GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<שגית אפיק: (ב) לעניין פסקה זו – (1) "דירה יחידה" – דירת מגורים שהיא דירתו היחידה של הרוכש בישראל ובאזור כהגדרתו בסעיף 16א; לעניין הגדרה זו יראו דירת מגורים כדירה יחידה גם אם יש לרוכש, נוסף עליה, דירת מגורים שהושכרה למגורים בשכירות מוגנת לפני יום כ"ב בטבת התשנ"ז (1 בינואר 1997), או דירת מגורים שחלקו של הרוכש בה הוא פחות מ-25%; (2) יראו רוכש ובן זוגו, למעט בן זוג הגר בדרך קבע בנפרד, וילדיהם שטרם מלאו להם 18 שנים, למעט ילד נשוי – כרוכש אחד;"
עליזה לביא: מה זה "רוכש ובן זוגו"?
ראובן ריבלין: זה סעיף שמדבר על מצב שהם נפרדו, הם חיים בנפרד.
זהבה גלאון: יש הגדרה משפטית ל"רוכש ובן זוגו"?
ראובן ריבלין: יש רק בפסיקה.
ראובן ריבלין: זה מבחן עובדתי.
משה גפני: שואלים מה ההגדרה של "בן זוג".
<שגית אפיק: יש הגדרה בפקודה.
<משה אשר: נושא "בן זוגו" – זה מצב הקיים בחוק, זה לא שינוי, כדי שלא יהיה מצב שדירה אחת יקנה הבעל ודירה שנייה תקנה האישה ואז יש לנו למעשה שתי דירות בפטור.
<משה אשר: אנחנו מתייחסים במיסוי הזה לתא המשפחתי.
<משה אשר: זה המצב הקיים.
זהבה גלאון: תא משפחתי – זה המילים "בן זוגו"?
זהבה גלאון: אף פעם לא שמעתי את זה.
<משה אשר: זה המצב הקיים בחוק.
<משה אשר: לא משנים אותו.
ניסן סלומינסקי: מה שכתוב בחוק הוא שקובע.
ראובן ריבלין: "בן זוג" – כקבוע בחוק ובפסיקה.
זהבה גלאון: אדוני, בכל הכבוד, תן לי להעיר הערה.
זהבה גלאון: זה לא עניין של סמנטיקה.
ראובן ריבלין: אבל זה דבר שקבוע בחוק.
ראובן ריבלין: זה מונח שנמצא בחוק.
ראובן ריבלין: לכו לוועדת החוקה, חוק ומשפט ותבקשו לשנות.
ראובן ריבלין: זה מונח רחב מאוד, לפי הפסיקה.
ראובן ריבלין: את רק יכולה לצמצם.
גילה גמליאל: בואו לא נפתח את זה.
גילה גמליאל: זה לא המקום.
<שגית אפיק: (3) "לעניין סעיף קטן זה, שווי הזכות הנמכרת במכירת זכות במקרקעין לרוכש הנמנה עם קבוצת רכישה יהיה שווי המכירה של הנכס הבנוי שהוא דירה המיועדת לשמש למגורים; לעניין זה, "קבוצת רכישה" – כמשמעותה בפסקה (2) בהגדרה "דירת מגורים" שבסעיף קטין (ג)."; (4) בסעיף קטן (ג2) – (א) במקום "בסעיפים קטנים (ג), (ג1) ו-(ג1א)" יבוא "בסעיפים קטנים (ג), (ג1), (ג1א) ו-(ג1ב)"; למעשה מוסיפים כאן את הסעיף הקטן החדש שהוספנו.
<שגית אפיק: "(ב) במקום ההגדרה "המדד הבסיסי" יבוא: ""המדד הבסיסי" – לעניין תיאום הסכומים הנקובים בסעיפים קטנים (ג) ו-(ג1) – המדד שפורסם ביום י"ד בשבט התשנ"ה (15 בינואר 1995); לעניין תיאום הסכומים הנקובים בסעיף קטן (ג1א)(1) – המדד שפורסם ביום כ"ז בטבת התשנ"ט (15 בינואר 1999); לעניין תיאום הסכומים הנקובים בסעיף קטן (ג1א)(2) – המדד שפורסם ביום ג' בחשוון התשס"ח (15 באוקטובר 2007); לעניין תיאום הסכומים הנקובים בסעיף קטן (ג1ב) – המדד שפורסם ביום ד' בשבט התשע"ג (15 בינואר 2013).
<שגית אפיק: ";" כלומר, ב-2014 נחזור למדרגות הקודמות, אבל יהיה על זה עדכון מדד.
<שגית אפיק: נכון, זאת המשמעות?
<שגית אפיק: בינואר 2014 נישאר עם זה.
<שגית אפיק: כלומר, בינואר 2015 יהיה עדכון מדד למדרגות הקודמות.
<שגית אפיק: כלומר, ירד הסכום, אבל יהיה עדכון מדד.
<שגית אפיק: "(5) בסעיף קטן (ג3), במקום "בסעיפים קטנים (ג), (ג1) ו-(ג1א)" יבוא "בסעיפים קטנים (ג), (ג1), (ג1א) ו-(ג1ב)"; (6) בסעיף קטן (ג4), במקום "בסעיפים קטנים (ג), (ג1) ו-(ג1א)" יבוא "בסעיפים קטנים (ג), (ג1), (ג1א) ו-(ג1ב)".
<שגית אפיק: "
ניסן סלומינסקי: רבותי, סיימנו את קריאת הצעת החוק.
ניסן סלומינסקי: אני מעלה להצבעה את הצעת החוק.
משה גפני: אני מבקש להודיע שסיעות האופוזיציה, מתוך האחריות שיש להן לעניין, הודיעו שאנחנו מסכימים שתהיה הצבעה עכשיו, נתמוך בזה.
משה גפני: חסכנו למדינת ישראל שתי ישיבות של ועדת הכספים.
ניסן סלומינסקי: הישיבות יתקיימו.
משה גפני: אבל חסכנו את הישיבות בסעיפים של הצעת החוק הזאת.
מיקי לוי: זה ראוי להערכה.
ניסן סלומינסקי: אני שוב משבח את האחריות של האופוזיציה, שעד היום בכל ישיבות ועדת הכספים ההצבעות כולן היו פה אחד.
ניסן סלומינסקי: אני משבח את האופוזיציה.
ראובן ריבלין: השר לא מפחד מהאופוזיציה, הוא מפחד מהקואליציה.
ניסן סלומינסקי: מי בעד אישור הצעת חוק מיסוי מקרקעין (שבח ורכישה) (תיקון מס' 76) (הוראת שעה), התשע"ג-2013?
ניסן סלומינסקי: אין מתנגדים ואין נמנעים.
ניסן סלומינסקי: ההצעה אושרה פה אחד.
ניסן סלומינסקי: אנחנו ממשיכים במסורת היפה של ועדת הכספים, שתמכה פה אחד.
ניסן סלומינסקי: אנחנו מסיימים את הדיון בנושא הזה.
ניסן סלומינסקי: אנחנו פותחים את הדיון בנושא הצעת תקציב המדינה.
ניסן סלומינסקי: הדו-שנתי, מה שנקרא.
ניסן סלומינסקי: לצורך זה ביקשנו משר האוצר לפתוח את הדיון.
ניסן סלומינסקי: יש לי שתי הערות לפני כן.
ניסן סלומינסקי: ראשית, בשם עצמי, ואני מניח שגם בשם כולם, אני רוצה לברך את שר האוצר ולאחל לו הצלחה, כי הצלחה שלו היא גם הצלחה של כולנו.
ניסן סלומינסקי: כמו חלק מאתנו, הוא צעיר, חבר כנסת חדש.
ניסן סלומינסקי: הוא הספיק לעשות בתקופה הזאת דרך אדירה של לימוד.
ניסן סלומינסקי: זו אחת התכונות שעליה דיברנו, שלפעמים מישהו מבין שהוא לא יודע ואז הוא מוכן ללמוד ולשמוע, ואז הוא באמת יודע.
ניסן סלומינסקי: לעומת זה, מי שמתחיל בכך שהוא חושב שהוא יודע הכול אף פעם לא יוכל ללמוד.
ניסן סלומינסקי: השר התחיל בזה, והוא למד ולמד.
ניסן סלומינסקי: באמת אנחנו שומעים שבדרך נאותה, לא בכיפוף ידיים הוא מנסה להגיע להסדרים עם כל הקצוות, עם כל המגזרים.
ניסן סלומינסקי: נקווה שבסופו של דבר באמת תוגש הצעת תקציב, שלא תהיה פשוטה, היא תהיה קשה, אבל לפחות תהיה מתואמת עם מרב הגורמים ותנסה לפגוע במינימום באותן שכבות שאנו רוצים לדאוג להן.
ניסן סלומינסקי: זה פתיחה אחת.
ניסן סלומינסקי: פתיחה שנייה, זה כוח הגבורה שלנו.
ניסן סלומינסקי: השר בא לדבר על נושא ספציפי, על נושא התקציב הדו-שנתי, ולא לדבר על נושא תקציב המדינה וחוק ההסדרים.
ניסן סלומינסקי: לצורך הדיון שיהיה, לאחר שיוגש ולאחר שיאושר בכנסת בקריאה ראשונה ויעבור אלינו, אז את הדיון על חוק התקציב השר בוודאי יפתח וכל מי שיהיה לו מה לומר יאמר את זה אז.
ניסן סלומינסקי: אני ממש מבקש, וזה תלוי בגבורה שלנו, שלא נהפוך את הדיון עכשיו לדיון על התקציב ועל חוק ההסדרים, משתי סיבות.
ניסן סלומינסקי: אל"ף, לא זה הדיון.
יצחק כהן: יהיה דיון או שאנחנו רק נשמע?
ניסן סלומינסקי: בוודאי, בטח יהיה דיון, אבל על נושא התקציב הדו-שנתי ולא על התקציב.
ניסן סלומינסקי: אני מבקש שנהיה גיבורים.
ניסן סלומינסקי: אל"ף, בגלל שיש לנו להעביר חוק, לדון בחוק על תקציב דו-שנתי, ובי"ת, עדיין אנחנו לא יודעים, אנחנו רק קוראים מן העיתונים על התקציב ועל חוק ההסדרים ואנחנו לא יודעים דברים על דיוקם.
ניסן סלומינסקי: חבל שסתם נדבר ובסוף יתברר שאפילו זה לא מופיע.
ניסן סלומינסקי: לכן אני מבקש שוב מכל חברי הוועדה- - -
ראובן ריבלין: דווקא מעניין לשמוע את איציק כהן, מדוע הוא חושב שהתקציב הדו-שנתי לא טוב.
יצחק כהן: הוא טוב.
יצחק כהן: לא אמרתי שהוא לא טוב, הוא מצוין.
<קריאה: כי על השאילתה שלי ענית שהוא טוב.
יצחק כהן: גם עכשיו אני סבור שהוא טוב.
ניסן סלומינסקי: אני אומר שוב, הדיון הוא על הצעת חוק שאושרה בכנסת בקריאה ראשונה לתקציב דו-שנתי.
ניסן סלומינסקי: בואו נתמקד בזה ולא בנושא התקציב וחוק ההסדרים.
ניסן סלומינסקי: רשות הדיבור לשר.
ניסן סלומינסקי: נמצא אתנו גם סגן השר, מיקי לוי.
ניסן סלומינסקי: אם השר לא יוכל להישאר אתנו עד סוף הישיבה סגן השר מיקי לוי ימשיך ללוות אותנו.
ניסן סלומינסקי: קיבלנו אישור מיושב-ראש הכנסת להאריך את דיון הוועדה עד שעה 13:00 על-פי בקשה של יושב-ראש הקואליציה.
ניסן סלומינסקי: כפי שהודענו גם מראש, ברגע שיגיעו החוקים להצבעה במליאה – הם לא צפויים להגיע לפני 12:00 – תהיה כאן "הסעה" וכולנו "נזרום" כדי שנוכל להשתתף בהצבעות על החוקים.
ניסן סלומינסקי: תהיה הסעה מפה להצבעה, נוודא שכולם יגיעו להצבעה, לפחות שהקואליציה תגיע.
ניסן סלומינסקי: לאופוזיציה יהיה "שאטל" נפרד.
ניסן סלומינסקי: ברגע שיתחילו ההצבעות- - -
משה גפני: לא מקובל ביום רביעי לערוך ישיבה.
ניסן סלומינסקי: ברגע שיתחילו ההצבעות אנחנו נסיים את הישיבה, זה הסיכום.
משה גפני: מה זה מה שאמרת שהאופוזיציה לא חייבת להגיע?
משה גפני: זה סתם היה בדיחה?
ניסן סלומינסקי: לא, להיפך, אמרתי שתהיה הסעה ואם תרצו להצטרף לאוטובוס של הקואליציה אתם מוזמנים.
ראובן ריבלין: ההצבעה היום?
ניסן סלומינסקי: אם נצליח לקיים הצבעה היום זה יהיה לתפארת הוועדה.
ניסן סלומינסקי: אם לא, זה יידחה.
ניסן סלומינסקי: עוד הערה אחת, ביום ראשון הוועדה תתכנס, הפעם בירושלים, בשעה 10:30.
ניסן סלומינסקי: יבוא שינוי בסדר היום, מאחר וסיימנו את נושא מס רכישה לא נצטרך לדון עליו, אז יכול להיות שכבר אז נדון בהמשך של הצו הזה, אם לא נסיים אותו היום, ובחצי השני יש לנו עוד נושאים.
אראל מרגלית: על מה אנחנו צריכים לדון כדי לא להיפגש ביום ראשון?
ניסן סלומינסקי: אם נסיים את זה היום ונוכל להצביע היום, אולי נחסוך את הישיבה ביום ראשון, אולי.
ניסן סלומינסקי: רשות הדיבור לשר האוצר.
ניסן סלומינסקי: אני מבקש, מי שרוצה להעיר הערות שירשום ובתום דבריו של השר אתן את רשות הדיבור.
ניסן סלומינסקי: אני אפילו לא מדמיין על הדעת שיהיו הפרעות.
יאיר לפיד: קודם כול, בוקר טוב.
יאיר לפיד: אני שמח להיות כאן.
יאיר לפיד: זאת פעם ראשונה שאני פה.
יאיר לפיד: אני מצפה לשיתוף פעולה מתמשך עם ועדת הכספים.
יאיר לפיד: גם התפיסה שלי וגם התפיסה של משרד האוצר אומרת שכל השכל לא נמצא במקום אחד.
זהבה גלאון: זה חדש.
יאיר לפיד: אשמח להיזון חוזר, לשמוע ולהשמיע, לדבר וללבן דברים.
יאיר לפיד: יושבים כאן אנשים עם הרבה ניסיון, יושבים כאן אנשים עם הרבה יותר ניסיון ממני.
יאיר לפיד: אני שמח על שיתוף הפעולה אתך, ניסן, מפני שאני יודע שהוא יהיה פורה.
יאיר לפיד: נמצא כאן סגן שר אוצר לשעבר, נמצא כאן יושב-ראש ועדת כספים לשעבר – אלה אנשים שתמיד כדאי לשמוע אותם, את ניסיונם וחוכמתם, וכמובן כל החברים האחרים.
יאיר לפיד: אז אני מחכה לזה ואני שמח להיות פה.
יאיר לפיד: תודה שהזמנת אותי כבר עכשיו כדי שאפשר יהיה להתחיל.
יאיר לפיד: הדבר שאותו אני מביא היום לשולחן המכובד הזה – במהלך 2009 אושר לראשונה התקציב הדו-שנתי, אז זה היה לשנים 2009-2010.
יאיר לפיד: קיימנו לא מעט דיונים מקצועיים על הנושא.
יאיר לפיד: הוחלט שלא לקבוע את התקציב הדו-שנתי כהסדר קבע, בין השאר מפני שלכנסת ולאופוזיציה מגיע את יומה תחת השמש, מה שנקרא, את ההזדמנות להתנגד לתקציב.
יאיר לפיד: תקציב הוא הרגע שבו המדינה מעצבת את סדר העדיפויות שלה.
יאיר לפיד: זה שרק פעם בשנתיים לכנסת תהיה הזדמנות להביע התנגדות זה נראה לנו פחות סביר, אז אני מניח שבנושא הזה יש הסכמה מסביב לשולחן הזה.
משה גפני: לכן הבאתם את זה כהוראת שעה?
יאיר לפיד: כן, נכון.
משה גפני: אבל אמרתם לבג"ץ שלא תביאו יותר הוראת שעה בחוק-יסוד.
ניסן סלומינסקי: חבר הכנסת גפני, ביקשנו הרי לא לעשות את זה, גם לא על זה.
ניסן סלומינסקי: תרשום וניתן לך אחר-כך, לא תהיה ברירה.
משה גפני: זה רק שאלה טכנית.
ניסן סלומינסקי: כולם ישאלו שאלות טכניות, ואתה יודע שהאידיאולוגיה פעמים רבות נהפכת לטכנית לצורך העניין.
משה גפני: אדוני השר, אתה לא רוצה שנהיה- - -
ניסן סלומינסקי: אני לא רוצה לבקש מהשר לא לענות אז אני מבקש מכם לא להגיב באמצע שהוא מדבר, כי זה לא יגמר.
ניסן סלומינסקי: הרב גפני, טכני ואידיאולוגי – הכול יכול להתערבב פה, אז בוא נשאיר את זה.
יאיר לפיד: מלבד זאת יש פער גדול הרי בין התכנון והביצוע, גילינו את זה בתקציב הדו-שנתי הקודם.
יאיר לפיד: אין באמת שליטה על ההוצאות, אין באמת אפשרות לחזות את הכנסות המדינה במהלך של שנתיים.
יאיר לפיד: הכלכלה היא עולם של אי-ודאות ובעולם האי-ודאות הזה אתה לא מצליח באמת לתכנן כל-כך רחוק.
יאיר לפיד: אז צריך לבטל את הדו-שנתי.
יאיר לפיד: אנחנו מבטלים את הדו-שנתי.
יאיר לפיד: אבל לגבי 2013-2014 צריך חוק תקציב אחר כהוראת שעה מיוחדת.
יאיר לפיד: אל"ף, מפני שאנחנו באיזה איחור שלא מאפשר באמת לעבוד על שני תקציבים בעת ובעונה אחת.
יאיר לפיד: הרי אם לא נעשה את הוראת השעה הזאת נצטרך לעשות שני תקציבים עוקבים, של 2013 ו-2014, בעצם במקביל.
יאיר לפיד: עבודת הממשלה על תקציב מתחילה בפברואר-מרץ, אז אנחנו לא נגמור תקציב אחד ומיד נתחיל תקציב אחר.
יאיר לפיד: זה דבר בלתי אפשרי.
יאיר לפיד: צריך גם ליצור איזו אווירה של ודאות בשווקים הפיננסיים, צריכים לדעת מה קורה.
יאיר לפיד: אי אפשר להגיד להם: אנחנו עושים עכשיו תקציב ל-5 חודשים ואז עוד תקציב.
יאיר לפיד: בעולם שהוא גם כך עולם כאוטי אנחנו צריכים לשמר את האמון שיש ביציבות הפיסקלית שלנו לטווח הארוך.
יאיר לפיד: על הרקע הזה הצעות החוק שמונחות בפניכם מבקשות להאריך את הוראת השעה כך שתחול על התקציב של 2013 ו-2014, תוך כדי זה שאנו מבהירים שב-2015 נחזור לסדר הקודם, לפיו התקציב יהיה לשנה אחת.
יאיר לפיד: זה הדבר שאני מביא בפני הוועדה.
אראל מרגלית: כלומר, אנחנו אומרים בצורה ברורה עכשיו שזה רק ל-2013 ו-2014 ואחרי כן חוזרים לתקציב חד-שנתי?
משה גפני: לא אומרים את זה.
משה גפני: השר אמר.
ניסן סלומינסקי: השר הודיע שמבחינתו, הוא בעד תקציב חד-שנתי, נקודה.
ניסן סלומינסקי: הפעם בגלל שזה נגרר לתאריכים האלה, אין דרך אחרת אלא לעשות את זה הפעם דו-שנתי, או לשנה וחצי, אבל זה נקרא דו-שנתי.
ניסן סלומינסקי: לא רק שהוא מודיע שכך יהיה, אלא גם עמדתו היא שזה צריך להיות תקציב חד-שנתי.
אראל מרגלית: אנחנו מבינים.
אראל מרגלית: אנחנו נשתף פעולה עם העניין הפרקטי הזה, כי כרגע זה תכנון לשנה וחצי- -
יצחק כהן: נשכנע אותך שתקציב דו-שנתי זה טוב.
אראל מרגלית: - - אבל רק בהנחה שאנחנו כרגע מביעים, לא דעה כללית, בהנחה שאנחנו כרגע מסכימים שיחזרו לתקציב החד-שנתי.
אראל מרגלית: לזה נהיה מוכנים.
יאיר לפיד: כן.
ניסן סלומינסקי: השר סיים.
ניסן סלומינסקי: נעבור עכשיו לחברי הכנסת.
ניסן סלומינסקי: זכות הדיבור לחברת הכנסת זהבה גלאון ואחר-כך לחברת הכנסת גילה גמליאל.
ניסן סלומינסקי: אני מבקש, שוב, נגביל את הדיבור ל-5 דקות, ואם נראה שזה לא ילך נעבור ל-3 דקות.
זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, ראשית אני רוצה לברך את השר על היוזמה לקבוע לעתיד תקציב חד-שנתי.
זהבה גלאון: אני חושבת שזו גישה נכונה, זו דרך המלך.
זהבה גלאון: אנחנו נתנגד להצעת החוק הזאת כי בעינינו היא הצעת חוק שמבקשת להחליש את הכנסת, כי עדיין היא דו-שנתית, סוג של דו-שנתית.
זהבה גלאון: אבל השאלה שאני רוצה לשאול, אדוני השר, איך אתה מגיב לאמירה של שר הבינוי והשיכון אורי אריאל אתמול, שאמר שאם ההתנחלויות לא יתוקצבו הם לא יתמכו בתקציב?
זהבה גלאון: כפי שאנחנו יודעים ממשלת נתניהו הקודמת, היוצאת, השקיעה בהתנחלויות יותר מכל ממשלה אחרת.
זהבה גלאון: אני זוכרת ששמעתי אותך אומר שמדובר על כ-38% בענפי הבנייה בהתנחלויות.
זהבה גלאון: דיברנו כאן קודם על מס רכישה, הרי זה בדיחה לעומת הבנייה שבונים בהתנחלויות.
זהבה גלאון: אנחנו אופוזיציה, זה מצופה, מובן מאליו שנצביע נגד, אבל מה אתה אומר, אדוני השר, על הקואליציה שלך, על האיומים האלה של אורי אריאל אם לא תשקיעו בהתנחלויות?
יאיר לפיד: יכול להיות שאני לא מבין.
זהבה גלאון: למה אתה אומר לו איך להתנהל.
זהבה גלאון: תן לו לענות.
זהבה גלאון: אדוני, אשמח שתענה.
ניסן סלומינסקי: הוא יענה בהמשך לכמה שאלות, כדי שלא יהיה מצב שהוא צריך כל פעם לחזור.
ראובן ריבלין: למה לא שאלת אותו על עמדתו לגבי שתי מדינות לשני עמים ועל "אם תרצו אין זו אגדה"?
ניסן סלומינסקי: אתה יכול לשאול, הוא לא חייב לענות.
זהבה גלאון: רובי, אתה בתורך תשאל כל שאלה.
ניסן סלומינסקי: הוא יכול לשאול, והשר בתבונתו ידע על מה לענות ועל מה לא.
גילה גמליאל: בעיקרון התקציב הדו-שנתי, זה כתוב גם בדברי ההסבר להצעת החוק, הממשלה נחשפה ליתרונות שלו.
גילה גמליאל: כלומר במשקל המאזניים כשאנחנו מתייחסים למצב שבו אנחנו מדברים על מדיניות של ממשלות מתחלפות, לצערי, חדשות לבקרים ואנחנו רואים שקשה מאוד לממשלות במדינת ישראל לבנות תוכניות ארוכות-טווח ולהסתכל בראייה אסטרטגית ארוכת-טווח, כאן התקציב הדו-שנתי נתן לפחות את היכולת להסתכל, מבחינת הראייה התקציבית, למשך השנתיים הקרובות.
גילה גמליאל: זה גרם לכך שהיתה תנופה של בניית תשתיות, רכבות, תחבורה ציבורית, כל הנושאים מבחינת מערכת החינוך.
גילה גמליאל: החששות שכאן כתובים, לפחות בדברי ההסבר לחוק, די מעוררים תמיהה.
גילה גמליאל: אם כתוב כי "בשל החששות שהועלו בנוגע ליישום התקציב הדו-שנתי" זה אומר שאם יש כאן בעיה שמישהו לא מיישם את התקציב בצורה הנכונה אז מן הראוי לפתור את הבעיה, ולא לבטל משהו על יתרונותיו הרבים.
גילה גמליאל: דבר נוסף, כתוב ש"בעיקר בשל החששות הנובעים מן הצורך לגבש תחזיות".
גילה גמליאל: אני חושבת שצריך לחשוש לא לגבש את התחזיות לאורך שנים.
גילה גמליאל: על כן לא מספיק השתכנעתי שקבלת ההחלטות בדבר התקציב הדו-שנתי, מלבד הרצון העז לתת לאופוזיציה את היכולת להביע את מחאתה, כפי שנטען על-ידי השר, נובעת באמת משיקולים ענייניים שנעשו בחדרי חדרים.
גילה גמליאל: אשמח, מכיוון שזה לא פורט על-ידי השר, להעלות את זה כאן היום לדיון.
ניסן סלומינסקי: מאחר והשר יצטרך ללכת ויהיו מי שירצו כן להתייחס לשר, ואחר-כך יהיה המשך דיון ויוכלו להתייחס, אני מבקש שכל מי שיקבל כעת רשות דיבור ידבר דקה על הנושא של השר, ואחר-כך כשהשר ייצא – יש לו פגישה עם הנגיד – נוכל להמשיך את הדיון.
ניסן סלומינסקי: ישתתף אתנו סגן השר וכל הצוות.
זהבה גלאון: אבל כבוד השר יענה.
ניסן סלומינסקי: כדי שלשר תהיה אפשרות לענות אני מבקש מהדוברים מכאן ולהבא לדבר דקה.
ניסן סלומינסקי: אפשר להגיד גם בדקה את כל מה שיש להם להגיד, ובהמשך יוכלו להרחיב, בהמשך יהיה גם סיבוב שני.
זהבה גלאון: קוראים לזה "לתקתק".
ניסן סלומינסקי: רובי ריבלין.
ראובן ריבלין: הממשלה הקודמת התחייבה שלא להגיש את הצעת חוק התקציב לשנתיים, אלא אם כן הנושא יהיה בחוק מסודר ולא בהוראת שעה.
ראובן ריבלין: אני מסתכל על הבקשה של האוצר ושל שר האוצר כפי שהובאה אלינו בעניין שבו כבר אנחנו דנים בהצעת חוק תקציב לשנה שמחציתה עברה.
ראובן ריבלין: בדרך כלל כבר בשעה זו האוצר מוכן להגיש את התקציב של השנה הבאה והממשלה בעוד חודש צריכה לאשר את התקציב של שנה הבאה.
ראובן ריבלין: במסגרת זו אני רואה את בקשתו של השר כדבר שהוא לא רק לגיטימי וחוקי אלא הוא מחויב המציאות, ולכן אנחנו נתמוך בה.
ראובן ריבלין: כמובן כל חברי הכנסת יכולים לשאול כל שאלה שהם רוצים ושר האוצר לא חייב לענות.
זהבה גלאון: תודה, אדוני, בהחלט אנחנו מעריכים את הערותיך.
ניסן סלומינסקי: רובי, פרט להערה האחרונה, שימש לנו דוגמה, כזה ראה וקדש.
עדי קול: קודם כול, תודה שבאת.
עדי קול: אני מבקשת לברך אותך על הביקור.
עדי קול: יצא לך לשמוע את ההערות שלנו בסוף הדיון הקודם, כאשר גפני הציג את העבודה הטובה שהאופוזיציה עשתה, וגם הקואליציה, בוועדת הכספים עד עכשיו באישור ההצעות שהגיעו אלינו.
עדי קול: אני רק רוצה לבקש בשמנו אפשרות – תקציב דו-שנתי הוא תקציב שמקשה על ועדת הכספים לפקח ולקרוא מה קורה ומחליש אותנו באיזה אופן.
עדי קול: אני חושבת שאנחנו יכולים בהצעה הזאת למצוא איזו דרך שגם באמצע השנה, בין סוף 2013 ל-2014 אנחנו נקבל את התקציב ונוכל לעבור עליו, לקרוא אותו ולהיות שותפים להחלטה, כדי שנעשה את התהליך הזה ביחד.
עדי קול: זה נראה לי הזדמנות לתת לנו את המקום.
סתיו שפיר: שלום, אני מברכת על ההחלטה להיפטר מהתקציב הדו-שנתי שבאמת פגע בדמוקרטיה הישראלית.
סתיו שפיר: אני חושבת שברוח הדברים האלה ולאור העובדה שאנחנו מנסים לחזק את הדמוקרטיה עכשיו, כשכולנו שותפים לרצון ליצור פה פוליטיקה אחרת, חייבים לדבר על חוק ההסדרים.
סתיו שפיר: חוק שנחקק לפני 30 שנים בשעת משבר ככלי לעזור לתקציב ולפתור את המשבר, היום הוא כבר לא הכרחי.
סתיו שפיר: מועברות דרכו רפורמות ושינויי חקיקה מדהימים.
סתיו שפיר: אם רק נסתכל על הטיוטה של חוק ההסדרים שהגיעה אלינו עכשיו: איסור שביתה בשירותים חיוניים, החזרת "ויסקונסין", הפרטת 20% מרפא"ל, שינויים מבניים משמעותיים בענף הרכב – מיליון ואחד דברים שלא הולכים לעבור דיון משמעותי בכנסת.
סתיו שפיר: זה אנטי דמוקרטי.
סתיו שפיר: אנחנו לא נזכה כפוליטיקאים, כנבחרי ציבור, לא נזכה לדבר, לחשוב ולבקר את הדברים הללו.
סתיו שפיר: האם זה חלק מהפוליטיקה האחרת, והאם זה משהו שאנחנו יכולים להמשיך אתו, כשאנחנו מנסים ליצור פה תרבות פוליטית חדשה?
סתיו שפיר: ושאלה נוספת שקשורה לאותו עניין, הדוח השנתי של מינהל הכנסות המדינה שוכב על שולחנך, מוסתר מעיני הציבור, כבר יותר משנה.
סתיו שפיר: מי שלא מכיר, יש שם נתונים שיכולים להראות לנו מה החלק של המאיון העליון בהכנסות המדינה, כמה הטבות מס מקבלות החברות הגדולות ביותר במשק, מה היחס בין מסים עקיפים ומסים ישירים, הרבה מאוד דברים שחשוב מאוד לציבור לדעת.
סתיו שפיר: למה הדבר הזה לא נחשף לציבור?
סתיו שפיר: ולמה גם אנחנו לא יכולים לראות מה קורה שם?
משה גפני: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, אני מברך אותך על כך שהגעת לכאן, לוועדת הכספים, להציג את הצעת החוק ונשארת לדיון הזה.
משה גפני: תהום אידיאולוגית פעורה בינינו בנושאים רבים, אבל אני מברך אותך על זה שבאת לכאן.
משה גפני: אנו כאן בוועדה משתדלים להיות ענייניים.
משה גפני: אדוני השר, הערות טלגרפיות.
משה גפני: אל"ף, לגבי עניין הוראת השעה.
משה גפני: אני חושב שאתה עושה בזה דבר שאיננו נכון מכיוון שנאמר לבג"ץ שלא יוגש תיקון לחוק-יסוד באמצעות הוראת שעה בפעם השלישית.
משה גפני: זה נאמר, ובנושא הזה אנו מאבדים את האמינות.
משה גפני: לגבי זה שאנחנו נמצאים באמצע שנת תקציב- - -
זהבה גלאון: איך גפני דואג לבג"ץ...
משה גפני: אני דואג לאוצר.
משה גפני: לא אהבתי את התקציב הדו-שנתי גם כשהייתי כאן.
משה גפני: במליאה הייתי היחיד מן הקואליציה שהצביע נגד.
משה גפני: אני חושב שזה מהלך לא נכון.
משה גפני: חלקתי בזה על חברי שר האוצר הקודם.
משה גפני: אני סבור שגם היום אפשר היה לעשות תקציב קצר יותר ולעבוד במקביל על תוכנית כלכלית הרבה יותר רחבה, מאשר להביא רשימת גזרות.
משה גפני: לכן אני מבקש לדעת ממך האם אתה לא מתייחס למה שאמרתם לבג"ץ.
משה גפני: יש רציפות שלטונית.
משה גפני: האם אתה לא מתייחס לעניין הזה רק בגלל שעכשיו אולי נוח לעשות תקציב דו-שנתי?
משה גפני: השאלה השנייה, ואני צמוד לדברים של היושב-ראש, רק לגבי הנושא הזה, אני לא מדבר על המכלול, לגבי תקציב ההתאמות.
משה גפני: קבענו כאן בוועדה שכאשר יש תקציב דו-שנתי יהיה תקציב התאמות, מכיוון שמגיע סוף השנה והנושא הזה צריך לבוא לידי ביטוי, לתחזק משרדים שבהם יש פחות תקציב או להעביר ממקום למקום.
משה גפני: זה מיני-תקציב קטן כזה.
משה גפני: בהצעת החוק שאתה מביא עכשיו, למיטב הבנתי, בכלל אין מועד, כלומר משרד האוצר יכול לעשות בתקציב ההתאמות כרצונו.
משה גפני: אנחנו לא יודעים על כמה מדובר, אנחנו לא יודעים מתי זה יבוא.
משה גפני: המשמעות של העניין היא לתת שליטה למשרד האוצר מבלי שאנחנו נוכל אפילו לפקח על העניין הזה.
משה גפני: לקבוע מועד – היה לי ויכוח גדול עם משרד האוצר ובסופו של דבר הסיכום היה סיכום, אני גם אמרתי אותו בשעתו במליאת הכנסת.
משה גפני: זה הדבר השני.
משה גפני: האם בדקת, אדוני השר, באילו מדינות בעולם יש תקציב דו-שנתי, לפני שקיבלת החלטה בעניין הזה?
משה גפני: והדבר האחרון שאני מבקש לדעת, שבאמת נוגע לחוק הזה אבל לא כל-כך במישרין, האם באמת תדאג לכך שהפעם חוק ההסדרים יהיה אכן מה שנוגע לתקציב באופן ממשי, ושעל כל הרפורמות וכל הנושאים האחרים נקיים דיונים בנפרד?
משה גפני: כפי שנאמר כאן על-ידי אנשי משרד האוצר לגבי הנדל"ן – חלק מן המיסוי יבוא בחוק ההסדרים וחלק יבוא בחוק אחר, שזה כמובן לא נותן תמונה כוללת לחברי הכנסת ובוודאי לא לחברי ועדת הכספים.
משה גפני: הייתי מציע, ושואל אותך אם תקבל את ההצעה שלי, לצמצם את חוק ההסדרים לחלוטין, להשאיר רק את הנושא התקציבי ואת כל הדברים האחרים להביא בהצעות חוק מסודרות, ברפורמות גדולות.
משה גפני: אמרתי שאברך אותך אם תצליח לדאוג למעמד הביניים, אבל אתקוף אותך אם תעשה לו דברים רעים.
אראל מרגלית: קודם כול, גם אני מצטרף לברכות.
אראל מרגלית: שר האוצר, שיהיה לך בהצלחה.
אראל מרגלית: אני שמח שאתה רוצה לקבל את העזרה של האנשים הוותיקים בכנסת, ואנחנו אפילו מציעים לך עזרה מן האנשים שגם היו שותפים לבניית הכלכלה הישראלית בעשרים השנים האחרונות, אנו יכולים לעזור.
אראל מרגלית: אני מברך גם אותך, מיקי לוי – ירושלמי במשרד האוצר זה תמיד טוב.
אראל מרגלית: אני רוצה להגיד משהו לגבי התקציב הדו-שנתי באופן כללי.
אראל מרגלית: חלק גדול מן הביקורת היא לא כלפיכם, אתם לא הייתם במשרד האוצר, אבל צריך להגיד.
אראל מרגלית: אין כאן סיכום ברור של התהליך של התקציב הדו-שנתי מבחינת האוצר.
אראל מרגלית: אנחנו הגענו אחרי פעמיים של תקציב דו-שנתי לבור של גירעון שאתו אתה צריך כרגע להתמודד, שלא היה לנו מעולם לפני כן בישראל.
אראל מרגלית: הבור התקציבי נבע משני דברים מרכזיים.
אראל מרגלית: ראשית, תחזית ההוצאות – הממשלה לא עמדה בה, ושנית, אולי יותר חמור, תחזית ההכנסות – כל פעם הממשלה לא עמדה בה.
אראל מרגלית: בסקטור הפרטי כאשר חברה לא עומדת בתחזיות שלה, לא נפגשים איתה אחת לשנתיים, או לעתים פחות תכופות, אלא לעתים יותר תכופות.
אראל מרגלית: נורא קל להיות אופטימי לגבי העתיד כי אף אחד לא יכול להתווכח אתך.
אראל מרגלית: אתה יכול להגיד שתחזית הצמיחה שתהיה פה במשק בשנת 2020 – אתה יכול להגיד מספר, תגיד, ויכול להיות שאתה צודק.
אראל מרגלית: אנחנו מוכנים לשתף פעולה גם באופוזיציה כי יש פה אחריות, יש פה תקציב שצריך להגיש, אבל אנחנו רוצים שיהיה סיכום ברור של נושא התקציב הדו-שנתי.
אראל מרגלית: אל"ף, ברמה העניינית, להגיד שיש לנו חוק-יסוד, שאנחנו חוזרים לתקציב חד-שנתי, ושזה יהיה בדברי ההסבר, כי זה לא מופיע כאן בתוך החוק, ושיהיה ברור שהדבר הזה חוזר למסלול רגיל לאחר התקופה הנוכחית, כי כרגע לעשות תקציב חד-שנתי זה לחזור על עצמנו.
אראל מרגלית: ובי"ת, גם ברמה הכלכלית, אנחנו רוצים שיהיה ברור שהדבר הזה הוא טעות, לא רק מבחינת הדמוקרטיה של הכנסת.
אראל מרגלית: זה טעות.
אראל מרגלית: קשה מאוד לחזות, בטח במדינת ישראל, מה הולך לקרות כאן בעתיד.
אראל מרגלית: אם יש סיכום כזה, אז אנחנו הולכים על מתווה חדש.
אראל מרגלית: אם אין סיכום כזה, אנחנו מרגישים כאילו עכשיו מבקשים מאתנו לאשר אבל אנחנו לא יודעים מה יהיה בשנה הבאה, ומי יודע אם הממשלה תמשיך, אם השר ימשיך, אם האנשים ימשיכו.
אראל מרגלית: אנחנו רוצים החלטות ברורות.
ניסן סלומינסקי: לפני שהשר הולך, יצחק כהן, ואחרון הדוברים אלעזר שטרן.
יצחק כהן: אני מצטרף לברכות.
יצחק כהן: אני חולק עליך, אראל מרגלית, אתה טועה כמו אחרים.
יצחק כהן: התקציב הדו-שנתי הביא אך ורק יתרונות לכלכלה הישראלית.
יצחק כהן: במשך 61 שנים היינו עם תקציב חד-שנתי ו-4 שנים עם תקציב דו-שנתי.
יצחק כהן: תשאל את מנכ"לי המשרדים, הם יגידו לך שזה התקציב היחידי שמאפשר להם להוציא את התוכניות מן הכוח אל הפועל, כולל טווח תכנון.
יצחק כהן: אין דיון מעמיק ואמיתי, אבל אני רגוע, כי בשנים 2013-2014 יהיה תקציב דו-שנתי, וב-2015 אתם כבר לא תהיו כאן אז זה בסדר.
משה גפני: או שהם ישנו את דעתם.
יצחק כהן: על כל פנים, זו טעות.
יצחק כהן: תקציב דו-שנתי הוא תקציב טוב.
יצחק כהן: זאת הפעם היחידה בהיסטוריה שממשלה העבירה 4 שנות תקציב, מה שלא היה קודם.
יצחק כהן: לנו כחברי אופוזיציה תקציב חד-שנתי טוב יותר, אבל גם בחד-שנתי וגם בדו-שנתי ועדת הכספים עשתה התאמות.
יצחק כהן: כל הטיעון, כביכול אין בקרה ופיקוח, הוא לא נכון.
יצחק כהן: היתרונות עולים על החסרונות.
יצחק כהן: שתי שאלות קצרות.
יצחק כהן: שמעתי שההסתדרות הרפואית הכריזה על סכסוך עבודה.
יצחק כהן: האם יש כוונה לגעת בהסכם שעמלנו עליו כל-כך קשה במשך שנה שלמה, שהביא מזור ורפואה לפריפריה ולמקצוע הרפואה שנמצא במצוקה?
אראל מרגלית: התחיל להביא.
יצחק כהן: האם יש כוונה לגעת בדבר הרגיש הזה?
יצחק כהן: שמחתי לקרוא שהגעתם להבנות עם עופר עיני.
יצחק כהן: אם תוכל קצת לפרט על ההבנות האלה, זה חשוב מאוד.
יצחק כהן: תודה, זה קצר הפעם כי היושב-ראש לוחץ.
ניסן סלומינסקי: אחרון הדוברים אלעזר.
אלעזר שטרן: גם אני מצטרף כמובן לברכות על הפגישה כאן בתוך הוועדה.
אלעזר שטרן: אני דווקא מאלה שמבקשים לא לגעת היום בשאלה לגבי תקציב דו-שנתי או חד-שנתי.
אלעזר שטרן: כלומר, גם מתוך אותו יחס של כבוד על ההגעה של השר לוועדה אני מעדיף שזה ייעשה אחרי דיון בוועדה, וכפי שאנחנו שומעים יש כאן חילוקי דעות.
אלעזר שטרן: אני מבקש לא להתייחס לאמירה שלך כהחלטה באשר לתקציב הדו-שנתי.
אלעזר שטרן: הבקשה שיש לי, ואני מצטרף גם למה שנאמר כאן קודם באשר לחוק ההסדרים – אני מקווה שבאמת יש כאן סוג של רוח חדשה.