GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
משה גפני: אנחנו הולכים לכיוון הזה של פתרון הבעיה בפריפריה.
משה גפני: אומר ד"ר אידלמן: 700, מהפכה במלוא מובן המילה.
משה גפני: עכשיו לא צריך לעשות שום דבר, צריך פשוט לתת לעניינים להתגלגל.
משה גפני: רשות המיסים לא תיגע בעניין הזה, אגף התקציבים לא ייגע בעניין הזה, הממשלה לא תעשה שום דבר.
משה גפני: נחכה שנה-שנתיים, והכול חוזר לקדמותו.
משה גפני: ואז אנחנו נקום בוקר אחד ונגיד: צריך לעשות מהפיכות, אין רופאים בפריפריה.
משה גפני: אני רוצה שתדעו מאיפה זה מתחיל, אני פשוט כבר עברתי את זה.
משה גפני: עברתי תהליכים כשהתהליכים היו שכשבא שר או סגן שר ועשה מהפכה ונעצר לו באמצע בגלל שגמרנו, עכשיו הוא כבר לא סגן שר.
משה גפני: עכשיו יש דברים אחרים שעומדים על סדר-היום.
משה גפני: הפקידים חוגגים.
משה גפני: הפקידים - אין לי טענות אליהם.
משה גפני: ראש קטן, זה החוק אני לא עושה יותר מזה שום דבר.
משה גפני: עם החוק הזה אנחנו קוברים את הרפואה בפריפריה.
משה גפני: זה התהליך - שתדעו.
משה גפני: אמרתי את זה היום.
משה גפני: אני מניח שבארבע השנים הקרובות או בחצי השנה הקרובה - תלוי - אנחנו נגיד את זה במלוא החומרה.
משה גפני: עדיף לעשות את זה עכשיו כשאנחנו פה.
מיכל בירן: פרקטית מה אנחנו יכולים לעשות כדי לקדם את זה?
אמנון כהן: ולתמוך בו.
אמנון כהן: אפס מיסים.
משה גפני: כן, לתמוך בחוק.
משה גפני: אני הולך להעביר אותו.
יעקב ליצמן: יש עוד דרך, אבל כרגע זה לא רלוונטי.
משה גפני: כן, אמרתי.
משה גפני: תיכף נשמע את הממשלה.
משה גפני: ד"ר ישראל אייליג.
<ישראל אייליג: אני איש פריפריה ואתם מדברים כל הזמן בפריפריה.
<ישראל אייליג: אני מסורוקה שזה פריפריה ואני ממקצוע שכיום הוא מקצוע במצוקה, מקצוע בהכחדה.
<ישראל אייליג: אני רופא מרדים, לפעמים גם מעיר.
<ישראל אייליג: רק כדי שנבין מה עשה ההסכם.
<ישראל אייליג: בשנים קודמות היו מגיעים לסורוקה בין אפס לרופא מרדים אחד בשנה.
<ישראל אייליג: בשנתיים האחרונות הגיעו עשרה מרדימים צעירים.
<ישראל אייליג: יש עוד רופאים שביקשו והם מעוניינים.
<ישראל אייליג: אבל הבעיה היא לא רק סורוקה כי גם בתל-השומר הגדול שבגדולים אין מרדימים.
<ישראל אייליג: זה כן נושא הדיון כי הסכימו על שני דברים: על מצוקה ועל פריפריה.
משה גפני: נכון, זה גם המקצועות.
משה גפני: זה כן נושא הדיון.
משה גפני: אם אנחנו מדברים על מצוקה בוא ניקח את המלר"ד.
משה גפני: כל אחד מאיתנו שביקר בחדר מיון חיכה ארבע, שש, שמונה שעות.
משה גפני: זה מקצוע מצוקה.
משה גפני: מישהו שהגיע למחלקה פנימית ושכב במסדרון - זה מקצוע במצוקה.
משה גפני: מישהו שמחכה חצי שנה לניתוח זה כירורגיה, זה מקצוע במצוקה.
משה גפני: לכן, אנחנו מדברים גם על מצוקה וגם על פריפריה.
מאיר כהן: אדוני, גם גריאטריה במצוקה.
<ישראל אייליג: וגם גריאטריה, ויש עוד מקצועות.
<ישראל אייליג: ההסכם עשה שינוי אדיר - 700 רופאים חדשים למערכת הזאת.
<ישראל אייליג: אני רוצה שנבין, יש ביקוש.
<ישראל אייליג: ברגע זה מנסים לעצור את הביקוש.
<ישראל אייליג: יש כבר שמועות בשטח שלא יהיו מענקים, שיהיו רק חלק.
<ישראל אייליג: יש שמועות שגורמות לאנשים הצעירים היום שמסתכלים שנה-שנתיים קדימה להגיד: סליחה, אני הולך למשהו אחר.
<ישראל אייליג: זה יהרוג את כל מה שנעשה.
משה גפני: זאב פלדמן, יושב-ראש האיגוד לנוירוכירורגיה.
<זאב פלדמן: השינוי ההתנהגותי שהוא לא היה מובן מאליו שההסכם הזה יגרום עקב מנוף כלכלי קרה.
<זאב פלדמן: למנוף הכלכלי יש שני רכיבים: רכיב אחד של שכר, של עידוד לשכר בפריפריה של 20% יותר מאשר במרכז שעליו אין חולק ומשלמים מיסים כדת וכדין.
<זאב פלדמן: הדבר השני כאשר פה עיקר המחלוקת הוא נושא המענקים.
<זאב פלדמן: רשות המיסים רואה בזה שכר לכל דבר ולכן היא רוצה לקחת מזה את המיסוי הגבוה בעוד שבאופן מעשי זה מענק חד-פעמי לאדם שמחליט לשנות את מהלך חייו.
<זאב פלדמן: אם עד היום היו כל שנה מצטרפים 20 כירורגים לפול של הכירורגים בישראל, השנה הצטרפו מעל 60 וזה דרמה.
<זאב פלדמן: זו דרמה גדולה שמבטיחה את עתיד הכירורגיה במדינת ישראל.
<זאב פלדמן: אם עד לתחילת ההסכם היה מתמחה אחד בנאונטולוגיה שזו רפואת הפגים, היום יש 16 מתמחים בנאונטולוגיה.
<זאב פלדמן: זה מבטיח מהותית את רמת הרפואה, את הפריסה שלה, וזה שינוי דרמטי ביותר, וחבל לקלקל אותו.
<זאב פלדמן: אם הדרך להגיע לזה שיהיה 0% מס על המענק כחוק אז בואו, הפשילו שרוולים ותעשו חוק במהירות האפשרית.
<זאב פלדמן: אם יש דרך אחרת לשכנע את רשות המיסים להבין שזה כמו מלגה ולתת את זה בלי חוק ובלי בית-משפט, אנחנו נברך על זה.
<ארנון אפק: שמי פרופ' ארנון אפק, ראש מינהל הרפואה במשרד הבריאות.
<ארנון אפק: כשאנחנו עוקבים אחרי ההשפעה של המענקים על פתיחת הפנקסים ועל פתיחת ההתמחויות, אנחנו רואים שיש כאן בהחלט אפקט גם ברמה של מקצועות במצוקה וגם ברמה של הפריפריה, ואני אתן לכם מספרים, כולל מה שאתה כבוד חבר הכנסת שאלת.
<ארנון אפק: למשל, אם אתה מסתכל על גריאטריה - הרי ב-2010 התחילו 14 איש התמחות, וב-2011 וב-2012 כ-30 מזה.
<ארנון אפק: פי 2 אנשים התחילו התמחות עם מתן באמת עדיפות לפריפריה.
<ארנון אפק: גם בפנימית.
<ארנון אפק: אם 124 איש התחילו התמחות ב-2010, ב-2011 זה כבר 167, וב-2012 זה כבר 172.
<ארנון אפק: בעקבות כך באמת נפתחה מחדש מחלקה פנימית בסורוקה שנסגרה מחוסר מתמחים.
<ארנון אפק: נפתחו מחלקות פנימיות ברמב"ם, בנהרייה, בשיבא, באיכילוב תיפתח.
<ארנון אפק: זאת אומרת, אנחנו רואים באמת שינוי מהותי.
<ארנון אפק: לכן, ברמה המקצועית, ואני מתייחס בצד המקצועי, צדק סגן השר וצדקו שאר חבריי גם מההסתדרות הרפואית, חשוב מאוד שנמשיך בכיוון הזה.
<ארנון אפק: חבל שהוא ייפגע.
משה גפני: עו"ד מירי כהן מרשות המיסים, מה התפקיד שלך?
<מירי כהן: אני מנהלת את מחלקת הערעורים ברשות המיסים בחטיבה המשפטית וממונה, בין היתר, על תיקי בתי-המשפט, כולל ההליך המשפטי שמתנהל כרגע מול התאחדות הרופאים.
משה גפני: את יכולה להגיד למנהל רשות המיסים שההתנהגות שלהם בעניין הזה היא התנהגות שראויה לכל גינוי.
משה גפני: אני עכשיו מנהל דיון משפטי כאן?
משה גפני: אני רוצה לדעת האם אפשר להגיע לפתרון.
משה גפני: אבל בסדר, את עושה את עבודתך.
<מירי כהן: כן, ואני גם הוסמכתי על-ידי הממונים עליי לייצג לא את עצמי, אלא את- - -
משה גפני: אני מכבד אותך לגמרי, את עושה את עבודתך נאמנה.
משה גפני: אני עם בטן מלאה על רשות המיסים, גם אתמול.
משה גפני: לבוא כל הזמן עם - - -.
משה גפני: בסדר, הבניין הזה הוא עגול.
<מירי כהן: אני רוצה לומר שגם עובדי רשות המיסים, ורשות המיסים כרשות היא חלק ממדינת ישראל, רואים את החשיבות הגדולה במהלך שנעשה בהסכם עם הרופאים.
<מירי כהן: אבל רשות המיסים כפופה לדין, ויש לנו תפיסה מסוימת של האפשרויות שיש לנו במסגרתו של החוק הקיים כפי שהוא.
<מירי כהן: אני רוצה גם להעיר ולהמשיך את מה שאמר חבר הכנסת אמנון כהן.
<מירי כהן: הסכמים אכן צריך לכבד ואנחנו סבורים שבעמדה שמוצגת על-ידינו אנחנו לגמרי מכבדים את ההסכם שנחתם עם הרופאים משום שבהסכם עם הרופאים נאמר באופן מפורש שרשות המיסים היא שתיקבע מה יעלה בעניין המיסוי של המענקים הללו.
<מירי כהן: ממי שניהלו מטעם המדינה את המשא-ומתן הוברר לנו, וגם מהניסוח - - -
מאיר כהן: אז קבעתם 48%?
מאיר כהן: קבעתם את המקסימום?
<מירי כהן: אנחנו לא קבענו 48%.
<ישראל אייליג: אבל הם כתבו בהסכם שזה לא יהווה שכר לכל עניין - סעיפים 15 ו-34, ואפשר לבדוק.
<ישראל אייליג: כתוב במפורש: לא יהווה שכר לכל עניין, ועכשיו 48% כי הם טוענים שזה שכר.
יעקב ליצמן: גברתי, אני מקבל את מה שאת אומרת.
יעקב ליצמן: אני לא מסכים, אבל אני מקבל.
יעקב ליצמן: אבל למה לא אמרת את זה בדיונים אז?
יעקב ליצמן: בהסכם לא אמרו להם שמזה ירדו מיסים, לא אמרו להם את זה.
<מירי כהן: אני לא הייתי בדיונים ההם.
יעקב ליצמן: אני יודע שלא היית כי אלה שהיו לא רוצים לבוא לכאן.
<מירי כהן: קודם כל, ההסכם כפי שהוא מנוסח, די ברור ממנו שיש מיסוי, ולא שאין מיסוי.
<מירי כהן: אני לא חושבת שזה הפורום שבו אנחנו רוצים להיכנס לסעיפי ההסכם כרגע.
<מירי כהן: אבל אם כבר העירו כאן
<מירי כהן: אז אני אציין - - -
יעקב ליצמן: גברתי, אני לא מסכים למה שאת אומרת, אני חייב להפריע לך.
יעקב ליצמן: גם בפורום קטן וסגור אצלי בלשכה, כאשר ישבנו עם יושב-ראש ועדת כספים, עם כל הכבוד שזה כן היה הפורום והמקום הנכון, גם לא הבאתם שום פתרון ולא היתה שום התקדמות.
יעקב ליצמן: מדברים ומדברים כל הזמן ולא מתקדמים ובינתיים רופאים רואים שאנחנו שקרנים כמו הספין הזה שהוא אמר שהולכים לקצץ בשכר הרופאים.
יעקב ליצמן: איך יכול להיות שבדקה חותמים ודקה אחר כך אומרים: כן, אבל יש קיצוץ?
יעקב ליצמן: אי-אפשר.
<מירי כהן: אני נורא מצטערת שהמונחים שעוברים כאן סביב השולחן הם שקרנים ולרמות.
<מירי כהן: אני לא חושבת שאנחנו שקרנים ואני גם לא חושבת שאנחנו מרמים או התכוונו לרמות מישהו.
<מירי כהן: צר לי שאלו המינוחים שבהם אתם משתמשים פה.
<מירי כהן: חד-משמעית מי שניהלו את המשא-ומתן אמרו לנו שהמספרים אליהם הגיעו, ראו לנגד עיניהם באותם מספרים את העובדה שיהיה כאן מיסוי ולא אחר.
<שגית אפיק: יש שני מודלים למיסוי.
יעקב ליצמן: לא אני ולא את ישבנו בדיון, לכן שנינו שווים.
יעקב ליצמן: יש כרגע אנשים סביב השולחן הזה שישבו בדיונים והם יגידו לך אם את צודקת או האם אני צודק.
<מירי כהן: בסדר גמור.
<מירי כהן: כשיגיע תורם הם יגידו.
יעקב ליצמן: הם אמרו כבר.
<מירי כהן: אני מדברת על נציגי הממשלה בעניין הזה.
יעקב ליצמן: לא, נציגי הממשלה לא באו.
יעקב ליצמן: הם ברחו מכאן.
יעקב ליצמן: נציגי הממשלה שישבו בדיונים האלה שלחו אותך ואת האחרים כאן.
יעקב ליצמן: הם לא היו בחתימה ובדיונים האלו.
יעקב ליצמן: אני יודע בדיוק מי היה.
יעקב ליצמן: אף אחד מאלו שהיו שם לא ישב כאן, אף אחד מהם.
יעקב ליצמן: כולם פוחדים לבוא לכאן.
יעקב ליצמן: תבדקו מי היה בדיון הראשון?
יעקב ליצמן: איפה כולם היום?
משה גפני: הרון אליהו אמר בישיבה הקודמת שיבדקו את העניין הזה ויחזרו עם תשובות.
משה גפני: הרי יש אפשרות למסות במיסוי רגיל שזה 48%, ויש אפשרות למסות את זה באופן כזה שזה יהיה ב-20% - 25%.
משה גפני: היו אמורים לחזור עם תשובה.
משה גפני: מותר לרשות המיסים לבוא ולהגיד: אני ראש קטן, אני הולך עם המיסוי הגבוה ושהכול יתרסק כפי שעובדתית ומקצועית זה נעשה.
משה גפני: כך אומר משרד הבריאות, כך אומר סגן שר הבריאות שהוא מופקד על הבריאות בישראל, כך אומרים הרופאים, כך אומרת ההסתדרות הרפואית.
משה גפני: מותר לכם לבוא ולהגיד: אנחנו משחקים ראש קטן, לא רוצים אחרי זה ביקורת.
משה גפני: אנחנו לא רוצים ללכת לאיזשהו פתרון ואנחנו רוצים שההכנסות ברשות המיסים תהיינה גבוהות.
משה גפני: וכפי שנאמר לי שאם אתם רוצים שנשנה את ההחלטה, תביאו את אגף התקציבים שיכסה את הכסף, כך נאמר לי.
משה גפני: אתם הולכים לרסק את הרפואה בישראל.
משה גפני: משחקים בבריאות של כולנו.
משה גפני: אני לא משתמש במילה "שקרן", בסדר.
משה גפני: רשות המיסים הם לא שקרנים.
משה גפני: אבל ראש קטן מותר לי להגיד?
משה גפני: מנהל רשות המיסים לא מגיע לדיון כזה כאשר סגן השר מגיע ומגיעה ההסתדרות הרפואית על מנת לבוא ולהגיד מה העמדה שלהם?
משה גפני: אז הולכים לספר לי עכשיו מה יהיה בבית-המשפט?
משה גפני: אנחנו נעביר את החוק, נעביר את החוק.
משה גפני: הם אמרו שיבואו עם תשובה.
משה גפני: האם זו התשובה שאליה מגיעים אחרי מה שאמר אהרון אליהו?
<מירי כהן: את התשובה אהרון אליהו גם נתן לרופאים בכתובים, וכמו שאתה ציינת בצדק מתנהל הליך משפטי מול הרופאים, אפילו יותר מאחד.
משה גפני: ההליך המשפטי יכול להיפסק מייד.
משה גפני: הנשיאה בבית-המשפט המחוזי תשמח מאוד שהעניין ייפסק אם נגיע להסכם.
מאיר כהן: אדוני היושב-ראש, אני מבקש להתנצל.
מאיר כהן: אני צריך לצאת.
משה גפני: מאיר, מאה אחוז.
משה גפני: בבקשה, תשלימי את דברייך.
יעקב ליצמן: פלא שאתם לא אומרים סוביודיצה.
<מירי כהן: יש מסלול של הליך משפטי שעדיין מתנהל, ויש גם דיונים שנוהלו בין רשות המיסים לבין הרופאים והם יכולים גם אולי להימשך.
<מירי כהן: ייתכן שהם יובילו למשהו, אינני יודעת.
<מירי כהן: מכל מקום, אני רוצה שתבינו שזה לא שרשות המיסים מתעקשת או מנסה לעשות ראש קטן.
<מירי כהן: מדובר בסוגיה מאוד מאוד מהותית.
<מירי כהן: השאלה היא מהי הכנסת עבודה של עובד, מה נכלל בהכנסת עבודה של עובד.
<מירי כהן: את ה-48% לא המציאה רשות המיסים.
<מירי כהן: זה החוק כרגע, זה שיעור המס השולי הגבוה בישראל.
<מירי כהן: פתיחת הפתח לייחד הכנסות מסוימות שמקבל עובד שכיר ולתת להן דין שונה היא פרצה שאני חוששת שאולי ועדת הכספים תצטרך להתכנס בהקשרים אחרים כדי לראות איך להתמודד עם השאלה לאן דבר כזה יכול להוביל.
<מירי כהן: ככל שיהיה תיקון חקיקה כמובן שרשות המיסים מחויבת לכבד את החוק ותכבד את החוק.
<מירי כהן: אבל כל עוד אין תיקון לחוק במצב המשפטי הקיים העמדה המשפטית של רשות המיסים - רשות המיסים מאוד מאוד מתקשה בוודאי ללכת לפתרונות כמו אלה שהוצגו .
<מירי כהן: רווח הון הוא פתרון שבעינינו הוא לא רלוונטי.
<מירי כהן: הוא לא פרשנות משפטית אפשרית לתשלום הזה שמקבלים הרופאים.
<שגית אפיק: למה?
<שגית אפיק: זה הכנסת עבודה?
<שגית אפיק: זה לא פיצוי?
<שגית אפיק: זה לא מענק?
משה גפני: אני רק אומר לך שתדעי.
משה גפני: הגעה להסכם שלא מדובר על שכר כפי שמופיע בסעיף 15 בהסכם, הגעה לפתרון מוסכם לא תיצור תקדימים.
משה גפני: אפשר לייצר את זה באופן כזה שזה לא ייצור תקדימים.
משה גפני: אני כבר רואה בעיני רוחי את המשך התהליך.
משה גפני: המשך התהליך יהיה שאני אעמוד במליאת הכנסת ואני אספר את מה שנאמר כאן בדיון.
משה גפני: אני אדבר על סורוקה, אני אדבר על פיקוח נפש בעפולה ועל דברים אחרים, ואני אבקש מחברי הכנסת.
משה גפני: ביניהם יש חברי כנסת חדשים כמו מאיר כהן שהם כנראה יהיו גם שייכים לקואליציה.
משה גפני: אני רוצה לראות אותם מצביעים נגד החוק.
משה גפני: והחוק יעבור, וזה יהיה התקדים שממנו אתם חוששים.
משה גפני: ברגע שזו תהיה חקיקה לא תוכלו לעשות נגד זה שום דבר.
משה גפני: אני מציע את מה שמציע סגן השר.
משה גפני: זו הצעה שהיא נוחה לכל הצדדים היא לא תיצור תקדים.
משה גפני: זה נאמר גם בסעיף 15 בחוק.
משה גפני: הרי בהצעה המקורית אנחנו לא אומרים לא לשלם מס, אנחנו אומרים לשלם, לשלם כמו על רווח הון.
משה גפני: אבל לי זה נראה ראש קטן, אולי אני טועה.
משה גפני: יכול להיות שברשות המיסים יש ראש גדול, אני לא מכיר אותו.
משה גפני: אני מודה לך, תודה.
משה גפני: נציג אגף התקציבים, בבקשה.
<רועי כפיר: אני חושב שהדברים נאמרו כאן.
יעקב ליצמן: לא, מחכים לצ'ק.
משה גפני: אומרים רשות המיסים מה שאמרו לי, זה לא נאמר עכשיו, שהם מוכנים ללכת למס על רווח הון אבל שאגף התקציבים יגבה אותם.
משה גפני: זה כסף.
משה גפני: את זה אומרים רשות המיסים.
משה גפני: עכשיו זה לא נאמר, אבל זה מה שאמרו לנו בשיחות.
משה גפני: האם אגף התקציבים בעניין הזה?
<רועי כפיר: אני לא חושב שזה מה ששמענו מרשות המיסים.
<רועי כפיר: עוד שכתבנו - זה אומנם היה מכתב נלווה להסכם - אבל כבר כשכתבנו אותו ב-2011 כתבנו פה במפורש שאחרי שתיעשה בדיקהpre ruling מול רשות המיסים נוכל אפילו לחזור לתוך העניין הזה ולשנות, אם זה את פריסת המענקים או את ההגדרות שלהם, כך שזה יאפשר להשיג איזה תוצאה אופטימאלית.
<רועי כפיר: גם מישיבות שבהן היינו עם רשות המיסים, וגם מדברים ששמענו מישיבות שלא היינו בהן, הבנו שלא הגיעו לאיזשהו פתרון שאפשר ליישם בתוך איזשהם שינויים בנוסח שיפתרו את הבעיה.
<רועי כפיר: צריך להבין שהמשמעות של הגדלת המענקים היא פשוט שיינתנו פחות מענקים, ואז השאלה פה היא שאלה - - -
משה גפני: אתם יכולים להוסיף על המענקים כדי שבסוף התוצאה תהיה אותה תוצאה.
<רועי כפיר: להוסיף כסף זה פתרון להרבה דברים, אבל אז השאלה- - -
יעקב ליצמן: התחלת טוב, התחלת טוב, שמס דווקא יביא לפחות מענקים.
יעקב ליצמן: לפחות מה?
<רועי כפיר: כן.
<רועי כפיר: אנחנו צריכים לשאול את עצמנו מה הם סדרי העדיפויות, גם סדרי עדיפויות לאומיים וגם סדרי עדיפויות בתוך ה- - -
יעקב ליצמן: זאת אומרת שיהיו פחות רופאים בפריפריה, זה מה שאתה אמרת.
<רועי כפיר: ברור לנו שבמסגרת התקציב, במסגרת העלות שנקבעה פה, אפשר להביא שיפור, ושיפור בוודאי גם בדברים אחרים שעשינו בהסכם וגם במקומות אחרים.
<רועי כפיר: אם הכסף היה כפול מזה היינו יודעים לעשות עוד דברים טובים.
משה גפני: אבל זה כסף שאתם מקבלים חזרה, אתם מקבלים את זה ממיסוי.
<רועי כפיר: אנחנו לא בנינו על הכסף הזה כשעשינו את ההסכם.
<רועי כפיר: לא כך אנחנו עובדים ואתם יודעים את זה.
משה גפני: אז תוסיפו את זה.
משה גפני: קצת קשה להבין.
משה גפני: הרי אם אתם שותפים למטרה, הרי אתם שותפים למטרה, נוצרה פה בעיה.
משה גפני: כפי שאמרה פה הגברת מירי כהן, יש פה בעיה מבחינה חוקית.
משה גפני: אפשר לפתור את זה שלא במסגרת שינויים בחקיקה, באמצעות הוספת כסף שיחזור בחזרה.
משה גפני: אתם הרי שותפים לעניין.
<רועי כפיר: אין כרגע.
<רועי כפיר: מי כמוך יודע, האפשרויות שלנו כרגע - - -
משה גפני: על זה אמר שלמה המלך: יוסיף דעת יוסיף מכאוב.
משה גפני: היות ואני ידוע אז העניין הזה כואב לי.
משה גפני: כן, מה אני יודע?
<רועי כפיר: האפשרויות שלנו כרגע להוסיף את תקציב הן מוגבלות.
משה גפני: אבל אתם מקבלים את הכסף חזרה.
<רועי כפיר: זה עדיין לא פותר לך את הבעיה.
משה גפני: פותר לי.
משה גפני: אם אתם מוספים כסף שחוזר אליכם נפתרה הבעיה.
<רועי כפיר: אני לא באתי עם הפתרון הזה, אני לא יודע לתת לך אותו כרגע.
<רועי כפיר: אלה האפשרויות שיש.
<יעל פיינשטיין: שמי יעל פיינשטיין ואני רופאה מסורוקה.
<יעל פיינשטיין: אני רוצה להציג לאנשים פה את הפן האישי של כל מה שאתם מדברים פה.
<יעל פיינשטיין: אני רופאה בטיפול נמרץ ילדים.
<יעל פיינשטיין: סיימתי התמחות בילדים בסורוקה.
<יעל פיינשטיין: עברתי עם משפחתי מסיבות אישיות למרכז, ובאותו זמן נחתם הסכם הרופאים.
<יעל פיינשטיין: הבטחת המענקים הזאת השפיעה על החיים שלי באופן אישי כי גם בחרתי לעסוק בטיפול נמרץ בילדים שהוא מקצוע במצוקה שמחייב ממני הרבה מאוד שעות והשקעה וזה גם מונע ממני איזושהי רפואה פרטית בהמשך.
<יעל פיינשטיין: חלק מהמענק הזה עזר לי לקבל את ההחלטה לעסוק במקצוע החשוב הזה.
<יעל פיינשטיין: הדבר השני, אני נוסעת כל יום מהמרכז לסורוקה כי אני מאמינה שחשוב שיהיו רופאים טובים בפריפריה שייתנו רפואה שווה לכל המדינה הזאת.
<יעל פיינשטיין: הובטח לי מענק מסוים, ובסופו של דבר קיבלתי את המענק אחרי באמת מיסוי של 48%.
<יעל פיינשטיין: בעיניי זו איזושהי אחיזת עיניים.
<יעל פיינשטיין: יכול להיות שאני אעשה את ההחלטות שלי בעקבות מה שיתקבל.
<יעל פיינשטיין: אבל אני מספרת לכם על חברים שלי שצריכים לקבל את ההחלטה עכשיו שהם מקבלים החלטות שונות.
משה גפני: אחרונת הדוברים ד"ר לואיז קזרלי.
<לואיז קזרלי: שלום.
<לואיז קזרלי: גם אני רופאה בבית-החולים סורוקה.
<לואיז קזרלי: באתי עם בעלי שגם הוא רופא.
<לואיז קזרלי: הוא רופא מרדים ואני רופאה פנימית.
<לואיז קזרלי: באנו גם מאותה מטרה והיא לתת פנים לכל הסיפור שאתם מספרים על הרופאים, רופאים שעברו והתחילו התמחות.
משה גפני: אתם עולים חדשים?
משה גפני: מאיפה הגעתם?
<לואיז קזרלי: כן, הגענו מברזיל.
<לואיז קזרלי: תודה.
<לואיז קזרלי: שלוש שנים בארץ.
<לואיז קזרלי: בהתחלה גרנו ברעננה, ולאחר שעברנו את כל המבחנים ולאחר שקיבלנו את הרישיון בארץ, כל האפשרויות היו פתוחות בפנינו.
<לואיז קזרלי: ההסכם והמענק עזרו לנו מאוד להחליט כן לעבור לפריפריה ולהתחיל במקצועות שבחרנו בפריפריה.
<לואיז קזרלי: אחר כך, כאשר קיבלנו את המענקים, היתה אכזבה מאוד מאוד גדולה.
<לואיז קזרלי: שוב, אנחנו רואים ביום יום איך זה השפיע עד עכשיו על כמות הרופאים שהתחילו.
<לואיז קזרלי: כבר רואים אנשים שמתחילים מאוד מאוד להתלבט האם להמשיך בפריפריה או לא.
משה גפני: קודם כל, אני מברך את סגן השר הרב ליצמן על המהפכה שהוא עשה בעניין הרפואה כפי שעלה כאן מהדיון הזה, 700 רופאים.
משה גפני: לא נגעו במשרד הבריאות במהלך כל השנים הללו.
משה גפני: אני מדבר על הדרג הנבחר, אני לא מדבר על הדרג המקצועי.
משה גפני: הדרג הנבחר לא עשה מהפכות.
משה גפני: זו לא המהפכה הראשונה שהרב ליצמן עשה, של באמת לנער אבק באופן כזה ממשרד כל-כך גדול, עם הרבה מאוד קשיים.
משה גפני: היה צריך הרבה אומץ כדי לעשות את המהפכות האלה.
משה גפני: באופן אישי, אני רוצה לומר לכם שאני גאה להיות בסיעה שהרב ליצמן עומד בראשה.
משה גפני: זוהי באמת מהפכה שהועילה לכל תושבי מדינת ישראל.
משה גפני: אני מבקש לומר לגבי הנושא שעליו אנחנו דנים.
משה גפני: אומר סגן השר - שמעתי את זה מכל הגורמים במהלך דיונים שהיו כאן בוועדה, ושהיו בישיבות שנעשו גם אצל סגן השר - המגמה והכוונה בהסכם הזה היתה שהרופאים יקבלו את הכסף הזה.
משה גפני: הנושא של המיסוי היה יכול להיעשות אחרת.
משה גפני: כולם יודעים שמדובר בפיקוח נפש במלוא מובן המילה.
משה גפני: המשמעות של העניין היא שאם ממשיכים עם המיסוי הזה שעליו הוחלט, לפי דעתי מתוך רצון שלא לקבל החלטות, אף אחד לא רוצה לקחת על עצמו אחריות, לא בגלל שזו האמת.
משה גפני: האמת היא שהמיסוי לא יכול להיות 48%.
משה גפני: זה בניגוד מוחלט להסכם, לפרשנות ההסכם, לכוונת ההסכם.
משה גפני: זה לא נאמר בזמן ההסכם.
משה גפני: כל הרופאים ידעו שהם מקבלים את העניין הזה, והמקסימום שיכול להיות זה המיסוי על רווח הון.
משה גפני: בשום פנים ואופן לא מס רגיל שעליו מדובר בעניין הזה.
משה גפני: נעשה פה תהליך של הונאה מול הרופאים על-ידי הממשלה.
משה גפני: זה תהליך של הונאה עם סכנה שבתוך שנה או שנתיים כל המהפכה הזאת שהועילה למערכת הרפואית תחזור חזרה בנסיגה אחורנית רק בגלל שאף אחד לא רוצה לקבל החלטה, לא רשות המיסים רוצה לקבל החלטה, לא אגף התקציבים רוצה לקבל החלטה.
משה גפני: לא רוצים לקבל החלטות, תסמונת הראש הקטן.
משה גפני: אני קורא לממשלה ברגע האחרון, לפני שאנחנו הולכים לחקיקה, לשבת ולהגיע לפתרון מוסכם עם ההסתדרות הרפואית.
משה גפני: סגן השר מוכן להקדיש את הזמן לעניין הזה, גם אני מוכן לתרום לעניין הזה.
משה גפני: אני קורא לממשלה להגיע לפתרון.
משה גפני: במידה ולא, סגן השר רואה בזה תהליך הונאה.
משה גפני: אני כיושב-ראש הוועדה רואה בזה תהליך של הונאה.
משה גפני: הממשלה עושה פה מעשה שלא ייעשה.
משה גפני: אני לא יודע מה אפשר לעשות מבחינה משפטית.
משה גפני: אני רק מבקש מהיועצת המשפטית של הוועדה, אם יש אפשרות להעביר את הפרוטוקול לנשיאת בית-המשפט המחוזי, אני מבקש להעביר את הפרוטוקול.
משה גפני: זו עמדת המדינה, כל הדיבורים האחרים הם דיבורים שהם אינם נכונים.
משה גפני: נכון שמבחינה פורמאלית המדינה מיוצגת בבית-המשפט והיא תאמר שם דברים אחרים.
משה גפני: אבל הם דברים שהם לא אמת.
משה גפני: האמת - היה הסכם, עשה אותו האיש הבכיר בעניין הזה.
משה גפני: סגן השר לא ישב בהסכם כי זה לא תפקידו לשבת בהסכם.
משה גפני: ההסכם היה על התוספת הזאת ש- - -
יעקב ליצמן: אנשיי ישבו.
משה גפני: כן, אנשי המשרד ישבו.
משה גפני: זאת עמדת המדינה.
משה גפני: מה שנאמר לבית-המשפט אחרת לא מייצג את העמדה של מה שנעשה בפועל, לא בהסכם, לא בדיונים, לא בדיונים הפורמאליים בוועדת הכספים ולא בדיונים הלא-פורמאליים שנעשו בלשכת סגן השר עם אנשי משרד האוצר ועם אנשי משרד הבריאות.
משה גפני: אני מבקש שוב מהממשלה ברגע האחרון.
משה גפני: אני מבקש להגיע לסיכום הזה, אני מבקש להגיע להסכם.
משה גפני: תגידו לאנשים הממונים עליכם.
משה גפני: במידה ולא, אמר סגן השר.
משה גפני: הוא יהיה מוכן בעצמו להופיע בבית-המשפט.
משה גפני: אני מודיע שאני הולך להביא את החוק הזה.
משה גפני: ברגע שזה יתאפשר מבחינה פורמאלית אני אביא אותו.
משה גפני: אני מקווה שכולם יעמדו מאחורי הדיבורים האלה והחוק הזה יאושר.
משה גפני: הכול ייעצר.
משה גפני: גם החוק ייעצר, גם התהליך בבית-המשפט, אם יגיעו להסכם.
משה גפני: אפשר להגיע להסכם, זה רוח הסיכום שהיה.
משה גפני: תודה רבה, אדוני סגן השר.
משה גפני: אם אפשר, אני מבקש להירגע.
משה גפני: לא הבנתי למה ההתרגשות, חבר הכנסת ברוורמן?
משה גפני: לא, בגלל שיכול להיות ששנינו באופוזיציה ויכול להיות ששנינו בקואליציה אז בא נמתין.
משה גפני: אמנם בינתיים אני חבר כנסת מוחרם ואתה לא אבל אני יושב ראש הוועדה נכון להיום.
משה גפני: אני אמשיך לנהל את הדיונים עד שנראה מה יהיה הלאה.
משה גפני: אנחנו מתחילים את סדר היום בנושא: חישוב מס מאוחד לבני זוג העובדים יחדיו בעסק משותף – סעיפים 65 ו-66 לפקודת מס הכנסה.
משה גפני: אני מבקש לומר לחברי הוועדה, גם לחברים החדשים וגם לוותיקים וגם לאורחים, מישהו נמצא מהממשלה?
עמיר פרץ: אנחנו קשובים.
משה גפני: מי שיחתום זה יהיה שלו.
משה גפני: היום אנחנו מניחים.
משה גפני: אני אסביר קודם, עמיר.
משה גפני: רבותי, תמונת המצב היא כזאת בנושא של חישוב מס מאוחד לבני זוג העובדים יחדיו בעסק משותף: אני התוודעתי במהלך דיוני הוועדה, חברי הוועדה ואנוכי.
משה גפני: מדובר באחד החוקים הכי לא - - איך להגיד את זה באופן עדין ופרלמנטרי?
משה גפני: הכי לא ישר מבחינת החוקים במדינת ישראל.
משה גפני: אם בשבוע הבא נהיה באופוזיציה, אני כנראה כבר לא אדבר בלשון עדינה אבל היום אני עדין מדבר באופן מתון.
יעקב פרי: אנחנו נהיה ביחד.
משה גפני: בכל מקרה, נהיה ביחד.
רוברט אילטוב: אתה יכול להתחיל לתרגל.
משה גפני: חישוב המס המאוחד אומר - -
משה גפני: בוודאי, בוודאי.
משה גפני: אני מודיע מראש שבין אם אני אהיה בקואליציה ובין אם אהיה באופוזיציה, אני אמשיך את הצעת החוק הזאת בכל מקרה, גם אם אמשיך להיות יושב ראש ועדת הכספים, חבר בקואליציה.
משה גפני: אני מקווה שכך יתחייבו גם כל חברי הוועדה שנמצאים היום בוועדה הזמנית וכל מי שנוכח פה, בין אם הוא יהיה בקואליציה ובין אם הוא יהיה באופוזיציה, שהוא יצביע בעד החוק, גם אם הנהלת הקואליציה תחליט נגד.
משה גפני: אני אמרתי את התחייבותי.
משה גפני: מי שירצה להתחייב גם על הענין הזה כאשר הוא מבקש רשות דיבור – אני אשמח מאד כיוון שהמצב הנוכחי הוא מצב בלתי נסבל.
משה גפני: לא ישר לגבות מס ממי שאיננו חייב במס רק מכיוון שרשות המסים או משרד האוצר מבקש שההכנסות שלו יהיו גבוהות יותר.
משה גפני: מס שהוא איננו מס אמת, מס שגם על פי פסיקות של בית המשפט או יותר נכון על פי אמירות של בית המשפט, המחוקק צריך לשנות את המצב.
משה גפני: המצב הוא כזה שאם שני בני זוג עובדים במקום אבודה אחד וברור לחלוטין שכל אחד עושה עבודה אחרת - -
עמיר פרץ: זה לא במקום עבודה אחד, זה בעסק אחד.
משה גפני: בעסק אחד, לא משנה.
עמיר פרץ: סליחה, אם שניהם עובדים פה, בכנסת.
עמיר פרץ: .. מה פתאום?
מיקי רוזנטל: זה יכול לקרות רק בעסק.
משה גפני: רק בעסק.
קריאה: זה יכול לקרות גם בעסק.
קריאה: זה יכול להיות גם בחברה ציבורית - -
משה גפני: חבר הכנסת רוזנוטל, אתה צודק.
עמיר פרץ: זה רק עצמאים, זה לא של שכירים.
משה גפני: אנחנו נתקלנו בתופעות מאד משונות בענין הזה.
משה גפני: זה נכון שבאופן עקרוני, כאשר שני בני זוג עובדים במפעל או במקום כזה, הם בלאו הכי מקבלים משכורת אבל אנחנו מדברים על משהו אחר, על עסק.
משה גפני: חבר הכנסת פרץ, כדי שלא נגיע לחילוקי דעות, מדובר על עסק.
עמיר פרץ: - - - גם אם הוא פרי לנסר, גם אם יש חשבונית.
עמיר פרץ: שכיר זה שכיר.
משה גפני: המציאות היא שאם הבעל הוא אדריכל והאישה היא מהנדסת, ברור לחלוטין שהם עושים עבודה והתברר כאן, במהלך הדיונים, גם מהפניות שהגיעו אלי וגם מהדיונים בוועדה, מדובר על מצב שבו האישה יכולה להרוויח עד 49 אלף שקל לשנה והיא צריכה כמובן להצהיר על זה מראש, ואז מחשיבים את הענין כחישוב מס מאוחד.
משה גפני: יש פה כמה דברים שהם נוראיים: הדבר הראשון, זה מה שקרה בינתיים.
משה גפני: לפני שאני מדבר על הנושא עצמו, מה שקרה בינתיים זה שהיתה החלטה של בית המשפט, פסיקה של בית המשפט ב-2003 נדמה לי, שבפסיקה של בית המשפט קיבלו את טענת העותרים.
משה גפני: לאחר מכן היה שינוי בעמדת בית המשפט.
משה גפני: בית המשפט פסק אחרת לאחר שרשות המסים הלכה כמה פעמים לערכאות שונות.
משה גפני: ומה שקרה לאחר הפסיקה האחרונה של בית המשפט, שכמובן הוא אומר שהמחוקק צריך לתת את דעתו מכיוון שזה דבר שאינו ראוי.
משה גפני: רשות המסים התחילה להוציא שומות לזוגות עובדים, ששני בני הזוג עובדים, ופשוט השמיים נפלו עליהם.
משה גפני: הגג נפל על הזוג הזה ששילם מס כחוק.
משה גפני: גם הבעל עובד וגם האישה עובדת, ועוסקים כל השנים בעסק המשותף שלהם ולפתע, בגלל החלטה של רשות המסים, בעקבות זה שהם רצו אחריהם לערכאות שונות בבית המשפט, שהזוג לא ידע ולהיפך, הוא תכנן את העבודה שלו ואת המשכורות שהוא קיבל ואת המסים שהוא שילם על פי פסיקה קודמת של בית המשפט.
משה גפני: יש כאלה שקיבלו מאות אלפי שקלים.
משה גפני: אנשים באו אלי ועמדו ממש חסרי אונים.