GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אביגדור דורות: אנחנו פנינו להנהלת המכס בכתב, סיפקנו להם נתונים.
אביגדור דורות: הם ביקשו מאתנו עוד נתונים – סיפקנו להם נתונים שלמים על הייצור בעולם ובארץ של הצמיגים האלה.
אביגדור דורות: אנחנו מחכים מהם לתשובה – לא קיבלנו תשובה.
אביגדור דורות: בינתיים התקיים הדיון, ולכן אנחנו פה.
ניסן סלומינסקי: שירלי, בבקשה.
שירלי אביבי: אני מרשות המסים.
שירלי אביבי: הרפורמה שנעשתה בצמיגים השוותה את צורת המיסוי ואת צורת ההבחנה שיש בכל העולם.
שירלי אביבי: בארץ שלנו עד לצו הנוכחי קבעו צורת מיסוי לפי גודל החישוק, רוחב החישוב – אם הוא מנופח או לא מנופח.
שירלי אביבי: צורת המיסוי הזאת הייתה נכונה אולי לפני 40 שנה.
שירלי אביבי: ברפורמה הזאת השווינו את מה שיש בכל העולם, בארגון ה-WCO שהוא ארגון המכס העולמי שקובע את שיטת הקידוד ואת שיטת ההבהרה אלו צמיגים יש לכל נושא ונושא.
שירלי אביבי: יש צמיגים לעפר, יש צמיגים לתעשייה ויש צמיגים לנוסעים, והיא קבעה קריטריונים.
שירלי אביבי: בארץ שלנו משום-מה הקריטריונים הרבה יותר מפורטים ולא התאימו בכלל למה שקיים.
שירלי אביבי: היה מצב שעל צמיגים מסוימים שלא היה ייצור מקומי הוטל מכס, ועל צמיגים מסוימים שהיה ייצור מקומי לא הוטל מכס.
שירלי אביבי: ברפורמה הזאת קבענו שעל מה שאין ייצור מקומי אנחנו לא מטילים מכס, ועל מה שיש ייצור מקומי אנחנו מטילים מכס.
שירלי אביבי: ניהלנו דיונים ממושכים על מה יש ייצור מקומי עם החברה שמייצרת היום.
שירלי אביבי: קיבלנו את המכתבים גם של גיל נדל וגם של משרד דורות.
שירלי אביבי: אנחנו פנינו מחדש לחברה ושאלנו אותם, האם יש דברים בגו.
שירלי אביבי: הם אמרו לנו שחלק מהמוצרים האלה הם מתכוונים לייצר, ויש מוצרים שכבר בייצור.
מיקי רוזנטל: מה זה "מתכוונים"?
מיקי רוזנטל: היום קבלן עפר צריך להחליף צמיג, ואנחנו נשלם 12% יותר מכיוון שהם מתכוונים לייצר בעתיד?
ניסן סלומינסקי: מיקי, אני אתן לך אחר כך.
מיקי רוזנטל: זה נטול כל היגיון.
שירלי אביבי: יש לזכור שעדיין יש ייבוא מאוד רציני פטור ממסים ממדינות של האיחוד האירופי.
ראובן ריבלין: זאת לא הנקודה.
מיקי רוזנטל: זה לא העניין.
שירלי אביבי: הוא פטור ממסים.
מיקי רוזנטל: שתהיה תחרות בין אירופה לבין יפן על השוק הישראלי, ולא שתטילו מס על חלק מהצמיגים.
מיקי רוזנטל: זה חסר כל היגיון.
שירלי אביבי: כדי שחברה תוכל להתפתח ולהמשיך לייצר בארץ חברת "אליאנס" הצטמצמה במשך השנים כתוצאה מתחרות - -
מיקי רוזנטל: שהם ייצרו את הצמיג.
מיקי רוזנטל: אתם תבואו ותבקשו מס.
מיקי רוזנטל: אנחנו נעזור לכם ונעשה להם מס.
שירלי אביבי: אבל אני לא יכולה לעשות הבחנה כזאת.
מיקי רוזנטל: אבל בינתיים אין להם צמיג, ויש מס, למה?
שגית אפיק: אבל היא מסבירה שבפריט אצלה היא לא יכולה ליצור את ההבחנה הזאת.
שגית אפיק: היא מחויבת בניסוח לפי הפריטים הרשומים.
מיקי רוזנטל: וואוו, את יודעת, אנשים הגיעו לירח.
ניסן סלומינסקי: אני מבקש שקט.
ניסן סלומינסקי: אני רוצה להציע שמאחר שהצו טוב לכולם פרט לאלמנט מסוים שיש עליו מחלוקת – הם מייבאים את זה, והמפעל אומר שהוא מתחיל - -
מיקי רוזנטל: הוא לא מתחיל, הוא מתכוון.
ניסן סלומינסקי: אני שמעתי על חמישה מהדברים.
שאול הרדוף: מייצר.
ניסן סלומינסקי: זאת כמעט מחלוקת במציאות - -
אורית סטרוק: אנחנו צריכים להיות יותר ביקורתיים.
אורית סטרוק: למה אנחנו צריכים לאכול את כל מה שמאכילים אותנו על "אליאנס"?
אורית סטרוק: למה אנחנו צריכים לקבל את זה?
אורית סטרוק: הוא אומר שיש לו אלף עובדים – אנחנו לא בדקנו את זה; הוא אומר שהוא מייצר כך וכך – למה שלא נבדוק בעצמנו את ההחרגה הזאת?
ניסן סלומינסקי: אורית, אם נלך בדרך הזאת – לא זה אנחנו.
ניסן סלומינסקי: בשביל זה יש לנו מי שעושה את זה, ומנהלים משא ומתן.
ניסן סלומינסקי: זכותו של כל אדם לבדוק את זה.
ניסן סלומינסקי: אנחנו לא נתחיל לבדוק על כל מפעל - -
אורית סטרוק: - - - לבקר - - - מה שהרשות המבצעת מציעה לה.
רוברט אילטוב: אם חברי הכנסת יספרו את העובדים - -
ניסן סלומינסקי: אני גם לא מציע כי יגיעו מפעלים אחרים שיש אולי צד אחר, ואנחנו לא ניכנס לזה.
ניסן סלומינסקי: אני לא מציע שאנחנו עד כדי כך שאין לנו הכלים לעשות נעשה את זה.
ניסן סלומינסקי: מי שצריך יעשה את זה.
ניסן סלומינסקי: הדיון הבא של ועדת כספים לא יהיה רק בעוד ארבע שנים.
ניסן סלומינסקי: לכן אני מציע שנאשר את זה.
ניסן סלומינסקי: אם אכן רשות המסים תבדוק, ויתברר שמה שהוא אומר זה לא נכון בנושא הזה – שאני לא מעלה על דעתי – או יתברר שנשארו עם משהו אפשר לתקן את זה בהמשך.
ניסן סלומינסקי: לא נעצור את הדברים בגלל פריט בפרט כשיש מחלוקת במציאות שהם אומרים שהם כבר עושים את זה.
ניסן סלומינסקי: אנחנו הרי רוצים לעודד אותם לעשות.
ניסן סלומינסקי: אז מה, לא נעשה?
שירית נקר: אבל הצו כבר בתוקף, והפריט הוא קריטי לחברה.
שירית נקר: אם אפשר לבדוק את הדברים לפני שמאשרים.
ניסן סלומינסקי: לא לפני כן.
ניסן סלומינסקי: את אומרת שהצו קיים ופועל.
ניסן סלומינסקי: אם יהיה צורך לעשות שינויים אז הוועדה יושבת שלוש פעמים בשבוע.
נחום מרגלית: אנחנו לא רוצים להגיע למצב שהחקלאים משלמים 12% יותר כי בעצם אין להם היצע לצמיגים האלה.
שאול הרדוף: - - - לא חקלאים.
שאול הרדוף: אם צריך הצעה מקצועית – בשביל זה אני פה.
ראובן ריבלין: התכוונתי להצביע בעד הצו.
ראובן ריבלין: העורך דין הנכבד העלה שאלה שמעוררת אצלי ספקות.
ראובן ריבלין: מטרת הצו מורכבת משני אלמנטים: אחד שמייצרים בארץ ואחד שמתאים לתקן.
ראובן ריבלין: זאת אומרת אלה שני תנאים קומולטיביים.
ראובן ריבלין: אם יתברר בסופו של דבר שאותם צמיגים שעליהם מדבר אביגדור דורות לא מיוצר ב"אליאנס", אלא רק מתכוון לייצר ב"אליאנס" אז הצו הזה לא חל עליו, והוא צודק.
ראובן ריבלין: צריך לכתוב את זה בפרוטוקול.
ראובן ריבלין: כי אנחנו מאשרים צו שיש בו שני תנאים שהם קומולטיביים – האחד שהוא מיוצר בארץ, והשני הוא שהוא בתקן כזה או אחר.
ראובן ריבלין: אם יקרה מצב שיש צמיג שלא מיוצר בארץ אבל הוא בתקן כזה זה לא מספיק.
ראובן ריבלין: מה פירוש יש?
ניסן סלומינסקי: רבותיי, לא נצא מזה ככה.
ניסן סלומינסקי: רק שנייה, אני מבקש.
ניסן סלומינסקי: אם כולם ידברו לא נשמע.
ראובן ריבלין: אני רוצה לדעת האם זה נכון שצריכים שני תנאים קומולטיביים אז הצו הזה לא חל עליו אם הוא צודק?
ראובן ריבלין: הצו הזה חל עליו אם הוא צודק.
שגית אפיק: יש מטרה נוספת לצו – לבטל הבחנות וליצור האחדה.
שגית אפיק: זה מה שהסבירה - -
ראובן ריבלין: אז זאת לא הגנה על תוצרת הארץ.
ראובן ריבלין: אין אלטרנטיבה.
אורית סטרוק: עשו הבחנות.
ראובן ריבלין: צודקת, חברת הכנסת סטרוק.
משה גפני: מה שנעשה פה – לבי עם "אליאנס".
משה גפני: צריך לעזור לעובדים – זה בסדר גמור.
משה גפני: אבל נעשה פה מעשה באוויר, בלי שאנחנו יודעים.
משה גפני: יש פה ויכוח מאוד נוקב עובדתי.
משה גפני: בא בן אדם, עומד מול הוועדה.
משה גפני: עומדת הגברת קודם מול הוועדה, והם אומרים – יש סוגי צמיגים שמעלים עליהם את המכס ב-12%.
משה גפני: מנכ"ל "אליאנס" אומר שחלק מייצרים - -
שאול הרדוף: אנחנו לא אמרנו את זה.
משה גפני: לא חשוב, אני לא נכנס לזה.
ניסן סלומינסקי: אני אתן לך להגיב.
מיקי רוזנטל: הוא מתכנן.
משה גפני: הוא אומר, חלק אנחנו מייצרים, חלק אנחנו מתכוונים לייצר.
משה גפני: המטרה בעניין הזה – מפני שהמדינה לא מרוויחה כסף, היא אפילו מפסידה – היא טובת הייצור המקומי וטובת הפחתת המחירים.
משה גפני: עלול להיות מצב שמכיוון שנאשר את הצו הזה מכיוון שרשות המסים לא יודעת או לא יכולה לעשות את ההבחנות, יהיו פריטים שבהם אנחנו נשיג בדיוק את המטרה ההפוכה.
משה גפני: לא הגנו על הייצור המקומי מכיוון שהוא עדיין לא קיים, אבל בעיקר העלינו את המחיר של המוצרים הללו.
משה גפני: אז אנחנו לא משיגים את המטרה.
משה גפני: עכשיו אתה אומר, אדוני היושב ראש, שאין לדבר סוף – אין לדבר סוף.
משה גפני: זאת המטרה שלנו, בשביל זה אנחנו כאן.
משה גפני: אנחנו מקבלים משכורת כדי לברר את זה.
ניסן סלומינסקי: בואו ניכנס לפרופורציות.
ניסן סלומינסקי: אני מבין שהצמיגים המיוחדים האלה - כמה מייבאים אותם בשנה?
שאול הרדוף: אני אגיב.
שאול הרדוף: כדי לעשות את זה - - - נפגשנו עם רשות המסים וביטלו את המס בעקבות ועדת טרכטנברג מג'אנט בגובה 24 ומעלה.
שאול הרדוף: מה שמבוקש פה – יש ג'אנטים בגובה של 57, 77 – כל מיני מידות ממנו ומעלה.
שאול הרדוף: כדי לפשט את זה כמו שמפשטים בכל העולם – החליטו שמגובה מסוים ומעלה יש מכס.
שאול הרדוף: אני מצהיר פה: הלוואי שבגדלים הגדולים מאוד יפחיתו את המכס.
שאול הרדוף: למה?
שאול הרדוף: מפני שאנחנו נייבא.
שאול הרדוף: כדי לשים הכול בפרופורציות צריך לדעת ש-95% מהייצור זה לייצוא.
שאול הרדוף: אז אף אחד לא מגן.
שאול הרדוף: לכן אני מבקש שהכול יישאר בפרופורציות.
שאול הרדוף: 95% מהייצור של "אליאנס" הוא לייצוא.
שאול הרדוף: לכן החקלאי הבודד המסכן לא משלם יותר, התחרות קיימת - -
מיקי רוזנטל: אבל למה אתה מבלבל אותנו?
מיקי רוזנטל: לך לעובדות.
מיקי רוזנטל: שואלים אותך, יש חוסר מסוים?
ניסן סלומינסקי: מיקי, מיקי.
שאול הרדוף: אז בוא נלך כל פעם על כל צמיג בנפרד – בשמחה.
ניסן סלומינסקי: יש לך הערכה כמה הצמיגים המיוחדים האלה - -
קריאות: חמש מידות.
ניסן סלומינסקי: כמה צמיגים בפועל אתם מייבאים?
שירית נקר: בשנה יש במידות השונות כ-100 צמיגים בשנה.
שירית נקר: אלה צמיגים בעלות מאוד גבוהה.
מיקי רוזנטל: זה צמיג שעולה 25 אלף דולר.
מיקי רוזנטל: אתה מעלה עליו 12% מס - - -
שירית נקר: יש גם צמיגים ב-40 אלף דולר לצמיג.
שירית נקר: לכן המכס מאוד משמעותי כאן.
שגית אפיק: 60 מיליון צמיגים?
שירלי אביבי: לא, לא.
שירלי אביבי: עשינו פה רפורמה ענקית בנושא צמיגים – גם הפחתנו על רכבים, גם תיקנו בתעשייה.
שירלי אביבי: מדובר כאן על השוליים של השוליים.
שירלי אביבי: אם לא יובהר שאנחנו מדברים על אחוז או שני אחוזים מסך כל הצריכה המקומית על צמיגים, שזה השוליים של השוליים, ועל-פי זה יישק דבר - -
נחום מרגלית: למה אתם מסבכים את העניין?
שירלי אביבי: אנחנו לא מסבכים, אנחנו פישטנו את זה.
שירלי אביבי: לפני הרפורמה כדי לייבא היה צריך לעמוד בקריטריונים של גודל וקוטר של חישוק.
שירלי אביבי: אנשי המכס לא יודעים, הם לא אנשי מקצוע של צמיגים, והם היו מגיעים לכאן המון צמיגים שהייצור המקומי היה מייצר, והם לא היו מקבלים את ההגנה שלהם.
שירלי אביבי: מצד שני היו המון צמיגים שלא היה ייצור מקומי, ומכיוון שאנשי המכס הם לא אנשי צמיגים הם היו מוכסים אותם.
שירלי אביבי: אנחנו ביטלנו את כל הקריטריונים האנאכרוניסטיים האלה, ויצרנו כללים מאוד פשוטים כדי שגם הייבוא יהיה יותר פשוט ופלואידי וגם הייצור המקומי יידע בדיוק על מה הוא מקבל הגנה ועל מה הוא לא מקבל הגנה.
שירלי אביבי: ברפורמה כזאת תמיד יש שוליים של השוליים שיכול להיות שנפגעו.
שירלי אביבי: אנחנו מדברים על צמיגים מאוד יקרים שנמצאים בשוליים של השוליים.
שירלי אביבי: אם כדי לפתוח את הרפורמה ולקבוע גודל צמיג כזה או אחר אני פוגעת בכל ההרמוניה של הצו ובכל ההרמוניה של התהליך הפלואידי.
קריאה: דרך אגב, זה מה שאת עושה.
ניסן סלומינסקי: ההסברים ניתנו.
ניסן סלומינסקי: אני מציע שנאשר את הצו שהוא גם מפשט וגם חל על מסה אדירה, ונטיל על רשות המסים לדווח לנו בכתב בעוד חצי שנה על בדיקה מדוקדקת מה הם מייצרים, ומה לא.
ניסן סלומינסקי: אם יהיה צורך יהיה תיקון על אותם עשרה או עשרים פריטים – זה לא פריטים.
ניסן סלומינסקי: בפועל זה 10 צמיגים כשאנחנו מדברים על מסה גדולה.
ניסן סלומינסקי: אבל בואו נשחרר קודם כול את הדבר הזה שהוא טוב לכל האזרחים.
אורית סטרוק: אם הם כבר צריכים לדווח לנו אז למה שלא ידווחו לנו על החברה הזאת?
ניסן סלומינסקי: אורית, על מה אנחנו מדברים?
ניסן סלומינסקי: הם ישבו איתם.
ניסן סלומינסקי: כל אחד חוזר עכשיו על הדברים שוב ושוב.
נחום מרגלית: חבר הכנסת סלומינסקי, זה לא בדיוק כך.
ניסן סלומינסקי: זה ממש כך.
נחום מרגלית: זה לא העניין שאנחנו חוזרים.
נחום מרגלית: אין לנו עניין לשמוע את עצמנו שוב ושוב.
נחום מרגלית: אנחנו ביררנו את העניין וקיבלנו עכשיו תמונה כוללת.
נחום מרגלית: בתחילת הדיון נאמר לנו שיש סוג מסוים של צמיגים שמיוצרים בארץ ואנחנו שומרים על אלף עובדים.
נחום מרגלית: את זה היינו מוכנים לעשות.
נחום מרגלית: עכשיו בעצם מסתבר לנו שיש פה תקנה שלמה שמפשטת את העניין, מעלה את הבטיחות ונותנת לאזרחי ישראל לקנות צמיגים במחיר יותר זול, אבל עושה אד-הוק בקטגוריות מסוימות שעוד לא מיוצרות פה, ולכן גם יעלו יותר כסף, כי 12% על 25 אלף דולר זה די הרבה כסף.
נחום מרגלית: זה גם יוצר סוג של סיבוכיות.
נחום מרגלית: לכן ההערה היא נכונה: בוא נעשה את חובת ההוכחה עליהם – לא עלינו.
נחום מרגלית: חובת ההוכחה היא שבמידה שבאמת יהיה ייצור של צמיגים שעליהם נותנים את הפטור ותהיה אופציה ישראלית איכותית – הולכים עם זה.
נחום מרגלית: זה עקום מבחינה כלכלית אבל הולכים עם זה.
נחום מרגלית: במידה שלא – אחרי 6 חודשים מס הכנסה ישים בודק.
נחום מרגלית: זה נכון שהיא בבורסה אבל בבורסה אני לא יכול לדעת את סוגי הצמיגים שמייצרים.
נחום מרגלית: תשימו בודק, תלכו למפעל.
נחום מרגלית: אתם רוצים, אני גם כן מוכן ללכת לבדוק.
שירלי אביבי: אין לי בעיה לתת עוד חצי שנה.
איריס וינברגר: אין מחלוקת סביב השולחן שיש ייצור בישראל.
איריס וינברגר: יש פלח ספציפי שאולי לגביו התעוררה מחלוקת.
מיקי רוזנטל: בסדר, על זה אנחנו מדברים בשעה האחרונה.
איריס וינברגר: אבל האישור של הצו מדבר על מסה שמיוצרת כאן.
איריס וינברגר: אנחנו מוכנים לעשות בדיקה לגבי הפלח הספציפי, אבל לא ניתן עכשיו להחריג את הפלח הספציפי הזה מתוך הצו.
ראובן ריבלין: אנחנו לא מחריגים.
מיקי רוזנטל: אנחנו לא מחריגים, אנחנו אומרים לפרוטוקול שאנחנו רוצים בדיקה.
ראובן ריבלין: אנחנו אומרים שצריך שזה יהיה, ובלבד שזה לא מיוצר בישראל.
ניסן סלומינסקי: יש כאן כ-100 צמיגים, ולפי מה שהוא אומר זה אולי 50 צמיגים בפועל.
שאול הרדוף: 100 צמיגים בשנה.
ניסן סלומינסקי: 100 צמיגים בשנה שעליהם אנחנו מדברים.
ניסן סלומינסקי: יש כאן צו שיכול לסייע - -
משה גפני: רק שרשות המסים תאמר לנו את זה, ושלא אנחנו נצטרך להוציא את זה במהלך דיון של שעה.
משה גפני: שתגיד שיש 100 צמיגים כאלה שנמצאים בבעיה.
ניסן סלומינסקי: אנחנו נאשר את הצו כי הצו הזה נותן רווחה גדולה מאוד לציבור כולו וגם נותן הגנה למפעל.
ניסן סלומינסקי: נשארו במחלוקת 50 צמיגים בפועל שמובאים בשנה – רק שנבין את הפרופורציות.
ראובן ריבלין: דין צמיג כדין מאה צמיגים.
ניסן סלומינסקי: רובי, תן לי לסיים.
ראובן ריבלין: אני אעזור לך לסכם.
ראובן ריבלין: הצעה שלי: אנחנו מאשרים את הצו, ובלבד שמתקיימים בו שני האלמנטים - -
ניסן סלומינסקי: אבל אם זה לא קיים הכוונה היא שאין צו, וצריך להוציא צו חדש.
ראובן ריבלין: אני לא אומר את זה בצו, אני אומר את זה - - -
ניסן סלומינסקי: אז הוא יצטרך לעשות צו חדש, ומה שיקרה בינתיים הוא שלא להם תהיה הגנה ולא לאזרחים.
ניסן סלומינסקי: לכן בואו נסתכל על הפרופורציות של הדבר.
ניסן סלומינסקי: אנחנו כבר בלחץ הצו כי אם לא נעשה את זה – בטל הצו.
ניסן סלומינסקי: נטיל על רשות המסים לעשות את הבדיקה.
ניסן סלומינסקי: היא תביא לנו את האינפורמציה, ואם אכן יתברר שהם צודקים בוודאי שזה יתוקן בצו נוסף, אבל בינתיים שההקלה הזאת תחול גם על אזרחי המדינה וגם עליהם.
משה גפני: אתה ידעת לפני הישיבה הזאת שיש כמה צמיגים שעליהם תהיה העלאה במחיר?
ניסן סלומינסקי: לא, אני סמכתי עליך.
משה גפני: עליי?
ניסן סלומינסקי: זה בא לי מהפעם הקודמת.
ראובן ריבלין: משה, הוא הכה אותך.
משה גפני: - - - לדעת האם זה באמת הפחתה?
משה גפני: זאת באמת הפחתה, והצו בסדר, אבל יש כמה כאלה - -
ניסן סלומינסקי: אז הם יבדקו.
ניסן סלומינסקי: הרי יש מחלוקת במציאות.
ניסן סלומינסקי: אנחנו לא יכולים להכריע פה.
ניסן סלומינסקי: הם יבדקו, אנחנו סומכים עליהם, הם יביאו לנו את זה.
ניסן סלומינסקי: מי בעד לאשר את זה בתוספת למה שאמרתי על הבדיקה שתעשה רשות המסים ותביא לנו תוצאות ויתקנו?
ניסן סלומינסקי: בעד אישור הצו – רוב
משה גפני: עשינו את זה בלב כבד.
ניסן סלומינסקי: אם על הצמיגים לקח לנו הזמן הזה עד עכשיו - -
ראובן ריבלין: אבל צריך להעיר לאוצר.
ראובן ריבלין: הם באים אלינו עם הנמקה.
מיקי רוזנטל: הם לא יכולים למרוח אותנו בפרטים הקטנים כי נגמר הזמן.
ניסן סלומינסקי: אני מסכים שנגמר הזמן אבל לדעתי הם לא מורחים אותנו.
ניסן סלומינסקי: כבר היו דיונים ביניהם.
מיקי רוזנטל: הם מורחים אותנו.
מיקי רוזנטל: אני אומר לך שהם מורחים אותנו.
ניסן סלומינסקי: זה היה ידוע להם והם לא הביאו את זה לפני הוועדה, וזה לא בסדר.
שירלי אביבי: התחלתי ואמרתי שאנחנו היינו בדיונים איתם.
שירלי אביבי: זה לא נכון – אמרתי שהיינו בדיונים איתם.
ניסן סלומינסקי: אנחנו עוברים לצו על הטקסטיל.
ניסן סלומינסקי: סעיף מס' 4 – טקסטיל.
ניסן סלומינסקי: יש פה הליך משפטי פורמלי שאני מודה ומתוודה שאני לא במאה אחוז יודע אבל אנחנו נעשה.
ניסן סלומינסקי: היה כבר דיון ארוך בוועדת הכספים הזמנית.
ניסן סלומינסקי: קיבלו החלטה והוגשה רביזיה.
ניסן סלומינסקי: הרביזיה הוגשה על ידי השרה יעל גרמן ואנוכי.
קריאה: וגם על-ידי רוברט אילטוב.
ניסן סלומינסקי: מה שיעל הגישה בטל מאחר שהיא היום שר בישראל, ונשארנו שנינו.
ניסן סלומינסקי: באופן טבעי אנחנו אומרים שאנחנו מוותרים על הרביזיה כדי שיהיה דיון, אבל מתברר שמבחינה משפטית כנראה צריך ללכת בהליך הפוך.
ניסן סלומינסקי: אז שגית, תסבירי בבקשה את ההליך.
שגית אפיק: החלטת הוועדה הייתה להמליץ לוועדת הכנסת לבטל את צו ההפחתה.
שגית אפיק: ככל שרוצים לקיים דיון מחדש בצו הזה ובהחלטת הוועדה ולקבל אולי החלטות אחרות גם אם המשמעות שלהן בסופו של דבר תהיה באופן מסוים ביטולו של הצו הזה, צריך להצביע בעד הרביזיה כדי לפתור את הדיון מחדש.
שגית אפיק: לאחר שמצביעים בעד הרביזיה אפשר לקיים את הדיון מחדש ולקיים בו הצבעה לפי המהות.
ראובן ריבלין: קודם כול שואלים אם בעד הרביזיה או נגד הרביזיה.
משה גפני: אני רוצה אולי לנסות לשכנע אתכם שלא להצביע בעד הרביזיה.
משה גפני: אני אסביר מה היה באותו דיון שאני ניהלתי, ועל סמך מה הוגשה הרביזיה של שלושתכם, ביניהם גם יעל גרמן שהיום היא שרה והרביזיה ממילא בטלה.
משה גפני: באותו דיון התברר שמי שמייצר בארץ את מוצרי הטקסטיל משלם על חומרי הגלם 12% בעוד מי שמייבא מוצר טקסטיל מסין לא משלם כלום.
משה גפני: שלא תהיה טעות – אנחנו המדינה היחידה – הבריון של הגלובוס – אנחנו היחידים שלא גובים מכס מסין.
משה גפני: הרי היה לנו שם הסכם.
משה גפני: מביאים לפה.
משה גפני: אני יצרן, אני עובד בטקסטיל – אני משלם 12% על חומרי הגלם אבל מי שמייבא את זה מסין לא משלם כלום.
מיכל בירן: ואפילו בסין נותנים הטבת שער.
משה גפני: אני לא נכנס לפרטים אני רק מתמצת את מה שהיה.
משה גפני: אז מתברר שמדינת ישראל - -
הראל ויזל: - - -
ניסן סלומינסקי: הראל, מאחר שהייתי נוכח בישיבה ההיא וראיתי מה עשו, ואנחנו לא רוצים להוציא אותך, אז אני מבקש מראש – יהיה לך זמן לדבר כשנגיע, אבל אם תדבר לא בזמן זה יהיה על חשבון זה.
ראובן ריבלין: זאת אורת דגל ישראל שמיוצר בסין יותר זול מדגל ישראל שמיוצר בארץ.
משה גפני: מה האבסורד בעניין הזה?
משה גפני: לכן קיבלנו את ההחלטה הזאת אבל אני אפשרתי להגיש את הרביזיה ולא הצבעתי על הרביזיה אחרי חצי שעה כי אמרתי שזה ראוי לבחינה מחדש.
משה גפני: אני בדקתי את הדברים שוב, אני לא יודע מה עשו אחרים.
משה גפני: מתברר שמדינת ישראל בגירעון תקציבי כל כך גדול, והאוצר גם מנפח אותו לממדים לא נכונים, אבל נניח רגע לעניין הזה.
משה גפני: מדינת ישראל נמצאת בגירעון ומשקיעה 175 מיליון שקל כדי לסבסד את דגל ישראל שמיובא מסין ופוגעת בתעשייה המקומית.
משה גפני: היות שמדובר על מוצרי טקסטיל אתה לא מוזיל פה מחירים.
משה גפני: זה לא כמו בעניין הצמיג שעולה 25 אלף דולר.
משה גפני: כשקנית חולצה לפני הפחתת המכס ואחרי הפחתת המכס אתה לא מרגיש הבדל בעניין הזה.
משה גפני: על לחם אתה יכול להוריד את המחיר כאשר הורדת מכס מדברים משמעותיים.
משה גפני: כאן מדינת ישראל משקיעה 175 מיליון שקל, האזרח בסופו של דבר לא רואה את ההוזלה - -
ניסן סלומינסקי: רגע, סלח לי.
ניסן סלומינסקי: תרשום לעצמך את ההערות, ואחר כך יהיה לכם זמן.
ניסן סלומינסקי: תדבר על הרביזיה בעיקר.
משה גפני: האזרח לא רואה את ההפחתה הזאת, ואז אנחנו מגיעים לערך המוסף שעליו אנחנו תמיד מדברים – מה קורה עם התעשייה המקומית?
משה גפני: אם אתה מוזיל מחירים אז אתה צריך לבחון את זה ערך מול ערך.
משה גפני: כאן אין לך, כאן אתה רק פוגע בתעשייה המקומית.
משה גפני: לכן אתם הגשתם את הרביזיה בהסכמתי כדי לבחון את זה מחדש.
משה גפני: אם אכן יתברר לכם שזאת תמונת המצב – אלא אם כן המשרדים יגידו אחרת - -
ראובן ריבלין: בשביל זה אתה צריך רביזיה.
ראובן ריבלין: כדי להיכנס לדיון מחדש.
יורם דר: אבל יש מסמך של הכנסת.
יורם דר: יורם דר.
ניסן סלומינסקי: אתך דיברתי.
ניסן סלומינסקי: אני מבקש פעם שנייה שגורלך לא יהיה כגורלו של מישהו אחר בישיבה הקודמת.
ניסן סלומינסקי: ניתן לך לדבר, אבל אם שוב תתפרצו לא תהיה לנו ברירה, ואני לא רוצה את זה.
משה גפני: הוועדה הציעה לבטל את הצו הזה או לעשות פשרה עם כל מה שנלווה לנושא הזה.
משה גפני: לכן אם הולכים על פשרה צריך רביזיה.
משה גפני: זה תלוי בממשלה.
משה גפני: אם הולכים על ביטול הצו לא צריך רביזיה; צריך פשוט להביא את זה למליאה ולאשר את זה במליאת הכנסת.
משה גפני: אני מבין שהממשלה לא כל כך רוצה שזה יבוא למליאה כי היא לא רוצה את התקדים הזה.
משה גפני: זאת תהיה הפעם הראשונה שעל הפחתת מכס מליאת הכנסת מפילה את זה.
משה גפני: אני דווקא בעד מפני שאני בעד חדשנות.
משה גפני: הממשלה הזאת אמרה שנעשה שינוי – אז הנה, בואו נעשה שינוי.
ניסן סלומינסקי: כל הרעיונות של חבר הכנסת גפני מתקיימים בדברים שלי פרט לפרט אחד שאולי הוא לא שם לב אליו.
ניסן סלומינסקי: א', הסיבה שהגשנו את הרביזיה הייתה שעומדים כאן שני ערכים שצריך להחליט ביניהם וגם על משקלם.
ניסן סלומינסקי: מצד אחד אנחנו רוצים שאזרח ישראלי שנכנס לקנות בגדים ישלם פחות.
ניסן סלומינסקי: כדי שהוא ישלם פחות – הסיכוי שזה יקרה הוא אם יהיה צו של אפס מכס, והמייבאים ישלמו פחות וממילא יורידו את המחיר של הבגדים.
ניסן סלומינסקי: זאת שאיפה אחת.
ניסן סלומינסקי: מצד שני אנחנו רוצים לשמור על הייצור המקומי וגם רצינו לבדוק שהפחתת המכס הולכת לטובת הצרכן ושבעלי המייבאים ירוויחו מזה.
ניסן סלומינסקי: לכן הגשנו את הרביזיה.
ניסן סלומינסקי: אתה צודק שמשהו חדש התחיל.
ניסן סלומינסקי: אתה צודק שהאוצר היה שמח - -
ניסן סלומינסקי: אני אומר את זה.
ניסן סלומינסקי: מה אכפת לך?
ניסן סלומינסקי: זה נכון שהאוצר - -
משה גפני: אתם עושים דילים עם ישראל ביתנו.
משה גפני: מה משהו חדש שהתחיל?
משה גפני: זה כבר היה.
משה גפני: דיל על נשיא המדינה מול הרב הראשי - -
ראובן ריבלין: עכשיו אנחנו מצביעים על הרב הראשי?
משה גפני: הוא אומר שהתחיל משהו חדש - - - דיל בין ישראל ביתנו לבין הבית היהודי – נשיא המדינה תמורת הרב הראשי.
משה גפני: זה חדש?
משה גפני: זה היה כבר.
רוברט אילטוב: זה היה כבר?
רוברט אילטוב: לא ידעתי.
ניסן סלומינסקי: עזוב, חבל.
ניסן סלומינסקי: אני גם לא יודע, אבל חבל.
משה גפני: אני אספר לך עוד כמה דברים.
ניסן סלומינסקי: אכן זה נכון שהאוצר בדרך-כלל אוהב שהוא זה שיבטל צו, אבל למה אני לא רוצה לבטל את הרביזיה?
ניסן סלומינסקי: כי ברגע שאנחנו מבטלים את הרביזיה המצב חוזר לקדמותו, ואנחנו כן רוצים להציע הצעת פשרה שתיתן פתרון לכול, ושאנחנו, ועדת הכספים, היא זאת שתבטל את הצו במליאה ולא משרד האוצר, ונקבל על עצמנו שברגע שהאוצר יביא צו חדש, לפי הפשרה שנקבל, אנחנו נאשר אותו.
ניסן סלומינסקי: כך שאם תתקבל ההצעה שנציע בסוף, אז באו כל הדברים על מקומם בשלום מהבחינה הזאת.
ניסן סלומינסקי: אני אתן לערן את רשות הדיבור להסביר.
ניסן סלומינסקי: גם יאיר שהוא מהתמ"ת.
ניסן סלומינסקי: סליחה, שכחנו.
ניסן סלומינסקי: קודם צריך להצביע על הרביזיה.
ניסן סלומינסקי: אני מציע לאשר את הרביזיה כדי שנוכל לקיים דיון ולהגיע להצעות פשרה ולבטל את הצו אחר כך.
ניסן סלומינסקי: מי בעד הרביזיה ירים את ידו?
ניסן סלומינסקי: בעד הרביזיה – רוב
ניסן סלומינסקי: הרביזיה אושרה.
ניסן סלומינסקי: זה נותן לנו פתח לקיים דיון.
ניסן סלומינסקי: איריס תסביר בקיצור, ואחר כך אתה וחברי הכנסת.
איריס אפשטיין: לפני שאנחנו נכנסים לגוף הצו אני רוצה לחדד שאכן מדובר במשהו שהיה בפעם הראשונה, וועדת הכספים תמליץ לבטל צו של הפחתה ותביא את זה בפני המליאה.
איריס אפשטיין: מאחר שמדובר על צו של הפחתה שאם המליאה תבטל אותו אוטומטית תהיה העלאה, נכון שהוועדה תשקול שבכל זאת אנחנו נביא איזשהו צו שיעשה העלאה מסוימת, שערן אולי ירחיב על זה, ואותו הוועדה תהיה חייבת לאשר, וזה ימנע את הצורך להביא לדיון במליאה את צו ההפחתה כי הדיון הזה יהיה מיותר כשיהיה צו שיש בו העלאה.
איריס אפשטיין: זה המסלול שנראה לנו נכון יותר שיהיה משהו מסודר יותר.
ניסן סלומינסקי: יכול להיות שבהצעת הפשרה לא תהיה מחלוקת בינינו, אבל בדרך תהיה מחלוקת בינינו, ונישאר דבקים בדרך שהצענו שהוועדה המכובדת היא שתבטל את זה.
ניסן סלומינסקי: ההליך יהיה בסוף אותו דבר.
שגית אפיק: אתה רוצה שזה יהיה במועדים שלובים בכל מקרה.
ניסן סלומינסקי: כן, במועדים שלובים.
משה גפני: יש לכם הצעה?
ניסן סלומינסקי: יכול להיות שבהצעת הפשרה לא תהיה מחלוקת בינינו.
ניסן סלומינסקי: הוועדה המכובדת הזאת היא זאת שתבטל את זה.
ניסן סלומינסקי: במועדים שלובים.
ניסן סלומינסקי: ערן, אתה רוצה להסביר עכשיו לטורף העניין?
ניסן סלומינסקי: כאן דיברנו על הפרוצדורה.
איריס אפשטיין: אם הצו יתבטל המכס יחזור ל-12%.
איריס אפשטיין: יש עוד אפשרות שאנחנו נביא את הצו - -
ניסן סלומינסקי: לא, אנחנו התכוונו שאחרי שנקבל את הצעת הפשרה לא נניח את זה על שולחנה של הכנסת עד שהשר יביא הצעה, לפי מה שכאן דיברנו, ואז זה יהיה שלוב תוך יום-יומיים, ולא יהיה הפסד לאף אחד, אבל הדברים יהיו מסודרים.
ראובן ריבלין: זאת הסמכות שלך.
ניסן סלומינסקי: אמרתי שאני חולק עליה.
ניסן סלומינסקי: אף על פי שאנחנו קואליציה מותר לנו.
משה גפני: הפרוצדורה שאתה מציע, אדוני היושב ראש, היא הפרוצדורה הכי פשוטה.
משה גפני: אני גם מבין את רשות המסים - - -
ניסן סלומינסקי: פתחתי ואמרתי בהמשך לדבריך.
ניסן סלומינסקי: אחרי שגמרנו עם הפרוצדורה, עכשיו לגופו של עניין.
ערן יעקב: לגבי העניין הזה נכון שככל שתהיה פשרה הנכון יהיה להביא צו שהוועדה תאשר.
ניסן סלומינסקי: אני מציע שתעזוב כרגע את הפרוצדורה.
ניסן סלומינסקי: - - - נעשה את זה בו זמנית אבל זה יהיה במליאה.
ערן יעקב: לגבי הצו.
ערן יעקב: בעקבות ועדת טרכטנברג הופחתו המכסים על חלק גדול מהמוצרים שהיה עליהם מכס, ובכלל זה על מוצרי הטקסטיל.
ערן יעקב: היות שזה נעשה יחסית בחופזה חלק מהמוצרים הסופיים שהופחתו עליהם המכסים יצרו המון עיוותים גם בעולם המכס, גם בעולם האכיפה וגם במהות ובעיקר בעולם הכלכלי.
ערן יעקב: ככל שהעיוותים האלה היו לנגד עינינו הבאנו צו הפחתה נוסף שעליו אנחנו דנים פה.
ערן יעקב: הצו הזה בא לתקן את הבעיות שנוצרו ולהפחית את המכסים על מוצרים נוספים לאפס כדי לאפשר לרשויות המס, ובכלל זה המכס, אפשרויות אכיפה.
ערן יעקב: אחרת היה פשוט כאוס בעולם הזה.
ערן יעקב: ככל שהצו הזה הובא נוצרה בעיה נוספת שיש לא מעט מוצרים סופיים שעליהם המכסים הם אפס, ויש מוצרים אחרים שהם מוצרי ביניים לתעשייה המקומית שעליהם יש 12%.
ערן יעקב: אז אם עסקינן בתחרות כל עוד אנחנו מורידים את המכסים כדי לאפשר את התחרות עם היצרן המקומי זה מצוין.
ערן יעקב: אבל היו סיטואציות שבהן אותו יצרן מקומי שרצה לעשות שימוש בחומר גלם היה צריך לשלם עליו מכסים.
ערן יעקב: כלומר מול המוצר הסופי הוא מתחרה באפס מס שזה בסדר – זאת תחרות ככל שמאמינים בזה, אבל החיסרון לעומתו הוא שגם לגבי אותו מוצר ביניים יש מכס של 12%.
ערן יעקב: אז לגבי העניין הזה אנחנו חושבים ומוכנים לקבל שיש אפשרות שנביא צו נוסף שיתקן את המצב הזה, והמשמעות היא שהוא ישווה את המכסים על כלל מוצרי הטקסטיל – זה יכול להיות 8%, זה יכול להיות 7%, זה יכול להיות 6%.
ערן יעקב: המשמעות של הצו הזה היא win-win במובן הזה.
ערן יעקב: מצד אחד הוא ייצר הגנה מסוימת על אותם יצרנים קטנים – אני מדבר בעיקר על עסקים קטנים ובינוניים – מול הייבוא שהוא בעיקרון ממדינות שאין לנו הסכמי סחר איתן.
ערן יעקב: צריך לזכור שהמדינות שיש לנו הסמכי סחר איתן – וזה הרוב – המכסים הם אפס.
ערן יעקב: כשאני רוצה לייצא לסין אין לי אפס מכסים.
ערן יעקב: היצואן הישראלי שרוצה לייצא לסין לא זוכה לכך, אין לו אותה גישה לשווקים.
ערן יעקב: אני לא מדבר על סובסידיות ולא על דברים אחרים.
משה גפני: זה מה שנקרא, מדינה פראיירית.