפרעה במסחר, אנחנו נוכל לדעת מהו, מאיפה הוא בא, מאיזה חבר, ולפקח על הפעילות שלו כדי שהוא לא יגרום לתקלות במסחר.
חגית נאמן: וזה עובד, וזה עובד טוב.
חגית נאמן: לאחרונה, החלו מחוללי ציטוטים כאלה, אוטומטיים, לפעול לא רק בשוק הנגזרים אלא גם בשוק המניות.
חגית נאמן: ואת אותן הוראות - - - בשוק הנגזרים אנחנו - - - עכשיו, תהיה לנו אפשרות גם לנטר את הפעילות של מחוללי הציטוטים האוטומטיים האלה, ככל שהם פועלים, בתחום של ניירות ערך אחרים שאינם אופציות וחוזים עתידיים.
חגית נאמן: ולמעשה, ההוראות שייקבעו בהנחיות על פי התקנון, הן מאוד דומות עד כדי זהות להוראות שקיימות היום לגבי הנגזרים.
ניסן סלומינסקי: עורכת-הדין נאמן, את סיימת?
חגית נאמן: אני סיימתי.
ניסן סלומינסקי: טוב, רבותיי, אם יש מישהו, מאחר וחברי הכנסת כבר ניהלו דו-שיח ער עם עורכת-הדין נאמן, ואני מניח שהם קיבלו את התשובות המתאימות.
ניסן סלומינסקי: אם יש מישהו מהאורחים שנמצאים פה או מייצגי רשויות אחרות שרוצים לומר – אתם מוזמנים, לא חייבים.
עיסאווי פריג': אם יש הסתייגויות.
משה גפני: אם יש חברות שנסחרות בבורסה.
עיסאווי פריג': הסתייגויות כלשהן.
יצחק כהן: יש פה נציגים של - - -
ניסן סלומינסקי: חברי הכנסת, אני מניח שמיצו את דבריהם.
אראל מרגלית: התקנה האחרונה הופכת את הבורסה להרבה יותר נגישה מבחינה טכנולוגית למי שאינו בנק.
יצחק כהן: לא, לא, לחברי הבורסה שאינם בנקים.
חגית נאמן: האחרונה, שדיברתי עליה, זה - - -.
חגית נאמן: זו היכולת של הבורסה לזהות שאם איזה מחולל ציטוטים אוטומטי מזרים פקודות מחבר בורסה, מערכת מחשב שמזרימה פעולות לחבר הבורסה גם אם זה לא בנגזרים אלא במניות, אנחנו נדע מאיפה זה בא; ונדע לפנות לחבר הנכבד שיבדוק מה קורה, ונוכל, עד כדי להפסיק את הפעילות שלו, לעכב את הפעילות שלו, כדי שלא - - - המסחר, - - - את המסחר בבורסה.
ניסן סלומינסקי: אוקי, תודה לך עורכת-הדין נאמן.
ניסן סלומינסקי: אם ככה, שתמו השאלות, אז אנחנו נקיים את ההצבעה.
ניסן סלומינסקי: מי בעד לאשר את תיקון תקנון הבורסה: רישום למסחר של תעודות סל – תיקון תקנון והנחיות – דיווחים ללקוחות של חש"ב – תיקון תקנון והנחיות – ניהול טכנולוגיות מידע בחש"ב – עדכון מועדי התחילה של ההוראות – תיקון תקנון והנחיות – הסדרת פעילות מחוללי ציטוטים במסחר בניירות.
ניסן סלומינסקי: בעד תיקון תקנון הבורסה: רישום למסחר של תעודות סל – תיקון תקנון והנחיות – דיווחים ללקוחות של חש"ב – תיקון תקנון והנחיות – ניהול טכנולוגיות מידע בחש"ב – עדכון מועדי התחילה של ההוראות – תיקון תקנון והנחיות – הסדרת פעילות מחוללי ציטוטים במסחר בניירות – פה אחד
ניסן סלומינסקי: נמנעים – אין תיקון תקנון הבורסה נתקבל.
ניסן סלומינסקי: הנושא אושר פה אחד.
ניסן סלומינסקי: אין בעיה.
ניסן סלומינסקי: עורכת הדין שיראל גוטמן-עמירה, אני מבקש רגע הפסקה.
ניסן סלומינסקי: הרוויזיה הוגשה על ידי חברת הכנסת אורית סטרוק, והיא ביקשה להסיר את הרוויזיה.
קריאה: לא, היא לא מסירה.
קריאה: היא לא מסירה.
קריאה: לא, לא, לא, - - -
קריאה: לא להסיר.
קריאה: אם לא, אנחנו מבקשים.
קריאה: אנחנו מאוד - - - עם הרוויזיה - - -
קריאה: אם תסירו - - -
יצחק כהן: אנחנו מבקשים את הרוויזיה, סליחה.
ראובן ריבלין: אתה לא יכול - - -.
ראובן ריבלין: אתה יכול מחדש לבקש.
יצחק כהן: אם את מסירה אנחנו מבקשים.
ראובן ריבלין: דיון על הרוויזיה מותר לך לפני כן.
ראובן ריבלין: אני רוצה - - -
יצחק כהן: אני ביקשתי הצבעה שמית.
ניסן סלומינסקי: ביקשתי הצבעה בלבד, ואני מצביע - - -
משה גפני: שמית.
יצחק כהן: שמית.
יצחק כהן: ביקשתי שמית.
ראובן ריבלין: רגע, אני רוצה להבין.
ראובן ריבלין: לפני שאני מצביע אני רוצה להבין.
ניסן סלומינסקי: חבר הכנסת ריבלין, - - -
ראובן ריבלין: אדוני היושב-ראש, לא ישמור פה מישהו על חברון יותר ממני.
ניסן סלומינסקי: נכון, גם לא יותר ממני.
ראובן ריבלין: עכשיו, אני אומר לך: הצו שהוגש לא פגע בחברון.
ראובן ריבלין: הוא לא פגע בחברון, ולכן אני הצבעתי בעד הצו.
ראובן ריבלין: אם באים עכשיו ואומרים לי: הצו פגום כי חברון לא נכללת.
אורית סטרוק: כל חברון - - -
יצחק כהן: כל יהודה ושומרון.
ראובן ריבלין: כל יהודה - - - תשמעו, מי שהגיש את זה זו הייתה הממשלה.
ראובן ריבלין: הממשלה היא ממשלה אחראית, למיטב ידיעתי.
ראובן ריבלין: עד שלא יגלו לי את ההיפך.
משה גפני: אל תיסחף, אבל בסדר.
ראובן ריבלין: עד שלא יאמרו לי את ההיפך.
ראובן ריבלין: אז עד שאני לא איווכח להיפך - - -
משה גפני: - - - עוד אדבר אתך.
קריאה: - - - הייתה אמורה להיות הצבעה - - -
ראובן ריבלין: אני רוצה שתבין: עכשיו, בתוך הקואליציה, באים אנשים ואומרים: אתם לא מבינים פה.
ראובן ריבלין: מי שהצביע בעד הצו הזה או שלא יצביע רוויזיה, פוגע בחברון.
ראובן ריבלין: אני לא יכול להרים יד על - - -
גילה גמליאל: אבל זה לא קשור - - -
קריאה: אז תעשה מה שאתה רוצה.
ניסן סלומינסקי: אתה לא ילד שאומרים לך.
ניסן סלומינסקי: הרי אני פתחתי, ואמרתי ונתתי הודעה על טיפול שאנחנו עושים בנושא הזה.
עפר שלח: - - - בוא נוריד את - - -
ראובן ריבלין: תורידו - - -
ניסן סלומינסקי: אבל אם היא - - -
ראובן ריבלין: או שיש קואליציה או - - - לא יהיו - - -
ניסן סלומינסקי: חבר הכנסת ריבלין, אבל היא באה לבקש להוריד את זה.
ניסן סלומינסקי: רק אם היא תוריד, אז זה לא טוב.
עדי קול: חבר הכנסת ריבלין, אתה רוצה שהצו - - -
ראובן ריבלין: - - - להצביע נגדה - - -
ראובן ריבלין: אתם לא שומרים על - - -
יצחק כהן: לא, לא, לא זו ההגדרה, חבר הכנסת ריבלין.
יצחק כהן: אני בעד הרוויזיה של חברת הכנסת אורית סטרוק.
ראובן ריבלין: אבל היא מושכת את זה.
יצחק כהן: היא לא מורידה.
גילה גמליאל: חבר הכנסת ריבלין, אני רוצה לעשות סדר בדברים: מכיוון שהנושא, כרגע, שעולה על הפרק הוא אמנם לא כולל את חברון, אבל יהיה ניתן להגיש צו אחר שיכלול את יהודה ושומרון בכללותם.
אורית סטרוק: סליחה, קודם-כל, זה לא חברון.
גילה גמליאל: חברון - - - זה לא סותר - - -
ראובן ריבלין: חברון - - - כל יהודה - - -
יצחק כהן: - - - רגע, זה משהו אחר.
ניסן סלומינסקי: - - - את המהלכים - - -
ראובן ריבלין: חברון היא - - -
יצחק כהן: לא, לא, סליחה - - -
ניסן סלומינסקי: פתחתי את הדיון בזה.
ראובן ריבלין: אל תשחקו איתי.
יצחק כהן: - - - להגיש צו נוסף עם יהודה ושומרון?
יצחק כהן: הרי ממילא הם צריכים את המנכ"ל.
ניסן סלומינסקי: אני הסברתי את זה בהתחלה.
יצחק כהן: - - - המנכ"ל.
ראובן ריבלין: המנכ"ל לא אמר שום דבר נגד יהודה - - -.
ראובן ריבלין: רק הוא אמר שהצו הזה מדבר על - - -
יצחק כהן: סגנית השר אמרה שאתם הולכים להגיש צו על חברון.
ניסן סלומינסקי: רבותיי, מי בעד?
משה גפני: שמית, שמית.
יצחק כהן: שמית, שמית.
ניסן סלומינסקי: עוד פעם ביקשתם שמית - - -
קריאה: בעד מה?
ניסן סלומינסקי: יש בקשה, שלמרות שמי שביקש להוריד אותה, כלומר, אבל האופוזיציה הרי נישאר איתה.
ניסן סלומינסקי: אז למעשה זו בקשה, אפשר להגיד - - -
משה גפני: לא, היא הסירה את - - - את הסרת את - - -
גילה גמליאל: היא לא הסירה.
גילה גמליאל: אנחנו לא רוצים שהיא תסיר.
ניסן סלומינסקי: היא לא הסירה.
ניסן סלומינסקי: אבל אני אומר: היא ביקשה, ואנחנו יודעים את התרגילים.
ניסן סלומינסקי: לכן, יש כאן בקשה לעשות את זה שמית.
ניסן סלומינסקי: אני לא יודע למה אבל רוצים.
עפר שלח: - - -
ראובן ריבלין: אין לי בעיה - - -
יצחק כהן: היא לא הסירה.
יצחק כהן: לא, לא, לא, לא, - - -
ראובן ריבלין: - - - שהם יגישו רוויזיה - - - והם - - - על חברון.
ראובן ריבלין: - - - כשאת אומרת, את מסבירה לי שאני לא שומר - - -
ניסן סלומינסקי: ההצעה שלה היא מי בעד הרוויזיה.
יצחק כהן: של חברת הכנסת אורית סטרוק.
ראובן ריבלין: של מי?
ראובן ריבלין: של חברת הכנסת אורית סטרוק.
יצחק כהן: חברת הכנסת אורית סטרוק, כן.
טמיר כהן: חבר הכנסת רוברט אילטוב.
רוברט אילטוב: עוד פעם.
טמיר כהן: אנחנו עושים הצבעה שמית.
ראובן ריבלין: אתה בעד הרוויזיה או נגד?
רוברט אילטוב: נגד הרוויזיה.
טמיר כהן: נגד.
טמיר כהן: חבר הכנסת חמד עמאר
טמיר כהן: חברת הכנסת גילה גמליאל
גילה גמליאל: נגד.
טמיר כהן: חבר הכנסת ראובן ריבלין.
ראובן ריבלין: שמעתי, אבל לא מצביע.
טמיר כהן: חברת הכנסת עליזה לביא אינה נוכחת.
עפר שלח: יש במקומה את חבר הכנסת בועז טופורובסקי.
בועז טופורובסקי: נגד, נגד.
בועז טופורובסקי: בועז טופורובסקי מחליף אותה והוא נגד.
טמיר כהן: חבר הכנסת עפר שלח.
טמיר כהן: חברת הכנסת קארין אלהרר.
קארין אלהרר: נגד.
טמיר כהן: חברת הכנסת עדי קול.
עדי קול: נגד.
טמיר כהן: חבר הכנסת ניסן סלומינסקי.
ניסן סלומינסקי: נגד.
טמיר כהן: חבר הכנסת זבולון קלפה.
יצחק כהן: פה.
יצחק כהן: מה, נגד או - - - בעד או נגד?
ראובן ריבלין: הוא לא עונה.
ראובן ריבלין: הוא חייב לענות?
ראובן ריבלין: מה זה פה?
טמיר כהן: טוב, לא משנה.
ניסן סלומינסקי: נמנע, נמנע.
טמיר כהן: חבר הכנסת אלעזר שטרן.
אלעזר שטרן: נגד.
טמיר כהן: חבר הכנסת אראל מרגלית.
אראל מרגלית: נגד.
טמיר כהן: חברת הכנסת סתיו שפיר.
סתיו שפיר: נגד.
טמיר כהן: חבר הכנסת יצחק כהן.
יצחק כהן: בעד.
טמיר כהן: חברת הכנסת זהבה גלאון – חברת הכנסת עיסאווי פריג', אתה מחליף אותה?
עיסאווי פריג': נגד, כן.
טמיר כהן: חבר הכנסת אחמד טיבי.
טמיר כהן: אינו נוכח.
טמיר כהן: יהדות התורה, חבר הכנסת משה גפני.
משה גפני: חבר הכנסת יצחק כהן הצביע בעד, אני בעד.
משה גפני: לא יכול להיות שיהיו פה נגד - - -
גילה גמליאל: חבר הכנסת ריבלין, - - - הצביע נגד.
גילה גמליאל: - - - שתצביע גם נגד.
ראובן ריבלין: מי זה?
ראובן ריבלין: מי זה זבולון?
גילה גמליאל: חבר הכנסת זבולון קלפה הגיש את - - -
ראובן ריבלין: הוא לא אמר נגד.
גילה גמליאל: הוא אמר נגד.
ראובן ריבלין: חבר הכנסת קלפה, אמרת נגד?
ניסן סלומינסקי: לא, הוא נמנע.
ניסן סלומינסקי: חבר הכנסת קלפה נמנע.
ניסן סלומינסקי: הוא נמנע.
משה גפני: לא, לא, - - -
יצחק כהן: מה פתאום?
יצחק כהן: חס וחלילה.
ראובן ריבלין: מה אתם רוצים?
ראובן ריבלין: מה קרה לכם?
ראובן ריבלין: הצבעה בעד הרוויזיה – 2 נגד – 12 נמנעים – 2 הרוויזיה נדחתה.
ניסן סלומינסקי: הרוויזיה נדחתה ברוב של 12 מול שניים, ושני נמנעים.
ראובן ריבלין: שניים שלא השתתפו בהצבעה.
ניסן סלומינסקי: הרוויזיה נדחתה והצו אושר.
ניסן סלומינסקי: בוקר טוב, אני רוצה לפתוח דווקא בהתנצלות בשמו של שר השיכון, מר אורי אריאל, שתוכנן להגיע לפה ועד אתמול בלילה הוא היה פה, כמו שאומרים.
ניסן סלומינסקי: בגלל הוויכוח הנוקב שהתעורר בוועדה לשוויון בנטל כינסו בדחיפות את הוועדה היום וכנראה שאין ברירה והוא נאלץ להיות שם.
ניסן סלומינסקי: אבל מאחר ובין כך ובין כך הדיון היום הוא דיון ראשון ואנחנו כוועדה נמשיך לעקוב אחרי הנושא הזה – הוא לא ייפתר בישיבה אחת – בישיבת המשך שתהיה בעוד שבועיים-שלושה ותתואם מראש עם השר, הוא וכל צוותו יהיו יחד אתנו.
ניסן סלומינסקי: הוא ביקש שאני אתנצל ואני עושה את זה.
ניסן סלומינסקי: נמצא אתנו נגיד בנק ישראל.
ניסן סלומינסקי: אני אומר שוב, שזה לא יישמע כהספד או כנאום פרידה אבל אני באופן אישי הייתי שמח אם הוא ימשיך עוד כמה שנים.
ניסן סלומינסקי: בכל אופן, יש לו "אשמה" רצינית בכך שמדינת ישראל נמצאת במצב טוב.
ניסן סלומינסקי: ביחס לכל מדינות העולם שעברו משברים גדולים מאד מדינת ישראל איכשהו עברה את זה בצורה מכובדת מבחינה כלכלית והבנקים שומרים על יציבות.
ניסן סלומינסקי: אני חושב שחלק גדול מזה צריכים לזקוף לזכותו, גם לחוכמתו, גם לידיעתו וגם לעקשנותו.
ניסן סלומינסקי: לפעמים הוא מתעקש על דברים שאנחנו חושבים וכו', אבל בסוף מתברר שכנראה הוא צדק אז מגיע לו יישר כוח.
ניסן סלומינסקי: מגיע לו יישר כוח גדול בכלל על מצבה של מדינת ישראל בנושא הזה.
ניסן סלומינסקי: הזמנו את הנגיד כי הוא תמיד שותף לדיון בנושא של הדיור, בעיקר כשזה אחד הנושאים המרכזיים שמלווים אותנו.
ניסן סלומינסקי: כל המפלגות שהתמודדו, כל אחת בשיטתה, הבטיחה שהנושא הזה ייפתר בקדנציה הזו.
ניסן סלומינסקי: זה לא נושא שנפתר מהיום למחר, אבל יעשו את המהלכים כדי שכבר יתחיל להיות פתרון ואנחנו כוועדה נעקוב בעקשנות וגם נרד לעומק כדי לראות שאכן בקדנציה הזו הנושא הזה יתחיל להיפתר.
ניסן סלומינסקי: אני אתן לנגיד לפתוח ולומר את דבריו ואחר כך יישאלו שאלות.
ניסן סלומינסקי: מהיכרותי את הנגיד, שאלות שיישאלו ויהיו לעניין כולן יזכו לתשובות מסודרות ומדויקות.
ניסן סלומינסקי: אני יודע שהנגיד תמיד רושם את השאלות, כך שאפשר יהיה לשאול ברוגע ובניחותא.
ניסן סלומינסקי: התפקיד של הנגיד, ולפעמים אני לא מקנא בו, הוא להסתכל על הכלל וכתוצאה מזה לפעמים הפרט נפגע.
ניסן סלומינסקי: נושא הדיור, לדוגמה, יכול להיות שקצת נפגע מראייה כוללת כי המהלכים בחלק מהדברים שהנגיד עשה בנושא של משכנתאות – החמרה גדולה מאד בנושא זה, הגבלה של הבנקים בנתינת משכנתאות ומצד שני הגבלה גדולה על הבנקים באשראים לקבלנים – כל אחד מהמהלכים האלה ודאי שלא עזר לשוק הדיור.
ניסן סלומינסקי: מצד שני, אני מניח שהראייה של הנגיד היתה שחייבים לשמור על יציבות הבנקים לאור מה שקרה בארצות-הברית ובאירופה בנושא של "ההפקרות" שהיתה במתן אשראים.
ניסן סלומינסקי: הגיעו למשברים גדולים מאד, שערערו את יציבות כל הבנקים והרסו כלכלות.
ניסן סלומינסקי: בישראל זה לא קרה וזה לשבחו.
ניסן סלומינסקי: נכון שאחד הנפגעים מזה הוא אולי שוק הדיור ולכן אני אומר שלפעמים הנגיד נמצא בדילמות או בניגודים בין ראייה כוללת של המדינה, שזה באחריות שלו כיועץ כלכלי של ממשלת ישראל, כמי שעל כתפיו זה מונח, לבין נושאים פרטניים שאנחנו רוצים לקדם ולדחוף והוא אומר: חבר'ה, נעשה את זה יותר לאט כי צריכים לשמור על המשק.
ניסן סלומינסקי: אני אתן לו את רשות הדיבור.
ניסן סלומינסקי: הוא ידבר ואני אבקש שוב שכל אחד שיש לו שאלות ירשום לעצמו, לא יפריע באמצע ואחר כך תינתן לכל אחד האפשרות לשאול שאלות.
ניסן סלומינסקי: נמצא אתנו גם אחי ורעי בנצי ליברמן, שהוא מנהל רשות מקרקעי ישראל, רמ"י.
ניסן סלומינסקי: תמיד יש גבוה מעל גבוה וגם מעליו יש מישהו, אבל כל נושא הקרקעות זה הוא ואנחנו כולנו יודעים שאחד המפתחות הגדולים לפתרון הדיור זה הקרקע – הזמינות של הקרקע, העלות של הקרקע, המהירות של שחרור הקרקע.
ניסן סלומינסקי: אני מציע שאחרי שהנגיד ידבר ויישאל שאלות, ידבר בנצי ויישאל שאלות.
ניסן סלומינסקי: גם אם השאלות יהיו קשה אני מבקש שהשאלות יהיו בנעימות.
ניסן סלומינסקי: בטוח שהוא ייתן תשובות מסודרות.
ניסן סלומינסקי: שוב אני מזכיר שזו ישיבה ראשונה ויהיו לה המשכים.
ניסן סלומינסקי: אנחנו נעקוב אחרי הנושא הזה כדי לוודא שמתחיל פתרון אמתי בנושא הדיור בעיקר לזוגות צעירים.
ניסן סלומינסקי: אני מבקש לתת את רשות הדיבור לנגיד.
ניסן סלומינסקי: בבקשה, אדוני.
סטנלי פישר: אדוני היושב-ראש של הוועדה, חברי הוועדה, אני מאחל לך הצלחה בתפקיד החשוב והחדש שלך.
סטנלי פישר: אני שמח גם לראות, אם מותר לי להגיד, עמיתים – אתם חברי כנסת ואני לא – שאני רואה שנמצאים כאן, יושבים בכסאות שונים אבל נמצאים.
סטנלי פישר: אני מאד מעריך מה שהם עשו בשנים הקודמות.
סטנלי פישר: אני שמח שזה לא היה הספד, אבל אם יגיע הזמן להספד אז זה יספיק.
ניסן סלומינסקי: אני רק מתנצל, ואתה תעשה את זה, אני משאיר לך להציג את אנשי משרדך.
סטנלי פישר: > נמצאים אתי במושב הזה ד"ר קרנית פלוג, המשנה לנגיד ופרופ' נתן זוסמן, שהוא ראש חטיבת המחקר.
סטנלי פישר: אני סומך עליהם כשאני צריך לחשוב על בעיות קשות כמו הבעיה של שוק הדיור.
סטנלי פישר: אני צריך להתחיל עם התנצלות.
סטנלי פישר: אני מתנצל שאני מתחיל עם שיעור קצר בכלכלה.
סטנלי פישר: אחר כך נעבור לעולם העובדות והנתונים.
סטנלי פישר: נתחיל עם ביקוש והיצע לדירות, המודל הפשוט ואחר כך נדבר על ההתפתחויות בשוק הדיור בצד הביקוש ובצד ההיצע.
סטנלי פישר: נסיים עם סיכום והמלצות.
סטנלי פישר: כל אחד שפעם למד כלכלה מכיר את האיור הזה מהכיתה הראשונה בקורס הראשון בכלכלה.
משה גפני: את זה לומדים בכיתה הראשונה בכלכלה?
סטנלי פישר: > כן.
סטנלי פישר: יש שתי אסכולות: האחת, שמתחילים עם מיקרו-כלכלה ואת זה אתה לומד בכיתה הראשונה והשנייה, שמתחילים עם מקרו-כלכלה.
סטנלי פישר: הסיבה שאני רוצה להשתמש באיור הזה היא כדי לדבר על שני דברים שיכולים לקרות בשוק הדיור.
סטנלי פישר: ראשית, יכולה להיות עלייה בביקוש לדירות וזה מה שקורה עם העלייה של העקום הכחול המקווקו.
סטנלי פישר: זה מעלה את המחיר ומעלה את כמות הפעילות, כלומר שיעור הבנייה בשוק הזה.
סטנלי פישר: אפשר לגרום לבניית יותר בתים, יותר דירות דרך שינוי בביקוש שגם מעלה את המחיר.
סטנלי פישר: האפשרות השנייה היא לטפל בהיצע, שזה העקום האדום.
סטנלי פישר: יש גידול בהיצע כאשר באותו מחיר אנשים שמוכרים דירות מוכנים למכור יותר דירות.
סטנלי פישר: אם יש תזוזה בהיצע, גידול בהיצע, אתה מקבל לא רק גידול בשיעור הבנייה אלא גם ירידה במחירים.
סטנלי פישר: השאלה תהיה מה משפיע על הביקוש ומה משפיע על ההיצע.
סטנלי פישר: בזה נגמר השיעור ועבור זה אני מתנצל.
סטנלי פישר: מישהו אמר פעם לגבי כלכלה שהמרחק בין מה שמבינים אחרי שבע שנים והשנה הראשונה הוא הכי קטן בכל תחום שאפשר ללמוד באוניברסיטה.
סטנלי פישר: אתה צריך שבע שנים רק כדי להתחיל להאמין במה שלמדת בשנה הראשונה.
סטנלי פישר: היצע וביקוש עוזר בהרבה.
סטנלי פישר: מה קרה לאחרונה בשוק הדיור?
סטנלי פישר: זה ידוע לכולם ואני אציג את ההתפתחויות בשוק הדיור במונחים של מחירים ופעילות, ואחר כך נשאל מה גרם לשינויים במחירים ומה גרם לשינויים בפעילות.
סטנלי פישר: מתחילים עם אופק מאד ארוך מ-73' עד ל-2012.
סטנלי פישר: מה קרה למחיר הריאלי, זאת אומרת מתוקן לאינפלציה במשך כמעט ארבעים השנים האלה?
סטנלי פישר: אנחנו רואים ששוק הדיור מאד תנודתי.
סטנלי פישר: אחרי מלחמת יום הכיפורים היתה ירידה במחירים.
סטנלי פישר: אחרי הייצוב ב-85' שוב היתה ירידה במחירים אבל אז היתה התאוששות מהירה שהמשיכה עד סוף שנות התשעים.
סטנלי פישר: זה היה תוצאה של העלייה הגדולה ושל העובדה שתכנית הייצוב הצליחה וגרמה לאנשים להרגיש יותר בטוחים.
סטנלי פישר: אז היתה תקופה ארוכה, שהמשיכה עד 2007, של ירידות במחירים ומאז 2008-2007 ישנה עלייה יחסית מהירה, שמחזירה אותנו, פחות או יותר, קצת מעל העקום.
סטנלי פישר: המגמה היא עלייה בקצב של קצת פחות מ-2% לשנה.
סטנלי פישר: זאת אומרת, בממוצע במשך המון שנים, מחירי הדיור במונחים ריאליים עולה בקצב של קצת פחות מ-2%.
סטנלי פישר: אם קנית דירה רק כדי להחזיק אותה ולא קיבלת שכר דירה, הרווחת 2% בשנה אחרי תקופה מאד ארוכה, אבל זה מאד מאד תנודתי.
סטנלי פישר: אם קנית דירה ב-96' והחזקת אותה עשר שנים, הפסדת יותר מ-30%-25%.
סטנלי פישר: אני רוצה שנסתכל על התקופה האחרונה.
סטנלי פישר: יש כאן שני מדדים: מדד שכר הדירה, שמוצג באדום, והשני הוא מחירי הדירות, שעלו הרבה יותר מהר.
סטנלי פישר: רואים שעד שנת 2007-תחילת 2008, מחירי הדירות היו מאד יציבים, בערך סביב מדד של 100, ואז הם התחילו לעלות בקצב מהיר יחסית.
סטנלי פישר: מאז אמצע 2007 מחירי הדירות עלו בערך ב-70% וזה כולל אינפלציה.
סטנלי פישר: זה בערך 50% במונחים ריאליים.
סטנלי פישר: שכר הדירה עלה הרבה פחות.
סטנלי פישר: איפה אנחנו נמצאים בהשוואה בינלאומית?
סטנלי פישר: יש כאן את הספגטי מ-1980, אבל אם נכנסים לאיור הזה רואים שהיתה עלייה מהירה אצלנו ב-97'-96'.
סטנלי פישר: בשנים אלה העלייה בישראל היתה יותר גבוהה מכל המדינות האחרות וזה כולל ארצות הברית, אוסטרליה, גרמניה, קנדה וכו'.
סטנלי פישר: היינו יוצאים מן הכלל.
סטנלי פישר: אז היתה ירידה ועכשיו חזרנו לעלות.
סטנלי פישר: זה העקום האדום.
סטנלי פישר: רואים שביחס לאלה שהתחילו ב-1980, נורבגיה ממשיכה לעלות, גם פינלנד, אבל הסיפור באיור המסובך הזה מראה שבכל מדינה שבה המערכת הפיננסית לא קרסה במשך המשבר, מחירי הדירות עלו מהר.
סטנלי פישר: משום שכל בנק מרכזי בעולם הוריד את הריבית בהרבה, המשכנתאות הפכו להיות יותר זולות ובמדינות שבהן הבנקים היו במצב לספק משכנתאות, אנשים הלכו וקיבלו משכנתאות.
סטנלי פישר: במדינות כמו ארצות הברית, שבהן המערכת הבנקאית היתה שבורה, ובמדינות אירופה, הבנקים לא יכלו לספק את האשראי.
סטנלי פישר: מחירי הדירות התחילו לרדת וחלק מהם ירדו מהר מאד.
סטנלי פישר: תראו מה קרה לספרד, מ-350 ל-225 תוך חמש שנים.
סטנלי פישר: זאת ירידה של 35% לפחות תוך חמש השנים האלה.
סטנלי פישר: רואים בקנדה שזה ממשיך לעלות וכשאני נמצא אצל הנגידים האחרים ואנחנו יושבים, כל אחד – קנדי, נורבגי, הונג-קונג, סינגפור – כולנו מדברים על מה לעשות בשוק הדיור.
סטנלי פישר: אנחנו לא לבד.
סטנלי פישר: זה לא עוזר לנו כל כך הרבה, אבל יש לנו בעיות מאד דומות.
סטנלי פישר: גם בקוריאה זה כך.
סטנלי פישר: ברמת הפעילות בשוק הדיור רואים מה הבנייה בעקום האדום.
סטנלי פישר: רואים שגם זה היה מאד תנודתי עד בערך 2004 ואז זה התחיל להתייצב ואחר כך לעלות.
סטנלי פישר: עכשיו אנחנו בונים בקצב רבעוני שהגיע קרוב ל-8,000.
סטנלי פישר: ב-2004-2003 היינו ב-6,000 לרבעון, זאת אומרת שיש עלייה בשיעור הבנייה בשנים האחרונות, שזה גורם חשוב ביחס למה שמטריד אותנו בשוק הדיור.
סטנלי פישר: אנחנו צריכים לבנות בקצב מספיק מהיר כדי לספק דירות לזוגות צעירים ואחרים שרוצים לקנות דירות.
אראל מרגלית: כלומר, בערך 30,000 יחידות דיור חדשות לשנה.
אראל מרגלית: קצת יותר.
סטנלי פישר: אנחנו בונים עכשיו, פרטי וממשלה, בערך 40,0000.
סטנלי פישר: זה היה פחות מ-30,000.
סטנלי פישר: לארבע-חמש שנים קיבלנו בערך עוד 10,000 דירות כל שנה כתוצאה – אני אגיד – מהמחירים הגבוהים.
מנחם אליעזר מוזס: ומה הביקוש?
ניסן סלומינסקי: אני מציע לא להסיט אותו מהדיון.
ניסן סלומינסקי: הוא ירשום את השאלה.
סטנלי פישר: אני כותב את זה, בסדר מר מוזס?
זהבה גלאון: ואיפה בונים?
זהבה גלאון: לא רק מה הביקוש וההיצע אלא איפה בונים.
סטנלי פישר: אני אסיים ואחר כך אענה.
ניסן סלומינסקי: יהיה מקום לשאלות.
ניסן סלומינסקי: בשאלות לא תהיה מגבלה.
ניסן סלומינסקי: התשובות זה סיפור נפרד.
סטנלי פישר: מה שרואים בירוק הוא שמספר היתרי הבנייה שנתנו עלה מהר מאד מ-2007, מכ-6,000 למעל מ-10,000 באמצע 2011.
סטנלי פישר: אז הם ירדו בקצב יחסית מהיר וזה אחד הגורמים שלדעתנו השפיע על המחיר, העובדה שהיו פחות היתרים.
סטנלי פישר: התחלות בנייה – זה יותר תנודתי משיעור הגמר וזה פחות או יותר מה שרואים, חוץ מדבר אחד שאני רוצה להדגיש.
סטנלי פישר: באפור מסומן מלאי הדירות למכירה.
סטנלי פישר: רואים שבצד שמאל היו בערך 22,000 למכירה ב-1998.
סטנלי פישר: כל עוד השוק היה חלש והמחירים ירדו, המלאי ירד ל-13,000.
סטנלי פישר: ב-2008-2007 הם התחילו לרדת בקצב יותר מהיר אפילו והגיעו לקצת מעל 7,000.
סטנלי פישר: מאז הם התחילו לעלות.
סטנלי פישר: היה מלאי, המשק יכול היה להשתמש במלאי לספק את הביקוש ופתאום ב-2008-2007, כשהביקוש עלה, המלאי ירד בהרבה והתחילו לבנות בקצב הרבה יותר גדול כדי לספק את הדירות שאנשים רצו לקנות.
סטנלי פישר: עכשיו המלאי הוא כמעט 17,000.
סטנלי פישר: מה גרם לכל הדברים האלה?
סטנלי פישר: יש גורמי ביקוש, ומה הם?
סטנלי פישר: יש את המגמות לטווח הארוך – הדמוגרפיה, מספר המשפחות שנכנסות לשוק כל שנה ועלייה ברמת החיים.
סטנלי פישר: עובדה, משפחה שההכנסה שלה עלתה רוצה בסוף לעבור או לשפץ את הדירה כדי שרמת החיים ביחס לדיור תעלה.
סטנלי פישר: אלו הגורמים ארוכי הטווח והם מאד דומים.
סטנלי פישר: אפשר לראות את זה באיורים שנתן זוסמן הציג בכנס אחר, שבעצם פחות או יותר המחירים עולים בקצב של שיעור הצמיחה לנפש של המשק.
סטנלי פישר: כלומר, המחירים עולים פחות או יותר בקצב שבו רמת החיים עולה.
סטנלי פישר: זה לא מדד מדויק, תמ"ג לנפש, אבל זה פחות או יותר בקצב שבו עולה רמת החיים.
סטנלי פישר: מה עוד קרה?
סטנלי פישר: פעם היתה ירידה בכלל הריביות והתשואות האלטרנטיביות במשק.
סטנלי פישר: כלומר, לא היו כל כך הרבה מקומות אחרי המיתון הגדול בהם ניתן להשקיע.
סטנלי פישר: גם אצלנו היתה עלייה בביקוש להשקעה בדיור.
סטנלי פישר: מספר המשקיעים הוא אחד הגורמים החשובים בתוך השוק הזה.
סטנלי פישר: מה קרה לשיעורי הריבית בעולם?
סטנלי פישר: רואים שהפד ב-2008 הוריד את הריבית לרמה שמתארים אותה כבין 0 ל-0.25.
סטנלי פישר: ה-ECB, הבנק האירופאי, הוריד את זה ל-1%.
סטנלי פישר: העלו את זה לתקופה קצרה ואז הורידו את זה.
סטנלי פישר: עכשיו זה 0.75.
סטנלי פישר: יש ציפיה שהם יורידו את זה בקרוב.
סטנלי פישר: אנחנו גם ירדנו ל-0.5, אבל אז התחיל המשק לצמוח.
סטנלי פישר: כל עוד המשק צמח יפה העלינו את הריבית והגענו ל-3.25%.
סטנלי פישר: אז התחיל המשבר באירופה להחריף והתחלנו להוריד את הריבית כדי לעודד אנשים להוציא יותר כסף, גם לטפל בשער החליפין.
סטנלי פישר: זה מה שקרה.
סטנלי פישר: מה שמעניין לאחרונה זה שבעצם, למרות העובדה שהבנקים המרכזיים לא משנים את הריביות שלהם, שיעור הריבית לחמש שנים, שזה טווח ארוך יחסית, ממשיך לרדת ולא במעט.
סטנלי פישר: ב-2011 בישראל זה היה בערך 4.8%.
סטנלי פישר: זאת הריבית הצמודה.
סטנלי פישר: מאז זה ירד ל-2.6%, פחות או יותר, כלומר יותר מ-2%.
סטנלי פישר: זה הרבה ורואים שזה בערך מקביל למה שקרה גם בארצות הברית וגם בגוש היורו.
סטנלי פישר: בכל העולם, הריבית לטווח ארוך ירדה.
סטנלי פישר: למה זה חשוב לנו?
סטנלי פישר: משום שיש תקנה של הפיקוח על הבנקים שאומרת שכל אחד שמקבל משכנתא צריך לקחת לפחות שני שליש במונחים של ריבית שצמודה לחמש שנים או נומינלית.
סטנלי פישר: זאת אומרת, בלי שנקטנו בשום צעד, מחיר המשכנתא ירד בהרבה במשך השנתיים האלה כתוצאה ממה שקורה בחו"ל, וזה הירידה בריבית לטווח ארוך.
סטנלי פישר: אגב, זה מפתיע את כולם.
סטנלי פישר: יש המון אנשים שחשבו שעד היום הם יהיו מאד עשירים משום שהם ידעו שהריבית יכולה רק לעלות והם נכנסו לשווקים על בסיס המסקנה הזאת.
סטנלי פישר: הם הפסידו ב-2011, הם הפסידו ב-2012 והם ממשיכים להפסיד ב-2013.
סטנלי פישר: יום אחד הם יצדקו, השאלה אם עד אז יהיה להם כסף.
זהבה גלאון: לא, עד אז אנחנו פורסים להם חובות.
סטנלי פישר: זה גורם שמשפיע על השוק שלנו.
סטנלי פישר: העובדה שבעצם עלות המשכנתא ירדה לא מעט במשך השנתיים האחרונות כתוצאה ממה שקורה בעולם.
אראל מרגלית: למה הריבית אצלנו עדיין פי שלוש מהריביות באירופה ובארצות הברית?
ניסן סלומינסקי: הנגיד ירשום את השאלה.
סטנלי פישר: אני רושם את השאלה.
סטנלי פישר: בינתיים, מאז שמחירי הדירות הגיעו לשפל, היתה עלייה חדה במונחים של ערך המשכנתאות שהבנקים נתנו.
סטנלי פישר: זה נראה כמו מדד.
סטנלי פישר: זה לא מדד, זה במיליארדי שקלים חדשים וזה עלה קצת מעל 100 ל-226 תוך שמונה שנים.
סטנלי פישר: זה שיעור גידול מהיר.
סטנלי פישר: הערת שוליים, כשהגעתי לתפקידי אמרנו שהבנקים גובים ריבית גבוהה על משקי בית לטובת הסקטור העסקי.
סטנלי פישר: הריבית הכי נמוכה עכשיו היא במשכנתאות והם בעצם נותנים בתחום הזה, לא בכל תחום, אשראי בשיעור מאד נמוך למשקי בית.
סטנלי פישר: הנה גורם מאד מעניין – יש לנו נתונים לשאלה מי קונה ומי שמוגדר כאן כמשקיע הוא אדם שקונה דירה שנייה או מעל שנייה.
סטנלי פישר: אתם אולי לא יודעים את זה, אבל כל חבר כנסת שקנה דירה כדי לתת אותה לילדים בעתיד הוא משקיע.
סטנלי פישר: זאת ממש השקעה ואתם משקיעים.