GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<דן אלחרר: את היתרון היחסי הקטן שעוד יש לי, והוא צודק, שבהרבה דברים אין לי יתרון אבל אותם דברים שעוד יש יתרון, חלק גדול מהם נעלם בגלל התקנה החדשה.
<דן אלחרר: עד שתחליטו ועד שתעשו, אני לא יודע כמה יישארו לזה.
<דן אלחרר: אנחנו כרגע משלמים מס.
<דן אלחרר: 2.
<דן אלחרר: אני העברתי לחלק מחברי הכנסת, שחור על גבי לבן, שהיבואן הסיני מודה שהוא מקבל 13% עזרה מהמדינה על כל דולר יצוא.
<דן אלחרר: איך אני אמור להתחרות אם הוא מקבל מהמדינה שלו הטבת שער 13%, אני על הבד והאביזרים משלם מכס והיבואן שמביא את אותו מוצר, נכנס ב-0.
<דן אלחרר: זה פשוט לא רציונאלי וזה קורה כבר חודשיים.
<דן אלחרר: מי שעשה את זה, אני לא יודע מה שהוא עשה, הוא בטוח לא בקי בחומר.
<דן אלחרר: 3.
<דן אלחרר: אם רוצים לתת הטבה לצרכן של 500 או 600 או 700 מיליון שקל, אני בטוח שתוכלו למצוא המון תחומים אחרים שהצרכן יקבל את ההטבה, אם זה מציגים או אני לא יודע מה, אבל אין תעשיה.
<דן אלחרר: אם זה פלאפון, אם זה צמיגים.
<דן אלחרר: יש הרבה דברים שניתן לתת מתנות לצרכן בלי שאלפי עובדים ילכו הביתה.
<דן אלחרר: גם אצלנו וגם ברשות, אנחנו כל יום מקבלים מהם שהם על הגדר.
<דן אלחרר: החברה ברשות הפלסטינית, יישאר להם לעבור את הגדר.
<דן אלחרר: אין עוד ענף שמביא את העבודה עד אליהם.
<דן אלחרר: הם ממורמרים.
<דן אלחרר: אתם צריכים לקחת בחשבון 300,400 חיילי מג"ב שיהיו על הגבול.
<דן אלחרר: 20 אלף איש יש שם, חצי מהם בדרך החוצה.
<דן אלחרר: דבר אחרון, לסיכום: כשמדברים על חנויות, חנויות זה משחק סכום אפס.
<דן אלחרר: אם חנות תעסיק 100 עובדים ומחר היא תסגור, אותה בחורה תקנה את זה בחנות אחרת.
<דן אלחרר: זה לא שמחר אם הוא מוריד את המחירים לרבע מחיר, לא יבואו לפה מטוסים מסעודיה לקנות בגדים.
<דן אלחרר: אבל אם אני, הקטן, הולך הביתה, שעושה 50 או 40 אלף חולצות בחודש, במקומי בא יבואן עם מחסנאי אחד.
<דן אלחרר: כרגע אני מעסיק חלקית אנשים שתופרים וגוזרים ומדפיסים, ונהגים שלוקחים את זה מהמתפרה אלי, ותדמיתן שעושה לי דוגמאות, ובחורה שיושבת בבית ועושה דוגמאות לאישור.
<דן אלחרר: עשרות אנשים.
<דן אלחרר: במקומי, יבואן ומחסנאי אחד.
<דן אלחרר: זה הכל.
<דן אלחרר: אם סוגר חנות, תפתח חנות אחרת.
<דן אלחרר: זה משחק שהוא אפס.
<דן אלחרר: אם כרגע יש במדינת ישראל 100 אלף מוכרים, זה לא משנה מה יבוא ומה ילך, יהיה 100 אלף מוכרים.
<דן אלחרר: אבל אם התעשייה סוגרת, זה 8,9 אלף שחסרים בתוך מדינת ישראל.
<דן אלחרר: 20 אלף שיהיו על הגדר להיכנס לעבוד בחקלאות ובבניין.
עמיר פרץ: אתה מצביע היום?
עמיר פרץ: תרשום אותי.
משה גפני: אי אפשר לרשום.
אבישי ברוורמן: אדוני היושב ראש, אני חושב שהדיון כאן מאד מאד חשוב, ואולי כדאי ללכת אחורה ולראות את ההיסטוריה של תעשיית הטקסטיל בישראל.
אבישי ברוורמן: אחד הדברים בכלכלה הוא שיש גם אכזריות.
אבישי ברוורמן: האכזריות נובעת מהאכזריות של השוק, שדברים משתנים.
אבישי ברוורמן: הקימו את תעשיית הטקסטיל.
אבישי ברוורמן: אנחנו זוכרים בעבר את פולק וכל הדברים שהיו.
אבישי ברוורמן: ואז הגיעו למסקנה, זה היה שמפלגת העבודה הובילה, מפא"י, שלישראל אין אפשרות להתחרות בייצור הטקסטיל עם מדינות אחרות והיתרון היחסי שלה כבר לא שם.
אבישי ברוורמן: לכן, בהדרגה ודי במהירות, יושב פה צבי לביא, שהוא בשבילי הזיכרון הקולקטיבי של כל מה שהיה, והחליטו לחסל את תעשיית הטקסטיל ברובה, וההחלטה בכלכלה, עם כל הכאב, בנויה על תחלופה.
אבישי ברוורמן: כשאתה רוצה לפתח תעשיות אחרות, יש תנודה של עובדים ממקום למקום.
אבישי ברוורמן: לכן, מבחינת התהליך, זה התהליך ההיסטורי שקרה בישראל, וכמו שאמר מר ויזל, הראל, היום כמעט וכבר אין תעשיית טקסטיל בישראל.
אבישי ברוורמן: אנחנו יודעים איפה תעשיית הטקסטיל, היא בסין ובמקומות אחרים.
אבישי ברוורמן: זה תהליך היסטורי ואי אפשר למנוע תהליכים כאלה.
אבישי ברוורמן: מי שרוצה לסגור את עצמו באוטרקיה, שכך הוא יגן על הדברים האלה, תהיה מדינה נחשלת, ואם היינו נשארים עם תעשיית הטקסטיל, לא היו פה דברים אחרים.
אבישי ברוורמן: זאת נקודה אחת.
אבישי ברוורמן: הצרכנים, כמובן, הרוויחו מהנושא הזה בגדול, מכיוון שהייצור בסין הוא הרבה יותר זול.
אבישי ברוורמן: מי מפסיד?
אבישי ברוורמן: מפסידים חלק מהעובדים והיצרנים, שחלקם עברו אבל נשארו לנו מספר קטן מאד, שהוא לא כל כך גדול, של אותה קבוצה שאמרנו, באוכלוסייה הדרוזית, חלק מהאוכלוסייה היהודית, שבהם יש עסקים קטנים שבשיקול הכללי, התועלת הכללית של מדינת ישראל, אנחנו אומרים, כמו שנאמר כאן, שעדיף לנו שבמקומות האלה יישארו עדין עובדים.
אבישי ברוורמן: שלא נלך לגזירה טוטאלית להעביר את הייבוא לסין ומר הראל ויזל צודק בחלק גדול מהניתוח שלו.
אבישי ברוורמן: לכן, אנחנו הולכים פה לנושא הפשרה.
אבישי ברוורמן: הפשרה אומרת שבקריטריון - - מר פרץ, אתה מפריע לי.... אני רוצה להתייחס לנושא, שהוא מאד מאד חשוב.
אבישי ברוורמן: אבל אני אומר את הדברים לעומת מה שהיה פה, ואתה יודע שבנו את ישראל על תעשיית טקסטיל.
אבישי ברוורמן: אני לא אחזור לג'ימי לוי ואני לא אחזור לאחרים.
אבישי ברוורמן: התעשייה הזאת נעלמה ונשארה תעשייה קטנה, כי ישראל החליטה שהיא עוברת לדברים אחרים.
אבישי ברוורמן: זה כוח כללי.
אבישי ברוורמן: עכשיו, נשארה תעשייה ויש לנו שאלה מאד פשוטה: האם אנחנו מגנים על הצרכנים או מגנים על היצרנים.
אבישי ברוורמן: אנחנו, בהצעת החוק של גפני רוצים להגיע לפשרה - -
הראל ויזל: תורידו להם - -
אבישי ברוורמן: אני אתן לך דוגמה: בבנק העולמי בזמנו, היתה השאלה הזאת כי היתה גישה לגבי מסחר בינלאומי, גישה מאד מאד צרה של גישת שיקאגו ששלטה בעולם שאמרה שכל מה שאנחנו עושים, אנחנו מורידים מכסים ומשווים את המחירים המקומיים למחירים בינלאומיים.
אבישי ברוורמן: אני פיתחתי אז גישה שיושמה בהרבה ארצות, שבכל תהליך כזה, אתה בודק מה קורה להיצע, לתקבולים, לחלוקת ההכנסה כי גם זה שיקול ולא תמיד אתה משווה.
אבישי ברוורמן: לכן, ההצעה שמציע מר גפני, ואני שמעתי גם את מר רמזי גבאי, לפשט את התהליכים אבל להתחשב באוכלוסייה שקיימת כרגע.
אבישי ברוורמן: כרגע, אם נחסל את כל העובדים, ההערה היחידה שאני לא מסכים אתך, הראל, שהתחלופה היא כזאת, כפי שציינת.
אבישי ברוורמן: אתה ציינת שהתחלופה היא 1:1.
אבישי ברוורמן: שכל עובד שיפוטר בדימונה או אצל הדרוזים, הוא ייסחר על ידי מר ויזל.
אבישי ברוורמן: אני טוען שחלק גדול מהאנשים האלה, וזאת הנקודה היחידה שאנחנו חלוקים - -
<הראל ויזל: אבל לא אמרתי את זה.
אבישי ברוורמן: כך אני שמעתי אותך, אז טעיתי, אבל זאת היתה ההקשבה שלי.
אבישי ברוורמן: אמרת שהאנשים האלה - - ולכן, המקרה הזה, בשיקול של המערכת, חשוב להסתכל על התעסוקה המקומית של העסקים הקטנים ושל העובדים ולכן, במקרה הזה, לא הולכים לגישה הפשטנית שאומרת רק תוריד מכסים.
מיכל בירן: מה עמדתך בשורה התחתונה?
אבישי ברוורמן: השורה התחתונה, אני מקבל את ההצעה הזאת.
אבישי ברוורמן: זאת פשרה בלבד.
אבישי ברוורמן: על פני זמן קשה לי לראות שתעשיית הטקסטיל בעוד 10 שנים תתקיים בישראל.
אבישי ברוורמן: אני מאחל לכם בהצלחה אלא אם תהיה מתוחכמת מאד אבל בטווח הקצר, המשמעויות של העובדים של העסקים הקטנים ושל המשפחות, לא מצדיקות את השינוי הקטן במכס.
אבישי ברוורמן: כמובן שהשינוי הוא שתמיד הצרכנים מרוויחים אבל חוץ מהצרכנים יש לנו גם חלק מהיצרנים והעובדים ולכן, זאת הפשרה.
מיכל בירן: אי אפשר שאנחנו נגן פחות מהסינים.
אבישי ברוורמן: הסינים זה משהו אחר.
משה גפני: ניסן סלומינסקי, בבקשה.
עמיר פרץ: אדוני, אפשר הצבעה?
משה גפני: כבר, כבר.
ניסן סלומינסקי: אדוני היושב ראש, חברי חברי הכנסת, אני חושב שהדיון פה, למרות שהוא על טקסטיל, הוא למעשה מבטא את חילוקי הדעות הקוטביים שיש בכנסת ואולי בחברה בכל הנושא.
ניסן סלומינסקי: מצד אחד, אנחנו מרגישים שאנחנו פראיירים בהרבה מאד תחומים, שמשלמים סכומי ענק על כל מיני דברים.
ניסן סלומינסקי: מצד שני, אנחנו באמת לא רוצים לגרום לאבטלה.
ניסן סלומינסקי: בדילמה הזאת של מה עדיף על מה, יהיו חילוקי דעות גדולים.
ניסן סלומינסקי: יש כאן שתי שאלות: שאלה אחת:
ניסן סלומינסקי: האם הדבר הזה יגרום לאבטלה או לא?
ניסן סלומינסקי: מצד שני, האם הדבר הזה יגרום להורדת מחירים או לא?
ניסן סלומינסקי: אם אני אדע את התשובה לשתי השאלות האלה אז אני אדע למה להצביע.
ניסן סלומינסקי: כי אם זה לא יגרום לאבטלה, אז מה הבעיה?
ניסן סלומינסקי: אם זה לא גורם להורדת מחיר, אז בשביל מה אנחנו עושים את זה?
ניסן סלומינסקי: אין לי את הנתונים אז על מה אני אצביע כאן?
ניסן סלומינסקי: אם יבוא מישהו מהאוצר, ואני מניח שהאוצר כן רוצה, אז בוודאי שהוא אסף נתונים אחרת מה, הוא סתם החליט?
ניסן סלומינסקי: אם יבוא מישהו מהאוצר או לחילופין מה-מ.מ.מ ויציג לנו נתונים, אני אדע איך להתייחס לזה.
ניסן סלומינסקי: אחרת, אני בדילמה מה להעדיף.
ניסן סלומינסקי: זה יגרום לאבטלה, חלק אומרים שכן וחלק אומרים שלא.
ניסן סלומינסקי: יוריד מחיר או לא?
<הראל ויזל: אף אחד לא אומר שלא.
משה גפני: לא, לא, מה זה?
<הראל ויזל: המחיר תמיד ירד - -
משה גפני: קובי בוזו, אתה יכול להגיד משפט לגבי הענין הזה?
משה גפני: אתם בדקתם האם יהיו - -
<קובי בוזו: לא, אבל אני רוצה לתת סקירה על מה שעשינו.
<קובי בוזו: בעצם בהתחלה, אנחנו יישמנו את החלטת הממשלה שהיתה ב-30 באוקטובר 2011.
<קובי בוזו: היא קבעה שצריך להפחית מכסים.
<קובי בוזו: אנחנו קיבלנו מהתמ"ת ומהתאחדות התעשיינים רשימה של פרטי מכס, שאנחנו נבטל את המכס לאפס.
<קובי בוזו: ב-22 בנובמבר, אנחנו פרסמנו את הרשימה להערות הציבור וביקשנו תגובות, מעין שימוע כזה.
<קובי בוזו: נושאים שקיבלנו בהם הערות ואמרו לנו: את זה תורידו וכו', אנחנו באמת יישמנו והורדנו.
<קובי בוזו: בסוף התגבשה רשימה שקיבלנו אותה מהתמ"ת ומהתאחדות התעשיינים, ואת הרשימה הזאת אנחנו - -
ניסן סלומינסקי: מה היה השיקול שלכם?
ניסן סלומינסקי: להוריד מחיר?
ניסן סלומינסקי: בדקתם אבטלה לעומת זה?
ניסן סלומינסקי: קיבלתם רשימה, מה היו הקווים המנחים שלכם?
ניסן סלומינסקי: זה מה שינחה אותי להצביע ואני מניח שגם את האחרים אז תנו לנו את זה.
ניסן סלומינסקי: לא קיבלתם רשימה, מה זה עוזר לי?
<הראל ויזל: אני הייתי בוועדה הזאת ואני יכול להגיד לך בדיוק.
משה גפני: אתה לא מדבר, אני אוציא אותך.
משה גפני: אסור לעשות דבר כזה, עם כל הכבוד.
משה גפני: אני איש פשוט, אני לא נבהל מזה שאנשים מתפרצים באמצע.
<מני הסה: אני אוסיף כמה דברים, אני עורך דין מני הסה, רשות המסים.
<מני הסה: אני ליוויתי את התהליך הזה.
<מני הסה: התהליך, כמו שאמרו כאן, התחיל בעצם מוועדת טרכטנברג, שהמליצה בצורה הרבה יותר קיצונית על הפחתה של כל מוצרי הצריכה במדינת ישראל ל-0% בשנה אחת, כשאני מפנה אתכם לעמוד 175 לוועדה, להמלצות ועדת טרכטנברג, שבסופו של דבר, כמו שאנחנו יודעים, התהליך היה הרבה יותר מעודן, הרבה יותר מרוכך, וזאת בעקבות החלטת הממשלה שהיתה באוקטובר 2011.
משה גפני: עורך דין הסה - -
<מני הסה: אני מגיע לזה כי אני משיב לוועדה על השאלות שלה.
משה גפני: ועדת טרכטנברג לא חשובה.
משה גפני: מה שחשוב זה השאלות שנשאלו.
משה גפני: האם יש הוזלת מחירים והאם יש אבטלה.
יעל גרמן: זה חשוב מאד למה ועדת טרכטנברג קבעה את זה כי אלה נתונים, כמו שחבר הכנסת סלומינסקי סובר, שבאמת תהיה ירידת מחירים.
משה גפני: בבקשה, זאת השאלה.
משה גפני: את זה הוא צריך להגיד.
<מני הסה: אכן.
<מני הסה: ועדת טרכטנברג שיכללה, ואנחנו גם קראנו את דבריה וגם לפני גיבוש החלטת הממשלה, שמיד נגיע אליה, גיבשו מכלול את נתונים.
<מני הסה: כמובן שקלו גם את השיקולים של היצרנים וגם את השיקולים של היבואנים וגם בדגש נרחב, בעקבות המחאה, את השיקולים של הצרכן הסופי במדינת ישראל.
<מני הסה: הם המליצו שתוך שנה, מיום החלטת הוועדה, כל המכסים על מוצרי צריכה, אני לא מדבר על מוצרי חקלאות ואחרים אלא על מוצרי תעשייה וצריכה יגיעו לאפס מוחלט.
<מני הסה: אחר כך יהיו דיונים בין המשרדים.
<מני הסה: אחר כך היתה החלטת הממשלה שקבעה איזה שהוא מתווה מסוים בשים לב ואולי עם דגש נוסף על הסכמי הסחר של מדינת ישראל, שמושפעים גם כן מהדברים האלה.
<מני הסה: ואז הוועדה קבעה שבנתיב מסוים יורידו מיד 25% מהכנסות המדינה בכלל ממכסים לאפס מיד, שיהיה איזה מתווה שעד 2017 פחות או יותר, היו שם שני מתווים, עד 2017 כל המכסים על מוצרי צריכה ותעשייה ירדו לאפס.
<מני הסה: כשבדרך, לשר האוצר יש שיקול דעת להחליט על איזה מוצרים יורידו בדרך.
<מני הסה: כחלק מזה החליטו שבשלב הראשון, באופן מידי, ב-1.1.2012 יורידו מכסים לאפס ב-444 מיליון שקלים.
<מני הסה: זאת החלטת הממשלה מאוקטובר 2011.
<מני הסה: איך גובשה הרשימה הזאת?
<מני הסה: ישבו במשרד התמ"ת, שר התמ"ת, התאחדות התעשיינים וגם חברינו כאן, והחליטו מה תהיה הרשימה הזאת, בשים לב בעיקר למוצרים שבהם אין ייצור מקומי.
<מני הסה: לא רק, אבל בעיקר אלה שאין ייצור מקומי כי ל-444 מיליון היו צריכים להגיע בכל מקרה.
<מני הסה: גם כאלה שיש בהם ייצור מקומי, אז מוסיפים לרשימה.
<מני הסה: זה היה בעצם התיקון הראשון שעליו דיברנו, והתיקון הזה נעשה כבר בינואר 2012.
קריאה: הוועדה קבעה במנגנון לבדוק אם אכן יורדים מחירים?
<מני הסה: הם לא קבעו מנגנון לראות האם יורדים המחירים ד-פקטו בשטח.
<קריאה: למה לא קבעו את זה?
ניסן סלומינסקי: הרי זו המטרה העיקרית, נכון?
ניסן סלומינסקי: הורדת מכסים גורמת למדינה הפסד כספי.
ניסן סלומינסקי: אם לא תקבל בסוף את מה שאתה רוצה והמחירים לא ירדו, אז מה הרווחנו?
ניסן סלומינסקי: המדינה הפסידה, סגרו אולי מפעלים ושום דבר לא עזר.
יעל גרמן: דרך אגב, יש לך מסמך שמראה שהיתה ירידת מחירים של 23% ואני העברתי לך אותו כרגע.
ניסן סלומינסקי: אני שואל אותם אבל.
ניסן סלומינסקי: הרי לא יכול להיות שוועדה, אנחנו יודעים שלפעמים הורידו את המע"מ וזה לא השפיע שום דבר על המחיר של הקוטג' - -
<רמזי גבאי: העבירו לי מסמך על ירידת מכס של 20% ב-10 שנים.
<רמזי גבאי: אמרתי, המחירים ירדו הרבה יותר - -
משה גפני: רגע, רמזי.
משה גפני: עורך דין הסה, אני מבקש תשובה לשאלה אחת, אני לא רוצה את הדיון הזה יותר.
משה גפני: הבנתי את ההרצאות האלה, אין מה לעשות עם 175 מיליון שקלים.
משה גפני: אחרי זה תבואו לפה ותדרשו קיצוצים ואני לא יודע מה.
משה גפני: תעני לי לשאלה הזאת: היה צו בתחילת 2012.
משה גפני: האם אתה יכול להגיד לוועדה האם היו הפחתות מחירים לצרכן, כן או לא.
משה גפני: הוזלת מחירים.
משה גפני: אני לא יודע, כשאני הולך להשקיע 100 שקל, אני הולך לבדוק מה קיבלתי בתמורה.
משה גפני: אתה מחזיק את הכספים שלי.
משה גפני: אתה, משרד האוצר, מחזיק 175 מיליון שקלים.
משה גפני: הלכת וזרקת את זה להפחתת מכסים והעלית את מחירי הדלק ואת מחירי המים ואת מחירי החשמל ואת מחירי הקוטג'.
משה גפני: העלית את כל הדברים האלה, הורדת את הפיקוח, נתת לזה להשתולל.
משה גפני: תענה לי על ה-175 מיליון שקל, ואני לא מדבר על ה-440 מיליון.
משה גפני: 175 מיליון שקל שעליהם אנחנו דנים, האם היתה הפחתת מחירים לצרכן?
<קריאה: בחודש האחרון.
משה גפני: אני לא שאלתי אותך.
משה גפני: עוד פעם אחת, אני מוציא אותך.
<הראל ויזל: זאת פעם ראשונה שהוא דיבר.
משה גפני: ממך אני מפחד.
משה גפני: אני מבקש להפסיק עם זה.
משה גפני: בדקתם היתה הפחתת מחירים?
<מני הסה: אני חייב להסביר: ההפחתה שאדוני מדבר עליה היא הפחתה שנכנסה לתוקף בינואר.
<מני הסה: אין נתונים עדין - -
משה גפני: על מה שנכנס לתוקף בינואר 2012.
<מני הסה: רגע, אני אסביר.
<מני הסה: אנחנו פקידים מקצועיים ואנחנו עושים את העבודה שלנו נאמנה, ואנחנו לא יכולים לבדוק.
<מני הסה: יש תנודות ותנועות שנמצאות בשוק.
<מני הסה: זה נכון שהיתה הפחתה ראשונה בינואר 2012.
<מני הסה: בדרך, היתה אנומאליה בשוק.
<מני הסה: נוצר חוסר איזון.
<מני הסה: למה?
<מני הסה: כיוון שהרשימה הראשונית, וצריך להודות על האמת, לא היתה מושלמת כיוון שהיו, למשל, שני סוגים של חולצות מבדים שונים.
<מני הסה: אחת יקרה כי יש לה מכס ואחת אין, כשאנחנו, נכון, המכס לא יודע לבדוק כל בד בדיוק, האם הוא ארוג או סרוג או כל הסוגים של הבדים, שהאנשים הנכבדים פה יודעים אפילו יותר טוב ממני כי זה תחום עיסוקם.
<מני הסה: לכן, פנו אלינו יבואנים וחנויות ויצרנים ואמרו: אנא תקנו את האנומליה הזאת, ומכאן מגיע ה-175 מיליון.
<מני הסה: זאת אומרת שגם אנחנו לא יכולנו לבדוק באופן נכון, וזאת תשובה אולי ישירה לשאלה, לא יכולנו לבדוק באופן מלא את הנתונים כי אני לא יודע לבדוק בנמל - -
משה גפני: למה לא הפחתתם את המכס על מגבות וכלי מיטה?
<מני הסה: כי היו פניות אלינו, וזה בדיוק השלב שעצרתי לפני כן לבקשתכם.
<מני הסה: לפני ההפחתה הראשונה, בעקבות טרכטנברג, פרסמנו שימוע מאד נרחב לציבור וביקשנו, אנא תגידו לנו מה אתם עושים כי מדובר בהיקף מאד נרחב.
<מני הסה: משרד התמ"ת, לכשעצמו, לא יכול היה בזמן כזה להשתלט על הכל אז אמרנו: בואו תגידו לנו איפה כואב לכם.
<מני הסה: מי שבא ואמר: כואב לי, מי שבא ואמר: אני יצרן, יש לי בעיה, קודם כל שמנו אותו בצד והוא לא נכלל בפנים.
<מני הסה: נכון שבהמשך, עד 2017 לאור החלטת הממשלה, הוא צפוי להיכלל אבל בשלב הראשון הוא לא נכלל.
<מני הסה: במקרה הזה, גם בהפחתה הראשונה וגם בהפחתה השנייה ובמהלך 2012 גם, לא פנו אלינו.
<מני הסה: בשלב שפנו אלינו, אמרו לנו בצורה מאד מפורשת מהתאחדות התעשיינים, שאין פגיעה בייצור המקומי.
משה גפני: עורך דין הסה, הם הגישו בג"ץ על הענין הזה, שהם לא הוזמנו?
<מני הסה: הוגש בג"ץ על ידי שורה של יצרני טקסטיל בישראל, ובאמת זה נדון בבג"ץ.
<מני הסה: ביקשו סעד זמני ובג"ץ לא נתן להם את הסעד הזמני, הוא אמר שאין שום סיבה לתת כאן סעד זמני, והוא מתקיים בבית משפט.
<מני הסה: אבל אני חושב שהבג"ץ עצמו מורכב מכל מיני עניינים אחרים.
<אסי גוטרייך: אני יצרן טקסטיל.
<אסי גוטרייך: קודם כל, אף אחד מהאוצר לא פנה מעולם - - אני גם אחד העותרים ואני גם חבר בהתאחדות התעשיינים.
<אסי גוטרייך: אז קודם כל, אף אחד לא פנה אלינו מעולם ולא אמר לנו שהולכים להוריד, בא נשב, בא נתדיין.
<אסי גוטרייך: שום דבר כזה לא קרה.
<אסי גוטרייך: אף אחד לא פנה אלינו - -
<הראל ויזל: ישבתי אתכם.
<הראל ויזל: ישבתי עם איגוד התעשיינים.
<אסי גוטרייך: אתה לא ישבת אתנו.
<אסי גוטרייך: הראל, הלוואי והיית מייצר 20 אלף - -
משה גפני: עוד מילה שלך ואתה יוצא החוצה.
<אסי גוטרייך: - - אני אומר שאם הוא היה מייצר 20 אלף פריטים ביום, "נגב טקסטיל" לא היה צריך לסגור את המפעל שלו כי זה מאה טון בדים בחודש.
<אסי גוטרייך: אז קודם כל, הם אל עושים את זה.
<אסי גוטרייך: דבר שני, אף אחד לא פנה אלינו.
<אסי גוטרייך: טרכטנברג גם אמר, דרך אגב, ואני יודע שאתם לא אוהבים לשמוע את השם הזה פה, להוריד 2%, להוריד ל-10%, ואם יהיה הסכם עם סין, סחר, משהו בינלאומי, להוריד לאפס.
<אסי גוטרייך: יש לי את זה פה כתוב.
<מני הסה: זה לא נכון.
<אסי גוטרייך: זה נכון מאד.
<אסי גוטרייך: טרכטנברג אמר להוריד רק 2%, הוא לא אמר להוריד 12%.
<אסי גוטרייך: אז אתם באוצר הלכתם והורדתם לאפס באופן שרירותי.
<אסי גוטרייך: חשבתם שאנחנו שום דבר ואנחנו 15 אלף עובדים במדינה.
<אלעד סויסה: שלום וברכה לכולם.
<אלעד סויסה: לי קוראים אלעד סויסה ואני יבואן טקסטיל קטן.
<אלעד סויסה: אני בעיקר מתעסק עם יבוא של בגדי מותגים, למרות שזה נשמע שם מפוצץ זה גם פריטים ב-30,40,50 שקל.
<אלעד סויסה: קודם כל, לשאלתו של כבוד השר, האם היתה הורדת מחירים.
<אלעד סויסה: ..
<אלעד סויסה: סליחה, היושב ראש.
<אלעד סויסה: קודם כל, אני רוצה לספר סיפור: אני במוצאי שבת טיילתי בקניון, במקרה בחנויות של מר ויזל.
<אלעד סויסה: יש הורדת מחירים.
<אלעד סויסה: היא לא יכלה לבוא לידי ביטוי לפני הרבה זמן כי הסחורות שיובאו לארץ במסגרת ההפחתה האחרונה רק נכנסו ב-60 הימים האחרונים.
<אלעד סויסה: זאת אומרת, אי אפשר היה לתמחר אותם בצורה שונה.
<אלעד סויסה: היום המחירים בקניונים הרבה יותר זולים, בפירוש.
<אלעד סויסה: אם אנחנו מדברים פה על הגנה, סליחה, של כמה פזורות של בדואים או כמה ערים בצפון או בדרום, יש פה אפשרות לתת הטבה אמיתית לכל הציבור ולכל השכבות החלשות בארץ כי כשמר ויזל מוכר פריט ב-20 או ב-30 שקלים, אותם שני שקלים שכבודו אמר שהם כלום, כשהם מייבאים סחורה ב-200 מיליון שקל, 12% זה לא 2 שקל.
<אלעד סויסה: 12% זה למעלה מ-20 מיליון שקל שבאים לידי ביטוי בהקצאה לשיווק, בהוספה של מוכרנים, בהוספה של עובדים, בהוספה של עוד הרבה מאד משרות במשק.
<אלעד סויסה: אותם מפעלים יקרים אחרי זה נלחמים על פרנסתם, הם עושים את שלהם.
<אלעד סויסה: גם אני, אם הענף שלי היה נמצא בסכנת הכחדה, הייתי נלחם על פרנסתי.
<אלעד סויסה: הענף שלהם יכחד.
<אלעד סויסה: הם לא נמצאים בתערוכות אופנה בינלאומיות, הם לא נמצאים בתערוכות של טקסטיל בינלאומיות, הם לא נמצאים על המפה בכלל.
<אלעד סויסה: - -
משה גפני: תעצור בבקשה.
<הראל ויזל: אני אצא, אבל ביקשתי רק שיהיו בשקט.
משה גפני: אל תבקש.
משה גפני: תסכם את הדברים שלך בבקשה.
<אלעד סויסה: אני אסכם את הדברים: עיקר הפגיעה בהוספת המכסים היא בכלל הציבור.
<אלעד סויסה: יכול להיות שבאמת יהיה איזה שהוא מפעל שסגירתו תוקדם בחודש או בחודשיים אבל זה כבר יקרה.
<אלעד סויסה: אם יש אפשרות לבוא ולהמתיק לציבור איזה שהוא משהו, זה באותם X מאות שקלים שיחסכו לכל בית בישראל בקניית אופנה, שהיא בעצם אחד התקציבים השניים בכל משק בית אחרי מזון.
<אלעד סויסה: יש פה אפשרות לתת לציבור מתנה מסוימת, איזו שהיא המתקה מסוימת.
<יאיר שירן: אני מנהל מינהל תעשיות במשרד התעשייה והמסחר.
<יאיר שירן: לבקשתך, אני אתמקד יותר בנקודה אחת שלדעתי היא פרודוקטיבית, בלי לחקור את ההיסטוריה, גם בין השאר מכיוון שאני יחסית חדש בתפקיד: אני חושב שנעשה פה איזה שהוא מהלך.
<יאיר שירן: יכול להיות שראוי לבוא ולבחון את הצורך לבוא ולמצוא איזונים חדשים או טובים יותר בהיבט הזה שאם יש היום מצב שבו שיעור המכס על התשומות ועל חומרי הגלם שונה משיעור המכס על החומרים המוגמרים, יכול להיות שיש פה עיוות מסוים, שמן הראוי לבוא ולבחון אותו.
<יאיר שירן: אנחנו, במשרד התעשייה והמסחר מסתכלים על הנושא הזה ואני מקווה שנוכל לבוא ולהסתכל על זה - -
משה גפני: אתה יודע להגיד תשובה?
<יאיר שירן: תראו, כמו שכבר צוין, הנושא הזה מתנהל בבג"ץ ולכן יש דברים - -
משה גפני: מה נוגע בג"ץ לענין הזה?
משה גפני: אני שואל לגבי דבר פרקטי, מה שחברת הכנסת גרמן שואלת ואחרים.
<יאיר שירן: תראה, איך אומרים?
<יאיר שירן: דברים שאני אומר פה - -
<קריאה: אנחנו מבינים בהסכמי סחר - -
<יאיר שירן: תראו, יש את הסוגיה של הסכמי סחר ולאו דווקא התייחסתי אליה עכשיו.
<יאיר שירן: באופן כללי, יש פה גם אנשים, פרופסורים לכלכלה.
<יאיר שירן: יכול להיות שאם יש פער מסוים בין מחיר שיעור המכס על חומרי הגלם לשיעור המכס על המוצרים המוגמרים, נוצר כאן איזה עיוות שמין הראוי שנבחן אותו.
<יאיר שירן: זה המסר שרציתי להעביר.
מיכל בירן: מעולה.
<יורם דר: אני יושב ראש חטיבת הקמעונאות ואני מייצג 50 חברות, שזה מעל 100 אלף עובדים.
<יורם דר: דיברו על נתונים - -
<קריאה: אתה מהתאחדות התעשיינים?
<יורם דר: לא, מלשכות המסחר.
<יורם דר: אנחנו צריכים לשים לב לדבר אחד דומיננטי: רק במדד האחרון, שירדו המחירים ב-10%, המחירים במדד האחרון ירדו ב-8.2%, כשהמדד הכללי היה מינוס 0.2.
<יורם דר: אין ספק שהנושא הזה גורם לתחרות.
<יורם דר: ענף הטקסטיל לא יעיל.
<יורם דר: חלקו או רובו נקלט בענף השירותים.
<יורם דר: ענף השירותים מהווה היום קרוב ל-75% מכוח התעסוקה, אז אי אפשר להחזיק תעשייה באופן מלאכותי.
<יורם דר: אם אני לוקח מתחילת הורדת המכסים, שנת 2000, שאז התחילו ונסגרו מפעלים "אתא", "לודג'יה" ואחרים, מדד המחירים לצרכן ירד ב-30%.
<יורם דר: מדד מחירי התשומות בהלבשה ירדו ב-25% ואני חושב שזה מדבר בעד עצמו.
משה גפני: משפט אחרון.
<צבי ליברמן: ענף הטקסטיל לא נכחד.
<צבי ליברמן: פרופסור ברוורמן תדע, עושים יצוא, אקספורט ממדינת ישראל על המס, מיליארד דולר ב-2012.
<צבי ליברמן: סיימנו את השנה במיליארד דולר ב-2012, אז לא נכחד ולא ייכחד.
<צבי ליברמן: מי שייכחד אולי זה היבואנים, זו המשאלה שלהם.
<צבי ליברמן: טוב שיש לנו חוזים בעתיד.
<צבי ליברמן: לגבי מחירים שירדו או לא ירדו: רבותי, אם מחירים ירדו זה לא בגלל המכס.
<צבי ליברמן: 12% רק נכנס לכיס של היבואנים, וזה בסדר.
<צבי ליברמן: המדינה העשירה 20,30 יבואנים – אהלן וסהלן.
<צבי ליברמן: המדינה הפסידה, הצרכן לא הרוויח, למה ירדו מחירים?
<צבי ליברמן: בגלל מזג אוויר, בגלל תחרות, בגלל שנכנס לפה "זארה".
<צבי ליברמן: בגלל הדברים האלה ירדו מחירים.
<צבי ליברמן: סוף עונה עכשיו - -
<קריאות: מול ינואר שנה שעברה - -
<צבי ליברמן: רק עוד משפט אחד: אני מודיע לכם שפנו אלי יבואנים.
<צבי ליברמן: אני מנהל את ארגון הטקסטיל.
<צבי ליברמן: לפני דצמבר שאלו אותי: צביקה, מתי יורדים במכס?
<צבי ליברמן: אמרתי להם: בינואר.
<צבי ליברמן: הם אמרו: אנחנו מחזיקים את הקונטיינרים בנמל, מחכים שירד המכס ואז נכניס את זה לשוק.
<צבי ליברמן: זה לא שהם הגיעו לפני שבועיים - -
<אלעד סויסה: מה רע בזה?
יעל גרמן: אדוני היושב ראש, אני רוצה להציע הצעה לסדר.
יעל גרמן: אני התחלתי ואמרתי שיש כמה חברי כנסת חדשים, לפחות כרגע נשארו שניים.
יעל גרמן: אני חושבת שהעלו פה מספר היבטים ואני דווקא - -
משה גפני: את העברת לי פתק ואני הולך להציע לך הצעה.
יעל גרמן: דבריו של נציג התמ"ת מאד מעניינים.
משה גפני: מה עמדתך לגבי זה שלא הפחיתו מכסים על הבדים?
<יאיר שירן: כבוד היושב ראש, אמרתי משהו מתוך ידיעה שמאחורי יושבת היועצת המשפטית של המשרד.
<יאיר שירן: זה נושא שהיום גם מתנהל בבג"ץ.
משה גפני: רבותי, חברת הכנסת יעל גרמן, אני לא הולך לקיים דיון נוסף.
<יאיר שירן: אבל העברתי מסר בדבריי.
<יאיר שירן: אני חושב שאפשר להבין.
משה גפני: אני הולך להציע לך הצעה: את מבקשת לדחות שוב את הדיון.
משה גפני: אין אפשרות לדחות שוב את הדיון - -
יעל גרמן: ללמוד את ההיבטים.
משה גפני: אני מציע לך הצעה.
משה גפני: קיימנו דיון ואנחנו נצביע עכשיו.
משה גפני: אם אכן ההצעה תתקבל, המשמעות של ההחלטה היא שאנחנו לא יכולים לבטל את הצו, אנחנו יכולים להביא את זה למליאה.
משה גפני: אני אאפשר לך להגיש רביזיה על ההחלטה הזאת ולא אביא את זה למליאה ובמשך שבוע תלמדי את הענין.
משה גפני: לפי דעתי תגיעי למסקנה שאני הגעתי אליה וחברים אחרים.
משה גפני: המשמעות היא משמעות שאם את עומדת על דעתך שאכן מתברר שהיתה הפחתת מחירים וזה לא הועיל לתעסוקה במדינת ישראל, כל הדברים הרעים שיכולים לנבוע כתוצאה מהענין הזה, גם תגידי לי.
משה גפני: יכול להיות שגם אני אשנה את עמדתי ואז נצביע כאן על הרביזיה ונקבל אותה.
משה גפני: במידה ולא, תבטלי בתוך שבוע את הרביזיה ואז נביא את זה למליאה.
משה גפני: לפני זה לא נביא את זה.
משה גפני: מי בעד הצעתי לבטל את צו תעריף המכס והפטורים ומס קניה על טובין (תיקון מס' 4), התשע"ג-2012 ירים את ידו.
משה גפני: בעד ההצעה – 4
משה גפני: נמנעים – 1 ההצעה בדבר ביטול הצו נתקבלה.
ניסן סלומינסקי: אני נמנע, ואני רוצה יחד אתה להגיש רביזיה.
משה גפני: ועדת הכספים קיבלה החלטה לבטל את צו תעריף המכס.
משה גפני: יש רביזיה של חברת הכנסת יעל גרמן ושל חבר הכנסת ניסן סלומינסקי.
משה גפני: אני מאפשר את הרביזיה הזאת ואני לא מצביע עליה בעוד חצי שעה אלא בעוד שבוע.
משה גפני: במהלך השבוע הזה אני אבקש שאתם תבדקו כי אני בדקתי את זה כבר.
עמיר פרץ: למה לא מחר?
משה גפני: יהיה בסדר, עמיר.
משה גפני: יעל, תקשיבי לי: אני מאפשר לך את השבוע הזה אבל אני מבקש, אם יתברר במהלך השבוע הזה, אני מבקש שתבטלי את הרביזיה גם אם זה יקרה מחר, אחרי שתגיעי למסקנה, אני אביא את זה למליאה.
משה גפני: אני מכריז על הפסקה של רבע שעה ואז נחדש את הדיון בחדר הוועדה על הנושא של סוליות הגומי.
משה גפני: על סדר היום תקנות השקעות משותפות בנאמנות (עמלת הפצה) (תיקון), התשע"ב-2012 – התשע"ג-2013.
משה גפני: אני מבקש להזכיר לחברי הוועדה ולאורחים הנכבדים, שר האוצר הגיש בקשה להפחתת עמלות ההפצה.
משה גפני: פרופסור שמוליק האוזר הביא את התקנות הללו.
משה גפני: אנחנו ביקשנו שיהיו גם תקנות על הפחתת דמי הניהול ואז נאמר לנו – תיכף אבקש שתחזור על הדברים כפי שנאמרו בפעם הקודמת – על-ידי יושב-ראש הרשות לניירות ערך שיש הסכם מקביל ושבחצי שנה הקרובה יופחתו גם דמי הניהול.
משה גפני: אנחנו ביקשנו בחקיקה, כפי שיש את התקנות על הפחתת עמלות ההפצה, שתהיה אפשרות לרשות לניירות ערך להפחית גם את דמי הניהול.
משה גפני: הבאנו את זה בחקיקה, עשינו פיצול של חוק קיים והבאנו את זה למליאת הכנסת.
משה גפני: הכנסת התפזרה, יצאה לפגרת בחירות.
משה גפני: הבאנו את הפיצול בישיבה הראשונה שהיתה במליאת הכנסת הנוכחית והיינו אמורים להביא את זה לקריאה שנייה ושלישית אך דא עקא שיותר מליאת הכנסת לא התכנסה ולא התאפשר לנו להשלים את החקיקה.