GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעל אנדורן: ההצעה פה היא שהתאגיד יעביר לבית החולים 20% מההכנסות שלו ממכירת שירותים רפואיים, ונתינת סמכות לשר הבריאות שבמידה והוא ישתכנע התאגיד יעביר לבית החולים סכום גבוה יותר מאותם 20%.
נסים דהן: משרד האוצר דואג לשר הבריאות שיהיו לו כלים טובים יותר לפיקוח ובקרה.
נסים דהן: הייתי צריך לקפוץ על המציאה ולבקש לחוקק את החוק הזה.
נסים דהן: אני מוותר בינתיים, כי ה-20% קיים היום.
נסים דהן: היום תאגידי הבריאות בכל בתי החולים הממשלתיים מעבירים את ה-20%.
נסים דהן: אני מבקש לדחות את הנושא הזה, לפצל אותו.
נסים דהן: אני הולך לתקן תקנות מתאימות.
נסים דהן: על פי התקנות האלה תהיה התחשבנות מדוייקת יותר בין תאגידים לבית החולים.
ישראל כץ: עמדת השר היא כמו בסעיף הקודם.
אנה שניידר: סעיף 23 מתחלק לשתי פיסקאות.
אנה שניידר: פיסקה (1) מתייחסת לסעיף 37 לחוק ביטוח בריאות ממלכתי, כפי שתוקן בחוק ההסדרים.
אנה שניידר: סעיף 37 מדבר על נקיטת אמצעים נגד קופות חולים.
נסים דהן: זה לא איכפת לי אם תוציאו או לא.
אנה שניידר: פיסקה (2) מתייחסת לסעיף 27 לחוק ההסדרים, שדן בהתחשבנות בעד שירותי אשפוז בבתי חולים ציבוריים בשנים 1999 ו-2000.
אנה שניידר: בפיסקה (א) מוצע שזה יוארך עד 2002.
אנה שניידר: אני מבינה שיש הצעה של השר שזה יוארך רק לשנת 2001.
נסים דהן: כי אני מקים ועדה שתבדוק את כל נושא הקפינג לעומק.
ישראל כץ: אנחנו נחליט ביום ראשון.
ישראל כץ: תודה רבה לכולם.
אמנון כהן: בוקר טוב.
אמנון כהן: אנחנו היום דנים בסעיפים 76-77 בחוק ההסדרים המדברים על חיילים משוחררים.
אמנון כהן: נציג האוצר, מר הבר, יציג את הנושא.
קובי הבר: בוקר טוב.
קובי הבר: סעיפים 76 ו- 77 הם סעיפים טכניים לחלוטין.
קובי הבר: הסכומים בחוק חיילים משוחררים המקורי משנת 1994, היו צמודים למדד ינואר 94.
קובי הבר: בקיץ האחרון עבר תיקון מספר 4 לחוק חיילים משוחררים שהועבר על ידי חבר הכנסת רענן כהן, והוא יצר שינויים בחוק עם דיפרנסאציה שונה.
קובי הבר: במסגרת התיקון המחירים הועלו למחירי ינואר 2000 והסכומים שונו, אבל בטעות נשמט בחקיקה העדכון של המדד.
קובי הבר: הוא נשאר על ינואר 94, במקום על ינואר 2000.
קובי הבר: אנחנו בהצעה הזו בסעיף 76 מתקנים זאת להצמדה לינואר 2000, ואנחנו אומרים בסעיף 77 כי התחולה של התיקון תחול בהתאם לתחולה של כל החוק שתוקן בקיץ, תיקון מספר 4.
קובי הבר: התיקון הזה הוא תיקון טכני והוא היה מוסכם גם על מציע החוק, חבר הכנסת רענן כהן,
סמדר אלחנני: הוא בא אליי ואני בדקתי זאת.
סמדר אלחנני: צריך לציין שהתיקון ההוא מתקן את הדיפרנסאציה לטובת חיילים קרביים.
קובי הבר: התיקון ההוא הוא תיקון מהותי בחוק חיילים משוחררים.
אנה שניידר: התיקון ההוא חל בינואר 2001?
קובי הבר: כן, זה צבירה לחיילים שמתגייסים מינואר 2001.
קובי הבר: תמיד החוק הזה בנוי על צבירה קדימה.
אנה שניידר: מדובר פה על תיקון לסעיף 11 לחוק קליטת חיילים משוחררים.
אנה שניידר: סעיף 11א אומר: "לא ייזקף זכות פיקדון, ולא ישולם מענק בעד יותר מ- 32 חודשים לחייל, ו- 21 חודשים לחיילת".
אנה שניידר: בסעיף קטן (ב) כפי שהוא קיים היום כתוב:
אנה שניידר: הסכומים האמורים בסעיף 9 ו- 10 יעודכנו בתחילת כל חודש, החל בחודש מרס 1994, כפי שיעור עליית המדד מן המדד שפורסם בחודש ינואר 94 עד למדד שפורסם לאחרונה לפני יום העדכון".
אנה שניידר: מה שמבקשים לעשות עכשיו הוא לכתוב בסעיף 11ב: הסכומים האמורים בסעיף 9א, 10 ו- 19ד יעודכנו בתחילת כל חודש החל בחודש ינואר 2001 כפי שיעור עליית המדד מן המדד שפורסם בחודש ינואר 2000 ועד המדד שפורסם לאחרונה לפני יום העדכון.
אנה שניידר: אם סמדר אומרת שזה בסדר אז אין לנו שום בעיה.
סמדר אלחנני: בדקתי והסתכלתי וזה בסדר.
אנה שניידר: סעיף 77 מתייחס גם כן לסעיף 11ב בנוסח החדש כפי שהוא מופיע בסעיף 76, ונאמר בו שהסעיף הזה יחול לגבי חייל המשוחרר שהחל את שירותו הסדיר אחרי אחד בינואר 2001.
אנה שניידר: אני לא רואה בעיה בשני הסעיפים.
אמנון כהן: חברי הכנסת, האם אתם רוצים להעיר לסעיפים הללו?
מוחמד ברכה: לא עכשיו.
אמנון כהן: אנחנו היום לא מצביעים.
אמנון כהן: אנחנו שמענו שמדובר כאן בדבר טכני.
אמנון כהן: תודה רבה לכם.
ישראל כץ: סעיף 46 – אישור עמותות לפקודת מס הכנסה.
ישראל כץ: הייתה שאלה חצי משפטית לגבי שתי עמותות שרשומות ביהודה ושומרון.
אנה שניידר: אני לא רואה בעיה עם זה.
אמנון כהן: האם חבר הכנסת פריצקי לא צריך להיות פה כשאנחנו מעבירים את זה.
ישראל כץ: אנחנו נעביר ואם הוא רוצה הוא יכול להגיש רביזיה או לערער.
ישראל כץ: מר קירשנר יקריא את רשימת העמותות שרוצות לקבל את האישור לפי סעיף 46 לפקודת מס הכנסה.
איוור קירשנר: המועצה הלאומית להתנדבות, הורים למען קידום ילדים מוגבלים, למד דעת ע"ש הגאון הרב משה דוד בקושט ז"ל, אולפנת רעיה, העמותה להנצחת זכרו של עו"ד דוד רוטלוי, אור שלמה ע"ש הקדוש הרב שלמה רענן, עמותה לקידום שירותים חברתיים בנצרת, אגודת טמרה לקידום הילד, היכל אליהו – אגודה לבניין בית כנסת, יד עמרם, כרמי חיל, ניר סקול אוף דה הארט, עמותה לקידום ופיתוח בקרית טבעון, בשער – קהילה אקדמית למען החברה בישראל, בית הכנסת רמת שלום, סל"ה – סטודיו לאומנויות התיאטרון, אביעד- קרן לקידום הבריאות, החינוך והמדע נוער מוביל שינוי, דגל מחנה ראובן אשקלון ת"ד 32 אשקלון, עמותת נכים דורשים שוויון.
איוור קירשנר: כלי"ל- כולנו למען ילדי לניאדו.
איוור קירשנר: זו הרשימה שמבקשים לאשר.
ישראל כץ: מי בעד האישור?
ישראל כץ: מי נגד?
ישראל כץ: מי נמנע?
ישראל כץ: אף אחד.
ישראל כץ: מאושר, גם הביטול וגם האישור.
אברהם פורז: אדוני היושב ראש, האם בתור אורח אני יכול לקבל זכות דיבור?
אברהם פורז: אני מציע לכם לזרוק לפח את הסעיף של בינוי ופינוי, חוק תכנון ובנייה.
יעקב ליצמן: אנחנו עדיין לא הצבענו על זה.
יעקב ליצמן: ההצבעה תהיה ביום ראשון.
אברהם פורז: הבעיה העיקרית בתכנון היא היעדר משאבים.
אברהם פורז: לצערי הרב, למרות תיקון 43 שאני הייתי הרוח החיה בו כי הייתי יושב ראש ועדת המשנה של ועדת הפנים שעשתה את התיקון הזה, לא גובים אגרות עבור תוכניות ומצד שני, לא נותנים לגורמי התכנון את המשאבים ואז הכל תקוע.
אברהם פורז: אדוני היושב ראש, אני מציע לך שלא תשאירו את הסעיף הזה, אלא תשאירו אותו בצד.
אברהם פורז: הוא בכלל לא דחוף.
אברהם פורז: הוא לא שייך לתקציב המדינה.
אברהם פורז: אפשר לקיים דיון מאוד יסודי איך המדינה הזו מטפלת בתכנון.
אברהם פורז: לדעתי, היא מטפלת בזה עקום.
אברהם פורז: אהוד ברק גם טיפל בזה עקום.
אברהם פורז: הוא רצה להוציא את התכנון ממשרד הפנים ולהעביר אותו למשרד ראש הממשלה.
אברהם פורז: גם זה עקום.
אברהם פורז: צריך לתת למינהל התכנון ולמשרד הפנים את הכלים כדי לבצע תכנון כמו שצריך במהירות.
אברהם פורז: אני אומר זאת כאשר משרד הפנים הוא בידי ש"ס ולא בידי שינוי.
אברהם פורז: לא נותנים להם כלים וכל הפטנטים האלה לא יעזרו שום דבר.
אברהם פורז: אני מציע להפריד את הסעיף הזה מחוק ההסדרים, לא לאשר אותו, ולדון בו בחודש מאי.
ישראל כץ: אני מוכרח לומר לך שרוב חברי הוועדה היו אתמול בדעה אחרת.
אברהם פורז: כי הם לא שמעו את דעתי.
אברהם פורז: היו פעם ול"לים, ותיקון 43 סגר אותם.
אברהם פורז: זה גם נגד כל המגמות הירוקות.
אברהם פורז: מעבר לזה, אני הייתי יועץ לתכנון במשרד הפנים במשך 12 שנים.
אברהם פורז: הבעיה העיקרית היא שלא נותנים כוח אדם ומשאבים ולא עושים OUT SOURCING כמו שצריך.
אברהם פורז: לא מוציאים עבודות תכנון החוצה.
אברהם פורז: בסוף חושבים שיוציאו שם שפן מהכובע.
ישראל כץ: אנחנו אפשרנו למשרד הפנים לבטא את העמדות שלו כאן.
יעקב ליצמן: אנחנו לא אישרנו אתמול שום דבר, והסעיף היחיד שמצאנו אולי אולי לנכון לאשר זה הסעיף הזה.
אברהם פורז: אני מוכן לשכנע את החברים איך פותרים את בעיות התכנון כי אני באמת חושב שאני מבין בזה.
אברהם פורז: חבל לאשר את הסעיף הזה.
אברהם פורז: משרד הפנים הוא בידי ש"ס ולא בידי שינוי, ואני אומר לכם שצריך לחזק את התכנון בתוך משרד הפנים.
אברהם פורז: צריך לתת את המשאבים הדרושים.
יעקב ליצמן: מה השר אומר?
אברהם פורז: השר הוא חדש.
אברהם פורז: הוא לא מבין בתכנון.
אברהם פורז: אני מניח שאם תשאלו את אלי סויסה הוא יאמר לכם מה שאני אומר.
אברהם פורז: אם תשאלו את חיים רמון הוא יגיד לכם מה שאני אומר.
אבשלום וילן: נאמר לי גם כן על ידי בעלי מקצוע שזה מסוג התיקונים ששכרם יכול לצאת בהפסדם.
אברהם פורז: אין אנשים שיבדקו תוכניות שמופקדות בוועדה המחוזית.
ישראל כץ: הממשלה מביאה את זה.
ישראל כץ: אני מביא את זה בשם הממשלה.
ישראל כץ: אתמול הכניסו תיקונים, כולל ייצוג של מרכז השלטון המקומי בוועדה הארצית.
ישראל כץ: גם משרד הפנים לא עמד על הרגליים האחוריות.
אברהם פורז: אני רוצה לומר לך שהרעיון לא בא ממשרד הפנים.
אברהם פורז: הרעיון בא מהאוצר.
אברהם פורז: אני יודע את עמדתה של דינה רצ'בסקי כי דיברתי איתה.
אברהם פורז: כל גורמי התכנון מתנגדים לזה.
אברהם פורז: אין לזה שום צורך.
יעקב ליצמן: אתמול במשך כל היום היו כל שרי הממשלה נגד שר האוצר.
יעקב ליצמן: לא היה תיאום אחד.
יעקב ליצמן: וגם קראתי היום שכל שרי הממשלה מתנגדים.
אברהם פורז: חבר הכנסת כ"ץ, יש עניינים שהם ממש כרוכים בחוק התקציב.
אברהם פורז: אבל אפשר לעשות ועדה לשיפור התכנון גם בחודש מאי.
ישראל כץ: אני רוצה לתת לך דוגמא.
ישראל כץ: אנחנו נדון עוד מעט בחוק הנפט.
ישראל כץ: יש לפניי מכתב של שר התשתיות שבו הוא מבקש לא לדון בזה, אבל אנחנו מחויבים לעמדת הממשלה.
אברהם פורז: העניין של התכנון הוא לא בוער, ואפשר לקיים דיון הרבה יותר ענייני בחודש מאי.
אבשלום וילן: כבוד היושב ראש, אני רוצה להגיד משהו כללי.
אבשלום וילן: לפי דעתי יש לנו השנה בעיה מאוד קשה עם חוק ההסדרים.
אבשלום וילן: במובן הזה שעברו כמה חודשים מאוקטובר עד עכשיו וחלק מהדברים לא רק שעבר זמנם בטל קורבנם, אלא השתנו מהותית.
אבשלום וילן: לדוגמא, אתמול היו כמה דיונים בהם רוב חברי הוועדה היו בעמדה לגמרי הפוכה.
אבשלום וילן: קחו לדוגמא את מועצות הייצור החקלאיות שבהם כמעט נגמרו הסכמים.
אבשלום וילן: זה נושא שאנחנו אמורים לדון בו אחר הצהרים.
יעקב ליצמן: אבו, חברת הכנסת גוז'נסקי מדברת על חוק שכבר עבר.
אבשלום וילן: כלומר, זה לא שנה רגילה.
ישראל כץ: בואו נתמקד בחוק הזה.
ישראל כץ: אנחנו כרגע דנים בסעיף 83 תיקון חוק פעוטות בסיכון.
ישראל כץ: אנה, תסבירי במספר מילים את המשמעות המשפטית של הסעיף ואחר כך נשמע את נציגת האוצר.
אנה שניידר: חוק פעוטות בסיכון – הזכות למעון יום התש"ס קובע שפעוט בסיכון, ויש הגדרה של מיהו פעוט בסיכון, שיש לגביו חשש ממשי להתפתחותו התקינה, זכאי למעון יום הסמוך למקום מגוריו.
אנה שניידר: בסעיף 5 לחוק כאמור נקבע ששר העבודה והרווחה צריך להתקין תקנות בדבר דרכי ההפניה לוועדה שתקבע את הזכאות.
אנה שניידר: על פי החוק המקורי צריך להתקין את התקנות לא יאוחר מאחד בנובמבר 2000, והחוק אמור להיכנס לתוקף באחד במאי 2001.
אנה שניידר: האוצר מהטעמים שיוסברו בוודאי מציע לדחות את תחולתו של החוק עד מאי 2003.
אבשלום וילן: מה ההגדרה של פעוט בסיכון?
אנה שניידר: קודם כל, פעוט הוא מי שטרם מלאו לו 36 חודשים באחד בספטמבר של אותה שנת לימודים.
אנה שניידר: ישנן הגדרות של חמישה מצבי סיכון.
אנה שניידר: כל אחד מאלה לפי דעתו של עובד סוציאלי ועל סמך חוות דעת רפואית.
אנה שניידר: הפעוט מוכה או שצרכיו ההתפתחותיים אינם נענים, או שאחד מהורי הפעוט אינו מתפקד כראוי מסיבות שונות לרבות, מחלת נפש, אלכוהוליזם, התמכרות לסמים, פיגור, נכות קשה, זנות, עבריינות או מחלה כרונית של אחד מבני המשפחה, או שהפעוט נולד בלידת שלישייה, רביעייה או יותר, או שמשפחתו של הפעוט נמצאת בארץ תקופה שאינה עולה על חמש שנים והוא נמצא בסיכון גבוה עקב משבר כתוצאה מתהליך הקליטה בארץ.
אנה שניידר: אפשרות אחרת,
יעל אנדורן: למעשה, ישנם שני מרכיבים לחוק.
יעל אנדורן: ראשית, מדובר על כך שכיום המדינה משתתפת במימון 14 אלף ילדי רווחה והיא משתתפת בשיעור ממוצע של 55%, כאשר יתרת העלות משלימים ההורים, והרשויות המקומיות.
יעל אנדורן: לפי החוק, שר העבודה והרווחה יקבע את השיעור של השתתפות המדינה.
יעל אנדורן: במידה והוא ייקבע ששיעור השתתפות המדינה הוא 100% עלות החוק עשויה להגיע ל - -
יעקב ליצמן: אני תומך בחוק פעוטות בסיכון.
יעקב ליצמן: למה דווקא נתפסתם לחוק הזה?
יעקב ליצמן: למה החוק הזה מפריע לכם יותר מחוקים אחרים?
יעקב ליצמן: אתם כותבים שזה 150 מיליון שקל.
יעקב ליצמן: אני לא בדקתי את העלות, אבל אני יודע דבר אחד, זה שווה את העלות.
תמר גוז'נסקי: יעל, תגמרי את המשפט שלך.
תמר גוז'נסקי: אם שר העבודה ייקבע 100% כמה זה יעלה?
יעל אנדורן: כ – 90 מיליון ש"ח.
תמר גוז'נסקי: שמעת, הגברת אלחנני?
תמר גוז'נסקי: והיה והשר לא ייקבע 100% כמה זה יעלה?
ישראל כץ: חברת הכנסת גוז'נסקי, עוד מעט תהיה התבטאות של חברי הכנסת ואת תהיי הראשונה להתבטא בתור יוזמת החוק.
ישראל כץ: אני מבקש לתת לנציגת האוצר להסביר את העניין.
יעל אנדורן: סעיף נוסף שקיים בחוק הוא הגדרה מאוד רחבה של מהו פעוט בסיכון.
יעל אנדורן: חבר הכנסת ליצמן לשאלתך, אנחנו חושבים שצריך להשאיר את אותה הגדרה למשרד העבודה והרווחה.
יעל אנדורן: אנחנו לא רוצים לקבוע בחקיקה את ההגדרות האלה, אלא להשאיר אותם לשיקול הדעת של המשרד שיכול לקבוע ולהגדיר מי יהיו ילדי הרווחה.
יעל אנדורן: לדוגמא, פה נכתב כי משפחתו של הפעוט נמצאת בארץ תקופה שאינה עולה על חמש שנים, והוא נמצא בסיכון גבוה עקב משבר כתוצאה מתהליך הקליטה בארץ.
יעל אנדורן: יש במשרד העבודה והרווחה אנשי מקצוע שהם יכולים להגדיר טוב יותר.
יעקב ליצמן: אתם רוצים לזרוק את זה על המשרדים הרלוונטים, כדי שלא יהיה שכאילו אתם חייבים לתת את זה.
יעל אנדורן: אנחנו לא רוצים לזרוק את זה.
אבשלום וילן: הגברת אנה שניידר אמרה שוועדה קובעת את זה ויש שיקול דעת.
אבשלום וילן: היא מציעה מה שקיים ממילא.
תמר גוז'נסקי: נכון, המנגנון קיים.
אנה שניידר: לא מציעים לשנות את ההגדרה.
ישראל כץ: אני מבקש לתת ליעל לסיים את הדברים שלה, ואחר כך כל אחד יתייחס.
ישראל כץ: הרי הגישה כאן היא ערכית.
יעל אנדורן: הכוונה שלנו היא לדחות את החוק הזה בשלב הזה בשנתיים.
ישראל כץ: האם ישנם ארגונים חיצוניים לממשלה שהם נגד הביטול הזה?
אתי פרץ: כן.
מירלה מיכאלוביץ': אני רוצה להסביר מה קורה אם פעוט כזה לא מגיע למסגרות בהן הוא צריך להיות.
מירלה מיכאלוביץ': לדעתי, אנחנו מדברים באוכלוסייה שאם לא נשקיע בה מוקדם יותר, היא תפגע בכל הרמות.
מירלה מיכאלוביץ': גם ברמה הקוגניטיבית, גם ברמה החברתית וגם ברמה החינוכית.
מירלה מיכאלוביץ': אני באה לפה לא רק כעובדת סוציאלית אלא גם כזועקת את זעקת ההורים.
מירלה מיכאלוביץ': ההורים כן מבקשים לתת לילדיהם סיכוי טוב יותר משהיה להם בילדותם.
מירלה מיכאלוביץ': ככל שנקדים וניתן לילדים האלה כך ייטב לנו כחברה וגם להם כמובן.
ישראל כץ: ואז מה קורה עם אותו ילד?
מירלה מיכאלוביץ': הילד הזה נמצא בבית עם הורים שלא מתפקדים מפאת מחלה, עבריינות, אלכוהוליזם, סמים ונכויות.
מירלה מיכאלוביץ': הוא נמצא בבית שלא מתפקד ולכן הפגיעה בילדים האלה היא מאוד חמורה.
מירלה מיכאלוביץ': אני מאוד ממליצה לא לדחות את ביצוע החוק לעוד שנתיים.
מירלה מיכאלוביץ': ככל שנקדים יוטב.
ישראל כץ: אתי פרץ, בבקשה.
אתי פרץ: ראשית, אני רוצה להעיר הערה שאני אחזור עליה כל זמן שתהיה לי הזדמנות לומר אותה בוועדת הכספים.
אתי פרץ: יש חיבור חולה של חוק ההסדרים ויש בליעה של חקיקות שנעשו לאחר בדיקות ובחינות על ידי אנשי מקצוע, על ידי פוליטיקאים מכל הרמות, על ידי אנשי אוצר ומשפטים.
אתי פרץ: כאשר שומעים את הנציגים השונים בוועדה אחרת הם אומרים דברים אחרים, וכשהם צריכים לבלוע את זה כאן הם שמים דגש על דברים אחרים, וכל פעם זה מקומם מחדש.
אתי פרץ: נשאלת השאלה, האם כנסת ישראל היא זו שמחוקקת חוקים, או שמא חוק ההסדרים הוא זה שקובע מה כן ומה לא?
אתי פרץ: בכל כנסת אומרים: בפעם הבאה נבטל את חוק ההסדרים שנולד בשנת 1985 במציאות מסוימת ושהפך להיות חוק שהוא טורף חוקים.
ישראל כץ: מדוע הממשלה לא יזמה בקשה להגדלת התקציב לטיפול בילדים מהסוג הזה?
ישראל כץ: יש הרי סכום כסף שמיועד לזה, כך אני מניח.
אתי פרץ: חיים פוזנר הוא איש בכיר מאוד במשרד העבודה.
אתי פרץ: הוא מכיר אותי מזה שנים גם בתפקידיי הקודמים.
אתי פרץ: כל הסל הזה של התקציב הגלובלי של המשרד, מה מחולק?
אתי פרץ: איזה כסף ייעודי ואיזה לא?
אתי פרץ: הוא עניין שאני מאוד מקווה שאתה תקיים עליו דיון עקרוני לאחר חוק ההסדרים ולאחר חוק התקציב.
אתי פרץ: אני מוכנה לבוא לפה עם עמיתיי ולהשיב על כל שאלה שתשאל.
אתי פרץ: אתם היום עומדים לקבל החלטה שקשה לקבל אותה בגלל הסמיכות שלה ל- 31 למרץ.
אתי פרץ: יש לנו פה היסטוריה פוליטית מסוימת של כלים שלובים ועלולים כאן לקבור כמה עניינים, ועל עניין אחד אני רוצה לשים את הזרקור.
אתי פרץ: כדי שהוועדה הזו לא תהיה בבחינת ח.ל, קרי, חייב לעבור, אני חושבת שמן הראוי שיהיו כמה עניינים שלגביהם לא יהיה חותם גומי, ובכללם עניין עתידם של הילדים האלה.
אתי פרץ: יש בזה גם אמירה ערכית.
ישראל כץ: חיים פוזנר, חברי כנסת מתוך אמונה פנימית יוזמים חקיקה פרטית, אבל בראש ובראשונה מי שאחראי למצב היא הממשלה.
ישראל כץ: אני רוצה לשמוע את עמדת משרד העבודה והרווחה ביחס לאוכלוסיית הילדים.
ישראל כץ: האם יש לכם כלים לטפל בהם?
ישראל כץ: אם אין לכם, במה זה בא לידי ביטוי?
ישראל כץ: בלי קשר לחוק הזה ועם קשר לחוק הזה.
חיים פוזנר: היום אנחנו משתתפים ב- 14 אלף מכסות לילדים עד גיל שלוש שנים שמופנים על ידי ועדות החלטה ברשויות המקומיות למעונות יום.
חיים פוזנר: בתקציב 2001 האוצר הקצה אלף מכסות נוספות.
חיים פוזנר: זאת אומרת, יש הגדלה מסוימת על פי בקשת המשרד.
ישראל כץ: המשרד ביקש והוא קיבל הגדלה.
ישראל כץ: האם הוא מרוצה?
יעל אנדורן: זו הגדלה משמעותית.
יעל אנדורן: הגדלה של 7%.
חיים פוזנר: מבחינת תקנות השר, אם תהיינה תקנות כמובן שאנחנו נלך לפי אותם כללים שישנם היום.
חיים פוזנר: היינו, אנחנו נשאף שהתקנות יהיו 75% כדי לא להגדיל את תקציב המדינה, ואותו סל השתתפות שקיים היום.
יעקב ליצמן: מי אומר לכם שתקבלו עוד קיצוצים?
יעקב ליצמן: למה אתה מעלה את זה?
חיים פוזנר: אז אני לא מעלה את זה.
חיים פוזנר: אם התוספת היא מחוץ לתקציב המשרד, כמובן שהמשרד - - -
אבשלום וילן: בכמה אתה מעריך את הצרכים?
אבשלום וילן: יש לך עכשיו 15 אלף מכסות.
אבשלום וילן: האם אתה מעריך את הצרכים ב- 20 אלף מכסות?
חיים פוזנר: ברגע שהחוק יעבור זה יגיע בערך ל- 28 אלף.
יעקב ליצמן: התוספת לא צריכה להיות על החשבון.
אברהם-בייגה שוחט: אין כזה דבר לא על חשבון.
אברהם-בייגה שוחט: אין כסף במקום אחר.
תמר גוז'נסקי: באמת?
חיים פוזנר: בתהליך של שלוש שנים מדובר על הכפלה.
אמנון כהן: אני רוצה לדעת כמה ילדים צריכים להיכנס למסגרת ומפאת חוסר תקציב לא נכנסים.
חיים פוזנר: אין לנו רישום מרכזי על זה.
חיים פוזנר: יש לנו מערכת דיווח שבה כל רשות נותנת לנו גם את ההחלטה וההשמה.
חיים פוזנר: בהתאם למערכת הדיווח שלנו כל ההחלטות כיסינו אותן.
חיים פוזנר: יכול להיות שיש בעיה במערכת הדיווח.
חיים פוזנר: אנחנו צריכים לבדוק את זה.
אמנון כהן: האם יש לך היום ילדים שלא נכנסים למסגרות בגלל שאין לך תקציב?
אתי פרץ: יש.
תמר גוז'נסקי: אין לו רשימות.
חיים פוזנר: אין רשימה מרוכזת.
חיים פוזנר: היא לא דווחה.
תמר גוז'נסקי: הם לא מדווחים על מי שהם לא נותנים לו מקום.
תמר גוז'נסקי: הם מדווחים רק על מי שהם נותנים לו מקום.
יעקב ליצמן: אתה לא עושה השמה אם אין לך מקום.
יעקב ליצמן: זה נורא מה שאתה אומר.
חיים פוזנר: יש לנו מערכת ממוכנת כאשר כל החלטה שמתקבלת ברשות המקומית - - -
יעקב ליצמן: כן, אבל הם לא עושים את זה.
יעקב ליצמן: הם לא עושים השמה בגלל שאין לו מקום.
חיים פוזנר: לא סיימתי.
חיים פוזנר: יש לנו מערכת ממוכנת שאומרת כל החלטה לפני הביצוע, גם אם אין תקציב, צריכה להיות מדווחת לנו, כדי להוציא רשימת ממתינים ואחר כך לבוא לאוצר בדרישה מאוד מבוססת.
חיים פוזנר: נכון לעכשיו אפס ממתינים, כיוון שבמערכת לא דיווחו.
ישראל כץ: אני לא בכדי הפניתי את השאלה מהי עמדת משרד העבודה, איך זה מתנהל ומה קורה היום?
ישראל כץ: התשובות שלו מאוד ברורות.
ישראל כץ: הוא ביקש אלף מכסות וקיבל אלף ואין לו דרישות נוספות.
ישראל כץ: זה לא אומר שזה עמדתנו.
חיים פוזנר: הוא ביקש יותר מאלף והוא קיבל אלף מכסות.
ישראל כץ: והוא חי עם זה.
ישראל כץ: זו העמדה של משרד העבודה.
ישראל כץ: זה לא אומר שזו עמדתנו.
ישראל כץ: הוא אומר שאם החוק ייכנס המכסה תגיע ל- 28 אלף.
חיים פוזנר: אני אסביר גם למה?
חיים פוזנר: מתוך התנאים שנקראו כאן אנחנו מפעילים היום רק את שלושת התנאים הראשונים מתוך שבעת התנאים וזאת בגלל שהמכסה מוגבלת.
חיים פוזנר: אם החוק נכנס אנחנו מרחיבים את התנאים ולכן במהלך של שלוש שנים נגיע ל- 28 אלף.
חיים פוזנר: עמדת השר ומשרד העבודה והרווחה היא תומכת בהרחבה ובהגדלת המכסה של מעונות יום.
חיים פוזנר: אני אמרתי בהערת אגב שאם זה יבוא על חשבון דברים אחרים, צריך לעשות דיון אחר.
אברהם-בייגה שוחט: זה בטוח יהיה על חשבון דברים אחרים.
אתי פרץ: אנחנו כאן מדברים על עיגון זכות הילד ולא מדברים על צורת ההפעלה.
אתי פרץ: מה שחשוב כאן הוא שאנחנו אומרים שילד שנולד למציאות מסוימת, לצערו, המדינה חייבת לתת לו את השירות הזה.
אתי פרץ: לדוגמא, בתל-אביב יש דרישה של 2,200 ילדים שעמדו בקריטריונים.
אתי פרץ: יש סידורים ל – 930 ילדים.
אתי פרץ: בתל-אביב בלבד יש 1,030 ממתינים.
ישראל כץ: למה הרשימות האלה לא הועברו למשרד העבודה והרווחה?
תמר גוז'נסקי: אם לא שואלים אז לא עונים.
אתי פרץ: נוצר דיאלוג בלתי אפשרי בין הרשות ובין המדינה שברגע שמגיעים למכסה, כל היתר הופכים לשטח מת.
אתי פרץ: יש פה נורמה שהיא לא נולדה רק מתוך רשלנות, אלא מתוך מציאות בלתי אפשרית.
אתי פרץ: ברגע שיש מכסות לעשרה ילדים ומגיע הילד האחד עשרה, לילד הזה אין תהליך של טיפול.
ישראל כץ: הנקודה ברורה, תודה רבה.
ישראל כץ: אני מודה לכם על ההשתתפות.
ישראל כץ: אנחנו נעבור לדיון בין חברי הכנסת.
אתי פרץ: אתם רוצים שאנחנו נעזוב את הישיבה?
ישראל כץ: אם הצוות אומר שאתן יכולות להישאר אז תישארו.
אתי פרץ: תודה רבה.
ישראל כץ: אני מציע שחברת הכנסת גוז'נסקי מאחר והיא היוזמת של החוק תפתח ולאחר מכן חברי הכנסת האחרים לפי סדר ההגעה, כפי שאני זוכר אותו.
תמר גוז'נסקי: לאחר הדברים שנאמרו פה, אני רוצה להוסיף שמדובר פה בניסיון להציל ילדים מגורל שבו הם יגיעו לחינוך מיוחד ולכל מיני מקומות אחרים, לא משום שהם נולדו פגועים, אלא משום שתנאי החיים שלהם קשים.
תמר גוז'נסקי: יש מדיניות נכונה של משרד העבודה והרווחה שילדים פעוטים עד גיל שלוש לא מוציאים לפנימיות, ובצדק.
תמר גוז'נסקי: אי אפשר להפריד ילד בגיל שנה-שנתיים מאמא שלו, ולכן הילדים האלה לא מוצאים לפנימיות, חלופה שקיימת בגילאים יותר מבוגרים, והם נשארים בבית.
תמר גוז'נסקי: כאשר הבית לא מתפקד בשל כל מיני סיבות: מחלות, אלכוהוליזם, או משום שהם חלק משלישייה ומכל מיני משברים אחרים, הילד הזה נשאר בבית.
תמר גוז'נסקי: הרבה פעמים הילד הזה לא מקבל את האוכל בזמן.
תמר גוז'נסקי: לא מחליפים לו את החיתולים בזמן, לא מדברים אתו, לא נותנים לו את הגירויים הדרושים להתפתחות שלו, ואז אתה מוצא ילד בגיל שלוש שהוא ברמה של ילד בגיל שנה, ואז אתה מוצא ילד בגיל שנתיים שהוא רעב או שהוא מקבל אוכל לא מתאים.
תמר גוז'נסקי: אם אנחנו נותנים לו את ההזדמנות להגיע למעון יום משבע בבוקר עד שעה ארבע אחר הצהרים, לפחות בשעות האלה הוא יהיה מטופל על ידי צוות מקצועי.
תמר גוז'נסקי: הוא לא יהיה רעב, הוא לא יהיה רטוב.
תמר גוז'נסקי: ידברו אתו, הוא יהיה בחברת ילדים, ואז יש לו סיכוי להתפתח.
תמר גוז'נסקי: בסופו של דבר כל חיסכון שאנחנו עושים פה, יעלה לנו פי כמה בעתיד.
תמר גוז'נסקי: לכן, כל ההוצאה פה היא הוצאה חסכונית ביותר.
תמר גוז'נסקי: אין הוצאה יותר חסכונית מאשר טיפול בילדים בגיל הרך.
תמר גוז'נסקי: כל אחד שמתעסק בחינוך המיוחד יודע מהי ההוצאה עבור ילד שמגיע לחינוך מיוחד ושכל החיים שלו הוא בחינוך המיוחד.
תמר גוז'נסקי: אנחנו הבאנו בחשבון שהחוק הזה בנוי על זה שקודם כל צריכים להיות שירותים.
תמר גוז'נסקי: המדינה לא בונה שירותים.
תמר גוז'נסקי: צריכים להיות מעונות יום ומשפחתונים, ואת זה בונים גורמים אחרים.
תמר גוז'נסקי: לכן, אי אפשר לבצע את החוק הזה מהיום למחר, ולכן מדובר בביצוע הדרגתי.
תמר גוז'נסקי: החוק מדבר על ביצוע הדרגתי של שלוש שנים שיתחיל במאי השנה.
תמר גוז'נסקי: ההערכה היא שבשנת הלימודים הקרובה, כלומר, בחודש ספטמבר הקרוב, נוסף לאלף המכסות האלה שכבר ממילא דובר בהם, אולי תהיינה עוד אלף מכסות.
תמר גוז'נסקי: לא מדובר במספרים הרבה יותר גדולים מהסיבה הפשוטה שאין תשתית.
תמר גוז'נסקי: רק אם החוק ייכנס לתוקפו בשנת 2002 ובשנת 2003 תהיה תשתית, כי אז ויצ"ו ונעמ"ת וכל היתר יפתחו יותר מעונות.
תמר גוז'נסקי: המתנס"ים יפתחו יותר משפחתונים ועוד כל מיני גורמים אחרים.
תמר גוז'נסקי: לכן זה תהליך שאני לא בטוחה שבשלוש שנים הוא בכלל יתבצע.
תמר גוז'נסקי: נציגת האוצר אמרה שעלות החוק היא 90 מיליון בהנחה שהוא יבוצע במלואו ותהיה השתתפות של 100%.
ישראל כץ: מה העלות של אלף המכסות הנוספות?
מירב שביב: זה עולה 14 אלף שקל לפעוט בשנה, לפי הכללים הנוכחיים היום.
מירב שביב: זה יוצא 14 מיליון, בהינתן שיעורי המימון הקיימים.
תמר גוז'נסקי: משרד האוצר ומשרד העבודה והרווחה סיכמו להוסיף אלף מכסות.
תמר גוז'נסקי: כלומר, התקציב לשנה הזו כבר קיים, ואני לא חושבת שהשנה הם יוסיפו יותר.
תמר גוז'נסקי: זאת אומרת, אין פה סיבה כספית אמיתית לעשות את זה.
ישראל כץ: האם את מוכנה לשקול שישנו את החוק במובן הזה שהוא יוגבל לתוספת של עוד אלף כל שנה בשנים הבאות?
אתי פרץ: זה לא חוק זה מכסות.
אתי פרץ: אתה מעקר מהחוק את נשמתו.
ישראל כץ: אני עוד לא עשיתי כלום, אני רק שואל.
תמר גוז'נסקי: אני רוצה להסביר שמדובר פה בזכאות.
תמר גוז'נסקי: הזכאות הזו דורשת שיתוף פעולה אקטיבי של ההורים.
תמר גוז'נסקי: אם ההורים לא מביאים את הילד אז הילד לא מגיע למעון.
תמר גוז'נסקי: זה לא חינוך חובה.
תמר גוז'נסקי: אין כאן קצין ביקור סדיר, וחלק גדול מההורים, לצערנו הרב, לא משתפים פעולה.
ישראל כץ: האם משרד האוצר מוכן לשקול הצעה כזו שבכל מקרה ייאמר שבכל אחת מהשנים הקרובות תהיה הגדלה של אלף מכסות?
יעל אנדורן: אנחנו באמת נוהגים במשרד העבודה והרווחה ביתר רכות משאר המשרדים.
יעל אנדורן: חיים פוזנר יכול לומר שלעיתים נדירות המשרד מבקש לטפל בצרכים שהם באמת אמיתיים והוא לא מקבל עליהם לפחות פתרון חלקי.
ישראל כץ: אני שואל את השאלה לאור זה שחברת הכנסת גוז'נסקי אמרה שהשנה הוסיפו אלף מכסות והיא מניחה שזה מה שכבר יהיה.
תמר גוז'נסקי: הוסיפו אלף מכסות בגלל החוק.
ישראל כץ: ברור שבגלל החוק.
ישראל כץ: היא לא עשתה את זה בשביל עצמה.
ישראל כץ: אני שואל האם משרד האוצר מוכן לשקול עד יום ראשון שגם בשנים הקרובות תהיה התחייבות להוסיף את התוספת של האלף מכסות?
אבשלום וילן: אני מציע שהאוצר יגיע להסדר רב שנתי עם מציעת החוק.
ישראל כץ: זה יהיה הישג גדול לחברת הכנסת גוז'נסקי, ומצד שני האוצר כבר הכיר השנה בצורך.
ישראל כץ: הצרכים ודאי לא יורדים.
ישראל כץ: הם רק עולים.
ישראל כץ: אני חושב שאם תגיעו להסדר כזה ותתחמו את טווח השנים ותודיעו לנו, כולם ייצאו כאן מרוצים, בייחוד הילדים.
ישראל כץ: נכון שזה עדיין יישאר בגדר מכסות, אבל זה יותר טוב מהמצב הקיים.
ישראל כץ: אנחנו נפנה למשרד העבודה והרווחה שישקול בעצמו בדיקה מקיפה של הנושא.
יעל אנדורן: אנחנו נשקול את זה.
תמר גוז'נסקי: אדוני, אני חושבת שהדבר הכי חשוב הוא למחוק את זה מחוק ההסדרים ולהשאיר את זה למשא ומתן.
תמר גוז'נסקי: לגבי השנה המצב הוא ברור.
תמר גוז'נסקי: האם זה הזמן לדון על תקציב 2003 ותקציב 2004?
ישראל כץ: אני מציע שזה ייכנס במסגרת התיקון הממשלתי לחוק, ואז זו לא תהיה התחייבות ערטילאית, אלא זה יהיה בתוך החוק.
תמר גוז'נסקי: סעיף 7 מדבר על כך שהחוק ייושם על פי צווים שייתן השר.
תמר גוז'נסקי: ממילא השר הוא הקובע.
ישראל כץ: חברת הכנסת גוז'נסקי, אני לא אמנע מאף חבר כנסת להצביע בהתאם למיטב הכרתו ביום ראשון.
ישראל כץ: אני מניח שהממשלה תפעל כדי לכפות רוב קואליציוני, אני חושב שהנושא הוא מאוד חשוב, ואני רואה כאן הבנה מסוימת אצל משרד האוצר.
ישראל כץ: החוק יתוקן ותהיה תמיכה ממשלתית בדבר הזה.
ישראל כץ: במקום ביטול ישונה הנוסח בצורה הזו שייאמר שאותה תוספת של אלף מכסות תחול גם בטווח של השנים הקרובות ותהיה הידברות בין חברת הכנסת גוז'נסקי עם האוצר.
אבשלום וילן: כנסת ישראל העבירה את החוק הזה ואנחנו לא נבטל אותו.
אבשלום וילן: תשכחו מזה.
אבשלום וילן: תגיעו להסכם.
תמר גוז'נסקי: מדובר ביישום מדורג שהשר מופקד עליו.
תמר גוז'נסקי: הממשלה תסדר את העניינים בתוכה.
תמר גוז'נסקי: השר קובע.