GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ערן יעקב: המשמעות לאפשר מס אחיד הוא לטפל בעיוות הזה ומצד שני לאפשר אכיפה נאותה.
ערן יעקב: היכולת שלנו לאכוף מסים על חולצה כזאת וחולצה אחרת שהמסים עליהן שונים לא קיימת.
ערן יעקב: זה מייצר אינסנטיב להונאות.
ערן יעקב: האפשרות היא להפחית את אותם מסים של 12% ל-8%; לקחת את אלה שיש עליהם אפס אחוז, להעלות אותם ולייצר רף שווה.
ערן יעקב: דרך אגב, יש בג"ץ בדיוק על העניין הזה.
ערן יעקב: מצד אחד לאותם יצרנים מקומיים יש הגנה מסוימת, לאותם יבואנים שרוצים להתחרות יש אותו כר פעולה לתחרות.
ערן יעקב: נכון, יש מכסים מסוימים נמוכים.
ערן יעקב: תזכרו שהיינו בעולם של מכסים של למעלה מ-100% לפני הרבה שנים.
ערן יעקב: עשינו תהליך של חשיפה בשנות ה-90, הפחתנו את המכסים באופן ניכר חד-צדדי.
ערן יעקב: עדיין יש מדינות רבות שמייצאים אליהן.
ערן יעקב: בארצות-הברית יש 6% מכס על טקסטיל.
ערן יעקב: אבל מי שיש לו הסכם סחר הגישה לשווקים שלו היא חופשית, אין לו מכסים.
ערן יעקב: אז המשמעות של צו כזה תאפשר לתקן את העיוות שנוצר.
ערן יעקב: את זה אפשר לעשות בצו נוסף שאפשר להביא אותו.
ערן יעקב: ההצעה שלנו היא ליצור מס אחיד, בין 8%-6% לכולם.
ניסן סלומינסקי: ההצעה היא שלנו כי האוצר עדיין לא הציע את ההצעה הזאת.
ניסן סלומינסקי: אני מקווה שאחרי שנחליט, זאת תהיה הצעה של האוצר.
ניסן סלומינסקי: יאיר ממשרד הכלכלה, רצית להוסיף משהו?
יאיר שירן: משרד הכלכלה.
משה גפני: אתה מייצג את המשרד של "משהו חדש מתחיל"?
יאיר שירן: אני לא נכנס לפוליטיקה.
יאיר שירן: אני מנהל מִנהל תעשיות במשרד הכלכלה.
יאיר שירן: התבטאתי בנושא הזה קצת בעבר.
יאיר שירן: זה עדיין בבג"ץ אבל יש החלטת ביניים.
יאיר שירן: במצב שנוצר אף על פי שאנשים פעלו מרצון טוב יש עיוות.
יאיר שירן: כבר הגענו להסכמה שציין ערן שצריך ליישר את הקו בין שיעורי המכס על תשומות, חומרי גלם ומוצרים מוגמרים.
יאיר שירן: עכשיו אנחנו מידיינים באופן פתוח עם משרד האוצר לגבי הגובה.
יאיר שירן: ערן בהחלט רמז על הכיוון שעליו אנחנו מדברים, ואני מבקש מהוועדה לתת אפשרות למצות את התהליך הזה עם האוצר כדי שבסופו של דבר נביא הצעה הוגנת ונכונה.
ניסן סלומינסקי: מאחר שכל הזמן מנסים לחזור לאותה פרוצדורה שאמרנו מראש שאנחנו לא נלך בה, יש הצעת פשרה שתהיה של הוועדה ולא של האוצר אף על פי שאני מניח שהשר מודע לדבר, ואני גם חושב שהוא תומך בזה.
ניסן סלומינסקי: הפרוצדורה תהיה כמו שדיברנו, אז חבל לחזור על זה כל פעם כשעדיין אין הצעה וצריך לחזור לשם.
ניסן סלומינסקי: תרדו מזה.
יאיר שירן: אני פחות מתעסק בפרוצדורה ובאישורה של היועצת המשפטית שלנו מאחורי, אלא יותר - - -
ראובן ריבלין: חלק מהקואליציה יתמוך בגישה של היושב ראש מתוך ידיעה שראש הממשלה לא יתפטר בגלל זה.
ניסן סלומינסקי: אני אתן קודם כול לאורחים לומר דברים ואחר כך לחברי הכנסת.
ניסן סלומינסקי: אני מגביל כל אחד מהדוברים שאינם חברי כנסת לשלוש דקות.
ניסן סלומינסקי: אחרי כן אני אציע את הצעת הפשרה.
ניסן סלומינסקי: יורם, בבקשה.
יורם דר: אני משמש יו"ר חטיבת הקמעונאות, ואנחנו מאגדים בתוכנו למעלה מ-60 חברים, 50 אלף - - - .
יורם דר: יש לי מין הרגשה שיש כבר החלטות בלי ששומעים אתנו.
יורם דר: אני אדבר בעובדות.
ראובן ריבלין: במה אתה רוצה לשכנע אותנו?
יורם דר: שהורדת המכסים טובה למדינת ישראל.
יורם דר: כשהגישו את הרביזיה חלק מחברי הכנסת טענו דבר אחד: אנחנו לא מכירים מספיק את הנושא.
יורם דר: יש פה מסמך שיצא מהכנסת על-ידי המ.מ.מ.
יורם דר: נאמר בו דבר אחד.
יורם דר: הרי כולם זוכרים את המחאה שהייתה על יוקר המחיה.
יורם דר: המלצת ועדת טרכטנברג היא להוריד את יוקר המחיה במדינת ישראל.
יורם דר: אני אצטט מהמסמך לא מה שאני כתבתי או כל בעלי אינטרסים כאלה ואחרים: א', המס הזה עולה למדינת ישראל 175 מיליון שקל; אין תעשיית טקסטיל במדינת ישראל – החליטו על זה לפני 20 שנה, במקום שיש לנו יתרון יחסי.
יורם דר: - - -
ניסן סלומינסקי: אני מבקש מהאורחים שלנו.
ניסן סלומינסקי: יורם, אם אתה תתייחס לכל אחד אתה תאבד את הזמן ולא תגיד כלום.
ניסן סלומינסקי: אני מבקש שוב – כדי שלא יהיה מצב שנצטרך להוציא את היבואנים, את היצואנים ואת המפעלים המקומיים כשמדבר המייצג את היבואנים, ואחר כך הפוך – שלא יהיה מצב כזה – שכל אחד יתאפק, ירשום לו וכשיגיע תורו לדבר יתייחס.
ניסן סלומינסקי: אחרת לא נתקדם.
יורם דר: כולנו זכרנו על מה הייתה המחאה – מזון וביגוד זה שני הענפים הגדולים ביותר בהוצאה של סל משפחה במדינת ישראל.
יורם דר: פה במסמך בעמוד 5 כתוב: מדד המחירים לצרכן באיחוד האירופי עלה ב-19.2%, הלבשה ירדה ב-23.5%.
יורם דר: בישראל מדד המחירים לצרכן עלה ב-22.2% ומדד ההלבשה ירד ב-24.4%.
יורם דר: הכול ירד - -
ניסן סלומינסקי: דני, לא נעים יהיה לעשות, אבל פשוט לא תהיה ברירה כי אחרת לא יהיה דיון או שפשוט לא ניתן לכם לדבר ורק אנחנו נדבר.
ניסן סלומינסקי: אז אל תפריעו זה לזה.
עדי קול: רק שזה לא יהיה הקראה של המסמך כי אנחנו באמת יודעים לקרוא.
ניסן סלומינסקי: אבל זה הזמן שלו.
ניסן סלומינסקי: אם הוא רוצה לבזבז את הזמן על זה שיעשה את זה.
יורם דר: אני רוצה מכיוון שזה מסמך שמדבר בעד עצמו.
יורם דר: רבותיי, שינוי במחירים.
יורם דר: כולנו אמרנו שבמדינת ישראל במזון אין תחרות.
יורם דר: אנחנו רואים שמזון במדינת ישראל עלה ב-12.7%, הלבשה והנעלה ירד ב-18% כשהמדד הכללי הוא 18%.
יורם דר: עכשיו אני רוצה לציין עוד עובדה: המס הורד לפני ארבעה חודשים.
יורם דר: לא קרה שום דבר במדינת ישראל – לא פיטרו עובדים ולא שום דבר.
קריאות: בדקת?
יורם דר: בטח, בדקתי.
קריאות: איך הוא יודע?
ניסן סלומינסקי: רבותיי, אני מזהיר ומזהיר אבל בסוף אני אממש את זה, ואני אוציא אנשים.
יורם דר: הצו בתוקף ארבעה חודשים.
יורם דר: עכשיו מסתיים החודש הרביעי.
יורם דר: כל ענף הטקסטיל מתכנן קדימה לעונת 14-13.
יורם דר: דבר נוסף – עובדות: מדד המחירים לצרכן בינואר – 0.2-, בפברואר – 0, במרס – 0.2%, ללא שינוי.
יורם דר: מדד ההלבשה: ינואר – 8.5%- , פברואר – 8%-, מרס – 11.5%-.
יורם דר: 16.8%.
יורם דר: המשמעות היא שמול 175 מיליון שקל שזה עולה למדינה, 175 – מסמך של האוצר ומסמך של משרד המסחר והתעשייה.
יורם דר: לצרכן הישראלי המשמעות היא שזאת הורדת הוצאה של 1 מיליארד שקל בשנה למשפחות.
יורם דר: יעלו את המס – המשמעות תהיה עליית מחירים.
יורם דר: זה מה שאנחנו רוצים במדינת ישראל?
יורם דר: טקסטיל לעומת מזון?
יורם דר: מדברים על הורדת מחירים, מדברים על תחרות.
יורם דר: אנחנו רוצים להעלות את יוקר המחיה למעמד מהנמוך עד הגבוה, כיוון שטקסטיל זה לכל מדינת ישראל.
יורם דר: אז אני לא מבין מה קשור שתעשיית הטקסטיל במדינת ישראל היא באופן זעיר מול ענף הקמעונאות.
יורם דר: ענף הקמעונאות גם קלט חלק מהעובדים; את ההחלטות האלה קיבלו בשנות ה-80 – אין שום יתרון יחסי.
יורם דר: וגם היצרנים הגדולים, כמו דלתא ואחרים – כל הייצור שלהם מעבר לקו הירוק או במצרים או בירדן מכיוון ששכר העבודה שם הוא 100 דולר.
יורם דר: אז בואו לא נשלה את עצמנו ולא נקשור זה לזה.
יורם דר: אני מדבר גם בשם צרכן במדינת ישראל, לא רק בתור יושב-ראש.
יורם דר: המספרים מדברים בעד עצמם, אין קשר בין אחד לאחר.
יורם דר: אנחנו נלחמים ביוקר המחיה במדינת ישראל.
יורם דר: ראינו את כל המגמה שהייתה.
יורם דר: אני לא מבין למה הדבר קשור זה לזה בכלל.
משה גפני: אתה מייצג את הסתדרות העובדים?
יורם דר: לא, אני מייצג את עם ישראל.
משה גפני: עזוב את עם ישראל.
קריאה: אל תייצג אותנו, תייצג את עצמך.
ניסן סלומינסקי: הראל, מה אתה רוצה שאני אעשה בסוף, שאני אוציא אותך?
משה גפני: - - - הרי זה עושה לי ההיפך.
ניסן סלומינסקי: יוסי.
ניסן סלומינסקי: דני.
ניסן סלומינסקי: הפעם האחרונה - -
יורם דר: - - - רק לידיעתך הרבה.
משה גפני: לא, עזוב את עם ישראל.
קריאה: אל תייצג את עם ישראל, תייצג את עצמך.
ניסן סלומינסקי: משה, משה.
ניסן סלומינסקי: יורם, יורם.
קריאה: במה אתה מייצג אותנו, במשכורות רעב?
ניסן סלומינסקי: יורם, סיימת.
ניסן סלומינסקי: יורם, תודה רבה.
ניסן סלומינסקי: אני מבקש שלא תדבר עכשיו.
ניסן סלומינסקי: שמענו את הנציג של היבואנים ונשמע עכשיו את נציג המייצרים.
ניסן סלומינסקי: רמזי, בבקשה.
ניסן סלומינסקי: אני מבקש לא להפריע.
ניסן סלומינסקי: תנו לכל ישראלי לומר את דברו בניחותא.
גבאי רמזי: אני אגזול דקה מזמני ואתן קצת רקע על התעשייה הזאת כי חשוב לי שחברי הכנסת ישמעו.
גבאי רמזי: נכון שעד תחילת החשיפה ענף הטקסטיל היה פה ושכב פה על חוסר יעילות.
גבאי רמזי: הייתה מלחמה עם החשיפה, וכשחשפו את הטקסטיל למכסים של 100% ו-150% ל-12% היה שינוי מאוד ניכר במחירים לצרכנים והם ירדו.
גבאי רמזי: נכון, גם רוב התעשייה הזאת נעלמה.
גבאי רמזי: מה שנשאר בתעשייה הזאת - היום הענף הזה מונה כ-15,000 עובדים.
גבאי רמזי: הוא מייצא במיליארד דולר וממשיך לחיות.
גבאי רמזי: משנת 2000 כשנגמרה החשיפה, ו-12% של המכס נשארו המשק התחיל להתנהל כאשר מדינת ישראל פתחה את השערים שלה לייבוא מכל העולם.
גבאי רמזי: מהנתונים של ה-מ.מ.מ.
גבאי רמזי: של הכנסת אני לוקח רק נתון אחד: משנת 2005 מחירי ההלבשה בישראל ירדו ביותר מ-20%, והמכס היה לכל אורך הדרך אותו מכס – 12%.
גבאי רמזי: הייתי פה בדיון לפני כמה דקות ודיברנו גם על לא לפגוע בתעשייה וגם לשמור על תקציב המדינה.
גבאי רמזי: בעקבות ועדת טרכטנברג ניתנה הוראה להוריד מכסים על מוצרי צריכה.
גבאי רמזי: בא האוצר ואמר, תורידו גם בטקסטיל נתח כסף מסוים.
גבאי רמזי: אחת הטעויות שלנו כתעשיינים לא הגדרנו בדיוק מה לעשות, ואז נוצר העיוות כפי שערן מרשות המכס הסביר אותו.
גבאי רמזי: בסך הכול מדינת ישראל גבתה מכס בשנה מטקסטיל בסך 600 מיליון.
גבאי רמזי: בשנים האחרונות, לפני שנגעו במכס, הגבייה ממכס הייתה 600 מיליון רק ממוצרי טקסטיל.
גבאי רמזי: אני לא ראיתי – ו-25 שנה אני מלווה את הענף הזה, כולל כל החשיפה – לא ראיתי אף פעם את היבואנים נלחמים כל כך על 12%.
גבאי רמזי: אתם מבינים למה?
גבאי רמזי: כי 12% האלה מגיעים לכיסם.
גבאי רמזי: כי כשיבואן מביא היום חולצה, קונה אותה ב-30 שקל בסין הוא מוכר אותה ב-100-90 שקל.
גבאי רמזי: רבותיי, מכס על 30 שקל הוא 3 שקלים – האם אתם חושבים שעל 3 השקלים האלה המחירים עכשיו יירדו מ-99 ל-97 שקלים?
גבאי רמזי: אני אומר לכם, חברי הכנסת, זה לא ירד.
ראובן ריבלין: בקשר לפשרה שמוצעת.
ניסן סלומינסקי: הוא עוד לא שמע את הפשרה.
ניסן סלומינסקי: אני עוד מעט אציע את הפשרה.
גבאי רמזי: המאבק של היבואנים הפעם הוא בשביל להגדיל את הרווחיות, וזה לגיטימי – כל אחד מסתכל דרך החור של הגרוש.
גבאי רמזי: 12% מכס שהיו זאת הכנסה למדינת ישראל.
גבאי רמזי: את המכס שתורידו כאן, ולא משנה מהו – אתם מטילים על כל מדינת ישראל.
גבאי רמזי: מחר צריך למצוא את זה בסעיף אחר.
גבאי רמזי: אבל היות שטרכטנברג רצו להוריד 170 אלף שקל מכס.
גבאי רמזי: אז אני רוצה להגיד לך, חבר הכנסת ריבלין, אני באתי לאוצר עם הפשרה הזאת.
גבאי רמזי: אני הצעתי אותה.
גבאי רמזי: יושבת כאן שירלי – מגיע לה מזל טוב, היא חזרה מחופשת לידה – הצעתי להם לקבוע מס אחיד לפי כמות הכסף שהם רוצים להוריד - -
משה גפני: אמרת לה מזל טוב?
משה גפני: אבל הם שמו את המכס כדי לא לתת לה קצבאות ילדים.
גבאי רמזי: אני הצעתי ליצור מס אחיד.
גבאי רמזי: ואיך לקבוע את המס?
גבאי רמזי: על-פי סכום הכסף שהאוצר רוצה להוריד מכסים.
גבאי רמזי: הוא יעשה את השיקולים שלו.
גבאי רמזי: יש מצד אחד גירעון ומצד שני צריך כביכול לשפר את המלצות טרכטנברג.
משה גפני: שוב טרכטנברג?
גבאי רמזי: אף על פי שאני מסביר והסברתי במספרים שהעניין של 12% לא יגיע לציבור עם כל ההוקוס-פוקוס שתעשו.
גבאי רמזי: לכן אני ממליץ לקבל את העמדה של האוצר ולתת לאוצר להחליט על מספר אחיד שיאפשר גבייה.
גבאי רמזי: היום המכס לא יודע לבדוק טקסטיל.
גבאי רמזי: על כל 600 מיליון השקלים, על כל מוצרי הטקסטיל – לקבוע מכס אחיד שיאפשר גבייה של המכס ותרומה של אוצר המדינה, ושנית, ייצור אחידות גם למפעלים הקטנים וגם ליבואנים.
ניסן סלומינסקי: הראל, תוכל להכניס את עצמך לחמש דקות ברוגע?
ניסן סלומינסקי: מצד שני אני מבקש שכל אלה שהוא הפריע להם ישכחו מזה ולא יפריעו לו.
הראל ויזל: לא הפרעתי עכשיו, הייתי בשקט.
הראל ויזל: אני רוצה להסביר כמה נקודות.
הראל ויזל: מבחינתי פשרה זה עניין של בינוניות.
הראל ויזל: בוא לא נבדוק מי צודק ומה נכון.
הראל ויזל: היה אפס, היה 12 – יאללה, 6 – כולכם בינוניים - -
ראובן ריבלין: אז נשאיר 12.
הראל ויזל: אם להשאיר, קודם כול כרגע הוא אפס.
הראל ויזל: אני אומר, בואו נבדוק לעומק, ואם צריך לעשות 100 – אני בעד 100 למדינת ישראל – וגם אם אלף לדגל, שיהיה אלף שקל לדגל.
הראל ויזל: "פוקס" היא חברה ציבורית שמעסיקה 4,000 עובדים, "קסטרו" היא חברה ציבורית שמעסיקה 4,000 עובדים.
הראל ויזל: שלוש החברות הן חברות ציבוריות שמפרסמות את המאזן שלהן פעם ברבעון וכל הזמן.
הראל ויזל: מה התוצאות?
הראל ויזל: ב-2012 החליטה ועדה להוריד את המכס מ-12% ל-6%.
הראל ויזל: המכס ירד ל6% לפני שנה וחצי – הרווח הגולמי של החברות נשאר אחיד – 60%, 60%, 60%.
הראל ויזל: מי שמבין קצת בכלכלה – אם הרווח הגולמי נשאר ישר הכול מגולגל לצרכן.
הראל ויזל: 100% מ-6% עבר לצרכן.
הראל ויזל: אם יש כלכלן במדינת ישראל - -
ניסן סלומינסקי: אומרים כאן שלא היה כזה צו.
הראל ויזל: היה.
הראל ויזל: לא.
הראל ויזל: אז את לא מכירה את החומר.
ניסן סלומינסקי: עזוב, לא חשוב.
הראל ויזל: כן חשוב.
הראל ויזל: רציתם להוריד מ-12 ל-6.
קריאה: ירד לאפס.
ניסן סלומינסקי: מה שרצו זה סיפור אחר.
הראל ויזל: ירד בממוצע ל-6.
משה גפני: אבל אי אפשר להגיד על נציגת הממשלה שהיא לא יודעת את החוק.
הראל ויזל: לא להפריע.
הראל ויזל: לא הפרעתי לך, ואל תפריע לי.
משה גפני: אבל לי יש - - -
ניסן סלומינסקי: רבי משה - -
הראל ויזל: אתה פוגע בשכבות הנמוכות בעם ישראל - -
ניסן סלומינסקי: רבי משה, אל תענה לו.
הראל ויזל: - - בגלל פופוליסטיקה.
הראל ויזל: ואני מוכן להתערב על זה.
מיכל בירן: מזל שאתה פה להגן עליהם.
הראל ויזל: אני מגן עליהם יותר ממך.
ניסן סלומינסקי: תיקנת שרצו להוריד אז אנחנו מקבלים.
משה גפני: אגב, מאיפה אתה יודע שאתה מגן על עם ישראל יותר ממנה?
אלעזר שטרן: הוא מעסיק משרתת, והוא משלם לה כסף בדיוק על חשבון כל מה שאמרת, כבר שנים.
אלעזר שטרן: אני לא נכנסתי לחנויות שלך - - -
הראל ויזל: - - - הבן שלי לפני חמש דקות סיים גיבוש צנחנים, והבת שלי הייתה בקבע - -
אלעזר שטרן: אני לא יודע איפה הבת שלך הייתה - - -
הראל ויזל: ואבא שלי זיכרו לברכה נכה צה"ל.
הראל ויזל: חוצפן.
ניסן סלומינסקי: הראל, בבקשה תתנצל.
ניסן סלומינסקי: ככה אתה לא יכול לדבר לחבר כנסת וסתם לאף בן אדם - -
הראל ויזל: הוא לא יכול להגיד - -
קריאה: גם חבר כנסת לא יכול - - -
ניסן סלומינסקי: זה הדבר השני שאני רוצה להגיד.
ניסן סלומינסקי: הדיון כאן הוא לא אישי.
אלעזר שטרן: זה לא היה אישי, זה הרבה כסף.
ניסן סלומינסקי: אלעזר, אלעזר.
אלעזר שטרן: טובת עם ישראל - -
ניסן סלומינסקי: אני אתן לך לדבר.
אלעזר שטרן: הוא מדבר על טובת עם ישראל.
אלעזר שטרן: גם הדוגמניות שלו זה טובת עם ישראל – איזה מודל אתה שם לאנשים?
ניסן סלומינסקי: אלעזר, אני אתן לך לדבר עוד מעט.
אלעזר שטרן: שלא ידבר ככה על טובת עם ישראל.
אלעזר שטרן: יגיד שאני חוצפן.
ניסן סלומינסקי: ברשותך, אנחנו מוחקים מהפרוטוקול את מה שאמרת, חוצפן.
הראל ויזל: אבל הוא לא יכול לדבר ככה.
ניסן סלומינסקי: יימחק מהפרוטוקול.
ניסן סלומינסקי: להבא אל תקום.
הראל ויזל: בסדר.
הראל ויזל: אני רוצה לחזור - - -
ראובן ריבלין: מר ויזל, אני מכבד כל אדם שמייצר בארץ, מביא לארץ.
ראובן ריבלין: אתה צריך להבין שחברי הכנסת חייבים להיות למענך ולמען כל הבוחרים חופשיים להבעת דעתם.
ראובן ריבלין: חסינות חבר כנסת זה יסוד מוסד גם אם הוא מעליב אותך - -
הראל ויזל: מקובל במאה אחוז וסליחה.
ראובן ריבלין: אני מבקש ממך.
ראובן ריבלין: אתה לא יכול לנזוף בחברי הכנסת.
הראל ויזל: מקובל.
הראל ויזל: סליחה.
ראובן ריבלין: אני גם מציע לחברי הכנסת לא לדבר אישית למוזמנים.
הראל ויזל: מקובל וסליחה.
גילה גמליאל: מן הראוי לתת לו לדבר בלי קריאות ביניים אישיות- -
ניסן סלומינסקי: בכלל בלי קריאות ביניים, בטח שלא אישיות.
ניסן סלומינסקי: מצד שני מן הראוי לכבד את חברי הכנסת - -
משה גפני: הוא לא יכול להגיד על חבר כנסת חוצפן.
ניסן סלומינסקי: מסכים, לכן מחקנו את זה מהפרוטוקול.
הראל ויזל: אני מתנצל שוב.
גילה גמליאל: אבל עכשיו כדי שיקשיבו לך קשב רב ולא בפן האישי, אם אפשר גם לא לצעוק, אלא לדבר.
גילה גמליאל: יהיה יותר קל.
עדי קול: יש לו שלוש דקות, הוא בזבז חצי מהן - -
ניסן סלומינסקי: לא, יש לו חמש.
ניסן סלומינסקי: הוא כבר הגיע לזה.
ניסן סלומינסקי: לכן אני נותן לו עוד שלוש דקות - -
עדי קול: אולי דקה?
עדי קול: הוא רק צועק פה.
ניסן סלומינסקי: אני מבקש שלא יפריעו לו, ובטח לא לקום פתאום באמצע.
הראל ויזל: אני חוזר ואומר, ב-1 בינואר 2012 המכס ירד בחצי מהדברים לאפס, ובחצי מהדברים נשאר 12.
הראל ויזל: השקלול הממוצע של המכס ב-2012 לפני שנה וחצי בפעימה הראשונה ירד ל-6% בממוצע.
הראל ויזל: המחירים ירדו בממוצע ב-6% - -
קריאה: זה לא מה שהדוח אומר.
הראל ויזל: עובדה שכל החברות הציבוריות פרסמו מאזנים שהרווח הגולמי נשאר זהה.
הראל ויזל: מה זה אומר?
הראל ויזל: כל הרווח התגלגל לצרכן.
הראל ויזל: אנחנו שלומדים כרגע ורואים שב-1 בינואר 2013 ידענו מראש שירד המכס הורדנו את המחירים לצרכן מהיום לשנת 2014.
הראל ויזל: תמחרנו את הכול קדימה בייצור בעולם, וכל הסחורות מגיעות יותר זול.
הראל ויזל: תראו שאנחנו מפרסמים בעוד שבוע מאזן – הרווח הגולמי נשאר אותו דבר.
הראל ויזל: כל התוכנית שלנו לשלוש שנים קדימה הוא רווח גולמי של 60% בשביל להרוויח 8%-7% מהמחזור.
הראל ויזל: זה אומר ש-100% מתגלגל לצרכן.
הראל ויזל: אני מוכן להראות לכל אחד ש-100% מהירידה יורד לצרכן.
הראל ויזל: על מי אנחנו מגנים?
הראל ויזל: רמזי אמר, ובצדק – מה ההבדל בינינו לבין סין?
הראל ויזל: זה בין שלושה שקלים שזה עולה לייצר בסין ל-30 שקל שזה עולה בישראל.
הראל ויזל: 12% האלה - -
ניסן סלומינסקי: חבר'ה, אני מבקש.
ניסן סלומינסקי: יש כאן אינטליגנציה - - -
משה גפני: כמה זמן עוד יש לו?
ניסן סלומינסקי: עוד דקה וחצי.
הראל ויזל: ההבדל בין לייצר בישראל לבין לייצר במזרח הרחוק – פריט ממוצע במזרח הרחוק עולה 25% מהעלות לייצר בישראל.
הראל ויזל: מה זה משנה 6% או 12%?
הראל ויזל: אתם יודעים שבמצרים המכס לישראל הוא אפס?
עדי קול: הוא בטוח עבר את הזמן שלו.
הראל ויזל: אתם יודעים שבטורקיה המכס הוא אפס?
הראל ויזל: אתם יודעים שבירדן הוא אפס, ואת זה אי אפשר לשנות?
הראל ויזל: הרי אם ההבדל כרגע ב-6% בין חולצה שעולה - - - לחולצה שעולה בישראל 9 שקלים – נבדוק אולי לא שווה לייבא מסין, אלא מטורקיה.
הראל ויזל: לכל תושבי מדינת ישראל – אני מוכן להראות את המספרים למי שרוצה – אני נשבע בכל היקר לי, המחירים ירדו באופן משמעותי - -
עדי קול: זה כבר מזמן מעבר.
ניסן סלומינסקי: הראל, תתחיל לסגור.
ניסן סלומינסקי: אם אתה רוצה להגיד משפט סיכום - -
עדי קול: לא, תתחיל.
עדי קול: עברה דקה וחצי מאז שאמרת את זה.
עדי קול: זה לא הגיוני שיהיה לו יותר זמן מאחרים ועוד איך שהוא מדבר.
רוברט אילטוב: זכותו של יושב ראש הוועדה לתת לו לדבר.
ניסן סלומינסקי: להבא ביקשתי שעון שיצפצף אחרי הזמן שנקבע.
ניסן סלומינסקי: בינתיים אנחנו לפי השעון.
ניסן סלומינסקי: משפט סיכום.
מיכל בירן: אחד לסיום.
מיכל בירן: שניים זה כבר נאום.
ניסן סלומינסקי: חבר'ה, משפט סיכום.
הראל ויזל: הייתה ועדה שבדקה לעומק.
הראל ויזל: ישבו כלכלנים ובדקו לעומק מה זה יעשה.
הראל ויזל: אחרי שהחליטו להוריד את המכס, מה שהם קבעו שיקרה, קרה: המחירים ירדו לצרכן, וכרגע באים בצורה של פשרה להעלות את המחירים.
ניסן סלומינסקי: תודה רבה, הראל.
ניסן סלומינסקי: אסף גוטרייך, בבקשה.
אסף גוטרייך: שמי אסי גוטרייך.
אסף גוטרייך: אני אחד הבעלים בחברה שנקראת "טיב טקסטיל".
אסף גוטרייך: אנחנו חברה שנמצאת בישראל מ-1948 בייצור בישראל.
אסף גוטרייך: עדיין מייצרת, חיה ובועטת.
אסף גוטרייך: מה שאמר פה הראל, כפי שרבים מכם יודעים – דברים מאוד לא נכונים.
אסף גוטרייך: בסך הכול יש במדינה שלנו ייצור גדול.
אסף גוטרייך: מדברים פה על המכס – יש פה 640 מיליון שקל הורדה.
אסף גוטרייך: זה בא בשלוש פעימות.
אסף גוטרייך: מדברים כל פעם על 175 מיליון שזה לא נכון – יש פה 640 מיליון, זה כולל מע"מ.
אסף גוטרייך: זה 500 ומשהו, וכולל מע"מ זה 640 מיליון שקל.
אסף גוטרייך: צריך לדעת את זה שזה ירד פה מהיצרנים.
אסף גוטרייך: היצרנים הישראלים מייצרים להרבה מאוד חנויות שהן חנויות discount.
אסף גוטרייך: אלה חנויות זולות.
אסף גוטרייך: אלה מחסני אופנה, ייצור מהיר, ייצור זול.
אסף גוטרייך: החנויות האלה מתחרות.
אסף גוטרייך: הן חנויות רחוב שקיימות הרבה מאוד שנים ויש כ-3,000 חנויות כאלה עם הרבה מאוד עובדים.
אסף גוטרייך: אם האפס הזה לא יעלה ל-12% שוב - -
ראובן ריבלין: - - - לא מיוצרים בסין?
אסף גוטרייך: אנחנו נמכרים בסין בצורה רצינית מאוד.
אסף גוטרייך: רשתות מחסני האופנה, חנויות הרחוב, זולות מהחנויות שלהם בעשרות אחוזים בייצור ישראלי.
יורם דר: הם מביאים parallel למדינת ישראל.
אסף גוטרייך: לא מביאים parallel.
ניסן סלומינסקי: יורם.
ניסן סלומינסקי: אסף, בבקשה, אל תתייחס.
ניסן סלומינסקי: תאמר את דבריך.
אסף גוטרייך: החנויות האלה מושתתות בסופו של דבר על הייצור הישראלי.
אסף גוטרייך: הן מושתתות על אשראי שאנחנו נותנים להן.
אסף גוטרייך: אנחנו עובדים יחד, והחנויות האלה חייבות להתקיים.
אסף גוטרייך: 12% מכס שירד יוצר בעיה מאוד רצינית לכל הרשתות הישראליות.
אסף גוטרייך: אתמול ישבתי ברשת "הגרה" – 30 חנויות שמייצרות בישראל.
אסף גוטרייך: רשת "מתאים לי" מייצרת בישראל; יש "פוזה", יש "האנגר", יש "ביג שופ", יש "זברה" – אלה רשתות מחסני אופנה שמתחרות באדון הזה.
אסף גוטרייך: הוא לא רוצה אותן.
אסף גוטרייך: אם הן ילכו הביתה – מה יקרה לנו, רבותיי?
אסף גוטרייך: זה יהפוך להיות קרטל – קרטל ענף הטקסטיל.
אסף גוטרייך: כל רשתות הרחוב ילכו הביתה, ומה יקרה?
אסף גוטרייך: הראל ו"קסטרו" וכל הרשתות הגדולות יראו שהם נעלמו – מה יעשו?
אסף גוטרייך: יעלו לצרכנים את המחיר.
אסף גוטרייך: למה יעלו?
אסף גוטרייך: כי החבר'ה לא נמצאים.
אסף גוטרייך: אנחנו התחרות של הענף.
אסף גוטרייך: אנחנו פה בועטים, חיים, קיימים.
אסף גוטרייך: אתם יכולים לבוא, הצענו הרבה פעמים.
אסף גוטרייך: יש גם מספרים על הנושא הזה.
אסף גוטרייך: יש ייבוא בדים ענף מאוד למדינת ישראל – 2.5 מיליארד שקל נכנסים לחומרי גלם למדינת ישראל.
אסף גוטרייך: אגב, זה הדו"ח של המ.מ.מ – אנחנו עוד הבאנו מספרים קצת יותר נמוכים.
אסף גוטרייך: הדוח של ה-מ.מ.מ מראה שהמספרים קצת יותר גבוהים.
אסף גוטרייך: כך ש-12% על מוצרים חייב להיות, ואם יהיה אפס אחוז על בדים זה ייתן מענה לייצור הישראלי וייתן לנו כוח להמשיך לייצר פה ולחיות.
אסף גוטרייך: יש פה 11 אלף עובדים בתעשייה הזאת, וחבל לוותר עליהם.
אסף גוטרייך: החברה האלה ממשיכים להרוויח.
אסף גוטרייך: בשנת 2012-2009 הם מראים רווח לפני מס של 10%.
קריאה: 11,000 יעשו 15,000.
ניסן סלומינסקי: תודה, אסף.
ניסן סלומינסקי: מאחר שלחלק מאתנו יש ישיבה של הנהלת הקואליציה אני אציע את ההצעה - -
אסף גוטרייך: עוד דבר אחד, חבר הכנסת סלומינסקי.
ניסן סלומינסקי: משפט אחד.
אסף גוטרייך: עוד דבר שלא אמרתי שהוא חשוב לא פחות.
אסף גוטרייך: יש פה 20,000 עובדים פלסטינים שעובדים בעבורנו בתפירה.
אסף גוטרייך: זה נקרא join venture כלכלי.
אסף גוטרייך: אנחנו היום הפנינה של הפלסטינים, כי אם אנחנו לא ניתן להם את העבודה הם יעמדו על הגדרות.
ראובן ריבלין: הם עושים את זה בצד - - -
אסף גוטרייך: כן, הם לא יוצאים החוצה כמו בקבלנות.
אסף גוטרייך: זה הכול בפנים, וזה היתרון הגדול ביותר.
ניסן סלומינסקי: תודה רבה, אסף.
ניסן סלומינסקי: אני אציע את ההצעה שניסינו לגבש עם שר האוצר מתוך ראייה - -
עדי קול: יש פה נציג של העובדים
אסף גוטרייך: ודאי, שיעמדו על הגדר ויעשו פיגועים?
אסף גוטרייך: על מה אתה מדבר?
ניסן סלומינסקי: אסף ודני.
ראובן ריבלין: זה בהחלט אינטרס ישראלי.
ניסן סלומינסקי: רבותיי, אני מתנצל בפני אלה שרצו אולי לדבר.
ניסן סלומינסקי: מאחר שחלק חייבים ללכת כי יש ישיבת הנהלת הקואליציה.
ניסן סלומינסקי: אני אציע את ההצעה, ואם חברי הכנסת ירגישו עם זה טוב אנחנו נוכל להצביע גם בלי שידברו.
ניסן סלומינסקי: ההצעה מתואמת ולקחה במכלול גם מצד אחד את השיקול שאנחנו רוצים להוזיל לאזרחים ומצד שני רוצים להגן על הייצור המקומי.
ניסן סלומינסקי: ההצעה אומרת שאנחנו נוריד ליבוא של החלקים מ-12% ל-6%, ומצד שני מה שעכשיו הוא אפס אחוז ליבואנים אנחנו נעלה ל-6%, וכך יהיה 6% על הכול – גם על ייבוא בגדים מושלמים וגם על ייבוא של חלקים.
ניסן סלומינסקי: אמרו כאן בצדק שאנחנו בגירעון – איך אתה הולך להפסיד כסף – ולכן בחישוב שנעשה גם יישאר למדינה עוד 100 מיליון בסופו של דבר.
ניסן סלומינסקי: אבל קודם כול הנושא של הצדק בעניין.
ניסן סלומינסקי: אני מציע שנצביע על זה.
ניסן סלומינסקי: שאלתי, כי יש כאן כמה שמוכרחים ללכת להנהלת הקואליציה.
ראובן ריבלין: אנחנו מצביעים על אפס - - -
ניסן סלומינסקי: אני אגיד איך ההצבעה הולכת.
ניסן סלומינסקי: אני מציע את ההצעה שהייתה מקובלת – 6% ו-6%.
אסף גוטרייך: על כל 640 מיליון?
שגית אפיק: לא, על הצו הנוכחי.
ניסן סלומינסקי: אני מדבר על הצו הנוכחי.
שגית אפיק: יתר הצווים כבר מאושרים, אי אפשר לעשות לגביהם כלום.
ניסן סלומינסקי: הדרך החוקית צריכה להיות כך שקודם כול אנחנו צריכים להמליץ למליאה לבטל את הצו הקיים שהוריד מ-12% לאפס.
ניסן סלומינסקי: בשלב השני כשאנחנו כבר מקבלים על עצמנו להצביע ברגע שיהיה צו חדש של השר - -
ראובן ריבלין: תסביר לי רק למה במקום - - -
ראובן ריבלין: הוא אמר בצדק ש-6% זה בינוניות.
ניסן סלומינסקי: עזוב, גם 8% זה בינוניות.
אסף גוטרייך: 8% זה בסדר.
אסף גוטרייך: ב-6% עוד ילכו הביתה אנשים.
ניסן סלומינסקי: אני לא רוצה לפתוח הכול.
ניסן סלומינסקי: אחרת יישאר המצב של היום ואתה תפסיד משני הכיוונים - -
אסף גוטרייך: אבל האבטלה תגדל.
ניסן סלומינסקי: - - ככה אתם מרוויחים משני הכיוונים.
ניסן סלומינסקי: אנחנו מקבלים על עצמנו שברגע שיגיע הצו החדש של השר, לפי מה שדיברנו עכשיו, אנחנו נאשר אותו, ואנחנו מקבלים על עצמנו שאנחנו נניח את הצו שלנו במליאה כמה שיותר מהר, אבל נחכה שהשר יכין את הצו שלו כדי שהדברים יהיו משולבים.
משה גפני: אני מקבל את ההצעה שלך, אבל מכיוון שעכשיו אנחנו צריכים להצביע רק על ביטול הצו, אני מציע להצביע על ביטול הצו ובמקביל לדבר שוב עם שר האוצר.
משה גפני: הייתי אומר לו שההבדל בין 6% ל-8% הוא הבדל קריטי.
ניסן סלומינסקי: 8% על שני הצדדים?
ניסן סלומינסקי: אז אתה פותח שוב פתח.
ניסן סלומינסקי: אם השר ירצה - -
ראובן ריבלין: איזה פתח?
ראובן ריבלין: אנחנו מחליטים.
משה גפני: - - - עם השר, דבר איתו.
ניסן סלומינסקי: כי אני חושב על 6%.
גילה גמליאל: אבל הוא מבקש לבדוק את זה.
גילה גמליאל: הוא אומר שהשר ייתן את דעתו.
ראובן ריבלין: נבדוק עם השר.
ניסן סלומינסקי: אני אבדוק עם השר, אבל בואו נקבל על עצמנו כדי שלא יהיה מצב שמצד אחד אנחנו מבטלים ומצד שני כשזה יגיע לזה - - - שהצו שהשר יביא יהיה או 6% או 8%.
ניסן סלומינסקי: אנחנו כבר מקבלים על עצמנו.
ראובן ריבלין: מה שהשר יביא אנחנו מקבלים.
גילה גמליאל: אז שהשר יביא צו חדש ואנחנו נאשר אותו.
שגית אפיק: אתה מצביע על ההצעה למליאה לבטל את הצו.
ניסן סלומינסקי: מצביעים.
ניסן סלומינסקי: בעד ההצעה לבטל את הצו– רוב
ניסן סלומינסקי: ההצעה התקבלה פה אחד.
משה גפני: את הדיון על הבירה אפשר לדחות למחר?
שגית אפיק: הדיון יתקיים, הצבעה לא מתקיימת היום.
ניסן סלומינסקי: מאחר שחלק צריכים לצאת, ואנחנו לא רוצים "לחטוף" הצבעות, אבל מצד שני הזמנו אנשים שידברו בנושא הבירה אנחנו נקיים את הדיון עכשיו אבל לא נקיים הצבעה.
ניסן סלומינסקי: שלוש דקות הפסקה.
ניסן סלומינסקי: אנחנו נפתח את הדיון בעוד שלוש דקות בנושא של הבירה בלי הצבעה.
ניסן סלומינסקי: הנושא השני זה תיקון תקנון הבורסה.
ניסן סלומינסקי: לחברי הכנסת, אני רק רוצה לומר, שבהמשך הישיבה – אנחנו עכשיו בודקים – תבוא גם הודעה לגבי סדר היום של מחר, ויכול להיות גם של יום ראשון.
ניסן סלומינסקי: יש לנו שני חוקים - - -
ניסן סלומינסקי: כן, אנחנו אמרנו כבר.
ניסן סלומינסקי: נתתי התראה בשבוע שעבר, כי יש לנו עכשיו שני חוקים.
ניסן סלומינסקי: שני חוקים שאושרו אתמול, ואנחנו רוצים לאשר אותם לפני שאנחנו מקבלים מהכנסת את התכנית - - -
ראובן ריבלין: את התקציב.
ראובן ריבלין: לפני שמקבלים את חוק התקציב.
ניסן סלומינסקי: יש לנו את חוק הריכוזיות שאנחנו רוצים לדון, עד שיגיע חוק התקציב.