GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ש' בן-אליהו: הישובים הלא-מוכרים - איפה?
ש' בן-אליהו: ביש"ע?
אבשלום וילן: ביש"ע כיוון הפתרון ברור.
אבשלום וילן: השאלה היא שם, בנגב, מה יקרה.
אברהם-בייגה שוחט: האם אתה רוצה שיבנו בישובים הלא-מוכרים?
ש' בן-אליהו: אני מקווה, שזה לא אותו פתרון.
נתן שרנסקי: אזכיר לחברי-הכנסת, שגם כשהייתי שר התמ"ס וגם כשהייתי שר הפנים, ניהלתי מדיניות של אפליה מתקנת, וכך יהיה גם במשרד שלי - במשרד הבינוי והשיכון.
ישראל כץ: חשוב לשר ולמנכ"ל ולצוות לשמוע את חברי-הכנסת בדיוק עם הערות מהסוג הזה.
ישראל כץ: רק התחילה כאן העבודה, ואתם רוצים שהערותיכם ילקחו בחשבון.
טלב אלסאנע: חשוב, שהדברים ייאמרו.
ישראל כץ: לכן, בוא ונעשה זאת בדרך שקבענו.
אבשלום וילן: יש לי רק שאלת הבהרה אחרונה.
ישראל כץ: אני רוצה לסיים.
ישראל כץ: אתה רשום לרשות דיבור.
ישראל כץ: מ' רז: חשוב שלפני שנתבטא נשאל שאלות.
ישראל כץ: הם לא הולכים, והם ישיבו על השאלות.
ישראל כץ: אם רוצים שיהיה זמן להתבטא וגם לתשובות, תנו לי לנהל זאת.
ישראל כץ: הוא כבר מסיים.
ש' בן-אליהו: אסיים את המצגת תוך חמש דקות.
אבשלום וילן: תתייחס למינהל לבניה כפרית.
ש' בן-אליהו: [מקרין שקף מס' 15, שכותרתו: התחדשות עירונית ("פינוי ובינוי" ו"עיבוי").
ש' בן-אליהו: ] התחדשות עירונית היא פרוייקט של "פינוי ובינוי" שמגובה גם ע"י האוצר.
ש' בן-אליהו: בניגוד לדעה הרווחת, מערכת היחסים בינינו לבין אגף התקציבים מעולה; רוב הבקשות שאנו מבקשים מתקבלות על-ידם.
ש' בן-אליהו: יש תמיד חילוקי דעות ופרטים פה ופרטים שם, אבל, ככלל, העבודה היא בשיתוף פעולה, ואנו מקבלים תקציבים.
ש' בן-אליהו: אסור להגיד זאת בקול רם, אך הנה אני אומר זאת.
ש' בן-אליהו: אנו מקבלים תקציבים למקרים שאנו צריכים אותם ממשרד האוצר בשיתוף פעולה מלא.
ש' בן-אליהו: אני אומר זאת לא בגלל שאני צריך אותם בעתיד כי אני מסיים את תפקידי בעוד כשבוע.
ש' בן-אליהו: יש שיתוף פעולה הדוק ויש גם היענות רבה גם מבחינה תקציבית.
ש' בן-אליהו: התחדשות עירונית זו אחת הדוגמאות לפרוייקטים, ובעצם זו עשיית עיבוי במרכזי הערים - לקיחת אתרים חלשים ביותר, הריסתם ובנייתם מחדש בשיתוף עם הרשות המקומית.
ש' בן-אליהו: הופתענו, כי התקציב שהיה לנו התקציב לא הספיק וקיבלנו תגבורת מהאוצר.
ש' בן-אליהו: הערכנו שיוגשו כ-25 מיתחמים, והרשויות הגישו לנו 125 מיתחמים.
ש' בן-אליהו: זו היתה מסה אדירה - עבודה רצינית.
ש' בן-אליהו: זה מראה, שפרוייקט זה תפס תאוצה.
ש' בן-אליהו: עד שלא נראה בפועל את הליך ה"פינוי ובינוי", שזה גם הליך שכולל שינוי חקיקה בנושא מיסוי - לא נראה בזה ברכה.
ש' בן-אליהו: יש היענות רבה מאד לפרוייקט הזה, והוא מאד חשוב במיוחד מרכזי הערים.
ש' בן-אליהו: (מקרין שקף מס' 16, שכותרתו: פעילות בצד הביקוש.
ש' בן-אליהו: ) פעילות בצד הביקוש - כל שנה אנו נותנים כ-38 אלף משכנתאות.
ש' בן-אליהו: השנה היתה קצת ירידה במשכנתאות, ולקחו 39 אלף בשנה.
ש' בן-אליהו: אנו נותנים שכר דירה לקרוב ל-170 אלף משפחות ויחידים, חד-הוריות, זכאים וכדו'.
ש' בן-אליהו: הסכום, שהמדינה שמה גם במשכנתא וגם בשכר דירה, הוא 7.3 מיליארדי שקל.
יעקב ליצמן: ביטלת לאחרונה את שכר דירה.
אמנון כהן: יש פה הערה, שביטלו לקבוצה מסויימת.
אבשלום וילן: איך זה ביחס לעולם?
אבשלום וילן: האם מדינות בעולם מסבסדות כך דיור?
ישראל כץ: אלה דברים שתעלו.
ישראל כץ: שאלתם פה כמה שאלות, והוא לא יכול לענות אפילו על אחת.
ישראל כץ: ניתן לו לסיים את הדברים.
ש' בן-אליהו: אמרתי, שאנו נותנים כ-40 אלף משכנתאות, ו-170 אלף מענקים בחודש לשכר דירה.
ש' בן-אליהו: דיור בשיכון הציבורי - אנו נותנים פתרונות ל-4,000 יחידות דיור בשנה גם להחלפת דירות בין דיירים שגרים בשלושה חדרים לארבעה חדרים וכדו'.
ש' בן-אליהו: לגבי דיור מוגן לקשיש, יש לנו תקציב של 147 מליון שקל, והשנה - 145 מליון שקל.
ש' בן-אליהו: זה נותן פתרונות ל-500 פתרונות חדשים בשנה.
ש' בן-אליהו: חלק מזה זה הוסטלים.
ש' בן-אליהו: בונים כשלושה הוסטלים בשנה.
ש' בן-אליהו: כל הוסטל זה כמו בית-מלון של חמישה כוכבים.
ש' בן-אליהו: למעשה, שאר הכסף מוקצה לשידרוג מבנים של "עמידר" ו"עמיגור" לצורך דיור מוגן לקשיש.
עופר חוגי: למה אינכם מוציאים את הדיור לקשיש למיגזר הפרטי?
עופר חוגי: למה אתם צריכים לממן זאת?
זאב בוים: יש, וזה עולה הרבה כסף.
ש' בן-אליהו: המיגזר הפרטי - אנו לא מונעים ממנו לעשות דיור מוגן.
עופר חוגי: למה אתה בונה את ההוסטל?
עופר חוגי: למה אינך קונה שירותים?
ש' בן-אליהו: משרד הקליטה באמת קונה שירותים דרך מיקבצי דיור.
ש' בן-אליהו: אחרי שאנו בונים את ההוסטלים, אנו עושים מיכרזים לשוק הפרטי להפעלה ולניהול של ההוסטלים.
ש' בן-אליהו: אבל, כדי שיזם פרטי יבנה הוסטל ויכסה את עלות הבניה, וכל הוסטל ממוצע זה בין 30 ל-35 מליון שקל, אם הוא ישים שם זכאים ומסכנים שאנו שמים בתוך ההוסטל הזה- - -
עופר חוגי: אבל, אתה קונה שירותים.
עופר חוגי: הוא גם בונה, ואני שואל למה הוא בונה.
זאב בוים: הוא אמר לך, שאם אחד ישקיע כסף - אף אחד מהזכאים לא יוכל להיות שם.
ש' בן-אליהו: התשובה היא, שהדיירים הסוציאליים לא יכולים לשלם כסף ליזם פרטי - עלות הקמת ההוסטל.
ש' בן-אליהו: שר הבינוי והשיכון נ' שרנסקי: יש לי היום סיור בהוסטל, ואתה מוזמן להצטרף.
ש' בן-אליהו: (מקרין שקף מס' 17, שכותרתו: אוכלוסיות יעד.
ש' בן-אליהו: ) (מקרין שקף מס' 18, שכותרתו:
ש' בן-אליהו: בעלות על דירה - נתונים בינלאומיים.
ש' בן-אליהו: ) יש בישראל אחוז גבוה מאד של בעלויות על דירה.
ש' בן-אליהו: [מקרין שקף מס' 19, שכותרתו: צורת חזקה על דירה, לפי עשירוני הכנסה (באחוזים).
ש' בן-אליהו: ] צורות חזקה על הדירה - זה נתון שכן צריך להאיר את עיניכם.
ש' בן-אליהו: שימו לב, שהעשירונים החלשים הם אנשים שלא מגיעים בעצם לצורת בעלות על דירה.
ישראל כץ: האם הם שוכרים את הדירות במסגרת הדיור הציבורי או בכלל?
ש' בן-אליהו: שימו לב, שבשוק יש כ-225 אלף דירות להשכרה, ועוד 107 אלף דירות בדיור הציבורי שמתוכן מושכרות לדירות כ-85 אלף דירות.
ש' בן-אליהו: אנו רואים, שרוב האוכלוסיה בישראל מגיעה אחרי פרק זמן די קצר, גם ביחס לעולם, לבעלות על דירה.
ש' בן-אליהו: אנשים עובדים במשמרות ראשונה, שניה ושלישית, ונעזרים במשכנתא, בהורים ובחברים וקונים דירה.
ד' עמר: לאחר מכן, מגרשים אותם באמצעות כונס נכסים.
ש' בן-אליהו: זהו הישג למשק הישראלי שהגיעו למצב כזה שיש אחוז גבוה של בעלות על דירה.
ישראל כץ: מי הן אותן אוכלוסיות חלשות שאין להן בעלות על דירה?
ש' בן-אליהו: יש רשימה לפניכם.
ישראל כץ: מי הן באופן כללי?
ישראל כץ: - ותיקים ועולים.
ש' בן-אליהו: יש קבוצה מסויימת של אוכלוסיה שנקראת: "עשר פלוס" - זוגות שעשר שנים לא רכשו דירות, יש להם מעל שני ילדים ומשתכרים פחות מ-80% מהשכר הממוצע.
ש' בן-אליהו: זה סוג מסויים של אנשים.
ש' בן-אליהו: אנו רוצים לתגבר אותם, כי אומרים: "אם כבר עשר שנים לא רכשו דירה - יש איזו שהיא בעיה, יש איזה שהוא כשל מסויים וצריך לתגבר אותם יותר".
ש' בן-אליהו: יש רשימה בטבלה כאן אלו סוגי אוכלוסיה מקבלים מאיתנו את הסיוע, ולא אפרט אותם.
ש' בן-אליהו: (מקרין שקף מס' 20, שכותרתו: מכירת דירות במסגרת מבצעי המכר בשיכון הציבורי.
ש' בן-אליהו: ) נושא נוסף הוא מכירת דירות בשיכון הציבורי.
ש' בן-אליהו: היה מבצע שנקרא בסלנג: "מבצע שטרית", "מבצע רן כהן".
ש' בן-אליהו: בשני המבצעים האלה יחד נמכרו כעשרת אלפים יחידות דיור.
ד' עמר: איפה הכסף?
דובר: זה הלך לסוכנות.
ד' עמר: אתם התחייבתם, שתעבירו את הכסף לבניה ציבורית לזוגות צעירים.
נתן שרנסקי: התנגדתי לכל המבצע הזה.
נתן שרנסקי: כשר השיכון, אני יכול להגיד שלצערי, עכשיו כסף באמת לא הגיע לפתרונות חדשים.
נתן שרנסקי: כמעט כל הכסף הלך לסוכנות.
אבשלום וילן: להחזרת ההלוואות- - -
נתן שרנסקי: דרך אגב, זה בדיוק מה שאנו היינו אומרים, ובדיוק מה שחבר-הכנסת רן כהן ואחרים היו מכחישים בתוקף ואומרים: "לא.
נתן שרנסקי: כל הכסף ילך...".
ישראל כץ: זה עשרת אלפים מתוך כמה?
ש' בן-אליהו: סך-הכל הדירות בדיור הציבורי הוא 107 אלף.
ישראל כץ: למה הרוב לא קונה?
ישראל כץ: למה כמעט אף אחד לא קונה?
ישראל כץ: ש' בן-אליהו: חלק לא קונים, כי כלל אינם יכולים להכנס למבצע לפי חוק.
ישראל כץ: החוק הראשון מופעל, אך המבצע הממשלתי - הם לא יכולים להכנס אליו, מאחר ואם החוק בא אומר שרק משתים-עשרה שנה ומעלה אדם רשאי לקנות, אז למשל קבוצות העולים שעלתה מ-1992 עדיין לא יכולות לקנות.
ישראל כץ: כיון שהחוק מיטיב עם מי שצבר הרבה שנות אחזקה, אז בעיקר מי שמממש - וזאת בכל מבצע, בכל חוק - הם אלה שנמצאים בדרגה העליונה ביותר, שמקבלים את מירב ההנחות, והם אלה שמממשים--
ישראל כץ: --ורק הם.
ש' בן-אליהו: זה לא רק הם.
מוסי רז: בנוסף, אנשים אומרים: "בעוד שלוש שנים תהיינה לי הטבות יותר גדולות לפי החוק, ולכן אחכה שלוש שנים".
ישראל כץ: בינתיים, מבטלים את החוקים.
ש' בן-אליהו: יש משמעות גדולה מאד לזה שתומכים בדירות בדיור הציבורי.
ש' בן-אליהו: היום, יש לקבוצות מסויימות אינטרסים מסויימים, אבל אלה שיהיו חד-הוריות בעוד חמש שנים לא יודעים שהם יהיו חד-הוריות, אלה שיהיו עוליטם בעוד חמש שנים לא יודעים שהם יהיו עולים עוד חמש שנים וזכאים שיהיו בעוד חמש שנים גם לא יודעים שהם יהיו כאלה.
ש' בן-אליהו: אם מלאי הדירות שלנו הולך ופוחת - לא נוכל לתת בשנים הבאות דירות בדיור הציבורי.
זאב בוים: על זה בוכה הנביא.
ש' בן-אליהו: (מקרין שקף מס' 21, שכותרתו: יעדים נבחרים לשנת 2001.
ש' בן-אליהו: ) היעדים הנבחרים לשנה הבאה, לשנה זו, הם: המשך קידום ציר "תכנון - שיווק - פיתוח", שיקום שכונות - ריכוז מאמץ לסיים עוד רשויות בשיקום שכונות, להתחיל להפעיל במיגזר הערבי את תכנית החומש, התכנית הארבע-שנתית של הממשלה, תכנית "אופק" (טיפול נקודתי) - ריכוז מאמץ ב-11 ישובים, "פינוי בינוי" - המשך המבצע, הפעלת תקנים למוסדות ציבור - גם תקן "ברודט" וגם תקן "גפן", כאשר "תקן גפן" הוא שמו של אבי גפן, סגן אגף התקציבים באוצר שעזר רבות לתקן הזה, היערכות לרעידות אדמה ופיתוח מואץ בגליל ובנגב.
אמנון כהן: מה אומר "תקן גפן"?
אמנון כהן: ש' בן-אליהו: "תקן ברודט" בא ואמר, שאנו, כמדינה, נותנים מוסדות ציבור בהתאם למספר התחלות הבניה שכל רשות מדווחת ללמ"ס.
אמנון כהן: זה היה במספרים כאלה, שרשויות בפריפריה או במיגזר הערבי לא יכולות אף פעם להגיע אליהם; אם אני אומר: "אני אתן מוסד ציבורי, כאשר אתה תגיע ל-4,000 יחידות דיור" - עם כל הכבוד, מצפה-רמון לא תגיע אף פעם ל-4,000 יחידות דיור.
אמנון כהן: זה נותן מענה במקום בו קצב הבניה איטי.
אמנון כהן: הגמישו את הקריטריונים.
אמנון כהן: עשו תקן חדש, שהוא גם שיטה אחרת, כאשר לפי כל מאה יחידות דיור שמוציאים היתרי בניה ניתן סכום של כסף.
אמנון כהן: יש שיקול דעת לאן זה הולך.
אמנון כהן: כמו כן, מדובר ביעדים על פיתוח מואץ בגליל ובנגב.
אמנון כהן: (מקרין שקף מס' 22, שכותרתו: דגשים מוצעים בסיוע לפרט.
אמנון כהן: - ראה נספח לפרוטוקול.
אמנון כהן: ) דגשים מוצעים בסיוע לפרט - אנו מדברים על סבסוד ריבית, על תיקון עיוותים בתכנית השתתפות בשכר דירה, על תגמול יוצאי צבא ועל הקמת ועדה ציבורית לרפורמה בתכניות הסיוע בשכר דירה ובשיכון הציבורי.
אמנון כהן: כל הנושא כאן כבד מאד, ואני יכול להרחיב בו.
אמנון כהן: חסר לי נתון אחד בתקציב.
אמנון כהן: אין לי סעיף בתקציב לשמשיות ולכסאות נוח.
אמנון כהן: רוב העובדים שלי כעת במשרד לא עובדים ונחים.
אמנון כהן: אין תקציב מדינה, ולכן אני מוגבל בעשיית תכניות פיתוח.
ישראל כץ: עתה, נשמע את חברי הכנסת.
ישראל כץ: אני מבקש מכל חברי-הכנסת לדבר בקצרה.
מוסי רז: האפשר קודם לשאול שאלות?
ישראל כץ: זה אותו דבר: השאלות וההערות.
מיכאל נודלמן: עומדות בתור לגבי מקרים סוציאליים 52 אלף משפחות משנת 1989-1990.
מיכאל נודלמן: כל הפתרונות, שאנו רואים פה, הוסטלים וכל הדברים, הם בקושי אלפיים דירות.
מיכאל נודלמן: בכל המדינות יש צורות אחרות.
מיכאל נודלמן: אני חושב, שעלינו לחשוב איך לבנות דיור על בסיס שכר, ושם יכולים להיות כולם: מקרים סוציאליים, חיילים, פרופסורים וכל מיני סוגי אוכלוסיה.
מיכאל נודלמן: אנו גאים מאד שבמדינה שלנו 70% הם בעלי דירות, אבל קשה אפילו להבין איך גרים 30%.
מיכאל נודלמן: אני חושב, שעכשיו הגיע הזמן.
מיכאל נודלמן: השר שרנסקי ושר התשתיות ליברמן יודעים על בעיות כאלה, וגם משרד האוצר יודע.
מיכאל נודלמן: צריכים לפתור את הבעיה הזו.
מיכאל נודלמן: אדוני השר, עם מקבצי דיור ועם הוסטלים לא ייפתרו בעיות.
מיכאל נודלמן: באנגליה משתמשים בקרנות מביטוח, כדי לבנות.
מיכאל נודלמן: יש חוק, שאומר שיש קרנות כאלה רק למטרות כאלה.
מיכאל נודלמן: אם אתם מתחילים לפתור בעיה, זה יהיה אולי הדבר הכי גדול שאפשר לעשות לקראת עליה הזו ולקראת אנשים שסובלים מחוסר דיור.
מיכאל נודלמן: אדוני השר, אמרת פה שצריכים להגדיל משכנתאות.
מיכאל נודלמן: בתקציב 2001 מענקי בניה לשיכון לעולים הם פחות ממאתיים מליון שקל לעומת מה שהיה קודם, והלוואות לרכישת דירה לעולים הן פחות מ-368 מליון שקל.
מיכאל נודלמן: אני לא מבין זאת.
מיכאל נודלמן: אתה לא אשם, כי עדיין לא היית שם.
מיכאל נודלמן: אני רוצה להבין את ההגיון.
מיכאל נודלמן: איך קרה שכמעט חצי סכום אתם חותכים מהעולים.
מיכאל נודלמן: אינני מדבר על מסכנים.
מיכאל נודלמן: אני מדבר רק על הלוואות.
מיכאל נודלמן: בעלות של דיור כל כך גבוה אתם חותכים הלוואות ומענקים.
מיכאל נודלמן: איך אפשר לעשות זאת?
מיכאל נודלמן: היו"ר ישראל כץ: חבר-הכנסת לנגנטל, בבקשה.
מיכאל נודלמן: אינך חייב לדבר.
נחום לנגנטל: ויתרתי על רשות הדיבור.
נחום לנגנטל: לא הייתי פה.
נתן שרנסקי: אנו נענה בסוף.
ישראל כץ: חבר-הכנסת שוחט, בבקשה.
אברהם-בייגה שוחט: אינני רוצה להכנס לכל הדברים, ורק מלה אחת ברצוני להגיד בבחינת תמרור אזהרה, ושחבר-הכנסת גפני לא יקפוץ.
אברהם-בייגה שוחט: אנו ביטלנו פריבילגיה בלתי צודקת שהיתה במתן השתתפות בשכר דירה לאורך הרבה מאד שנים לאוכלוסיה שלא הלכה ללמוד, כלומר לא הלכה לצבא ולא מחפשת עבודה, ובאופן חריג פטרו אותה מהדבר האלמנטרי של השתתפות בשכר דירה והוא המאמץ למצוא עבודה.
אברהם-בייגה שוחט: זו האוכלוסיה של תלמידי ישיבות שפטרו אותם מהעניין.
אברהם-בייגה שוחט: כלומר, מעבר למה שהמדינה נותנת בתחומים כאלה ואחרים, זה היה מקובל במשך שנים.
משה גפני: אסור לנו שהוא יהיה חבר-כנסת.
משה גפני: הוא חייב להיות שר אוצר.
אברהם-בייגה שוחט: זה בוטל בנובמבר.
משה גפני: אבל, איך עשית זאת מהר?
אברהם-בייגה שוחט: הרי גם את זה עד עכשיו לא קיבלתם.
משה גפני: את מה לא קיבלנו - את ההשתתפות בשכר הדירה?
אברהם-בייגה שוחט: מ' גפני: אתה הודעת במליאת הכנסת, לפני התקציב של שנת 2000, שאתה מחזיר את ההשתתפות בשכר דירה--
אברהם-בייגה שוחט: --עד דצמבר.
משה גפני: החזרת.
משה גפני: ביטלת זאת ב-15 בנובמבר, כדי לנהל איתנו משא ומתן.
משה גפני: למה אתה אומר "לא"?
משה גפני: ניהלנו משא ומתן, ובדצמבר הודעת לנו שעל ההסכם שלנו על התקציב - אתה עוטף את זה עם השתתפות בשכר דירה.
ישראל כץ: אנו שמחים ללמוד על הטכניקות.
משה גפני: הוא שר אוצר מעולה וחבר-כנסת מעולה.
משה גפני: הבעיה היא, שכאשר הוא שר אוצר - הוא איתנו, וכאשר הוא חבר-כנסת - הוא נגדנו.
משה גפני: הוא צריך להיות שר אוצר.
אברהם-בייגה שוחט: חבר-הכנסת גפני, תן לי לסיים את דבריי.
משה גפני: ועדת הכספים התנגדה לזה לפני שנה.
משה גפני: זו היתה פגיעה בעולים, במשפחות חד-הוריות ובאברכים.
משה גפני: זו היתה ההחלטה.
משה גפני: הוא ראה שיש פה התקפה, ובהתחלה הוא ביטל עולים.
משה גפני: אחרי שהוא ראה עוד התקפה, הוא ביטל את המשפחות החד-הוריות.
משה גפני: הוא ראה שיש לו עסק איתנו - הוא אמר: "את האברכים אני גם מחזיר, אך תצביעו בעד התקציב".
משה גפני: שר הבינוי והשיכון, מה שנשאר הוא שלאברכים שהם במצב הכלכלי הכי קשה אין השתתפות בשכר דירה.
ישראל כץ: חבר-הכנסת שוחט, אתה באמצע דבריך.
אברהם-בייגה שוחט: אהיה קצר מאד.
אברהם-בייגה שוחט: אני שם את העניין בפניך.
ישראל כץ: דרך אגב, נשקול להקים ממשלת צללים בוועדת הכספים ואולי זה יפתור את הבעיה.
אברהם-בייגה שוחט: אינני צריך ממשלת צללים - ממך בעיקר.
ישראל כץ: יש לך עוד עשרים שניות.
ישראל כץ: האם אתה רוצה למצות אותן?
אברהם-בייגה שוחט: אני גמרתי.
ישראל כץ: אני מקווה, שכאשר שר האוצר בפעם הבאה יבקש את רשות הדיבור, הוא ירצה לדבר לגופו של עניין ולא לפתוח בתגרות רחוב בוועדה.
דובר: למה אתה מעליב את שר האוצר?
ישראל כץ: אמרתי: לשעבר.
ישראל כץ: המלה "לשעבר" חשובה מאד כאן.
אברהם-בייגה שוחט: חבר-הכנסת ישראל כץ, זה נושא חשוב מאד.
אברהם-בייגה שוחט: אני לא מבין מה זה.
ישראל כץ: כנראה, שיש לך בעיה עם יושבי-ראש.
ישראל כץ: זה מתחיל מיושב-ראש הכנסת, ואתה ממשיך גם הלאה.
אברהם-בייגה שוחט: אל תשווה.
אברהם-בייגה שוחט: צריך שלא יעלה לך שגעון הגדלות.
אברהם-בייגה שוחט: האם אתה כמו בורג?
ישראל כץ: אני גם לא מקבל את אותו היקף התקפות.
אמנון כהן: אדוני היושב-ראש, למה על חשבון זמני.
אברהם-בייגה שוחט: תהיה כמו בורג?
אברהם-בייגה שוחט: היו"ר ישראל כץ: זה בהתאמה.
אברהם-בייגה שוחט: זה לא אותו אחוז התקפות.
אברהם-בייגה שוחט: אל תגזים.
אברהם-בייגה שוחט: אני הולך לספר לבורג, שאתה חושב שאתה דומה לו.
אברהם-בייגה שוחט: אתה יודע מה יהיה?
אמנון כהן: אני מבקש לדבר, אבל אני מבקש כאן שקט.
אמנון כהן: היושב-ראש, תגן עלי.
ישראל כץ: חברי-הכנסת גפני ואושעיה!
אמנון כהן: אני רוצה לברך את השר הנכנס ולאחל לו הצלחה.
אמנון כהן: אף אחד לא בירך אותו, ואני מברך בשם החברים.
ישראל כץ: אני מבקש שקט.
ישראל כץ: מילא שר האוצר לשעבר, שיש לו קשיי הסתגלות, אבל אנו כבר רגילים לדבר לעניין.
ישראל כץ: חבר-הכנסת אמנון כהן, בבקשה.
אמנון כהן: ברצוני גם לאחל למנכ"ל, שאמר שהוא עוזב, הצלחה בהמשך הדרך.
נחום לנגנטל: אם כך, אני רוצה לדבר.
אמנון כהן: אני מכיר מקרוב את נושא הבינוי והשיכון בכלל.
אמנון כהן: כבוד השר, הייתי רוצה לראות איזו שהיא תכנית רצינית בנושא הדיור הציבורי שאתה מתכנן בכלל במדינה בגלל החוקים החדשים ובגלל שקונים את הדירות ומלאי הדירות אוזל.
אמנון כהן: איך יהיה דיור ציבורי לאוכלוסיות חלשות - עולים וכל הקבוצות האלה - וגם איך כבוד השר בודק את הנושא של הגדלת משכנתאות לזוגות צעירים?
אמנון כהן: כיום, זוג צעיר בחיים לא יכול להגיע לדירה, ואם הוא מגיע - הוא לוקח הלוואה משלימה.
אמנון כהן: אני יושב-ראש הוועדה לפניות הציבור, ואני מקבל המון מכתבים ופניות על כך שזוגות צעירים רכשו דירה, לקחו הלוואות מהרבה מאד בנקים בריביות גבוהות, והיום נשארו בלי דירה ועם כונס נכסים.
אמנון כהן: אם נגדיל להם את המשכנתא כזכאים, לא יצטרכו לקחת את ההלוואות המשלימות כשהם לא יכולים לעמוד בריביות ואחרי 3-4 שנים אין לא דירה, יש כונס נכסים ויש מצב קשה.
אמנון כהן: כתוצאה מהדברים האלה, גם מתגרשים.
ש' בן-אליהו: אם מתגרשים, אז אחר כך אלה שתי דירות.
אמנון כהן: אלה דברים לא טובים.
אמנון כהן: הלוואי וזה היה דירות.
אמנון כהן: מדובר בבעיות קשות מאד.
אמנון כהן: ד' עמר: אלה שני מענקים.
אמנון כהן: בנושא שיקום חברתי יש לכם נתח מאד רחב וחשוב, ואני חושב שיש לברך על הפעילות החשובה הזו.
אמנון כהן: אינני יודע למה משרד הבינוי והשיכון מטפל בנושא חברתי.
אמנון כהן: אם אתם עושים זאת, תבורכו.
ש' בן-אליהו: זה כך, כי מחפשים משרדים טובים.
אמנון כהן: אני מסכים איתך.
אמנון כהן: מנהלת אגף, חגית חובב, עושה עבודה טובה.
אמנון כהן: הייתי חושב, שצריך להגדיל טיפה את התקציב שם בנוגע למילגות להשכלה.
אמנון כהן: אני מכיר זאת מקרוב.
אמנון כהן: יש אנשים בשכונות, שבחיים לא יכולים להגיע להשכלה מינימלית.
אמנון כהן: יש להם 10, 11 או 12 שנות לימוד, ואחרי זה הם יכולים להכנס גם להכשרה מקצועית, ואתם עושים פה עבודה אך לא מספיק.
אפי אושעיה: 27 מליון שקל שיש לך - תיקח משם ותעביר.
נתן שרנסקי: בלי אישור פה אי אפשר.
אפי אושעיה: האפשר לאשר לו?
אמנון כהן: חבר-הכנסת אושעיה, זה על חשבון זמני.
אפי אושעיה: סליחה.
אפי אושעיה: אני נותן לך את כל זמני.
אמנון כהן: אינני רוצה בזה.
אמנון כהן: בחוק ההסדרים יהיו לנו 2 או 3 חוקים בנוגע לוועדות "פינוי בינוי" וכו'.
אמנון כהן: האם זה היום לא עובד?
אמנון כהן: האם צריך זאת?
אמנון כהן: אנו הבנו פה משהו וקיבלנו איזו שהיא החלטה, אבל באו מוועדה אחרת ואמרו לנו: "משהו לא בסדר".
אמנון כהן: הייתי רוצה, שתתייחס גם לזה.
אמנון כהן: אם זה מקל ונותן משהו - בסדר.
אמנון כהן: אבל, אם זה עוד ביורוקרטיה ועוד ועדה ועוד דברים כדי 'לתקוע' - אני רוצה לדעת גם את זה.
יעקב ליצמן: בהזדמנות שהשר כאן, הייתי רוצה שהוא יתייחס ויאמר האם הוא תומך בדברים שהועלו אתמול בחוק ההסדרים.
יעקב ליצמן: לא הבנתי זאת בדיוק באופן ברור.
יעקב ליצמן: האם זה על דעת השר או לא?
יעקב ליצמן: אני מדבר על חוק ההסדרים מאתמול.
מוסי רז: פינוי ובינוי.
אבשלום וילן: הדיור הציבורי.
יעקב ליצמן: גם על זה וגם על זה.
יעקב ליצמן: יש דברים שאנו מעלים מדי שנה.
יעקב ליצמן: חבל שחבר-הכנסת שוחט לא נמצא, שכן אז היה לי עוד עימות איתו.
יעקב ליצמן: אחזור עשרים פעם על מה שאמרתי לו אתמול: כשהוא יושב כאן היום כנציג המערך בוועדת הכספים, הוא לא יכול לשבת גם כמחבר ספר התקציב.
יעקב ליצמן: אם הוא רואה את עצמו כמחבר ספר התקציב, והוא רוצה וחייב לדקדק ולהגן על כל מלה שכתובה שם - לא נגמור כאן שום דיון.
יעקב ליצמן: אנו, ועדת הכספים, רואים את הדברים עין בעין עם חברי ועדת הכספים ועם הכנסת, ולאו דוקא עם משרד האוצר ולאו דוקא עם המשרד הרלוונטי.
יעקב ליצמן: אינני חושב, שאפשר וצריך להגיע לכל מלה שכתובה.
יעקב ליצמן: יש דברים שצריכים להיות.
יעקב ליצמן: יש דברים טובים, גם בחוק ההסדרים, אבל יש דברים שגם לא יעלו על הדעת.
אבשלום וילן: חבר-הכנסת ליצמן, אתה אופוזיציה.
יעקב ליצמן: יכול להיות, בהחלט, שאנו, בשעה 11:30, לא נשתתף בקואליציה, על אף שאנו הוזמנו.
ישראל כץ: זו הזמנה אישית שלי.
ישראל כץ: אני הזמנתי אתכם.
יעקב ליצמן: זה יותר גרוע.
יעקב ליצמן: זה לא על דעת השר.
יעקב ליצמן: נחליט ביחד בשעה 11:30.
יעקב ליצמן: יש לנו ישיבה עם השר בשעה 13:00, כך שזה לא רוולנטי.
יעקב ליצמן: אפשר לבוא בשעה 12:45 ונמשיך את הדיון.
יעקב ליצמן: בכל אופן, יש דברים שמדי שנה מורידים נושא השתתפות בשכר דירה.
יעקב ליצמן: אני חולק גם על הקטע של שיקום שכונות ומה שעשו, וזה לא סוד.
יעקב ליצמן: דיברתי עם המנכ"ל במשך השנה כמה פעמים.
אפי אושעיה: מה זאת אומרת?
אפי אושעיה: על מה אתה חלוק?
יעקב ליצמן: אני חולק על הגישה שצמצמו והטיבו במקומות אחרים, ובעצם כמעט ביטלו את שיקום שכונות וזה מה שקורה שם.
יעקב ליצמן: סיווג שיקום שכונות נוגע לא רק למשרד השיכון אלא לעוד דברים.
יעקב ליצמן: אינני צריך לחזור לנושא דירות להשכרה - מה שמופיע במשרד.
יעקב ליצמן: אדבר על זה בנפרד עם השר וגם עם שר האוצר.
יעקב ליצמן: מה שחייב להדליק נורה אדומה הוא נושא המשכנתאות.
יעקב ליצמן: קראנו בעיתונות ביומיים האחרונים על כ-40% עיקולים לאלה שקיבלו משכנתאות ולא יכולים להחזיר משכנתאות.
יעקב ליצמן: משרד השיכון חייב לבוא עם תכנית לגבי זה.
יעקב ליצמן: מה זה?
יעקב ליצמן: האם הבאת לנו?
ש' בן-אליהו: יש, ואעביר לך.
יעקב ליצמן: משרד השיכון חייב להביא איזו שהיא תכנית, ואני שמח לשמוע שיש איזו שהיא תכנית.
יעקב ליצמן: בנוסף, הייתי רוצה לשמוע האם השר מוכן להוביל את המאבק שיש לוועדת הכספים בנושא ההכרה למס בריבית של הוצאות המשכנתאות.
יעקב ליצמן: אני מניח, שנעלה את כל שאר הדברים מחר.
משה גפני: אנו ב-11:30 לא בעניין.
משה גפני: אנו לא בקואליציה.
יעקב ליצמן: אנו בשעה 12:55.
משה גפני: נבוא ב-12:55.
משה גפני: אנו רואים שחבר-הכנסת שוחט בקואליציה.
אפי אושעיה: חבר-הכנסת לנגנטל, אני רוצה שתעזור לי במה שאני שואל עכשיו.
נחום לנגנטל: הוא נתן לי את רשות הדיבור.
יעקב ליצמן: מי שעלה - לא מורידים.
אפי אושעיה: שמעתי שיש בתקציב 27 מליון שקל למוסדות דת.
ישראל כץ: חבר-הכנסת וילן רצה לשאול את השאלה הזו.
אבשלום וילן: אני מוותר לך על השאלה.
אבשלום וילן: א' אושעיה: בניגוד לחבר-הכנסת וילן, אני בעד תמיכה במוסדות, אך יש לשם כך את משרד הדתות שאני מניח שיקבל תקציב ויחזור.
אבשלום וילן: אני בעד מוסדות דת אמיתיים, ושהם לא 'בלוף', לצרכי דת.
מוסי רז: אנו לא נגד מוסדות דת.
אפי אושעיה: למה אנו צריכים שבתקציב משרד הבינוי והשיכון יופיע סכום גדול כזה?
ש' בן-אליהו: זה הוכן, כאשר ההנחה היתה שלא יהיה משרד הדתות.
אפי אושעיה: עכשיו, יש את משרד הדתות.
אבשלום וילן: חוק התקציב עבר בקריאה ראשונה ללא משרד הדתות.
אבשלום וילן: זה נושא חדש, ולכן תתכבד הממשלה ותחזרו מהתחלה.
אבשלום וילן: לא יעבור תקציב.
נתן שרנסקי: כל הכבוד.
ישראל כץ: קיבלת הבהרה, שברגע שיוקם משרד הדתות זה יוחזר.
מוסי רז: שר עם תיק, אך בלי משרד.
ש' בן-אליהו: הוא צודק.
ש' בן-אליהו: זה לא כל הכסף.
משה גפני: חלק מהכסף, שהועבר למשרד השיכון, היה בעקבות ביטול משרד הדתות.
משה גפני: בעקרון, לגבי מבני דת, באופן הנורמלי, לא בממשלה מטופשת אלא נורמלית, יש ועדה בין-משרדית ששותפים לה משרד הפנים, משרד השיכון ומשרד הדתות.
משה גפני: לכן, יהיה תקציב במשרד השיכון, גם אם משרד הדתות יחזור.
נתן שרנסקי: גם כשר הפנים הייתי באותה ועדה.
ד' עמר: אישרו פעם בוועדה הזו חמישים אלף שקל להקים איזה שהוא מיתקן.
ד' עמר: קיבלתי ממשרד הדתות מכתב האומר: "אני שמח להודיעך, שאישרו לך חמישים אלף שקל".
ד' עמר: אחרי יומיים קיבלתי מכתב דומה ממשרד הפנים, וכך גם מהמשרד השלישי.
ד' עמר: אמרתי למועצת העיר: "חברים, יש לנו 150 אלף שקל".
נחום לנגנטל: היתרון הוא, שכולם שמחים.
נחום לנגנטל: זו ועדה שמסבה אושר להמונים.
ש' בן-אליהו: אסביר זאת.
אפי אושעיה: הפרעתי לחבר-הכנסת אמנון כהן באמצע המשפט.
אמנון כהן: כבוד השר, שאלתי היא אליך.
אמנון כהן: כשמתפנית דירה בדיור הציבורי וזה חוזר למשרד, הבנתי ממכתבים שפנו אלי כיושב-ראש הוועדה לפניות הציבור שיש תור ארוך ובצדק.
אמנון כהן: אבל, התור הולך קודם כל לאזרחים ותיקים; רק אחרי שאומרים "אין לי אנשים", ואף פעם זה לא קורה, זה מגיע לעולים.
ש' בן-אליהו: לא נכון.
אמנון כהן: קיבלתי תשובות כאלה, ויש לי מסמכים.
אמנון כהן: תנו לי תשובות.
אמנון כהן: לא יכול להיות דבר כזה שעולים יהיו בסוף, שכן אז לעולם הם לא יקבלו.
נחום לנגנטל: יצאתי החוצה, ניגשתי לוועדת הכלכלה, וחזרתי, וחשבתי שלא מן הראוי שאדבר לגופו של עניין כאשר אני נמצא בחוץ בסקירות.
נחום לנגנטל: אבל, שמעתי פה שהמנכ"ל הודיע שהוא עוזב, וביקשתי את רשות הדיבור כדי להגיד לו שלפחות בדיונים שהיו בשנה האחרונה כאן בוועדת הכספים אני חושב שאנו מאד נהנינו מגישתו המקצועית, הנוחה והנעימה.
נחום לנגנטל: זה לא סוד, שבאופן אישי אני חבר, ואולי זה נשמע לא כל כך אובייקטיבי, אך ביררתי עם כל היושבים פה לידי אם אני יכול לומר זאת גם בשמם.
נחום לנגנטל: מ' גפני: גם אני חברו.
נחום לנגנטל: אני חושב שהיה לנו מאד טוב לעבוד איתו, רציני לעבוד איתו וגם קצת בכיף - שגם זה דבר שאיננו זוטר.
משה גפני: הבנתי שהוא לא איש מפד"ל, בגלל שהשר בן-אליעזר גם השאירו.
אפי אושעיה: לא.
אפי אושעיה: הוא איש מקצוע.
נחום לנגנטל: אני מאחל לו הצלחה.
נחום לנגנטל: אני מאחל הצלחה גם למנכ"ל שאתה רוצה למנות.
נחום לנגנטל: אני מקווה מאד, שלמדינה יהיה מספיק שכל לא לוותר על אנשים טובים בשורותיה.
ישראל כץ: אנו מצטרפים לברכות.
נתן שרנסקי: אני יוצא מכאן בעוד חמש דקות.
ישראל כץ: אני מבקש מחברי-הכנסת לדבר בקיצור, כדי שהשר יוכל להתייחס לדברים.
גנדי ריגר: יש את נושא שיתוף הפעולה בין משרד השיכון להתאחדות הקבלנים.
אפי אושעיה: איך זה בא לידי ביטוי?
אבשלום וילן: ברצוני לברך את השר הנכנס ואת המנכ"ל היוצא.
אבשלום וילן: בהצלחה.
אבשלום וילן: יש לי כמה שאלות: ראשית, לגבי המינהל לבנייה כפרית שם יש 120 מליון שקל וזאת הרשאה להתחייב.
ש' בן-אליהו: יש יותר.
ש' בן-אליהו: 224 מליון שקל.
ש' בן-אליהו: א' וילן: לא.
ש' בן-אליהו: 120 מליון שקל פלוס הרשאה להתחייב.
ש' בן-אליהו: שאלתי היא: לאן הולכים כל הכספים האלה?
ש' בן-אליהו: בזמנו, בשנות ה-80, כל הכספים האלה הלכו לבנייה כפרית בפריפריה, לתשתיות וכו'.
ש' בן-אליהו: משום מה, ציפור קטנה לחשה לי, שבשנים האחרונות הפניתם את מירב המשאבים ליהודה ושומרון.
ש' בן-אליהו: האומנם כך הוא?
ש' בן-אליהו: מה כוונתכם לעשות בשנת 2001?
מוסי רז: חלק גדול בעזה.
אבשלום וילן: שנית, האם יש תכנית בנושא הדיור הציבורי?
אבשלום וילן: אין בניה לדיור ציבורי.
אבשלום וילן: אני מקווה מאד, שזרם העליה יימשך.
אבשלום וילן: בירכתי אתמול את חבר-הכנסת צבי הנדל, יושב-ראש ועדת הקליטה, שיזכה לעמוד בראש ועדת קליטה כשתגיע עליה מארצות המערב.
אבשלום וילן: השאלה היא האם בכל אופן לאור צרכי המדינה בתחום דיור ציבורי, איך שלא מסתכלים על זה, יש איזו שהיא תכנית מה עושים; בעוד שנתיים יהיו חברי-כנסת שיתפרנסו מזעקות השבר שיעלו, ואנה אנו באים.