GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עפרי שלו: אני לא רוצה לצאת פה עם הבטחות וכולי.
עפרי שלו: עלו מספר אפשרויות איך שרשות המסים רואה את הדברים אבל הדברים לא הגיעו לכדי בישול בכל המישורים - -
אבישי ברוורמן: טוב, אנחנו מכירים את העמדות.
אבישי ברוורמן: לעפרי אין סמכות לדון בדבר הזה.
שגית אפיק: עפרי היה בראש הוועדה המקצועית ובחנו מודלים.
אבישי ברוורמן: אבל אין לו סמכות לשנות.
ראובן ריבלין: אם יש לכם שיקולים, אתם לא צריכים לשלוח איומים.
אבישי ברוורמן: חבר'ה, תעזבו את הפקידים.
אבישי ברוורמן: אמר את זה חבר הכנסת מאיר כהן.
אבישי ברוורמן: אם היה פה "בעל בית", ה"בעל בית" היה שומע את זה ונותן הוראה.
מיכל בירן: אפשר לסדר את שזה יהיה ביום רביעי, כמו שמאיר הציע?
אבישי ברוורמן: כן, אנחנו נעלה את זה.
אבישי ברוורמן: בבקשה, ניר קלינגר.
ניר קלינגר: אני מהתאחדות המלאכה והתעשייה.
ניר קלינגר: כמי שמייצג את היצרנים הקטנים, כמו שאמרו פה כולם, חדשות לבקרים אנחנו שומעים את התלונות האלה וזה לא מהשנה.
ניר קלינגר: היינו פה גם כשחוקקו את החוק של ה-49 אלף והיה מי שהיה נגדו, דרך אגב, בין החברים אצלנו כי טענו שיסתפקו בזה ולא ימשיכו הלאה כי עדיף ללכת על כל הקופה, ואני מדבר על משהו שקרה לפני שנים.
ניר קלינגר: כנראה, לצערי, הם צדקו כי מאז החוק תקוע.
ניר קלינגר: 4000 שקל שכר לבן זוג זה עלוב ועם כל הכבוד, הגיע הזמן אחת ולתמיד - -
קריאות: זה פחות משכר מינימום.
קריאות: זה פחות מסף המס.
ניר קלינגר: הגיע הזמן שייקחו את העניינים לידיים.
ניר קלינגר: אנחנו חוזרים לריטואל הזה כל כמה חודשים.
ניר קלינגר: מתכנסים מתכנסים, מדברים מדברים, כולם מתלוננים, כולם מקשיבים, כולם אומרים ובתכלס – כלום לא נעשה.
אבישי ברוורמן: אני מניח ששר האוצר גם לא יעשה כלום.
אבישי ברוורמן: אם תקום ממשלה בישראל, היא תקום בשבועיים הבאים והצעת החוק הזאת צריכה מיד לקום.
אבישי ברוורמן: אני לא יודע מה יהיה תפקידו של יריב לוין, הוא העביר חוקים בצורה מוצלחת, וזהו.
אבישי ברוורמן: היתר זה, איך אמרת?
אבישי ברוורמן: "פארלה דה-פאסון".
ניר קלינגר: אני שולח קריאה לכל חברי הכנסת שיושבים פה, שחלקם יהיו בקואליציה, אם לא רובם, שיכניסו את זה להסכמים הקואליציוניים חד משמעית.
ניר קלינגר: הגיע הזמן שיעשו את זה.
אבישי ברוורמן: עורך דין זיו שרון.
זיו שרון: אני כבר דיברתי.
אבישי ברוורמן: עדי גולדינר, יועצת משפטית.
עדי גולדינר: שלום לכולם, אני יועצת משפטית בשדולת הנשים בישראל.
עדי גולדינר: אנחנו הגענו לכאן כדי להביע עמדה עקרונית.
עדי גולדינר: אנחנו אמנם לא ראינו את נוסח הצעת החוק שחברי הכנסת הנכבדים מבקשים לקדם - -
אבישי ברוורמן: תקבלי אותה.
עדי גולדינר: בוודאי אבל אני רק רוצה לברך על המחויבות לנושא, על המסירות של כבוד יושב הראש לענין שקיים כאן כבר כמה ישיבות שהשתתפנו בהן גם בעבר, ולהצטרף לדברים של חברי וחברות הכנסת ושאר הזוגות שהגיעו לכאן היום לגבי המסר הבעייתי מאד שעולה מנוסח החוק הקיים לגבי התלות שקיימת בין האישה העובדת לבין בן זוגה העובדים ביחד בעסק משות,.
עדי גולדינר: כמובן שבשנת 2013 וכפי שראינו מהאנשים שהגיעו לכאן היום, התלות הזאת אינה משקפת את המציאות ויש צורך חשוב מאד להתאים את החוק כך שהוא יעלה בקנה אחד עם המצב בשטח.
קארין אלהרר: באמת רוב הדברים נאמרו ואני מצטרפת לגמרי לדברים של פרופסור, חבר הכנסת אבישי ברוורמן, חברת הכנסת יעל גרמן וחבר הכנסת מאיר כהן.
קארין אלהרר: יש פה ענין אחד: יש החלטה של בג"ץ שאומרת למסור את זה למחוקק.
קארין אלהרר: המחוקק כרגע תקוע מסיבות כאלה ואחרות לכן, מן ההגינות שרשות המסים תקפיא את ההליכים עד שהכנסת תוכל לחזור לתפקד.
קארין אלהרר: זה כל מה שצריך.
קארין אלהרר: צריך להביא את מי שאחראי לתת את ההוראה, בין אם שר האוצר, בין אם מנהל רשות המסים, מי שלא יהיה, שיבוא לדיון הבא ויגיד: אני מקפיא עד לחקיקת החוק.
קארין אלהרר: זה הכל.
אבישי ברוורמן: פעם היתה השאלה מי יבצע את ההוראה, עכשיו זה מי ייתן את ההוראה.
ספי זינגר: הדבר הזה, הבקשה של ועדת הכספים, זו בדיוק הבקשה שהיתה בדיונים הקודמים והוגשה גם בנושא עתירה ובג"ץ אמר באופן ברור, שכל זמן שיש חוק, רשות המסים - -
שגית אפיק: אבל רשות המסים צריכה להיעתר לבקשה הזאת.
שגית אפיק: יש הבדל בין בג"ץ - -
קארין אלהרר: אבל יש מחוקק.
יריב לוין: רבותי, יש לכם סמכות שבשיקול דעת לקבוע סדרי עדיפויות, לתת לאנשים פרק זמן ארוך יותר להגיב.
יריב לוין: בואו, אני לא צריך ללמד אתכם.
יריב לוין: כשרוצים עושים.
יריב לוין: קודם רצתם, אתם מקבלים את הפסיקות ואחר כך אתם באים ואומרים שאין לכם מה לעשות.
משה גפני: ספי, אני מתכוון אחרי הישיבה הזאת לדבר עם שר האוצר.
אבישי ברוורמן: בדיוק, זה הכל.
אבישי ברוורמן: הוא יכול להחליט.
משה גפני: אני הולך לדבר עם שר האוצר ואני הולך לבקש ממנו, אני בניגוד לך לא למדתי משפטים ואני לא יודע, אין לי שום מושג.
קארין אלהרר: גם אם היית לומד משפטים, היית מגיע לאותה תוצאה בדיוק.
משה גפני: אם הייתי לומד משפטים, הייתי במקום אחר אבל נניח לענין הזה.
משה גפני: לא חשוב מה שהייתי עושה.
משה גפני: אני אומר לך בוודאות מוחלטת שאנחנו נמצאים עכשיו במצב שבו רשות המסים ושר האוצר יש לו את הסמכות לעשות את זה, להורות לרשות המסים להקפיא את השומות עד שהכנסת תאמר את דברה.
משה גפני: יכול להיות שתהיה החלטה בוועדת שרים לחקיקה, שהיא מתנגדת לחוק הזה.
משה גפני: ואז ילכו וישלחו אנשים וידביקו להם עיקולים והכל, ויהפכו את המדינה לגיהינום.
משה גפני: אבל עד אז, עד שמתקבלת החלטה, להפסיק את השומות האלה.
משה גפני: כבר היתה החלטה, אתה היית נוכח - -
ראובן ריבלין: אני שמעתי פה חברי כנסת שהם נציגים של למעלה מ-90 חברי כנסת - -
ניסן סלומינסקי: גפני, בעיקר בגלל שזה תחילת שנה.
משה גפני: נחום ליכטיק בבקשה.
משה גפני: אני מבקש טלגרפית.
נחום ליכטיק: אני מאלה שבשנת 2004 גיליתי שהרבה שנים אחורה אני משלם את המס המטורף הזה.
נחום ליכטיק: התנגדתי לשלם אותו ואז בדיוק יצאה הלכת קלס, ומס הכנסה, פקיד השומה פ"ת החליט שאני וזוגתי לא מתאימים לקלס כי שם היה 10% ואנחנו 50, וכל מיני קשקושים כאלה וזה מה שאני רוצה לבקש מכם בנושא של תיקון החוק: אל תשאירו אותנו בידיים של כאלה שיחפשו לנו ככה, אם זה כן ככה או לא ככה, אם זה תלוי או לא תלוי.
נחום ליכטיק: רבותי, שני אנשים שעובדים הם עובדים.
נחום ליכטיק: תנו לנו לעבוד ותנו לנו לחיות.
נחום ליכטיק: המלחמה שלי עקרונית.
נחום ליכטיק: גם אני, כמו כמה שדיברו פה, הגעתי לבית המשפט ובית המשפט אמר:
נחום ליכטיק: בואו נחכה כי יש עוד כמה, שקורי ואחרים שהקדימו אתכם, נחכה לראות מה קורה אתם.
נחום ליכטיק: ואז, בפברואר בשנה שעברה בית המשפט החליט שלא הוא מחוקק, ושהחקיקה צריכה להתבצע בכנסת.
נחום ליכטיק: עכשיו אני רוצה להגיד פה משהו לאותם חברי כנסת שחושבים שרשות המסים עושה את העבודה, שלה, ויכול להיות שהיא עושה את העבודה שלה ואני מרגיש מזועזע מצורת העבודה שלהם.
נחום ליכטיק: רבותי, אני מרגיש נרדף והרבה זוגות פה מרגישים ככה.
נחום ליכטיק: מס הכנסה אומר: אנחנו יודעים שאתם עובדים יחד וזה בסדר אבל החוק מחייב אותנו לרדוף אתכם.
נחום ליכטיק: רבותי, החוק לא מחייב לרדוף אתכם.
נחום ליכטיק: תפקידם של פקידי מס הכנסה, לדעתי, הם משרתי ציבור והם צריכים לשרת אותי ולא לרדוף אותי.
נחום ליכטיק: אני מתבייש.
נחום ליכטיק: אני מתבייש במה שקורה כאן.
נחום ליכטיק: אני מתבייש שהחבר'ה האלה מצפצפים על הכנסת, שר האוצר וכולם.
נחום ליכטיק: ומס הכנסה, לדעתי, עושה עבודה מזעזעת.
נחום ליכטיק: אם הייתם נתקלים בפקידים, אני לא נתקלתי אבל הרואה חשבון שלי מספר לי מה קורה, אני מזועזע ואני מתבייש במצב הזה.
נחום ליכטיק: תודה רבה.
משה גפני: לאה רוזנברג.
לאה רוזנברג: אני יועצת מס, ואני באה בתור מייצגת.
לאה רוזנברג: יש לי כמה דברים מאד קטנים להוסיף על מה שדיברו עד עכשיו: יש עוד סעיף בחוק שאומר שאם בני זוג כן עובדים ביחד ויש תלות, הם נענשים בצורה אחרת נוספת וזה בנקודות זיכוי.
לאה רוזנברג: יש לבני זוג שנגיד ויש תלות, הם מקבלים מקסימים 5.25 נקודות זיכוי, לא משנה אם יש להם שני ילדים או שישה ילדים.
לאה רוזנברג: לא משנה אם יש להם הטבה של אזור פיתוח.
לאה רוזנברג: הם נענשים והם לא מקבלים את זה כי המחוקק אמר:
לאה רוזנברג: אם אתם עובדים ביחד, אנחנו נחליט מה נקודות הזיכוי שאתם מקבלים.
לאה רוזנברג: את זה אין בהצעת החוק ואני מבינה שזה מאוחר אבל גם על זה מתי שהוא צריך לתת את הדעת.
לאה רוזנברג: אני רוצה גם להגיד לגבי הטענה של אחורה וקדימה.
לאה רוזנברג: היה פסק דין ורד פרי, שבית המשפט קבע שמי שביקש לקבל, מהיום והלאה יקבלו אחרת.
לאה רוזנברג: אפשר את זה לנהוג בנושא של אחורה.
לאה רוזנברג: מי שביקש בעצם יוכל - -
משה גפני: אנחנו ביטלנו את בג"ץ פרי.
לאה רוזנברג: פסק הדין אמר שגברת פרי מקבלת את ההשתתפות בגנים כי היא תבעה ואחרים לא.
לאה רוזנברג: לכן, מי שתבע - -
ראובן ריבלין: רטרואקטיבית לאלה - -
לאה רוזנברג: ואני רוצה לסיים - -
לאה רוזנברג: לסיים בדבר הכי חשוב: כשהיה פסק דין קלס, אני לא ראיתי את כל פקידי השומה רצים לבני הזוג שעובדים ביחד ואומרים: חבר'ה, יש פתח, בואו, אולי אתם שייכים לפתח ומגיע לכם כסף?
לאה רוזנברג: זה מס הכנסה לא רץ.
לאה רוזנברג: היום, שזה לטובתם, הם פותחים הסכמים סגורים ומבקשים את הכסף.
לאה רוזנברג: אני חושבת שכאן זה לא הגון.
משה גפני: דורית גבאי, בבקשה.
דורית גבאי: שלום, אני בוגרת מס הכנסה לשעבר, מפקחת מס ובעצמי הייתי חלק מהשיטה שאיתרנו זוגות שהתחלפו.
משה גפני: גם אני בוגר מס הכנסה, אני משלם להם.
דורית גבאי: אני עצמי הייתי חלק מהמערכת, עבדתי בה 12 שנה.
דורית גבאי: תפקידי האחרון היה סגן מנהל מס שבח.
דורית גבאי: כמפקחת מס, אנחנו בחיפה היינו הסנונית שגילינו שזוגות מתחלפים ורושמים משכורות צולבות בעסקים מצטלבים.
דורית גבאי: בזמנו מס הכנסה, גביש, עשה מזה כותרות בעיתונים וזה נצרב בהארד דיסק, שבעצם כל השיטה היא שכל העסקים מרמים וכולם בעצם מחליפים, מה שבעצם היה הכללה לא ראויה.
דורית גבאי: ממקומי היום, כשאני בחוץ ואני רואה מה שנעשה, אנחנו יודעים כשהחוקים, כשהם לא הגיוניים, אנשים מחפשים פתרונות לאזן את עצמם עם המערכת.
דורית גבאי: אז בסוף הוא ישלם את המסים אבל איזה שהוא נזק הוא יעשה לחברה.
דורית גבאי: אדם, לא יכול להיות שיקחו ממנו ויקחו ממנו והוא יעשה מילואים ויקחו ממנו - -
ראובן ריבלין: תסלחי לי, את הבן אדם המתאים לשאול אותו:
ראובן ריבלין: האם יש הנחה בחוק שלא ניתנת לסתירה?
ראובן ריבלין: את אומרת כל דבר הניתן לסתירה - -
דורית גבאי: צריך להפעיל שיקול דעת.
דורית גבאי: הרמה של מפקח היא רמה שיפוטית של שופט שלום.
דורית גבאי: אחרינו זה בית משפט מחוזי.
דורית גבאי: הרמה השיפוטית מאד גבוהה.
דורית גבאי: אין אפשרות להכליל, צריך לבדוק כל תיק לגופו ויש הוראה של פסקי דין שבית המשפט אמר שלמרות שיש הוראת חוק ספציפית, תפעיל שיקול דעת למרות שתעשה אחד ועוד אחד ואמור לצאת לך שתיים, תסתכל על המקרה הנדון ותפעיל את מרום שיקול דעתך.
דורית גבאי: מה שקורה הוא שאני חושבת שאין "בעל בית" ואז הילדים משתוללים וכל אחד מושך לכיוון אחר.
דורית גבאי: כל מפקח שגמר אוניברסיטה רוצה להראות שהוא איזה כוכב ומוציא פסק דין.
דורית גבאי: אין מסננת, אין מדיניות אחידה וזה דבר שקרה בשנים האחרונות.
דורית גבאי: אני הייתי עם דורון לוי ואני זוכרת שעל זה הוא ישב וחטא יחד עם בייגה בזמנו, כשהיה שר אוצר.
דורית גבאי: המערכת מתפזרת והיא לא מפוקסת לתפקיד שלה.
דורית גבאי: יש לה יעדי תקציב, וברגע שיש יעדי תקציב אז הם צריכים להביא את הכסף.
דורית גבאי: אז במקום שיעשו את תהליך הגבייה עם זכויות אדם וזכויות האזרח וכל מה שהמערכת הנורמטיבית קבעה, כל אחד עושה כאוות נפשו.
דורית גבאי: אנחנו צריכים לנסח היום מכתבים והשגות כל כך נוקבות וכל כך קשוחות, שבחיים לא התבטאתי ככה.
דורית גבאי: אני, כרואה חשבון שמייצגת וצריכה להגיד לאנשים תרוויחו זמן, תמשכו את הפגישות, תגידו שאתם חולים כדי להגיע לוועדת הכנסת ולראות מה החוקק יגיד.
דורית גבאי: באמת, מר גפני היקר, אני מאד מעריכה אותך ואת מה שעשית בנושא הזה.
דורית גבאי: בעל הבית הוא שר האוצר והפקידים יעשו את מה שהוא יגיד להם.
דורית גבאי: היום שיצא מסור דחוף לכל הפקידים: עצרו את הכל, - -
משה גפני: תגיד לי, אתה תאמת אתה?
דורית גבאי: יש הון שחור, יש מגזרים אחרים, תנו לנו לעבוד.
דורית גבאי: הזוגות האלה מפרנסים משפחות, יש להם חלומות להגשים, ילדים לחתן וזה לא יתכן שהמערכת תהיה כזאת אטומה.
דורית גבאי: אני בת המקום הזה אבל שיקול הדעת הוא המקום שכל אדם צריך להפעיל אותו בכל תחנה, לפני שהוא עושה אנטר על המעסיק.
משה גפני: מיה קפון, אחרונת הדוברים.
מיה קפון: אני עובדת עם בעלי משנת 1990.
מיה קפון: עד שנת 2003 שילמנו את המס הזה, שלא היתה ברירה אחרת.
מיה קפון: משנת 2003, לפי קלס, התחלנו לשלם בנפרד.
מיה קפון: כמובן שאנחנו עכשיו במשפטים לאחר מלכיאל, התיק חזר ואנחנו צריכים להגיע אתם להסכם.
מיה קפון: אחת מהטענות העיקריות שלהם היא שאין להם כוח אדם לבדוק האם אנחנו באמת עובדות או לא.
מיה קפון: במהלך השנים האלה ילדתי 4 ילדים.
מיה קפון: כשהמדינה היתה צריכה לשלם לי, היה מספיק כוח אדם לבוא ולבדוק לפני שקיבלתי את מענק הלידה, באו אלי למשרד וחקרו את העובדים שלי ואני, לא כמו כל עובדת רגילה קיבלתי יש את מענק הלידה.
מיה קפון: הייתי צריכה לחכות עד שהם יגמרו את החקירה.
מיה קפון: לזה היה להם זמן.
מיה קפון: גם עכשיו, כשהם באו ובדקו אותי אם אני עובדת בחברה, הם היו המון פעמים אצלי בחברה בכל מיני שעות, והם תמיד מצאו אותי שם.
מיה קפון: אני עובדת יחד עם עורך דין רמי אריה.
מיה קפון: הגשתי להם ספר שכל עורכי הדין אמרו שאני זאת שעובדת אתם, כל הבנקים אמרו שאני זאת שעובדת אתם, כל הספקים אמרו שאני זאת שעובדת מולם.
מיה קפון: זה ספר עבה.
מיה קפון: הוכחתי להם שאני עובדת.
מיה קפון: הגיעו אלי ביום האחרון של השנה, ישב מולי - -
ראובן ריבלין: גברתי, הם צריכים להוכיח שאת לא עובדת.
מיה קפון: לא, היום אני לא יכולה להוכיח שאני ישרה, והם אומרים שהם לא באים לבדוק.
מיה קפון: ישב מולי פקיד של מס הכנסה.
מיה קפון: הסתכלתי עליו אחרי שהוא בדק אותי ואני אומרת לו: אתה רוצה להגיד שאני שווה 3800 שקל?
מיה קפון: הוא חייך לי בפרצוף ואמר: כן.
מיה קפון: דבר שני, אני יודעת כי אמרו לי פקידי שומה, הם מקבלים עמלות על זה שהם סוגרים אתנו את התיקים.
דורית גבאי: זה לא נכון.
מיה קפון: זה מה שהוא אמר לי לפחות.
משה גפני: עורך דין רמי אריה.
רמי אריה: אני עורך דין ורואה חשבון.
רמי אריה: אני ייצגתי גם את שחר שקורי וגם זוגות רבים מאלה שנמצאים כאן ואני מדבר באמת בקצרה: מה שחשוב, מכיוון שאני מייצג עשרות אם לא מאות זוגות ואני משמש איזה שהוא מוקד טלפוני ומיילים לאנשים, הדברים האלה בוערים מאד.
רמי אריה: אני מברך אתכם על הכינוס של הישיבה הזאת עכשיו, חבר הכנסת גפני, ועל הפעולות שהוא עשה בעבר אבל בואו נבין, אנשים, אומרים להם: אם אתם לא חותמים על הסכמים, מוציאים להם עיקולים.
רמי אריה: הם נידונים לגביה.
רמי אריה: מדובר על מאות אפי שקלים.
רמי אריה: אם מדובר על הכנסה ממוצעת, על שנים פתוחות משנת 2008 ועד היום, מדובר על סדרי גודל בהצמדה וריבית כי עכשיו כבר אין יותר את ההקלות החל מה-1 במרץ 2012, אז אנחנו מדברים על חוב של 400,500 אלף שקל.
רמי אריה: גם כשעושים פריסה של 10 ו-12 תשלומים, מדובר על תשלום של 30 אלף שקל לחודש.
רמי אריה: זה בלתי נסבל.
רמי אריה: חברי הכנסת מתבקשים לפעול במהירות, כל אחד לפי יכולתו, עם מפלגתו, עם תנועתו, עם ראש המפלגה שלו.
רמי אריה: כרגע אתם יושבים ומדברים על שוויון בנטל.
רמי אריה: חברים, מס אמת זה חלק מהשוויון בנטל לא פחות מכל דבר אחר.
רמי אריה: נא עשו כל אחד ואחד מכם מה שאפשר בבהילות ובדחיפות.
רמי אריה: תודה רבה לכם.
משה גפני: אבישי ברוורמן ואני הסכמנו.
משה גפני: עפרי שלו, אתם הייתם הוועדה שאמרתם אז, בפעם הקודמת, שיש לכם תכניות לעתיד, על זה ביקשו מאתנו להמתין.
משה גפני: אתה יכול להגיד לוועדה וגם לחברי הכנסת מה לפי התכניות שלכם צריך להיות?
עפרי שלו: דיברתי על זה כשלא היית פה.
עפרי שלו: אני לא נכנסתי - -
ראובן ריבלין: הוא אמר אבל לא הבנו משום שהוא לא נתן לנו להבין.
משה גפני: עכשיו נבין.
עפרי שלו: אנחנו בדקנו את הנושא והיה לנו מספר לא קטן של דיונים ועלו מספר אפשרויות.
עפרי שלו: מבחינתנו, ברגע שתהיה ממשלה חדשה ויהיה שר חדש, נביא את האפשרויות מבחינתנו, שמישהו יקבל את ההחלטה.
משה גפני: מה האפשרויות?
עפרי שלו: אני לא רוצה להתחייב פה על - -
משה גפני: אתה נמצא בוועדה בכנסת.
משה גפני: נכון, זמנית, אבל היא ועדה ככל הוועדות.
משה גפני: אתה חייב לומר את הדברים לוועדה כמו שאתה אומר אותה בממשלה.
משה גפני: אתם הייתם צוות שהוקם לנושא הזה.
משה גפני: לכם היו מודלים שאתם יעצתם או הייתם אמורים לייעץ.
משה גפני: אנחנו מבקשים לדעת, חברי הוועדה, מה המודלים שעליהם אתם מדברים?
עפרי שלו: שוב, הדברים - -
משה גפני: אתה לא יכול לחכות לשר האוצר, אתה צריך להגיד לוועדה, הוועדה פועלת.
משה גפני: ספי, תגיד לו מה הוא חייב מבחינת החוק.
ראובן ריבלין: האם מקובלת עליך ההנחה היסודית והבסיסית שבני אדם שמצהירים בשבועה שהם זכאים לחישוב נפרד הוא דבר שצריך להתקבל על ידך אלא אם כן אתה תוכיח את ההפך.
ראובן ריבלין: קודם כל, זה שינוי בחוק הבריטי, בחוק המנדטורי, וזו תפיסה שנובעת מהנושאים החוקתיים של מדינת ישראל כי אנחנו נמצאים פה באנומליה מוחלטת.
ראובן ריבלין: השאלה המרכזית היא האם אתם מקבלים שהצהרת האזרח מקובלת עליכם עד אשר תפריכו אותה?
ראובן ריבלין: ואז הם צפויים גם לעונשים, כפי שאמר ברוורמן, בכל מה שקשור.
ראובן ריבלין: קודם כל, האם ההנחה העקרונית הזאת מקובלת עליכם?
ראובן ריבלין: היא יכולה להיות אישה נפלאה שעושה לא פחות מבעלה ואולי יותר בעסק, ויכול להיות, ואני אומר בצורה הברורה ביותר, שמנסים להתחמק מהכנסה על ידי גרירת מערכת משפחתית כזאת על מנת לחלק את ההכנסה ולהימנע ממס או אפילו להעלים מס.
ראובן ריבלין: אבל האם ההנחה הבסיסית מקובלת עליכם?
עפרי שלו: אני אומר:
עפרי שלו: אנחנו הבאנו בפני מנהל רשות המסים את האפשרויות, איך שאנחנו מצאנו לנכון.
עפרי שלו: כרגע אין החלטה מהי האפשרות הנכונה מבחינתנו.
קריאה: תענה "כן" או "לא".
משה גפני: עם כל הכבוד, זה לא עובד ככה.
עפרי שלו: מבחינתנו, יש מספר אפשרויות והצענו אפילו מודל של אולי שינוי השיטה לגמרי, זאת גם אפשרות.
עפרי שלו: להכל יש חסרונות ויש יתרונות.
עפרי שלו: צריך מישהו שייקח את ההחלטה, בין היתר את העלות התקציבית של כל אפשרות ואפשרות.
עפרי שלו: גם אפשרות של לשנות את התפיסה, גם זה עלה אבל עדין אין החלטה שזה הדבר הכי נכון - -
משה גפני: מר עפרי שלו, זה שאתם לא מחליטים, זה נכון, אנחנו יודעים.
משה גפני: מי שצריך להחליט, בסופו של דבר, זה הממשלה ולאחר מכן הכנסת.
משה גפני: זה דורש חקיקה ראשית, ברור לחלוטין.
משה גפני: אנחנו פה.
משה גפני: אני שואל ושאל אותך חבר הכנסת ריבלין, הם במודלים שהצעתם, אתם לא החלטתם, צריך לקבל החלטה.
משה גפני: האם במודלים שהצעתם זה שינוי השיטה, ששני בני זוג שעובדים הם שני בני זוג שעובדים אלא אם כן הוכח אחרת שהם שיקרו.
עפרי שלו: כן.
עפרי שלו: אחת האפשרויות שעלו זה גם הנושא הזה, האפשרות הזאת - -
משה גפני: יש לזה עלות תקציבית.
עפרי שלו: - - - אבל, חייב להיות איזון בין הצורך שלנו, בסופו של דבר, לבוא ולבדוק את בני הזוג.
אבישי ברוורמן: צריך מקלות.
ראובן ריבלין: תיקחו מדגמים, וכאשר אזרחים ידעו שיש מדגמים הם יפחדו.
משה גפני: אני מבקש, אנחנו חייבים לסיים.
קריאה: - - - כן עובדת, לא עובדת.
קריאה: אני הוכחתי בבית המשפט המחוזי ובדקתם אותי, והוכחתי שאשתי עובדת וזכיתי.
משה גפני: רבותי, אני מבקש לסכם את הדיון: קודם כל, אני רוצה להגיד לכם, ברשות המסים, כתוב בגמרא ש"לא חרבה ירושלים אלא שהעמידו דבריהם על דין תורה".
משה גפני: אפשר לבוא, יש בכללים ואצלי דין תורה זה הדבר הכי חשוב אבל אפשר לבוא בכללי ולהגיד: "ייקוב הדין את ההר".
משה גפני: בית המשפט אמר ועכשיו אנחנו נרדוף את האנשים.
משה גפני: יש לכם את האפשרות להמתין עם השומות.
משה גפני: אתם לא חייבים ללכת עם זה.
משה גפני: אני מבקש לקבל החלטה של הוועדה.
משה גפני: אנחנו מבקשים להמתין למשך 4 חודשים.
משה גפני: הכנסת תצא לפגרת פסח ולאחר מכן, היות ואנחנו מניחים את החוק היום, אנחנו בתחילת כנס הקיץ יכולים להביא את זה למליאת הכנסת ואז, ועדת השרים תקבל החלטה.
משה גפני: עד אז תהיה ועדת שרים, אלא אם כן יהיה משהו אחר.
משה גפני: הכל פתוח במזרח התיכון.
משה גפני: על כן פנים, עד אז אנחנו מבקשים במשך 4 חודשים להמתין עם השומות.
משה גפני: אנחנו נמצאים בתחילת שנת תקציב, אנחנו נמצאים בתחילת שנה של מס הכנסה, צריך להמתין.
משה גפני: זאת החלטה של ועדת הכספים אלא אם כן מישהו מבין חברי הוועדה חושב אחרת.
קריאה: תצביע.
משה גפני: לא, לא צריך להצביע אם אין מישהו שמתנגד.
משה גפני: אנחנו מבקשים לקבל החלטה.
משה גפני: אני הולך לדבר עם שר האוצר על ההחלטה מכיוון שאף אחד לא מתנגד להחלטה הזאת.
משה גפני: אני הולך לדבר עם שר האוצר ולבקש את הדחייה של השומות, להמתין עם הענין הזה.
משה גפני: תאמינו לי, יש לי ניסיון ציבורי ומעטים המקרים שבהם יש כזאת אווירה ציבורית.
משה גפני: פעמים רבות יש גם חילוקי דעות גם בתוך הוועדה.
משה גפני: פה זה ברור לחלוטין שהדעה היא שהחוק הזה הולך להתקבל.
משה גפני: אם תשתפו פעולה, אז החוק הזה הוא חוק מתון, כמו שגם אמרו עלי ברדיו.
משה גפני: אני אלך על חוק אגרסיבי אם זה יהיה חוק שלא יהיה בשיתוף פעולה אתכם, אז נלך לעימות, והייתי כבר במקרים האלה.
משה גפני: אם רוצים שיתוף פעולה, להפסיק את השומות עכשיו, להפסיק, ולהתחיל לדבר בינינו.
משה גפני: יש פה כנסת חדשה.
משה גפני: הכנסת היא בוודאי לא פחות מהכנסת הקודמת בסעיף הזה ובדיון הזה.
משה גפני: לכן, אנחנו היום מניחים את הצעת החוק ודורשים להפסיק את השומות ולהמתין 4 חודשים ולראות מה תחליט ועדת השרים בתחילת הקיץ, כאשר אני אביא את זה, בעזרת השם, למליאת הכנסת.
משה גפני: אני מודה לכל הזוגות שהיו כאן ואני מחזק אתכם במצב הקשה שאתם מצויים בו.
משה גפני: הכנסת תעמוד אתכם ביחד, וראינו את זה גם בדיון הזה, ואני לא מקנא בכם אם אני אהיה אופוזיציה.
משה גפני: אני מקדם בברכה את שר האוצר, ד"ר יובל שטייניץ.
משה גפני: שר האוצר אמור לתת סקירה כלכלית לסיכום הקדנציה.
משה גפני: אני רוצה להקדים, אדוני השר, מספר מילים לפני שאתה מציג את הסקירה הכלכלית.
משה גפני: שר האוצר נכנס לתפקידו לאחר שלא היה תקציב לשנת 2009.
משה גפני: היינו באמצע שנת התקציב, הלכנו לבחירות, כאשר סביב יהום הסער.
משה גפני: היתה נפילה שגם במעצמות הכלכליות, גם בארצות הברית, גם באירופה וגם במדינות אחרות במערב ולא רק, היה מצב כלכלי מאוד קשה.
משה גפני: היינו בטוחים שאנחנו הולכים לתקופה כלכלית מאוד קשה; אנחנו מדינה קטנה מוקפת אויבים, חלק גדול מהתקציב שלה הולך לביטחון.
משה גפני: הכלכלנים צפו שכאן תהיה פגיעה ממשית בצמיחה, יהיה גידול באבטלה - דובר בהתחלה על 10.6 אחוז באבטלה.
משה גפני: כולנו חששנו מאוד מזה שאנחנו הולכים למצב כלכלי של שנות ה-20, שרמת החיים תרד, שהמשק הפיננסי, הבנקים, הכול ייפול בצורה כזאת או אחרת.
משה גפני: התפללנו שהנפילה לא תהיה קשה.
משה גפני: שר האוצר נכנס לתפקידו באותה עת, במקרה גם אני נכנסתי לתפקידי כיושב-ראש ועדת הכספים, אבל בעיקר שר האוצר נכנס לתפקידו בעת ההיא.
משה גפני: מה שקרה הוא שכל התחזיות הפסימיות התנפצו אלי סלע; להפך – האבטלה ירדה, מה שלא היתה ירידה כזו משך שלושים שנה, צמיחה גבוהה.
משה גפני: לא רק שהבנקים לא קרסו, לא רק שהמשק הפיננסי, בניגוד לארצות הברית, שנפלו כל כך הרבה בנקים, ואירופה, שנקלעו למצוקה כל כך קשה, אצלנו לא רק שהבנקים לא נפלו, אלא שמנהלי הבנקים עוד הרוויחו כל כך הרבה כסף, שהיה עם משכורת אחת כזאת אפשר להחזיק שכונה בדרום תל-אביב או בפריפריה.
אבישי ברוורמן: גם אלה שהפסידו בארצות הברית ובאירופה קיבלו משכורות עתק, בלי שום קשר.
משה גפני: אנחנו מדברים על ישראל, ובישראל ציפינו שזה יהיה קצת שונה, וזה לא היה שונה, אבל בניגוד למעצמות הכלכליות, בניגוד לארצות הברית, שדירוג האשראי ירד, שלא לדבר על מה שקרה באירופה, ביוון, בספרד, באיטליה, בכל המקומות הללו, אצלנו דירוג האשראי עלה, והיה יכול לעלות עוד, אילולא החשש של אלה שקבעו את דירוג האשראי על מה שקורה באיראן, על מה שקורה מבחינה ביטחונית.
משה גפני: המציאות הכלכלית הזאת היא מציאות שעלתה לנו מאוד בקושי.
משה גפני: היה צריך לעשות תוכניות קשות, דברים, והיתה כאן ועדה שאני גאה להיות בראשה, ששיתפה פעולה לחלוטין עם שר האוצר, עם אנשי משרד האוצר, מזערה נזקים מבחינה חברתית.
משה גפני: היו דברים ששינינו בהסכמה יחד עם שר האוצר, הפחתנו מס הכנסה ב-2 אחוזים למעמד הביניים, דאגנו לנכים, לקשישים, לאלה שעלו אצלם מחירי המים; אגב, מחירי המים שיצאו מהפיקוח של ועדת הכספים – זה נעשה בקדנציה הקודמת.
משה גפני: אני מעריך שאילו זה היה בקדנציה הזאת, לא היינו מאפשרים לעשות את זה, הייתי מונה שורה ארוכה של דברים.
משה גפני: אני מבין, אדוני שר האוצר, שאתה עוזב את תפקידך, למרות שאני לא מאמין לעיתונים.
יובל שטייניץ: גם אני מבין כך.
משה גפני: אני מצטער על כך.
משה גפני: אני חושב שלמדינת ישראל זה לא טוב שאתה עוזב.
משה גפני: זה באמצע מהלך מתמשך, שאמנם נמשך ארבע שנים.
משה גפני: לראשונה הקדנציה הזאת, אחרי הרבה קדנציות, היתה קדנציה ארוכה, שאם היתה משלימה את ימיה, היתה חמש שנים, אבל ארבע שנים זו קדנציה סבירה.
משה גפני: אני חושב שאם היית ממשיך, היה מאוד חשוב, אבל אני ודאי לא מתערב במה שנעשה בתוך הליכוד, במיוחד לא היום; כנראה, נפרדות דרכינו הפוליטיות.
משה גפני: אבל אני אומר לך את מה שאני אומר לעצמי: ככל הנראה, גם לא אהיה יושב-ראש ועדת הכספים.
משה גפני: אדוני סגן השר, מזל טוב.
אבישי ברוורמן: איציק אתמול השיא את בנו.
משה גפני: אני אומר לך, ידידי הטוב אדוני שר האוצר, אני אומר לעצמי ולכולנו – הבניין הזה שאנחנו מצויים בו הוא בניין עגול – פעמים אתה למעלה, פעמים אתה למטה.
משה גפני: צריך לדעת להתרגל מהר לכל מצב.
משה גפני: כל תפקיד שאתה עושה, גם אם אתה חבר כנסת פשוט, אתה יכול לעשות את העבודה כמות שהיא.
משה גפני: אני מבטיח לממשלה שתהיה אופוזיציה מקצועית, עניינית, רצינית, לא תפקיר את תושבי מדינת ישראל לגחמות של עשירים או לגחמות של אנשים שירצו לפגוע בהם וירצו לעשות חיים קלים.
משה גפני: גם אנחנו היינו יכולים לעשות חיים קלים, ולעשות גזירות הרבה יותר קשות ממה שהיו.
משה גפני: גם בנושאים הרבים פעלנו בשיתוף פעולה.
משה גפני: אני באופן אישי מצטער על דבר אחד – על שלא נמשיך לעבוד יחד, אדוני השר, בנושא הכלכלי, שהוא מאוד חשוב למדינת ישראל, אבל אני אדם מאמין, ואני חבר כנסת הרבה שנים, ואני מתכוון להמשיך לפעול בכל הכול למען תושבי מדינת ישראל כולם, ואעשה את זה מספסלי האופוזיציה.
משה גפני: אשתדל לעשות זאת טוב.
משה גפני: בכל מקרה, אני מודה לך על החברות האישית בינינו.
משה גפני: עם כל הבעיות והקשיים ועם כל התקופה הכלכלית הקשה מעולם, במשך כל ארבע השנים הללו, לא היתה מריבה בינינו, הכול נעשה בסופו של דבר בהסכמה.
משה גפני: גם פעמים שרצו לעשות בעיתונים כל מיני דברים, שגפני התווכח עם שר האוצר – שנינו יודעים שזה לא היה האמת, שהגענו להסכמות בכול.
משה גפני: אני מאחל לך הצלחה בהמשך דרכך.
יובל שטייניץ: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, חברי ועדת הכספים הנכבדים מאוד, אני ממש נרגש.
יובל שטייניץ: אני זוכר את הפעם הראשונה שהופעתי כאן לפני ארבע שנים כשר אוצר חדש.
יובל שטייניץ: התרגשתי מאוד.
יובל שטייניץ: מאז ההתרגשות קצת ירדה, אבל אני מרגיש עכשיו נרגש כמעט כמו אז.
יובל שטייניץ: באתי היום גם להציג סיכום, אבל קודם כל להגיד תודה לך, אדוני היושב-ראש, ולוועדת הכספים כמוסד.
יובל שטייניץ: חלק מהחברים שהיו, עדיין יושבים פה בוועדה הזמנית, וחלק אינם כאן או אינם בכנסת.
יובל שטייניץ: אבל קודם כל אני חייב לכם תודה גדולה.
יובל שטייניץ: אתם הבנתם את גודל השעה לפני ארבע שנים.
יובל שטייניץ: היו ויכוחים והיו רגעים לא פשוטים, אבל בסך הכול לוועדה הזאת ולהתנהלות הרצינית והמקצועית שלה יש חלק נכבד מאוד בהישגים הכלכליים של מדינת ישראל ובהתמודדות המוצלחת של מדינת ישראל מול המשבר הגלובלי.
יובל שטייניץ: לכן אני רוצה להודות לך על הידידות והחברות האישית, על השכל הטוב ועל שיתוף הפעולה, ותודה לכל חברי הוועדה, גם אלה שאינם כאן אתנו, שהיו בארבע השנים האחרונות, וברכות והצלחה לחדשים.
יובל שטייניץ: יושב פה גם סגני הנכבד, שאתמול חיתן את בנו במזל טוב, איציק, ואני רוצה לומר לחברי הוועדה הנכבדה, מעבר לסיוע שקיבלתי מהמון גורמים, הסיוע שקיבלתי משני אנשים חכמים, נבונים ומסורים – ממך, אדוני היושב-ראש גפני, וממך, סגן השר איציק כהן, הגיבוי שקיבלתי משניכם ושיתוף הפעולה היה מעל ומעבר.