GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אבי גפן: ההצעות האלה הוגשו לפני הדיון בבית-משפט, אבל זה נכון, היה דיון בבית-משפט גם בהקשר הזה ובסופו של דבר היתה המלצה.
קריאה: היתה פסיקה של בית המשפט, שמשרד השיכון יכין מפרט לאכלוס דירות מחדש תוך 60 יום.
אבי גפן: לפי החקיקה הקיימת יש בעיה לקבוע שני מפרטים כאלה, כי החוק לא מאפשר לעשות הבחנה בין אכלוס חדש לבין תחזוקה שוטפת.
אבי גפן: ברור שאם החוק הזה נועד להסדיר את התחזוקה של הדיור הציבורי, לא תחזוקה שוטפת דומה לתחזוקה או לפעילות שצריך לעשות כשיש אכלוס חדש בדירה, ולכן זה מה שמוצע כאן.
אבי גפן: זה נותן את האפשרות פחות לעשות את שני המפרטים.
אבי גפן: אלה שתי ההצעות שכלולות בסעיף 74.
עופר חוגי: על איזה סכום אתם מדברים ששר האוצר יוכל להחליט על שיפוצים?
אבי גפן: שר השיכון מחליט בהסכמת שר האוצר.
אבי גפן: יכול להיות שבמשרד השיכון חושבים על כיוון מסוים, אבל אתנו לא התקיימו דיונים על שיעורי ההשתתפות.
אבי גפן: זה ייקבע בתקנות.
עופר חוגי: השאלה היא, למה שכר הדירה שהם משלמים לא מכסה את שכר השיפוצים.
עופר חוגי: מדובר כאן באנשים מסכנים, לא במיליונרים.
עופר חוגי: אני רוצה להבין מהי המחשבה.
דוד קשאני: המחשבה היא להעיף אותנו מהדירות.
יעקב ליצמן: נציג משרד השיכון, בבקשה.
יגאל אסף: בנושא של ההשתתפות העצמית אנחנו לא מדברים על אותם פליטים, שממילא החברה מאכלסת ומתקנת באופן כזה או אחר, כמו פיצוץ צנרת וכדומה.
יעקב ליצמן: האם עקרונית אתה תומך בהצעה?
יגאל אסף: אני תומך.
יגאל אסף: המשרד רוצה שההשתתפות תתייחס גם לרמה הסוציו-אקונומית של המשפחה וגם לגודל המשפחה, זאת אומרת שזה לא יהיה אחיד.
יגאל אסף: אנחנו בודקים את הדבר הזה.
עופר חוגי: מה המדרגים?
יגאל אסף: אין מדרגים.
עופר חוגי: כמה הם משלמים היום שכר דירה?
יגאל אסף: יש שלוש רמות שכר דירה.
יגאל אסף: יש מה"ש, שזה מרכז הנחות שכירות, שיכול לנוע בין 50 ל-80 שקלים.
יגאל אסף: למיטב זכרוני 60% מהשיכון הציבורי בשכירות זה מה"ש.
יעקב ליצמן: כמה אתה היית משלם שכר דירה אם היית גר בדירה כזאת?
יגאל אסף: זה הולך לפי גודל דירה.
יעקב ליצמן: אני לא הייתי משלם גם 80 שקלים.
יעקב ליצמן: מדובר בדירות הרוסות.
יגאל אסף: הרמה השנייה זה שכר דירה סוציאלי, 250-300 שקלים, ומדובר בכ-20% מהדיור הציבורי.
יגאל אסף: הרמה השלישית זה שכר דירה חופשי, שיכול לנוע בין 700 שקלים ל-2,000 שקלים, וזה פונקציה גם של יישוב וגם של גודל הדירה.
יעקב ליצמן: האם זה לא תלוי בהכנסות של הדיירים?
יגאל אסף: הכנסה היא מרכיב בחישוב שכר הדירה.
רן כהן: מה שנעשה הוא, שדיירים יכולים לשלם שלוש רמות של שכירות, כאשר הדרגה העליונה היא הקבועה, והיא גם מתחשבת במחיר שוק, על-פי בקשת הדיירים לגבי מצבם הסוציאלי.
רן כהן: כך מודדים את יכולת התשלום שלהם וכך הם יורדים או לדרגה שנייה או לדרגה הנמוכה, על-פי היכולת שלהם.
יגאל אסף: פעם בשנה המשרד עורך בדיקה כוללת.
יגאל אסף: כל אלה שכלולים בדרגה הנמוכה ביותר, שזה מה"ש, עוברים בדיקה כלכלית עם חקירות, ומדי פעם אנשים עולים לדרגה היותר גבוהה, וכן להפך.
יגאל אסף: לגבי השתתפות ורמה סוציו-אקונומית, מדינת-ישראל אכלסה בעשור האחרון אלפי דירות חדשות בשיכון הציבורי, ואם נוסיף לזה שבמסגרת שיפוץ לאכלוס חוזר, כשאתה משקיע בדירה 15,000-70,000 שקלים בשיפוץ לאכלוס חוזר, אתה משקיע בשלב מסוים את כל הפריטים כדי שמשפחה תחיה כפי שצריך.
יגאל אסף: לא יעלה על הדעת שתבוא משפחה ואחרי שנתיים יגידו שצריך להחליף את כל ארון המטבח.
יגאל אסף: לנו יש נתונים ובדיקות של הטכניון לכל מקום, לכל פריט יש אורך חיים אלמנטרי נורמלי.
יגאל אסף: במקרים כגון אלה, כשזה יבוא לוועדה ונשב עם האוצר ונבדוק קריטריונים, כשיהיה מצב כזה נבקש השתתפות.
ברכה ארג'ואני: שמים את הסוג הכי פשוט, ולכן הוא גם מתפרק יותר מהר.
אנה שניידר: לעניין ההשתתפות העצמית, אני מפנה את תשומת לבכם לתיקון בפסקה 2(ב)(1).
אנה שניידר: כתוב שם: "השר, בהסכמת שר האוצר, יקבע את סכומי ההשתתפות העצמית של שוכר דירה ציבורית במימון תיקון ליקויים בדירה הציבורית, כאמור בסעיף 2(4)".
אנה שניידר: זאת אומרת, שיש גם סמכות לשר, בהסכמת שר האוצר, לקבוע את הדבר בתקנות, ועל-פי סעיף 8(ג) לחוק שלא נגעו בו: "תקנות לפי חוק זה טעונות אישור ועדת הכלכלה של הכנסת".
אנה שניידר: זאת אומרת, שיהיה פיקוח פרלמנטרי על סכומי ההשתתפות העצמית שהשר יקבע.
רן כהן: אני רוצה להבהיר ליושב-ראש ולנציגי הממשלה מה המשמעויות של קבלת החוק הזה.
רן כהן: הממשלה מציעה בעצם להקפיא את חוק הדיור הציבורי הזה, שהיוזמת שלו היתה חברת הכנסת תמר גוז'נסקי, והוא התקבל יחד עם החוק שלי.
רן כהן: כל הטיעונים על כך שבינתיים לא נקבעו השתתפות עצמית ולא נקבעו קריטריונים ודברים אחרים – כל אלה לא נקבעו משום שמישהו לא רצה לקבוע.
רן כהן: החוק הזה התקבל לפני יותר משנתיים וחצי, ולא היתה כל בעיה לקבוע.
אבי גפן: אי-אפשר לפי החוק לקבוע.
רן כהן: כאשר ממשלה רוצה, גם בחוק שיש בו בעיות שזקוקות לתיקון כדי שאפשר יהיה לבצע אותו, הממשלה מתקנת אותו.
רן כהן: משום שהמצב בפועל הוא, שיש עשרות אלפי משפחות, מתוך אותן למעלה ממאה אלף משפחות שחיות בדיור הציבורי, שחיות בתנאים נוראיים ואיומים וקשים.
רן כהן: זאת אחריות המדינה וזאת אחריות ציבורית וזאת אחריות של הכנסת, ולכן אדם לא יכול להגיד שהוא לא יכול היה לסכן סעיף ולכן הדייר יחיה בזבל.
משה גפני: אתה אומר שהיה צריך לתקן את זה, ויושבים פה שני אנשים מכובדים מהאוצר ואומרים שאי-אפשר.
רן כהן: הם אומרים שאי-אפשר בגלל מה שכתוב, אבל אפשר לתקן את מה שכתוב.
משה גפני: היית שר בממשלה, למה הממשלה לא עשתה את זה?
רן כהן: בתקופת הממשלה הזאת היה אותו אוצר והוא התנגד.
רן כהן: דבר שני, הטענה כאילו אין כסף היא טענה שקרית.
רן כהן: בשנה שעברה, למיטב ידיעתי, "עמידר" לבד העבירה כ-400 מיליון שקלים לאוצר לגביית כספים.
אבי גפן: "עמידר" חייבת לנו סכומים אסטרונומיים.
רן כהן: "עמידר" לא מוציאה את הכספים שלה על בנייה חדשה, היא לא חברה של מישהו אחר.
רן כהן: למיטב ידיעתי היא מקבלת 20% מהגבייה שלה לצורך קיום האמנות הפנימיות שלה.
אבי גפן: היא משאירה אצלה את יתרת הכסף.
רן כהן: האם היא משאירה אותו כדי שיתגלגל הון פיננסי בבנקים?
רן כהן: מה היא צריכה לעשות אתו?
רן כהן: הרי "עמידר" היא לא בעלים של המדינה, המדינה היא הבעלים של "עמידר".
רן כהן: בעניין הזה היה צריך שהכספים הללו, שהושקעו על-ידי הציבור, הושקעו על-ידי המדינה, הושקעו על-ידי אותם גורמים כוללים ברמה הממלכתית, השקיעו בדירות האלה בכדי שזה יניב.
רן כהן: קבעו מה יהיה שכר הדירה שהדיירים ישלמו, כדי שהדירות הללו יוכלו להישאר כל הזמן באותו מצב.
רן כהן: אגב, גם זה אבסורד.
רן כהן: אומרים שכל פעם ישכירו, אנשים ישחיתו את הדירה ואת מרכיביה ולאחר מכן יתקנו שוב.
רן כהן: הרי חוק הדיור הציבורי זכויות רכישה בא כדי ליצור מוטיבציה לשמר את הדירה ולשמר את טיבה, אבל גם לזה התנגדו.
רן כהן: התוצאה בנושא הזה היא תוצאה, שבכל מקרה היא בלתי סבירה.
רן כהן: האם רוצים להגיד לנו שאסור שיתקנו את הדירות של הדיירים, כי מישהו מ"עמידר" יושב על כסף?
רן כהן: האם זה מה שוועדת הכספים של הכנסת רוצה להגיד, שאין כוח במדינת-ישראל להוציא את הכסף הזה מידי כמה עסקנים שיושבים שם על משכורת שהמדינה קבעה אותה?
רן כהן: שהאנשים יהיו בזבל, שהביוב יישפך, שהבתים ייראו נורא ואיום, אבל מדינת-ישראל מרימה ידיים, היא חסרת אונים מול העניין.
רן כהן: אני מזהיר, שהקפאה של החוק הזה משמעותה שהדיירים יישארו בזבל, העסקנים יישארו עם הכסף, האוצר והמדינה יישארו חסרי אונים ודבר לא ישתנה.
יעקב ליצמן: אבל אנשי האוצר אומרים, שבהצעה שהונחה לפנינו לא מדובר על הקפאת החוק.
אנה שניידר: זה לא הקפאה, סעיף 74 מדבר על תיקון הליקויים.
רן כהן: אני מדבר על שני הסעיפים.
רן כהן: אני מבקש לדבר גם על חוק הדיור הציבורי, זכויות הרכישה.
רן כהן: אם תהיה הקפאה של החוק הזה, זה יהיה נזק, זה יהיה מיותר וזה יפגע פגיעה קשה ביותר בכנסת ובשלטון החוק.
רן כהן: משום שהממשלה, שהתחילה להפעיל את חוק הדיור הציבורי זכויות רכישה, החליטה על מכירת הדירות, ועד היום נמכרו למעלה מ-11 אלף דירות.
יעקב ליצמן: החוק בתוקף היום?
רן כהן: החוק בתוקף מה-1 בינואר 2001.
תמר גוז'נסקי: אבל אין תקנות ולכן החוק לא עובד.
תמר גוז'נסקי: משרד השיכון לא הוציא תקנות, ולכן החוק לא קיים בפועל.
רן כהן: חוק הדיור הציבורי, זכויות רכישה, נמצא בתוקף מה-1 בינואר 2001, לאחר שהוא היה מוקפא כ-22 חודשים, מאז ה-5 בפברואר 1999.
רן כהן: הוא הוקפא לשנתיים.
רן כהן: החוק הזה נכנס לתוקף ויש מכתב לפני חברי הכנסת, עם הבטחה של משרד השיכון, שהוא מכין את הדירות למכירה על-פי החוק.
רן כהן: כרגע המכירה מתקיימת על-פי החלטת ממשלה, שיש בה הטבות מסוימות ביחס לחוק הדיור הציבורי ויש בה קלקולים מסוימים ומגרעות מסוימות ביחס לחוק הדיור הציבורי.
רן כהן: אבל הבעיה איננה רק באי מכירה, המכירה מתקיימת למרות שהחברות עושות הכל כדי לא למכור ולחכות להזדמנות להפסיק את המכירה, אלא שהממשלה החליטה שחוק הדיור הציבורי חוזר.
רן כהן: יש איכות מיוחדת לעובדת היות חוק ולא רק מבצע, כיוון שמבצע יכול להתבטל בכל רגע, בכל ישיבת ממשלה, בכל החלטה אדמיניסטרטיבית, בה בשעה שחוק נותן תמונת טווח לגבי הדיירים מה עתידם בתוך המערכת הזאת.
רן כהן: במה שהיום מציעים אמנם אין פגיעה במכירת הדירות, אבל יש פגיעה בשני דברים.
רן כהן: האחד, רוצים להקפיא שלא יהיה חוק, ושום ממשלה עוד לא החליטה שלא יהיה חוק.
רן כהן: דבר שני, רוצים שאותן הטבות שישנן בחוק הדיור הציבורי, שיש להן עדיפות על הליכי המכירה הנוכחיים, לא ייכנסו לתוקף.
רן כהן: שני הדברים הללו הם מגרעת לא סבירה משום בחינה.
רן כהן: היא גורמת נזק גם לדיירים וגם למהלך הזה עצמו, היא מיותרת.
רן כהן: אני 17 שנים בכנסת ועוד לא ראיתי דבר כזה.
רן כהן: עוד לא היה מהלך חקיקה שעבר את כל הטרטורים והטלטולים שעבר חוק הדיור הציבורי.
רן כהן: לא נתנו לחוקק אותו, הורידו אותו, הקפיאו אותו בין קריאה טרומית לראשונה, בין ראשונה לשנייה ושלישית, בין שנייה לשלישית.
רן כהן: לאחר שעבר הקפיאו אותו, לאחר מכן בא מבצע שטרית, אחר-כך עלתה ממשלה אחרת וגם הממשלה של ברק שינתה אותו.
רן כהן: כמה אפשר להתעלל?
רן כהן: היום אני צריך להסביר לפרופסורים מהאוניברסיטה מה קרה עם חוק הדיור הציבורי, הם לא מצליחים להבין אותו, כי הם לא יודעים מה משמעות גרסה א, גרסה ב, גרסה א, מבצע א ומבצע ב.
רן כהן: האם רוצים לבוא שוב לדיירים ולהגיד להם שגם זה איננו?
רן כהן: הרי זה ממש לא סביר משום בחינה.
רן כהן: דיברתי עם חבר הכנסת אברהם פורז.
רן כהן: בשבוע הבא יחדשו את התיקונים להכנת החוק לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.
רן כהן: בוועדת הכלכלה עוד לא היתה הצבעה על שום סעיף, ולכן מה שיובא למליאה זה רק מה שהוועדה תצביע עליו, ורק מה שהמליאה תצביע עליו יהיה סופי בחוק.
רן כהן: לכן אני מציע שנשאיר את החוק במקומו, עד לתוקפו.
רן כהן: משרד השיכון ימשיך להרחיב את התקנון, ואני מניח שתוך תקופה קצרה ביותר החוק הזה על תיקוניו יבוא למליאת הכנסת ויהיה לנו חוק שלם ומושלם, על-פי החלטת הכנסת, ולא יקרה שום אסון.
רן כהן: אני חושב שבעניין הזה ראוי שהכנסת תכבד אוכלוסייה של 700 אלף נפש בישראל, שאי-אפשר לטרטר אותם עוד בין המקלחות הקרות לחמות.
יעקב ליצמן: אבי, אני מבקש שתציג את סעיף 75 ונדון על שני הדברים יחד.
אבי גפן: סעיף 75 הוא די ברור.
אבי גפן: הכוונה היא בדיוק כמו שאמר חבר הכנסת כהן, הקריאה הזאת נועדה כדי להשלים את הליכי החקיקה בוועדת הכלכלה בהתאם להחלטות הממשלה לגבי תיקונים שצריך לעשות בחוק הדיור הציבורי, כדי שבסופו של דבר תהיה חקיקה מסודרת בעניין הזה.
אבי גפן: אבל אי-אפשר להריץ את שתי ההצעות במקביל, כי אם רוצים להמשיך את הליכי החקיקה בוועדת הכלכלה, בהתאם להחלטות הממשלה, ולהשלים את התהליך הזה, הרי מבצעים תיקונים בחוק המקורי שבינתיים מוקפא כאן לצורך העניין.
אבי גפן: אבל כל התיקון הזה נועד לדחות את הכניסה לתוקף של החוק המקורי כדי להשלים את הליכי החקיקה בוועדת הכלכלה, בהתאם להחלטות הממשלה.
אבי גפן: אגב, הן החלטות מאוד מפורטות ביחס לכל הסעיפים בחוק, כולל נושאים שלא קשורים לחוק עצמו, הם נוגעים להבטחת מלאי לטווח ארוך וכולי.
אבי גפן: לכן ההצעה הזאת מונחת כאן.
משה גפני: יש לי הרושם שמשרד האוצר לא מעוניין בכלל בחוק הזה.
משה גפני: הרי אם אתם רוצים פתרון לגבי החקיקה בוועדת הכלכלה ואחר-כך במליאת הכנסת, אני יכול בחוץ לומר לכם פתרון, לא צריך להביא את זה לכאן.
משה גפני: אפשר לסכם עם חבר הכנסת פורז, יושב-ראש ועדת הכלכלה, ונעשה את זה בשבועיים.
אבי גפן: הנושא הוגש לוועדת הכלכלה לפני כשמונה חודשים.
משה גפני: אני רוצה להזכיר לך, אבי, שהחוק הזה לא הוכן אתמול, החוק הזה הוכן ביוני 2000.
משה גפני: אם אנחנו לא היינו עושים פה בעיות פוליטיות ומפילים ממשלה ומקימים ממשלה, ביוני 2000 ביקשתם שחוק הדיור הציבורי ייכנס לתוקפו לא ב-1 בינואר 2001, אלא ב-1 בינואר 2002.
משה גפני: אני מבקש שתסביר לי את ההיגיון בבקשה.
משה גפני: הרי מיוני 2000 עד ה-1 בינואר 2001, אם מה שאתה אומר הוא נכון, והוא בוודאי נכון, למה ביקשתם להעביר אותו לשנה ושישה חודשים במקום לשישה חודשים?
משה גפני: הרי לפי הטיעון שלך עד ה-1 בינואר 2001 בוודאי שהיה צריך להיות מושלם הליך החקיקה.
תמר גוז'נסקי: זה מה שנקרא רשת ביטחון.
תמר גוז'נסקי: חוק זכויות הדייר בדיור הציבורי, בניגוד לחוק הדיור הציבורי שהוביל חבר הכנסת רן כהן, התקבל בהסכמת הממשלה ובתמיכתה.
תמר גוז'נסקי: החוק התקבל ביולי 1998, ובשנים 1998-1999 לא ביצעו את החוק.
תמר גוז'נסקי: בשנת 2000 עמותת סינגור קהילתי ואני הגשנו בג"ץ, כי אין תקנות.
תמר גוז'נסקי: ביוני 2000, שנתיים אחרי חקיקת החוק, הואיל משרד השיכון, תחת החלטת בג"ץ, להעביר את התקנות לוועדה.
תמר גוז'נסקי: בתקנות היה מכרז לאחזקה שוטפת של הדירה הציבורית, ולכן לא צריך לעשות שום תיקון בחוק, כבר יש מפרט.
תמר גוז'נסקי: באותה ישיבה אמר משרד השיכון שהוא צריך שני מפרטים, אחד לדירה קיימת ואחד לאכלוס חוזר.
תמר גוז'נסקי: אמר יושב-ראש הוועדה שאין בעיה, שיגישו גם את המפרט השני ונאשר שני מפרטים.
תמר גוז'נסקי: החוק לא מונע לאשר שני מפרטים, לא צריך שום תיקון בחוק.
תמר גוז'נסקי: ולכן אנחנו מחכים עכשיו שהוד מעלתם במשרד השיכון יגישו לוועדת הכלכלה את המפרט של האכלוס החוזר.
תמר גוז'נסקי: למה לא הגישו עד היום, מיולי 2000?
יעקב ליצמן: למה שלא תגישי כהסתייגות לחוק הזה מפרט נוסף?
תמר גוז'נסקי: אני לא יכולה להגיש מפרט, מפרט צריך להיות בתקנות, הוא צריך להיות גמיש, אני לא חושבת שהוא צריך להיות בחוק.
תמר גוז'נסקי: הטענה שלי היא שיש מפרט וצריך עוד מפרט, ואם במשך 8-9 חודשים לא קיים המפרט זה כי משרד השיכון לא העביר אותו לוועדת הכלכלה.
תמר גוז'נסקי: אם היה משרד השיכון מעביר אותו לוועדת הכלכלה, היינו מזמן מאשרים.
תמר גוז'נסקי: אז במקום שמשרד האוצר ומשרד השיכון יעבדו כמו שצריך ויעבירו מפרטים, הם נותנים לנו חוק הסדרים.
תמר גוז'נסקי: האם מזה יצמח משהו?
תמר גוז'נסקי: הרי מזה לא ייצא שום מפרט.
תמר גוז'נסקי: לגבי העניין הכספי, הרי כדי לבצע חוק צריך כסף.
תמר גוז'נסקי: ב-1998 לא היה כסף, ב-1999 לא היה כסף וב-2000 לא היה כסף.
תמר גוז'נסקי: שנתיים וחצי אחרי חקיקת החוק לא נתנו כסף.
תמר גוז'נסקי: בדצמבר 2000 העבירו שלושה מיליון שקלים לכל הדיירים, לפי חישוב של 300 שקלים לשיפוץ.
יעקב ליצמן: אבי אמר קודם שב"עמידר" יש הרבה כסף שהם לא מעבירים.
יעקב ליצמן: מדוע שלא תשתמש בכסף הזה שיש ב"עמידר" לתקן את הדירות?
תמר גוז'נסקי: אם למשרד האוצר יש בעיות עם כספים שנמצאים ב"עמידר", שיסדר את הבעיות שלו.
תמר גוז'נסקי: יש הסדרים בין הממשלה כבעלים לבין חברה ממשלתית איך מעבירים ומה מעבירים.
תמר גוז'נסקי: נאמר במפורש שהמימון של החוק הזה הוא ממשלתי, הוא לא מימון של "עמידר", הוא לא מימון של "עמיגור", הוא לא מימון של "שקמונה" ולא מימון של "חלמיש".
תמר גוז'נסקי: מיולי 1998 הם לא העבירו כסף ובתקציב הנוכחי אין תקציב מיוחד לנושא הזה.
אבי גפן: יש תקציב של כ-20 מיליון.
תמר גוז'נסקי: יש תקציב רק לאכלוס חוזר.
אבי גפן: זה לא נכון.
אבי גפן: יש כ-20 מיליון שקלים.
תמר גוז'נסקי: אני אומרת לך, שהסכום הזה מיועד רק לאכלוס חוזר.
תמר גוז'נסקי: דיברתי עם מנהלי החברות.
אבי גפן: אנחנו רשמנו את הסעיפים בתקציב.
תמר גוז'נסקי: אבל אתה מבין שהחוק הזה חל גם על אכלוס חוזר.
תמר גוז'נסקי: יש הודעה רשמית של הממשלה לבג"ץ, שאין מגבלות תקציביות.
תמר גוז'נסקי: שאלתי את כל החברות המשכנות האם הודיעו להן שאין מגבלות תקציביות, והתשובה של החברות היא שהן לא שמעו על דבר כזה, פרט לתקציב של שלושה מיליון לפי 300 שקלים לדירה הם לא קיבלו דבר.
תמר גוז'נסקי: כן היתה פה הצהרה לבג"ץ שאין מגבלות תקציביות.
תמר גוז'נסקי: לגבי השתתפות דייר, כאשר אדם שוכר דירה פרטית בשוק הפרטי ודוד השמש שלו מתקלקל, האם הדייר משתתף בתיקון דוד השמש?
תמר גוז'נסקי: כאשר יש פיצוץ בצינורות, האם הדייר משתתף בתיקון הצינורות?
תמר גוז'נסקי: הדייר הפרטי, זה שיש לו אמצעים והוא שוכר את הדירה מהאדם הפרטי, הוא לא משתתף, אבל הזקנה האומללה בת ה-80 שדוד המים החמים שלה התקלקל, ממנה ירצו השתתפות.
תמר גוז'נסקי: אתם נורמלים?
תמר גוז'נסקי: הרי גם ככה האנשים האלה בקושי חיים.
תמר גוז'נסקי: מה פתאום צריך השתתפות, כדי להוריד את השימוש בחוק הזה?
תמר גוז'נסקי: כדי שתהיה פחות צריכה?
תמר גוז'נסקי: כדי שכמה מסכנים שאין להם כסף ולא יכולים לשלם לכם את מאה השקלים יישארו בלי מים חמים כל החורף?
תמר גוז'נסקי: זאת המטרה שלכם?
תמר גוז'נסקי: תחשבו כמה כסף תחסכו וכמה עוול תגרמו.
תמר גוז'נסקי: לכן אני חושבת שכל התיקונים האלה הם מיותרים ובאים רק לעשות דבר אחד, לעשות את החיים עוד יותר קשים לדיירים האומללים, שמ-1998 מחכים שסוף-סוף יכבדו את הזכויות שלהם.
מוסי רז: אני חושב שצריך לפצל את החוק הזה או פשוט להצביע נגדו כמו שאתה תמיד אומר, הרב ליצמן.
מוסי רז: בדיונים השבוע ראינו שהוסיפו עוד דברים לחוק ההסדרים, אבל הרעיון של האוצר היה להגיד שיש חוקים שהכנסת חוקקה שהם לא יכולים לעמוד בהם, אין כסף בתקציב, ולכן הם יתעלמו ממה שהכנסת עשתה וידחו אותם בשנה.
מוסי רז: אבל איך זה יכול לבוא כאן, כשבעצם בכלל המדינה לא צריכה להוציא כסף על הדברים האלה?
מוסי רז: היא מרוויחה כסף.
מוסי רז: אחת משתיים, או שאתם אומרים שיש בעיה שרוצים לשנות את החוק והחוק נמצא בוועדת הכלכלה, ואני לא מבין למה זה מפריע לכם, כי בינתיים המדינה מקבלת כסף.
מוסי רז: אבל נניח שזה מפריע לכם, יכולתם לעשות שני דברים, או לבקש שיזדרזו עם הכנת החוק ונמשיך עם החוק הקיים, או לחילופין ראינו אילו דברים הביאו לנו כאן, כמו נפט ודלק, דברים במיליארדי שקלים, שמביאים בעצם חוקים חדשים במסגרת חוק ההסדרים.
מוסי רז: תגידו בחוק ההסדרים שאת המבצע של הממשלה מעגנים בחוק, ונגמר הסיפור.
מוסי רז: בכל הדברים שהביא האוצר עד היום היה היגיון.
מוסי רז: לפעמים זה היה ניסיון לחסוך בפרוטות על שטויות ולפעמים זאת היתה דרך לא נכונה לתקוף את הדברים, אבל היה היגיון.
מוסי רז: רצו לחסוך כסף, ולפעמים עשו את זה בדרך מעוותת.
מוסי רז: מה גרם לכם כאן לעמוד מנגד, הרי אתם רק מבזבזים כסף לקופת המדינה.
עופר חוגי: אני חושב שאתם באוצר חזקים מול חלשים, ואני חושב שהחוק הזה בא לפגוע בחלשים בצורה דרסטית.
עופר חוגי: הנושא של ההשתתפות העצמית נותן כלי להוציא את האדם מתוך הבית, זאת הסיבה היחידה.
עופר חוגי: אותו אדם שגר בדירה ששכר הדירה שלה הוא 80 שקלים עושה את זה בגלל שהוא מיליונר?
עופר חוגי: אז נכון, היה פיצוץ בדוד השמש, אבל האם יש לו אפשרות לתקן אותו?
עופר חוגי: כל האנשים האלה חיים ברמה מאוד נמוכה.
עופר חוגי: האם חסרים מגזרים במדינה שמממנים אותם?
עופר חוגי: אז גם לאנשים המסכנים האלה מגיע שיממנו אותם בכמה גרושים, במיוחד שבקופת "עמידר" יש הרבה כסף.
עופר חוגי: אני לא מאמין שאנשים שוברים את הבית בפטישים, אבל אם יש דבר כזה אז יש הסכם, יש חוזה, ואפשר להוציא אותו מהבית.
רן כהן: אל תיתן להם רעיונות.
עופר חוגי: את הנושא של ההשתתפות העצמית צריך להוריד בכלל מחוק ההסדרים.
עופר חוגי: כמה כסף אתם צופים שייכנס לכם מההשתתפות העצמית?
עופר חוגי: האם זה בשביל להרתיע?
אבי גפן: לא.
עופר חוגי: אז בשביל מה להכניס את זה, בשביל להתעלל באנשים?
יעקב ליצמן: נציג עמותת סינגור קהילתי, בבקשה.
גונן ירום: חלק מהדברים שנאמרו כאן לא כל-כך מדויקים.
גונן ירום: לגבי המפרטים, בג"ץ קבע בפירוש באמצע פברואר, שחוק זכויות הדייר בדיור הציבורי מאפשר יצירת שני מפרטים, מפרט לתחזוקה שוטפת של הדירות ותחזוקה לאכלוס מחדש.
גונן ירום: זה מה שבית המשפט העליון קבע.
גונן ירום: אם הוועדה רוצה, היא יכולה לקבל את ההחלטה.
גונן ירום: לכן אין כל צורך לתקן את החוק כך שיאפשר כביכול להוסיף מפרט נוסף.
גונן ירום: בית המשפט קבע שהחוק הקיים מאפשר שני מפרטים.
גונן ירום: הדיירים, אגב, לא מחכים מ-1998, הם מחכים מ-1948.
גונן ירום: דבר שני, לגבי הטלת ההשתתפות העצמית.
גונן ירום: אנחנו לא מדברים על החלפת אסלות כל שנה, אנחנו מדברים על אסלה שלא הוחלפה 50 שנה.
גונן ירום: מדובר על דירות מוזנחות.
גונן ירום: יגאל אסף דיבר פה על 70 אלף שקלים לדירות שנועדו לאכלוס מחדש, בסדר גמור, אבל אדוני יכול לבוא לסיור בשכונת קטמון בירושלים ולראות דיירים שמתבקשים לחתום על דירות מוזנחות.
גונן ירום: אומרים להם שיקבלו דירה ציבורית ושיחתמו שהכל בסדר כאשר חצי מהדירה שבורה וסדוקה ורקובה.
גונן ירום: לכן הטחת השתתפות עצמית זה עוול שנעשה לדיירים.
רן כהן: בחורף יורד גשם שוטף לתוך הבית, ילדים חולים.
יעקב ליצמן: סיירתי בשכונות האלה ואני יודע.
גונן ירום: בעניין החוק של רן כהן, באמת פרופסורים באוניברסיטה כבר לא מצליחים לעקוב אחרי מה שקורה.
גונן ירום: חוק הדיור הציבורי זכויות רכישה נחקק ב-1998, הוקפא, חזר להיות בתוקף ב-1 בינואר 2001 והיום הוא בתוקף.
גונן ירום: בינתיים, לפני שנה וחצי, כשהחוק היה מוקפא, הממשלה הקודמת אמרה שהיא תפשיר את החוק המקורי בגרסה מתוקנת, וזה החוק שנדון היום בוועדת הכלכלה.
גונן ירום: משרד האוצר אומר היום, שבינתיים הוא יקפיא את החוק המקורי לעוד שנה ובינתיים ועדת הכלכלה תוך שבועיים תאשר את החוק המתוקן.
אבי גפן: אני לא אמרתי שבועיים.
גונן ירום: מה שנדון היום בוועדת הכלכלה תקוע כבר שנה וחצי.
גונן ירום: מי מבטיח לנו שעוד חודש, עוד חודשיים או עוד שלושה חודשים זה ייצא לפועל?
גונן ירום: החוק המתוקן תקוע, והתקווה היחידה של הדיירים היום זה החוק המקורי, שבכוונת משרד האוצר להקפיא במסגרת חוק ההסדרים, ואנחנו מבקשים מוועדת הכספים לא לאשר את הקפאת חוק הדיור הציבורי בהבטחות שהחוק המתוקן יופשר.
תאופיק חטיב: אני אשמח ביום מן הימים, כאשר הכנסת תכבד את עצמה ולא תעביר לכל ממשלה שהיא את מה שנקרא חוק ההסדרים, ואז נהיה פטורים מכל הדיון הזה.
תאופיק חטיב: בפרט בסעיף 2(4) ובנושא של הדחייה בסעיף 75.
תאופיק חטיב: כל חברי הכנסת שישבו כאן דיברו על זה שהם לא מסכימים לסעיפים האלה, ובסוף הממשלה תעביר, והתמיכה של הממשלה היא אותם חברי הכנסת שיושבים כאן.
תאופיק חטיב: אז אם באים לדבר כאן בפני הנציגים של הדיירים, אז צריך לדבר גם באצבעות במליאה ולהפיל את הסעיפים האלה.
תאופיק חטיב: גפני אמר שהוא לא יודע למה עד היום הממשלה לא העבירה תקנות.
תאופיק חטיב: אני עד לכך, שבחודשים האחרונים עברו חוקים, שלוש קריאות תוך 48 שעות.
יעקב ליצמן: חוקי ממשלה לוקח שנתיים, חוקים פרטיים פופוליסטיים, כפי שהם קוראים להם, עברו תוך 24 שעות.
ויצמן שירי: להרחיב את הממשלה לקח שעתיים.
תאופיק חטיב: כאשר רוצים להעביר, מעבירים ב-48 שעות כל מה שצריך.
תאופיק חטיב: החוק הזה שמונה חודשים לא בא לדיון בוועדת הכלכלה, וזה אומר דרשני.
ברכה ארגו'אני: שמעתי פה הרבה חברי-כנסת שאמרו שהם נגד ההקפאה ונגד מה שהאוצר מציע לפגוע בזכויות הדיירים ובזכויות הרכישה.
ברכה ארגו'אני: אני מדברת פה מהבטן, כדיירת היום של הדיור הציבורי, ואני מפנה את העניין הזה ליגאל אסף.
ברכה ארגו'אני: אתה אומר שמשרד השיכון מציע 70 אלף שקלים לכל דירה לאכלוס מחודש.
יגאל אסף: לא אמרתי את זה.
ברכה ארגו'אני: נקבת בסכומים, אבל הסכומים האלה לא נכונים.
יגאל אסף: אל תגידי שהם לא נכונים, כי אני חותם על הסכומים.
ברכה ארגו'אני: הם לא נכונים.
ברכה ארגו'אני: אני נכנסתי לאכלוס בדיור הציבורי ונתנו לי 7,000 שקלים לשיפוץ.
ברכה ארגו'אני: למה?
ברכה ארגו'אני: לא היה בדירה כלום, לא אינסטלציה, לא ארונות מטבח, לא שיש, לא ברזים, האם סכום כזה מספיק לשיפוץ?
ברכה ארגו'אני: לקחתי הלוואות בסכום של 40 אלף שקלים בשביל להפוך את הדירה לדירה למגורים.
ברכה ארגו'אני: כאשר הם מתקינים ארונות מטבח הם שמים את הדברים הכי פשוטים, הכי זולים, שמתפרקים במהירות גדולה.
ברכה ארגו'אני: לכן אני מבקשת שאף אחד לא ייתן יד לפגוע בדיירים האלה ולקחת מהם השתתפות עצמית, כי אם היו שמים חומרים טובים הדברים לא היו מתפרקים.
דוד קשאני: אני דייר 50 שנה ב"עמידר".
דוד קשאני: עליתי ב-1949, גרתי שנתיים באוהל עם רענן כהן בכפר נחמן, שיחקנו יחד בפינג-פונג שולחן.
דוד קשאני: שלוש האחיות שלי גרות אחת בקדימה, אחת באשקלון ואחת בקריית-שמונה.
דוד קשאני: אני גר 50 שנה בבית של "עמידר".
דוד קשאני: אם הייתם נותנים לנו משכנתא לפני 50 שנה, הרי היום הייתי יכול להיות בעל שלוש דירות.
דוד קשאני: אבל יש היום 135 אלף דיירים בדיור הציבורי, ונניח ש-35 אלף דיירים לפי דברי אסף לא משלמים בכלל שכר דירה, אבל 100 אלף משלמים בממוצע 600 שקלים.
דוד קשאני: מדובר ב-60 מיליון שקלים לקופת האוצר, לכן אתם לא רוצים למכור את הדירות, והכל בלוף אחד גדול.
דוד קשאני: ישבתי בוועדת הכלכלה 14 ישיבות, עם חבר הכנסת אברהם פורז.
דוד קשאני: כל היום הוא עמד על מלה אחת, מה זה סיעודי.
דוד קשאני: האם אתם משחקים?
דוד קשאני: זה לא משחק.
דוד קשאני: אנשים 50 שנה גרים בדירות האלה.
דוד קשאני: נמאס.
דוד קשאני: תנו לנו לקנות את הדירות שלנו ואל תשימו מקלות בגלגלים של חוק הדיור הציבורי ואל תקפיאו אותו.
דוד קשאני: אני מבקש מכם לרחם על האנשים האלה שגרים בדירות האלה, ואני מבקש מכבודם של חברי הכנסת שיהיו אחד מאתנו ויבואו לראות את החברים בשכונות.
דוד קשאני: תודה רבה.
ג'ודי דור: אני מהפורום של משפחות חד-הוריות.
ג'ודי דור: אני גרה בדיור ציבורי ושיפצו לי את הדירה אחרי 11 שנים שעברתי לגור בה.
ג'ודי דור: סוף-סוף קיבלתי את הדירה, ואני לא יכולה להסתובב בדירה בצורה חופשית, כי אני נכה.
ג'ודי דור: השירותים לא מתאימים לי, את הארונות אני לא יכולה לפתוח, ויש הרבה דברים שלא מתאימים לי.
ג'ודי דור: הקצו לי הרבה כסף, וכשהייתי צריכה לעבור את השיפוצים הורידו חצי.
ג'ודי דור: כששאלתי מדוע הורידו חצי, הורידו לרבע.
ג'ודי דור: את התריסים אני לא יכולה לפתוח, והם אמרו לי שאני בקומה חמישית, אני לא צריכה לפתוח ולסגור תריסים כי אף אחד לא יפרוץ לי.
ג'ודי דור: אני חיה במצב שאני רוצה לשפץ ואין מי שיענה לי.
אנדריי חג'ג': אני גר בתל-אביב בדיור ציבורי.
אנדריי חג'ג': פה נאמרו הרבה דברים טובים לטובת חוק הדיור הציבורי ודברים רעים.
אנדריי חג'ג': מאז שחוק הדיור הציבורי נולד, הפכנו לשני מחנות: הפקידים של משרדי האוצר והשיכון ואנחנו הדיירים.
אנדריי חג'ג': הפכנו ליריבים.
אנדריי חג'ג': אינתיפאדה זה אפס ליד היריבות שקיימת בינינו.
אנדריי חג'ג': לי נאמר בפירוש: אחוז התמותה אצלכם כל-כך חלש, שזה לא מקדם את העניינים, תמותו מהר ותפנו דירות.
אנדריי חג'ג': פקיד של משרד השיכון אמר לי, שהם לא מעוניינים למכור לנו, כי יש להם אלפיים דירות ואם הם ימכרו לא יהיה להם מה לעשות.
רן כהן: מדוע החוק המקורי מועדף?
רן כהן: בחוק המקורי יש תקנה שאומרת, שכל הכסף שנכנס ממכירת הדירות הולך לקנייה ולרכישה של דירות חדשות.
רן כהן: אין חידוש של בנייה ואין תוספת דירות לדיור הציבורי.
רן כהן: הכסף בפועל מ"עמיגור" הולך לסוכנות, שמעבירה אותו לארצות-הברית, לבנקים של הקהילות היהודיות, שזאת שערורייה בין-לאומית שצריך להפסיק אותה.
רן כהן: בעניין ההשתתפות העצמית, האנשים שגרים עשרות שנים בדירה, אי-אפשר לומר להם עכשיו, כאשר האסלה אחרי 50 שנה נשברה או שהצנרת נדפקה, שהם לא שילמו 50 שנה ושיעשו את זה בעצמם.
רן כהן: התוצאה היא שחיים שם אנשים כאשר הדירות דולפים.
רן כהן: הייתי בבתים וראיתי אנשים חיים בתנאים שהורסים את הבריאות שלהם.
אברהם-בייגה שוחט: אני חושב שטוב שהוקפא החוק המקורי של הדיור הציבורי וצריך להמשיך בעמדה הזאת.
אברהם-בייגה שוחט: אני חושב שהמבצע של האכלוס שמתקיים עכשיו, שנעשה גם יחד עם רן כהן אחרי הרבה מחשבה, הקל בתחומים מסוימים והכביד בתחומים אחרים.
אברהם-בייגה שוחט: הוא הכביד כלפי אלה שגרים בסך הכל 4-5 שנים כך שלא מגיעה להם הנחה, ולעומת זה הוא הגדיל את ההנחה לגבי אלה שגרים הרבה מאוד זמן.