GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ישראל כץ: כדי לנסות לרבע את המעגל הזה נצטרך עמדה מוסמכת של הממשלה באמצעות נציגיה.
יעל אנדורן: בניגוד לסעיפים אחרים שהיה עליהם פה דיון, הסעיפים שמוצאים מחוק ההסדרים היו בתיאום מלא ועל דעת שר הבריאות והנהלת משרד הבריאות.
ישראל כץ: אבל זכותו של השר לנסות ולשנות את המדיניות עד יום ראשון.
ישראל כץ: אני מנסה, בשם חברי הוועדה, לנסות לחוש את מה שנציגי הגופים השונים – קופות החולים, בתי החולים – חשים, כשהם לא יודעים באיזו מדיניות הם צריכים לנקוט.
ישראל כץ: אני לא בטוח שתוך שבוע הם יכולים לבצע את הדברים האלה.
ישראל כץ: גם האזרחים צריכים לדעת מה ייגזר עליהם ומה לא ייגזר עליהם.
ישראל כץ: כל עוד לא שונה הנושא, מדיניות הממשלה היא כפי שהיא מונחת לפנינו, ולא חשוב מי היה השר הקודם.
נסים דהן: כיוון שאנחנו לא רוצים לבלבל את הציבור, את מנהלי הקופות ואת מנהלי בתי החולים, אני מציע להשאיר את המצב הקיים עד סוף השנה.
נסים דהן: כיוון שהמצב שהיה קיים הוא רק הצעה, הוא עוד לא חוק, כדאי שהוא יימשך.
יעל אנדורן: הסעיף הראשון אומר שתוקפה של התחייבות קופת חולים, שזה טופס 17, יהיה מותנה בכך שלא יידרש ולא ייגבה מהמבוטח כל תשלום נוסף.
יעל אנדורן: מטרת הסעיף הזה היא להפריד בין פעילות רפואית פרטית לבין פעילות רפואית פרטית שממומנת ממקורות ציבוריים, ולקבוע שאם בן אדם רוצה לצרוך פעילות רפואית פרטית, הוא יצרוך אותה ללא סיבסוד של משלם המסים, כלומר לא על חשבון הסל הבסיסי של השירותים.
יעל אנדורן: למשלם המסים מגיע היום, בהתאם לחוק ביטוח בריאות ממלכתי, סל של שירותים בסיסיים.
יעל אנדורן: אותו סל הוא סל שוויוני לכל האוכלוסייה.
יעל אנדורן: אנחנו רוצים לקבוע שאזרח שירצה מחר לצרוך פעילות פרטית שלא בתוך אותו סל, ישלם על הפעילות הזאת מכיסו.
מידד גיסין: גם מס הבריאות זה מכיסנו.
יעל אנדורן: אנחנו מדברים על הפרדה של הפעילות הפרטית מהפעילות הציבורית ותשלום של הפרט עבור הפעילות הרפואית בעצמו, ללא סיבסוד של הקופה הציבורית.
ישראל כץ: איזה סעיף זה?
יעל אנדורן: סעיף 21.
אנה שניידר: זה כולל גם ביטוח משלים?
נסים דהן: כל התחייבות.
ישראל כץ: זאת אומרת שאם הוא משלם ביטוח משלים הוא לא יקבל טופס 17.
יעל אנדורן: הוא לא יוכל להשתמש בטופס 17 לאותה פעילות.
נסים דהן: הוא יצטרך לשלם את מלוא העלות.
נסים דהן: ברגע שהוא שינה טיפה מטופס ה-17, הוא ישלם את מלוא העלות.
נסים דהן: נתנו לו טופס 17 לד"ר עמיקם והוא ילך ליעל, הוא ישלם את מלוא העלות, וזאת למרות שזה אותו ניתוח.
יואל בריס: אדם משלם כדי להגיע ליעל ולא אלי.
יואל בריס: זה דבר ששווה לו כסף.
יואל בריס: מה שיקבע מי יראה את יעל ומי יצטרך להסתפק ביואל זאת השאלה אם יש או אין לאותו אדם את ה-200 שקל להוסיף מכיסו.
יואל בריס: במערכת הציבורית הקביעה איזה רופא תראה תהיה קביעה רפואית טהורה, כלומר הקופה תוכל להגיד: המצב שלו קשה יותר ולכן הוא ילך ליעל.
נסים דהן: הרציו שעומד מאחורי זה הוא רציו הגיוני.
נסים דהן: הלוואי והיינו מגיעים לימות המשיח שרופא בכיר יישאר במחלקה שלו וינתח מספיק חולים על פי התור שיש לו.
נסים דהן: כולנו יודעים שזה לא המצב.
נסים דהן: הרופאים הבכירים לא יוותרו על הכנסה צדדית, זאת זכותם.
יונתן הלוי: הקביעה מי יראה את הפציינט היא לא קביעה רפואית.
יונתן הלוי: אנחנו חיים בעידן שבו הזכות של פציינט לבקש שירות מרופא היא זכות אלמנטרית.
יונתן הלוי: זה נכון שבמדינת ישראל אנחנו במצב שבו צריך לשלם עבור הזכות הזאת.
יונתן הלוי: אני מודה שאני איטרסנט כמנהל בית חולים, וקופות החולים אינטרסנטיות מבחינת התקציב שלהן.
יונתן הלוי: רק בימים אלה התבשרנו שגרעונות קופות החולים אוזנו תודות לביטוח המשלים.
יונתן הלוי: למה אתה מדבר על 200 שקל?
יונתן הלוי: בוא תיקח מצב של ניתוח לב פתוח, שבו טופס 17 שווה 57 אלף שקל.
נסים דהן: 42,900 שקל.
יונתן הלוי: צפייתו של אדם לקבל את מנתח הלב שהוא רוצה לא נראית ציפייה מוגזמת בימינו.
יונתן הלוי: היום המצב הוא שהוא ישלם לפי תעריף מנתח הלב.
יונתן הלוי: אני בא מבתי החולים בירושלים שבהם מזה עשרות שנים קיים שר"פ ממוסד, מוכר.
יונתן הלוי: במקרה מנתח הלב שלנו איננו רודף בצע והוא ישיט עליו 10 אלפים שקל או 15 אלף שקל.
יונתן הלוי: במצב היום אותו אדם יצטרך לשלם 60 אלף שקל.
יונתן הלוי: על זה אנחנו מדברים.
יונתן הלוי: אין תור היום בניתוחי לב במדינת ישראל, כל אחד יכול לנתח מהיום למחר.
יונתן הלוי: אין בעיה של תורים.
יונתן הלוי: מדובר בנטילת זכות אלמנטרית.
יונתן הלוי: זאת לא כוונת המחוקק בחוק ביטוח בריאות ממלכתי.
יעל אנדורן: אתה מייצג את האזרח או את בית החולים?
יונתן הלוי: אני הודעתי מראש שאני אינטרסנט, ובזה ידי נקיות.
יונתן הלוי: זאת לא היתה כוונת חוק ביטוח בריאות ממלכתי, וזאת לא היתה כוונת המחוקק שהוא הפקיד את הזכות לשירותי בריאות משלימים בידי קופות החולים.
יונתן הלוי: קופות החולים ישמחו לממן את טופס 17 דרך הביטוח המשלים, אבל תמורת הכפלה, שילוש וריבוע של הפרמיות.
צבי שטרן: היום אנחנו נמצאים בעידן שכל אדם בארץ יש לו את הזכות, אם יש לו את הכסף, לבחור.
צבי שטרן: הוא יכול לקנות מכונית יותר טובה, הוא יכול לבחור מלון יותר טוב והוא יכול לקנות שירותים.
צבי שטרן: רק בבריאות לא נותנים לאזרח לעשות את זה.
צבי שטרן: אם יש לו את האפשרות להגיע לזה, החוק הזה לא יתן לו את האפשרות, כי כמות הכסף שהוא יצטרך לשלם תהיה כזאת גדולה שהוא לא יוכל לעמוד בזה.
צבי שטרן: אני חושב שיש בזה פגיעה בכל האנשים, כולל פגיעה בבתי החולים.
עוזי סלנט: אולי אז המחיר ירד.
כנרת פורטר: אני חולה במחלת מפרקים, שהעלות של התרופה שאני מקבלת היא מאוד מאוד גדולה.
כנרת פורטר: אני רוצה שכל אחד מכם יסתכל לי בעיניים ויאמר לי שלי אין את הזכות לחיות בכבוד.
כנרת פורטר: מדוע המדינה, הממשלה לא יכולה לממן לי את הטיפול?
כנרת פורטר: מדוע אני צריכה לחיות בחסד?
כנרת פורטר: אני לא רוצה להגיע למצב שאני שוכבת במיטה ולא יכולה לטפל בבני.
כנרת פורטר: זכות אני רוצה.
כנרת פורטר: אני רוצה לקום בבוקר ולעבוד כמו כולם.
כנרת פורטר: העלות של הטיפול שאני מקבלת הוא 17 אלף דולר.
כנרת פורטר: אני פוטרתי מהעבודה שלי יום לאחר השיחרור שלי מבית החולים.
כנרת פורטר: אני מובטלת.
כנרת פורטר: אני גרושה עם ילד בן שנתיים שאני לא יכולה לטפל בו.
ישראל כץ: אולי תסבירי איך התקנות או הדברים שעומדים על הפרק עלולים להשפיע על המצב שלך, על הטיפול.
כנרת פורטר: ישנן תרופות חדשות שהן אפקטיביות בעצירת המחלה ובמתן איכות חיים גבוהה יותר ממה שאני חיה היום, שאני לא יכולה לקבל.
ישראל כץ: את בעצם מתייחסת לתקציב משרד הבריאות.
כנרת פורטר: אני לא רוצה שתקבעו לי גזר דין מוות איטי.
כנרת פורטר: אני לא חולה במחלת סרטן שאני אמות תוך 3 חודשים, אבל המוות שלי הוא איטי.
כנרת פורטר: בסופו של דבר אני אגיע לכסא גלגלים.
כנרת פורטר: רבותי, כשאתם מדברים פה גבוהות, תחשבו עלי האזרח הקטן.
כנרת פורטר: אנא מכם.
שבתאי שביט: אני מברך את השר על הכנסו לתפקיד.
שבתאי שביט: אני מאחל לו גם אריכות בתפקיד, כי ב-5 השנים שאני נמצא במכבי זה השר החמישי שאני מחליף.
שבתאי שביט: הנושא של השר"פ הוא נושא שאנחנו עוסקים בו כבר כמה וכמה שנים.
שבתאי שביט: אחת הסוגיות המרכזיות בדיון המקצועי בסוגייה הזאת נסב על הנקודה שאין סימטריה בין המימון של השר"פ כאשר הוא בא מכיוון בתי החולים וחברות הביטוח, למימון השר"פ כאשר הוא בא מכיוון הביטוחים המשלימים של הקופות.
שבתאי שביט: על-מנת לבטל את אי הסימטריה הזאת, הקופות הסכימו שכאשר מדובר על ניתוחים שממומנים במסגרת הביטוחים המשלימים של הקופות, הקופות תממנה את הניתוחים האלו מקופת הביטוחים המשלימים.
שבתאי שביט: על ידי זה אנחנו מייצרים סימטריה מלאה בין ביטוחים משלימים של חברות ביטוח בשיתוף פעולה עם בתי החולים, לבין מימון של ניתוחים שבאים במסלול של ביטוחים משלימים של קופות החולים.
שבתאי שביט: מי שהעיר על כך שאין סימטריה, בקשה, היום יש סימטריה מלאה בין שני המסלולים האלה.
ישראל כץ: אתה תומך בדברים שמוצעים כאן?
שבתאי שביט: אני תומך בהצעת הממשלה.
ישראל כץ: מה הנימוק המרכזי בתמיכה שלך?
שבתאי שביט: אנחנו טוענים שהשר"פ יפגע בשכבות החלשות ולא יסייע בידן.
שבתאי שביט: אנחנו טוענים שהשר"פ ייצר רפואה לעשירים ורפואה לעניים.
שבתאי שביט: הכנסת השר"פ לבתי החולים תאפשר למי שיכול לממן את השר"פ לקבל את הניתוח ממנהל המחלקה ולהיות מוקפץ לראש התור, כאשר מי שלא יכול לאפשר לעצמו את קניית הפוליסה של הביטוח המשלים יצטרך לקבל טיפול בסוף התור.
שבתאי שביט: תדמיינו לעצמכם את סיבוב הבוקר של הרופאים במחלקה, כאשר מנהל מחלקה מוביל את הסיבוב הזה.
שבתאי שביט: שני מנהלי בתי החולים שייצגו פה את עמדת בתי החולים אלה שני מנהלים של בתי חולים פרטיים, שהשירות הרפואי הפרטי פועל אצלם כבר עשרות שנים.
שבתאי שביט: מי שמתנהל כעסק פרטי ריבון לקבוע לעצמו את כל מה שהוא רוצה.
שבתאי שביט: מה שמציעים פה זה להפוך את סל השירותים שמתקיים מזה שנים בבתי חולים פרטיים לכל המערכת של בתי החולים הציבוריים.
שבתאי שביט: הפעלת השר"פ תביא להקטנת תפוקות בתי החולים בשעות הבוקר, ללחצים הולכים וגוברים להרחבת השר"פ גם לתחומים נוספים במערכת הבריאות, וללחצים בלתי פוסקים לתוספות שכר ניכרות במערכת הבריאות.
שבתאי שביט: משרד הבריאות יכול לפתוח אשנב, לחלק את הטופס הסחיר הזה, וכל אחד ילך למי שהוא רוצה, מתי שהוא רוצה ויקבל אוטומטית את ההחזר מהממשלה על ההוצאה הזאת.
שבתאי שביט: תחשבו איך זה ישפיע על עלות מערכת הבריאות ועל הגרעון שבלאו הכי קיים.
נסים דהן: אני לא רוצה לקבוע בדיון שטופס 17 הוא סחיר.
נסים דהן: אני בא ומבקש שתשאירו את המצב הנוכחי כמצב קיים עד ששר הבריאות ילמד את הנושא.
נסים דהן: אני לא רוצה לקבוע עמדה.
נסים דהן: הצעת החוק רוצה לקבוע שהוא לא סחיר.
נסים דהן: אני לא מבקש לחוקק חוק שקובע שהוא כן סחיר, אני מבקש שתשאירו את המצב הקיים שבו אתם מתווכחים עם האזרחים כל שני וחמישי.
שבתאי שביט: אני הצגתי את עמדת מכבי.
זאב וורמברנד: בשם שירותי בריאות כללית אני רוצה לברך את שר הבריאות ואת יושב-ראש הוועדה.
זאב וורמברנד: שירותי בריאות כללית עומדת מאחורי הצעת הממשלה.
זאב וורמברנד: אנחנו מבקשים לעשות הכל כדי לנסות לבטל את אותו תיקון.
זאב וורמברנד: יש היום חוקים שאומרים חד משמעית שאסור לעשות אפ-גריידינג לטופס 17 בתוך בתי החולים הממשלתיים.
זאב וורמברנד: נשאלת השאלה למה נזקקנו לתיקון הזה.
זאב וורמברנד: אנחנו ראינו בשנתיים האחרונות שיש פירצה, היסחפות גדולה מאוד.
זאב וורמברנד: למרות שאנחנו חושבים שגם היום אסור לקחת טופס 17 ובגינו לקחת כסף נוסף בתוך בתי חולים ממשלתיים, הדבר נעשה.
זאב וורמברנד: אני שמח להגיד שראיתי מכתב של היועצת המשפטית של משרד הבריאות שאמרה שזה לא חוקי.
זאב וורמברנד: אנחנו רואים היום מהלך לא חוקי שנעשה בתוך בתי חולים ממשלתיים.
זאב וורמברנד: אנחנו בתוך בתי חולים שלנו מעולם לא עשינו את זה ונמנענו מלעשות את זה, אבל המצב החוקי מתמשך.
זאב וורמברנד: אנחנו בעד החלטת הממשלה לעצור את זה - ומיד.
זאב וורמברנד: זאת הסיבה שדרשנו את אותו תיקון.
זאב וורמברנד: היום הניתוחים שמבצעת מחלקה הם לפי עדיפות רפואית, עם שוויון מלא.
זאב וורמברנד: הקופות מקפידות על זה ודורשות את זה.
זאב וורמברנד: מחר בבוקר, אם נאפשר ל20,30 אחוז מהאוכלוסייה לבחור את הרופא היותר טוב, הבחירה תהיה לפי כיס הרופא.
זאב וורמברנד: עכשיו יבואו כל מיני אנשים ויגידו: רגע, אולי נסיט חלק מהניתוחים לאחר הצהריים.
זאב וורמברנד: אין היום תורים במערכת הבריאות.
זאב וורמברנד: בשביל להעביר ניתוחים מפעילות בוקר לאחר הצהריים, כבוד השר, אין מספיק כסף, יצטרכו עוד מיליארדים.
זאב וורמברנד: הדיון הוא לא על שר"פ, אבל אם נאפשר הרחבות, נאפשר בחירות, נאפשר הסטה לאחר הצהריים, נמצא את עצמנו מרחיבים את זה למקצועות רפואיים נוספים שאין אותם בבוקר.
זאב רוטשטיין: כבוד היושב-ראש, כבוד השר, אני כבר בירכתי אותך בקבלת הפנים.
זאב רוטשטיין: כמו שאתה רואה אתה באמצע הקלחת ובאמצע האש.
זאב רוטשטיין: אתה רואה לבד שנוצרים סביב נושא מהסוג הזה קונפליקטים מאוד רציניים, שפה, הפעם, מנהלי בתי החולים ובתי החולים הולכים יחד עם ציבור המטופלים ולא עם מנהלי הקופות.
זאב רוטשטיין: הקואליציה הזאת נוצרה בגלל מצב מאוד מאוד ברור.
זאב רוטשטיין: נוצר מצב במדינת ישראל שכל אחד יכול לבחור את הספר שלו, אבל כאשר זה נוגע לרופא שלו שיטפל בו ובבריאותו, אנחנו יוצרים מחסומים.
זאב רוטשטיין: פרמיית הביטוח שאנחנו משלמים כמס בריאות שווה בכמות הכסף לפוליסת ביטוח ממוצעת בארצות הברית של זוג עובד.
זאב רוטשטיין: הציבור במדינת ישראל משלם פרמייה מאוד גבוהה עבור חוק ביטוח בריאות ממלכתי, שאני מצדיק אותו גם באופן אישי וגם בשם האירגון שאני כרגע נשלחתי לדבר בשמו.
זאב רוטשטיין: ביטוח הבריאות הזה איננו מאפשר לו לבחור את הרופא המטפל.
זאב רוטשטיין: אנחנו הלכנו בשם האוצר ויצרנו מצב שחלק מתוך הגרעון בתקציב ממומן על ידי ביטוח משלים.
זאב רוטשטיין: בשם המטרה הזאת קידשנו בעצם מוצר בתוך הביטוח הזה שמממנים אותו תושבי מדינת ישראל שקנו את הביטוח המשלים.
זאב רוטשטיין: כשדיבר שבתאי שביט הוא לא ציין שללמעלה מ-50% ממבוטחי הקופה שלו יש ביטוחים משלימים.
זאב רוטשטיין: בקופת חולים כללית למעלה מ-30% יש להם כבר ביטוחים משלימים.
זאב רוטשטיין: חלק מהסיבות שהביאו את התושבים לרכוש את הביטוח הזה ולסבסד את הקופה זה בחירת המנתח.
זאב רוטשטיין: כשאתה לוקח את מרבית תושבי ישראל שתוך שנה, שנתיים, שלוש יהיו להם ביטוחים משלימים ואומר להם: תבחרו בסקטור הפרטי שיש בו כ-150-200 מיטות, אתה מבלף אותם.
זאב רוטשטיין: הם לא יכולים כולם לבחור בסקטור הפרטי, כי מה נעשה עם כל בתי החולים הציבוריים במדינה.
זאב רוטשטיין: נרוקן אותם?
זאב רוטשטיין: כל הפעולות הפשוטות שאפשר לבחור, כל הפעולות הניתוחיות הלא דחופות יעופו לתוך הסקטור הפרטי ולא תוכל לתת אותם לכולם.
זאב רוטשטיין: יודע עמיתי, זאב וורמברנד, שהביטוח המשלים גורם לניגוד אינטרסים נוראי בתוך בתי החולים שלו ובתוך בתי החולים הממשלתיים.
זאב רוטשטיין: כאשר יושב רופא בתוך המרפאה ומגיע אליו מטופל שיש לו ביטוח משלים, הוא צריך להיות אדיוט או אחד מל"ו צדיקים להגיד לו: בוא אני אתן לך תור למנתח בבית חולים, שהוא, אותו רופא יכול להרוויח כסף מלהוציא אותו החוצה ולנתח אותו בבית חולים פרטי.
זאב רוטשטיין: מה קורה בבית חולים פרטי?
זאב רוטשטיין: הקופה נותנת טופס 17 והביטוח המשלים נותן את ההמשך.
זאב רוטשטיין: גם בקופת חולים כללית וגם בבתי החולים הממשלתיים יש הוצאה של החולים החוצה אל תוך המערכת הפרטית לטובתו של הרופא.
זאב רוטשטיין: אנחנו העמדנו את הרופא במצב ניגוד העניינים הזה.
זאב רוטשטיין: זה רק כדי לסגור חור בתקציב, כמו שאומר משרד האוצר.
זאב רוטשטיין: הרופאים נולדים בסדר, אבל למערכת יש מערכת תמריצים לא הגיונית, לא נכונה שצריכים לשנות אותה.
זאב רוטשטיין: הויכוח עם שבתאי שביט הוא לא על עצם השר"פ.
זאב רוטשטיין: הנוסח הזה אומר שיש שר"פ, אבל המטופל ישלם מהשקל הראשון את הכל.
זאב רוטשטיין: זה מה שכתוב כאן.
זאב רוטשטיין: אנחנו הולכים להעניש את הציבור בפעם השלישית: פעם אחת במחלה, פעם שנייה במס הבריאות שהוא שילם כל הזמן ופעם שלישית בביטוח המשלים שהוא כבר שילם אותו אבל כאשר הוא בא ורוצה לקבל את מה שהוא שילם עבורו אנחנו אומרים לו: תכניס את היד לכיס ותוציא 43 אלף שקל עבור ניתוח.
זאב רוטשטיין: זה לא הגיוני ואנחנו לא מסכימים לנושא הזה כמנהלי בתי חולים.
שמואל רוזנמן: אדוני שר הבריאות, אנחנו מאחלים לך הצלחה.
שמואל רוזנמן: בתי חולים פרטיים, אני מבין; בית חולים ממשלתי, מה קרה, על חשבון מי?
שמואל רוזנמן: זה נורא יפה לבוא ולדבר בשם המבוטחים, בשם החולים.
שמואל רוזנמן: קופות החולים את מי משרתות?
שמואל רוזנמן: את עצמן?
שמואל רוזנמן: מי אוכלוסיית היעד שלהן?
שמואל רוזנמן: אם מדברים בשם קופות החולים, אז יש בעיה.
שמואל רוזנמן: אני מתחבר למה שחברי אמרו לפני כן, אבל אני חושב שזה יהיה הוגן לקחת וללמוד את הנושא הזה לפני ולפנים לפני שמקבלים החלטה כלשהי.
יורם בלשר: אנחנו חושבים שצריך להוציא את הסעיף הזה מחוק ההסדרים וללמוד אותו כראוי.
יורם בלשר: כפי שהסעיף הזה מנוסח מענישים את האזרח הרבה פעמים.
יורם בלשר: סעיף כל כך כבד ראוי שייבחן בצורה הרבה יותר יסודית.
יורם בלשר: ישנו עוד טיעון אחד שזה יפגע בשיוויוניות של השירות הרפואי.
יורם בלשר: להיפך, זה רק יגדיל את הקוטביות בשירות הרפואי, כאשר מי שאין לו לא יוכל לקבל ולבחור את הרופא משום שידו לא תהיה משגת לשלם את ההפרש הזה כפי שנאמר כאן.
יורם בלשר: אני מציע לקבל את עמדת השר, שאומרת לדחות את הדיון הזה לזמנים אחרים תוך שמיעת כל הגורמים הנוגעים בדבר.
עוזי סלנט: אני רוצה לברך את יושב-ראש הוועדה ואת השר על היבחרם.
עוזי סלנט: מאבק האינטרסים שחל כאן
עוזי סלנט: מבהיר לכולם שלא מדברים על העניין עצמו, אלא על דברים שנסובים סביב העניין.
עוזי סלנט: מאיפה מתחיל השר"פ והיכן הוא מסתיים?
עוזי סלנט: האם אנחנו מדברים על כירורגיה, על רופא פנימי שיושב במרפאה הקהילתית, על החצרן, על הנהג, על אחיות חדרי ניתוח?
עוזי סלנט: איפה זה מתחיל ואיפה זה נגמר?
עוזי סלנט: איזה חלק מהאוכלוסייה המועסקת בבתי החולים היום נהנית מפרי השר"פ?
עוזי סלנט: מי שם את בתי החולים הממשלתיים להשתמש בנכסי הציבור למטרות אחרות שלא לשמן הן הוקמו?
עוזי סלנט: קופות החולים גובות ביטוח משלים על פי חוק, הן לא קבעו חוק לעצמן.
עוזי סלנט: על מה אנחנו מדברים?
עוזי סלנט: יש עודף אמצעים במערכת הבריאות, כדאי שכל אחד ירשום את זה לפניו.
עוזי סלנט: עודף אמצעים יוצר עודף בהוצאות.
עוזי סלנט: אפשר לבזבז המון כסף ולא לקבל שום דבר.
עוזי סלנט: אם כל המבוטחים שמבוטחים בביטוחים משלימים ייכנסו לבתי החולים כדי לקבל את השירותים, התור ישאר אותו תור.
עוזי סלנט: מי שחושב שאין היום רפואה שחורה, טועה.
עוזי סלנט: הרפואה תשחיר עוד יותר אם הסעיף הזה יאושר.
עוזי סלנט: הצעתו של כבוד השר היא במקומה, מכיוון שלסעיפים האלה יש השלכות רבות מאוד.
עוזי סלנט: חשוב מאוד לדון בעניין הזה בהרחבת הדעת ולא בהיסח הדעת.
עוזי סלנט: אם חשובה לנו הרפואה הציבורית במדינת ישראל, צריך להפסיק לדבר על רפואה פרטית.
עוזי סלנט: מי שרוצה לעשות רפואה פרטית, שיוציא כסף מכיסו, ישקיע, ואני מברך אותו שיראה ברכה בעמלו.
ירון נופר: ברצוני לברך את יושב-ראש הוועדה ואת השר.
ירון נופר: אני שותף לדעה לקיים דיון מעמיק ורחב ולו על מנת לחזק את הדברים.
ירון נופר: הושמעו כאן אמירות ביחס לפגיעה בשכבות החלשות.
ירון נופר: הסעיף בחוק הזה יפגע בשכבות החלשות.
ירון נופר: מי שיש לו, יוכל לשלם את היתרה של ה-43 אלף שקל, אבל מי שאין לו, ה-43 האלה יעשו את ההבדל בין להעזר ולשלם עוד כמה אלפי שקלים ובין לא להעזר.
ירון נופר: כשמישהו חולה, הוא ימכור את האמא שלו, את הסבתא שלו ואת הבית שלו.
ירון נופר: הבריאות קודמת להכל.
עדינה מרקס: אם הסעיף הזה יתקבל, זאת תהיה עוולה מאוד גדולה לאזרח.
עדינה מרקס: אני מדברת בשם עשרות רבות של אנשים שהתקשרו אלינו מכל מיני מקומות ומביעים את מחאתם.
עדינה מרקס: היום ישנם יחסים חוזיים בין המבוטח, שהוא המטופל, לבין המבטח שהוא המוסד לביטוח לאומי.
עדינה מרקס: קופות החולים, מצד אחד, מטפלות ונותנות את טופס 17 למטופל, ומצד שני הן גם חברות הביטוח לביטוח המשלים.
עדינה מרקס: מה הן מבטיחות?
עדינה מרקס: הן מבטיחות שמיים וארץ.
עדינה מרקס: אני העברתי לכבוד השר את המודעה שמבטיחים רופא פרטי.
עדינה מרקס: אם הן מבטיחות רופא פרטי, איפה הן עושות את זה?
עדינה מרקס: למוסדות של קופת חולים הרי אסור שתהיה רפואה פרטית.
עדינה מרקס: רפואה שחורה קיימת שם הרבה, אני יכולה להעיד על הרבה מאוד מקרים של רפואה שחורה בבתי החולים של קופת חולים כללית.
עדינה מרקס: גם את בתי החולים הציבוריים אסור לשלוח לפי הצעת החוק הזאת.
עדינה מרקס: מה הם רוצים לעשות?
עדינה מרקס: לשלוח אותם ל-250 המיטות שיש בבתי החולים הפרטיים?
עדינה מרקס: הרי זה דבר שלא יעלה על הדעת.
עדינה מרקס: היום מתקיים דיון בוועדת אמוראי ובהסתדרות הרפואית על מערכת היחסים שבין הרפואה הפרטית לרפואה הציבורית.
עדינה מרקס: על ידי הסעיף הזה קובעים את עמדת היועץ המשפטי לממשלה, מתנים את עמדת ועדת אמוראי ויוצרים עובדות בשטח.
עדינה מרקס: לאנשים ששילמו ביטוח בריאות מגיע כל מה שיש בסל.
עדינה מרקס: אם הם שילמו עבור ביטוח מושלם, משלים, שב"ן, בקשה, שיממנו את זה מזה.
עדינה מרקס: אדם שרוצה ניתוח שלא מופיע בסל השירותים ורוצה ללכת לרפואה פרטית, שישלם את האשפוז.
עדינה מרקס: כל מה שאדם משלם, מופיע בסל השירותים ומכוסה על ידי ביטוח בריאות ממלכתי, מגיע לו.
מידד גיסין: שמענו פה מהרבה דוברים שהשר"פ בבתי החולים הממשלתיים הוא לא חוקי.
מידד גיסין: אם רוצים לפתור את הבעיה של השר"פ, צריכים לדון בבעיה של השר"פ בבתי החולים הממשלתיים.
מידד גיסין: לא יכול להיות שישללו זכות שהציבור שילם בשבילה בשביל לנסות לפתור את הבעיה הזאת.
מידד גיסין: אנחנו מסכימים לקיים דיון רציני על הסעיף הזה ולדון בו כמו שצריך.
מידד גיסין: אני רוצה להתייחס לחולה שדיברה פה, כי הנושא כאוב וקריטי מאוד.
מידד גיסין: אנחנו היום כבר באמצע מרץ.
מידד גיסין: סל התרופות החדש שהוועדה המליצה עליו בחודש ינואר לא נכנס לתוקף עד לרגע זה, אפילו שדובר שהוא ייכנס בראשון למרץ.
מידד גיסין: נשארה בעיה של 110 מיליון שקל להשלמת ההמלצה של הוועדה.
מידד גיסין: אם יאשרו את ה-300 מיליון שקל זה יהיה בדיוק מה שנתנו בשנה שעברה.
מידד גיסין: אני מבקש מהוועדה הזאת, במסגרת האילוצים והזמן שלה, לדון בנושא הזה, לאשר את התוספת.
מידד גיסין: גם בשנה שעברה ועדת הכספים אישרה את התוספת ולא האוצר.
נסים דהן: בשביל הדיוק ההסטורי, מראשון לאפריל נכנסו לתוקף חלק מהתרופות, ומראשון למרץ נכנס כל הסל שהוחלט באותה ועדה.
מידד גיסין: כן, אבל לא אושר עדיין הסכום של 110 מיליון.
מירי זיו: אני מברכת את כבוד השר בתפקיד החדש ואני רוצה להצטרף להצעתו.
מירי זיו: אני מאוד מכבדת את ועדת הכספים, אבל גם בוועדה הזאת עבר חוק המס המקביל שהיה מס צבוע.
מירי זיו: אם הוא היה קיים ולא היה מבוטל במחי יד למרות אזהרותינו, לא היה צריך עכשיו לדון ולהוסיף לסל את מה שצריך להוסיף לו.
מירי זיו: עם כל הכבוד, לא יכול להיות שיהיה חוק עוקף כנסת שבדלת אחורית מביא בלי דיון, בלי חשיבה את היתרונות והחסרונות של כל מיני דברים שנכנסים פנימה ואחר כך הם עובדה בשטח.
מירי זיו: אני חושבת שוועדת הכספים לא צריכה לאפשר שיכניסו בחוק ההסדרים דברים שיש להם משמעויות כבדות משקל וצריכות דיון מעמיק.
מירי זיו: לפי כל ההמלצות וכל ההסכמות את סל הבריאות צריך לעדכן בשני אחוז.
מירי זיו: אחוז אחד לא מספיק.
מירי זיו: אנחנו מצפים מכבוד השר ומהוועדה המכובדת שידאגו שהחסר יושלם.
גד שגב: אני את כל חובותיי למדינה מילאתי אבל המדינה לא ממלאת את חובותיה כלפי.
גד שגב: אני חולה סוכרת שטופל בתרופות קונבנציונאליות.
גד שגב: הגעתי למצב של כמעט אי ספיקת כליות ועוד כל מיני דברים שמביאים לכיסא גלגלים, לעיוורון.
גד שגב: אני ניצלתי מכל אלה בזכות תרופה חדשה שקוראים לה אוונדיה, שלא נמצאת בסל התרופות וקופת חולים כללית לא מממנת אותה.
גד שגב: אני לא חושב שאני צריך להפסיד זכויות של הביטוח המשלים בגלל שקופת חולים כללית לא מממנת את התרופה.
גד שגב: היום אני מממן את זה מכיסי.
גד שגב: אני מוציא 630 שקל לחודש מתוך פנסיה של 3500 שקל.
גד שגב: אני לא יודע כמה חולי סוכרת יש במדינה וכמה כסף צריך בשבילם, אבל אני יודע שאם לא הייתי עושה מעשה ומממן את זה בעצמי, לא הייתי יכול להגיע היום לירושלים.
גד שגב: אני מבקש שזה לא ימשיך להיות כך.
עופר חוגי: אני מסכים עם עמדת השר שצריך פסק זמן כדי ללמוד את הסוגייה.
עופר חוגי: אם לאוצר היה עודף גבייה של 800 מיליון שקל, אני מציע שיעבירו למשרד הבריאות את החלק היחסי מתוכו.
עופר חוגי: יש שני נושאים כשמדברים על טופס 17.
עופר חוגי: לפני שמביאים את החוק הזה, יש לעשות פיקוח על נושא קרנות המחקר.
עופר חוגי: מה שקורה היום זה שמתנהלות בתוך בתי החולים הממשלתיים קרנות מחקר.
עופר חוגי: ברגע שאנחנו היום נאשר את החוק הזה של הטופס 17, התקציב של קרנות המחקר יגדל.
עופר חוגי: אם וכאשר רוצים לעשות שינוי מסויים, צריך למצוא תקנות כך שאותו כסף שיבוא מהאזרחים ילך לשירותים.
עופר חוגי: יש בעיה יותר חמורה והיא הנושא של הביטוח המשלים.
עופר חוגי: הביטוח המשלים הוא עוד הכנסה לקופות החולים שלא מפוקחת.
נסים דהן: אני כשר בריאות מודיע שביטוח משלים מפוקח וימשיך להיות מפוקח.
עופר חוגי: רוב הכסף של הביטוח המשלים לא הולך לשיפור סל הבריאות אלא למנגנון מקביל.
עופר חוגי: ברגע שיהיה מנגנון פיקוח גם על הביטוח המשלים וגם על קרנות המחקר, אפשר יהיה לבדוק את הנושא של טופס ה-17.
נסים דהן: שלא יובן שאין פיקוח.
נסים דהן: יש פיקוח שאולי צריך לחזק אותו, אבל הוא בהחלט קיים.
אפי אושעיה: הזכות שניתנה לאזרח היא זכות שנכפתה עליו באמצעות תשלום מס.
אפי אושעיה: זה השירות היחידי במדינת ישראל שאתה משלם במישרין מס עבורו.
נסים דהן: אין שום קשר בין התשלום למה שאתה מקבל.
אפי אושעיה: אני התכוונתי לכך שהתשלום הזה הוא התשלום היחידי שכפוי עליך.
אפי אושעיה: זה הדבר היחידי שאומרים לאזרח אל תקח, אל תקנה ואל תקבל במקום אחר אלא רק בתוך המסגרת שלנו.
אפי אושעיה: בנוסף לכל הטיעונים שנשמעו כאן, הזכות האלמנטרית של משלם המסים היא לבחור את הרופא.
אפי אושעיה: זה לא רק בשר"פ.
אפי אושעיה: אני גר בנתניה ומבוטח בכללית.
אפי אושעיה: כשאני רוצה ללכת לרופא בהלל-יפה בחדרה, קופת חולים לא נותנת לי טופס 17, היא אומרת לי ללכת או למאיר או לבילינסון.
אפי אושעיה: עשרות אזרחים פונים אלי במשך השנה, שאני אתחנן לרופא המחוזי שיאפשר להם תמורת התשלום שהם שילמו ללכת לחדרה ולא לבילינסון בפתח תקווה.
אפי אושעיה: זה לא עניין רק של שר"פ.
אפי אושעיה: השר"פ זה שירות בלתי נמנע.
אפי אושעיה: אני מציע לאשר את הפיצול היום.
אמנון כהן: אני חושב שהחוק הזה הוא חוק אנטי חברתי.
אמנון כהן: על פי בקשתו של השר אנחנו רוצים לפצל את החוק.
אמנון כהן: אני בעד לפצל ולבדוק לעומק את הדברים,
יעקב ליצמן: כפי שציינתי קודם, אני נגד הפיצול, אני בעד להצביע.
ישראל כץ: אני רק מדגיש שאז זה הולך למליאה.
יעקב ליצמן: אני מציע להצביע נגד הביטול של טופס 17.
יעקב ליצמן: אני לא מבין למה למי שמשלם 70 שקל ביטוח משלים מותר הכל, ואילו למי שלא משלם אסור.
יעקב ליצמן: אולי תסביר לי מה ההבדל.
יעקב ליצמן: אני בטוח ששבתאי שביט לא חשב מה הוא אומר.
יעקב ליצמן: אם כל המבוטחים שלו היו שומעים שהוא רוצה לבטח את טופס 17, 50% היו עוזבים את קופת חולים מכבי.
יעקב ליצמן: אני בעד שקופות חולים יעשו סקר לעצמן.
יעקב ליצמן: יכול להיות שיש קופות חולים שלא רוצות את טופס 17.
יעקב ליצמן: אני בעד לבטל את התקרה לקופות החולים.
יעקב ליצמן: אני חושב שמי שמרוויח מיליון שקל לחודש צריך לשלם בהתאם.
עוזי סלנט: חבר הכנסת ליצמן, זה לא מגיע לקופות.
יעקב ליצמן: אני מסכים עם מה שאמר חבר הכנסת עופר חוגי, שאת ה-800 שקל שלקחו מהבריאות צריך להחזיר לבריאות.
יעקב ליצמן: אני מציע לחייב את האוצר לנצל את הכסף של מס הבריאות אך ורק לבריאות.
יעקב ליצמן: אני בעד לבטל את התקרה של מס בריאות.
משה גפני: התברר באופן חד משמעי שדרך חוק ההסדרים האוצר הביא דברים מבניים שנוגעים לשורשה של מערכת הבריאות במדינת ישראל.
משה גפני: כבר דיברנו אם מס הבריאות שאנחנו משלמים הוא מס יעודי או מס שהולך לקיבוצים, לישיבות.
משה גפני: ברור שזה לא הולך לבריאות.
משה גפני: שמענו פה חולה שאומרת שתרופות שיכולות להציל חיי אדם לא ממומנות.
משה גפני: זה מכיוון שהכסף שאנחנו משלמים מכיסנו כמס בריאות הולך לדברים אחרים.
משה גפני: השאלה היא אם זה הייעוד של הכסף.
משה גפני: נגענו בכל הנושא של השר"פ, בכל הנושא של בחירת רופא.
משה גפני: הלך משרד האוצר והכניס את זה בלי כוונה.
משה גפני: את הנושא הזה אסור לפצל.
משה גפני: אנחנו צריכים לקיים דיון על מערכת הבריאות במדינת ישראל לא דרך חוק ההסדרים.
משה גפני: שר הבריאות צריך להביא לדיון את הנושא של מערכת הבריאות.
ישראל כץ: אני מבטיח שאם תהיה דרישה עד יום ראשון אנחנו נקיים הצבעה בעד ונגד.
נסים דהן: היות ושר הבריאות, קרי אנוכי, הולך להקים ועדה חיצונית שתבדוק את כל נושא תקצוב בתי החולים דרך מערכת הקפינג, אני מבקש להאריך את ההסדר הקיים לעוד שנה.
יעקב ליצמן: זה הרבה זמן.
נסים דהן: עד יום ראשון תהיה החלטה מגובשת לגבי סעיף 22 בין האוצר לבריאות.
יעל אנדורן: סעיף 22 מדבר על כללי התחשבנות בין תאגידי בריאות לבתי חולים.
יעל אנדורן: מה שאנחנו מצאנו בבדיקה של רואה חשבון שבדק באופן מדגמי במספר תאגידי בריאות הוא, שבעוד בתי החולים נמצאו בגרעון כספי מאוד גדול, בתאגידים במקרים רבים היו מזומנים שיכלו לשמש לכסות את גרעון בית החולים ושימשו לדברים אחרים.