GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אברהם פריד: הדיון הזה יכול להתקיים מחדש בתקציב 2002.
ישראל כץ: הדברים ברורים.
ישראל כץ: האוצר מבסס את הדברים על תחזית שייקנו עוד אגרות.
רונן וולפמן: לפי ניסיון העבר אנחנו משוכנעים שיש שכירים שנמצאים היום בשנה הרביעית של העסקתם, ואשר תנאי השכר שלהם הם ברמה מסוימת.
רונן וולפמן: אנחנו מעריכים בסבירות גבוהה שאותם גורמים יקנו.
רונן וולפמן: מדובר על סכום בתוך הכנסות מ- 120 מיליון שקל שכלול בצד ההכנסות.
רונן וולפמן: צריך לזכור את הגידול בתנועה הכוללת.
ישראל כץ: אתה אומר ש- 120 מיליון ₪ ייכנסו, אבל בלאו הכי מגיעים כאלה שמגיעים לוותק של שש שנים והם נכנסים בתשלום גבוה יותר.
רונן וולפמן: תקציב המדינה, בבסיס שלו, הזרם הרגיל הוא סדר גודל של כאלף שכירים, אם אנחנו לא עושים שום שינוי.
רונן וולפמן: מדובר על הכנסה של 120 מיליון ₪.
רונן וולפמן: יחד עם זה, אי אפשר לעשות צעד כזה דרסטי של הורדה של האגרה למונית לאפס בבת אחת.
רונן וולפמן: צריך למצוא איזושהי פשרה.
ישראל כץ: השאלה היא האם שקלתם לפצות אותם על מה שהם השקיעו.
אברהם פריד: דרך כזו קיימת בחו"ל.
אברהם פריד: תפצו אותנו על ההפרש.
אברהם פריד: רונן וולפמן: - הורדה של 200 אלף שקל ל- 160 אלף שקל - -
ויצמן שירי: מה נכה צה"ל צריך לשלם, אם בכלל?
חיים עטר: היום נכה צה"ל משלם 90 אלף שקלים, אבל המגמה היא הפוכה.
חיים עטר: מאות נכים פונים אלי כדי להחזיר את השיקום כי הם לא מסוגלים להתפרנס.
חיים עטר: אני רציתי להעיר – אלכס לנגה טועה כל הזמן.
חיים עטר: אנחנו רוצים להמשך לחשוף את ענף המוניות.
חיים עטר: את זה אני לא מצליח להבין במשך כמה שנים.
חיים עטר: כל פעם יש חוק ועוד חוק.
יעקב ליצמן: אני מבין מהדברים שבסך הכל התוכנית של האוצר – שלא יהיה צורך במספר תמורת כסף, אתם הייתם רוצים בכלל להוריד את זה, אך אין אפשרות להוריד את זה בבת אחת, ולכן עושים את זה בהדרגה.
יעקב ליצמן: כך אני מבין.
יעקב ליצמן: בעלי המוניות השקיעו כספים בעד המספר.
יעקב ליצמן: נניח שהם מבקשים פיצוי.
יעקב ליצמן: צריך לחשוב על תוכנית שאלה ששילמו סכום מלא יקבלו הקלה במס או משהו מעין זה, לשנים הבאות, ואז ניתן יהיה להוריד את כל הסכום בבת אחת.
רונן וולפמן: המדיניות והצורך לשמור על יציבות הענף היא לבצע את זה בצורה הדרגתית.
רונן וולפמן: יש גידול, כפי שנאמר קודם, ב- 5 אחוז, פחות או יותר בנסועה הכללית של מדינת ישראל - -
אברהם פריד: איזה גידול?
אברהם פריד: כולם סוגרים פה - -
צבי הנדל: אני מאד בעד, אבל יש פה נקודה אחת, שאולי כאשר הכנתם את התקציב ואת חוק ההסדרים, לא עמדה מול עיניכם, והיא המצב הכלכלי היום בארץ, בעיקר בענף התיירות.
צבי הנדל: המצב קשה היום, זו האמת.
צבי הנדל: התחום הזה הוא חלק מכריע ברווח.
צבי הנדל: אני לא יודע אם יש נתונים לגבי מה היחס בין הישראלי הנוסע במוניות לבין התיירים.
צבי הנדל: מתוך אינטואיציה אני אומר שהנושא הזה של תיירות הוא מכריע בעניין.
צבי הנדל: לכן העניין של דחייה לנושא הספציפי הזה הוא לדעתי מאד צודק.
צבי הנדל: אני מסכים עם המגמה של האוצר, אבל לנקודה הזו אין פתרון, והם צודקים במיליון אחוז.
יצחק כהן: לגבי הנתון שנתת שאמרת שהדבר ייעשה בהדרגה – למה זה צריך להיעשות בהדרגה?
יצחק כהן: איך אתה שומר על יציבות כאשר אתה עושה את זה בהדרגה?
רונן וולפמן: הציבור ימשיך לנסוע במוניות, בהתאם לצורך ובהתאם לזמינות, ובהתאם למדיניות שתהיה.
רונן וולפמן: נאמר שהאגרה צריכה להיות אפס.
רונן וולפמן: היא לא תהיה.
רונן וולפמן: היא תהיה , פחות או יותר בגובה של מה שמשלמים השכירים, אולי קצת פחות מזה, בעתיד, אך בסדר גודל כזה.
רונן וולפמן: הכוונה היא לתת לאותם שכירים שהם שכירים מזה זמן רב אפשרות לקבל הקלות.
רונן וולפמן: מדובר בקבוצה של 25 אלף שכירים - -
אריה פריד: מאיפה הנתון הזה?
חיים עטר: אין 25 אלף שכירים.
חיים עטר: הנתון הזה לא נכון.
חיים עטר: דבר שני – נהג שכיר מרוויח יותר מבעל מונית.
חיים עטר: אוכל להוכיח לך את זה.
חיים עטר: אז בבקשה, בואו נעבוד על פי נתונים.
רונן וולפמן: הכוונה היא להגיע לרמה מסוימת.
רונן וולפמן: לא להגיע לאפס, אלא להשאיר את זה בסדר גודל של 120 אלף שקל.
רונן וולפמן: צריך לזכור שברשיון למונית כלולות גם הטבות בצד המיסוי, של רכישת רכב.
יצחק כהן: אני שאלתי רק לגבי היציבות.
יצחק כהן: איך אתה שומר על היציבות?
יצחק כהן: איך ההדרגה שומרת על היציבות?
רונן וולפמן: אנחנו נגיע לנקודה מסוימת בהפחתה הדרגתית באמצעות כניסה הדרגתית של רשיונות.
רונן וולפמן: גורם זה ימנע את הזעזוע והשבר בתוך הענף.
רונן וולפמן: מדובר על כניסה הדרגתית של מספר רשיונות מידי שנה, וזה עדיף מאשר מכה חד פעמית ושינוי כתוצאה מזריקה של גורמים לתוכו.
רונן וולפמן: זו רוח הדברים.
ישראל כץ: אם תשחרר את הכל ויהיו 20 אלף נהגי מוניות, הרי יפסיקו לקנות אגרות חדשות.
ישראל כץ: להפך – עוד תהיה שחיקה, חלק ייפלטו.
ישראל כץ: בשנה אחת תרוויח יותר, ובשנים שלאחר מכן אתה כמעט בכלל לא מרוויח.
ישראל כץ: לכן אני מגיע לנקודה.
ישראל כץ: לא נצביע היום על העניין.
ישראל כץ: הועלו כאן מספר הערות.
ישראל כץ: ההערה המרכזית שאני קלטתי הוא הנושא של המצב שאנחנו נמצאים בו, שמשליך באופן ישיר על כל נושא התיירות.
ישראל כץ: חברות שהיו יכולות להשתמש במוניות הן במצב לא קל, ואין ספק שהתקנה הזו, גם אם הכוונה טובה בנסיבות רגילות, גורמת להרעה יחסית במצבם, גם בערך של הרכוש שלהם, שהם שילמו עליו והוא שווה סכום מסוים.
ישראל כץ: היום, ברגע שאתם מורידים את התעריף, הוא יגיע מבחינה כלכלית למינימום שאתם גובים מאחרים.
ישראל כץ: יכולות להיות שלוש דרכים: האחת, מנגנון פיצוי, כמו שמפצים חקלאים כאשר צריך מכסות.
ישראל כץ: זו אפשרות אחת.
ישראל כץ: לא מדובר בציבור כל כך רחב.
ישראל כץ: שתי האפשרויות האחרות, שהן קצת שונות: האחת, לדחות את העניין לשנת 2002.
ישראל כץ: בלאו הכי מתחילים עוד מעט הדיונים על תקציב השנה הבאה.
ישראל כץ: אפשרות אחרת היא שעד יום ראשון תגיעו לפשרה.
ישראל כץ: הפשרה תהיה על גובה הסכום שייגבה, ועל מספר שנות הוותק.
ישראל כץ: אתם אומרים 4, היום זה 6.
ישראל כץ: אפשר להגיע לפשרה.
ישראל כץ: כך גם לגבי גובה הסכום.
ישראל כץ: תגיעו לפשרה על גובה הסכום.
דן שטסל: ואם ישימו מחיר גבוה אז לא יצטרכו בכלל להתפשר, ואז תיגמר המעורבות של הממשלה במחיר.
ישראל כץ: אני אומר שלגבי המחיר והוותק צריך להגיע לדבר מוסכם.
ישראל כץ: לגבי התקציב הבא- הדיונים כבר צריכים להתחיל עכשיו.
ישראל כץ: היום יש היגיון בפשרה, בגלל המצב.
ישראל כץ: יכול להיות שמחר דברים ישתנו.
ישראל כץ: אם אתם רוצים לדון בפשרה, נוכל לקבל מכם תשובה עד יום ראשון הבא.
עופר חוגי: אני רוצה שתהיה התניה – שיהיה אישור פיצוי של המיגון לבעלי מוניות.
עופר חוגי: כל החלטה שתהיה צריכה לכלול את הנקודה הזו.
עופר חוגי: לא ייתכן שהאוצר יקבל כסף ו - -
אלכס לנגה: בנושא המיגון, ההצעה הכי פרקטית היתה שבמקום לקבל כסף מהממשלה, והשאלה איך יינתן הכסף היא מורכבת – הצענו לתת להם תוספת זמנית לתעריף, לתקופה מסוימת.
יצחק כהן: אנחנו לא מסכימים.
יצחק כהן: האוצר מסכים להצעה הזו?
ישראל כץ: אי אפשר להתנות דבר כאשר אנחנו מדברים על הסכם ביניהם, אבל בהחלט אנחנו מצפים שהחלטת הממשלה בעניין המיגון תקויים.
יצחק כהן: אבל בהנחה בסיסית שבשום פנים ואופן לא יגלגלו את זה על האזרחים.
יצחק כהן: חוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2001), התשס"א-2000 סעיף 9 תיקון חוק ביטוח רכב מנועי, וסעיף 10 – תיקון חוק המאבק הלאומי בתאונות הדרכים
שמעון עיר שי: סעיפים 9 – 10 בעצם מדברים על שינוי מבני – איחוד של שני גופים שפועלים באותו תחום, והם : הרשות למלחמה בתאונות דרכים לפי חוק הרשות, והקרן למניעת תאונות דרכים, שהוקמה מכוח חוק פיצויים לנפגעי תאונות דרכים.
שמעון עיר שי: מדובר על מנגנונים כפולים.
שמעון עיר שי: אין לזה שום הצדקה, גם בצד הענייני.
שמעון עיר שי: לפעמים מגיעים להחלטות שונות בכיוונים שונים, ודרך הוצאת הכספים שונה.
שמעון עיר שי: גם בצד התפקודי – זה בעצם לשלם פעמיים.
שמעון עיר שי: מה שמוצע פה זה לאחד את הקרן לתוך הרשות.
שמעון עיר שי: הקרן היא היסטורית, והרשות היא מכוח חוק חדש יותר.
שמעון עיר שי: היום יש ועדת היגוי, ומוצע לבנות שם מועצה.
שמעון עיר שי: המבנה של המועצה יהיה כמבנה הנציגויות כפי שהיה בקרן, כך שגם במהות של הנציגויות בתוך הרשות זה יהיה הקמה מחדש על אותו בסיס.
שמעון עיר שי: סעיף 9 מבטל סעיף בחוק ביטוח רכב מנועי, בחוק התחרות המותרת בתחום רכב החובה, שקבע הוראה להקים קרן חדשה.
שמעון עיר שי: אין בזה שום הגיון.
שמעון עיר שי: צריך לבטל את סעיף 9 בחוק ההוא, שמחייב להקים קרן, ולבנות את המועצה בתוך חוק הרשות.
שמעון עיר שי: הסיפור הזה הוא בסך הכל שינוי מבני.
שמעון עיר שי: במקום שיהיו שני גופים שמטפלים באותו נושא, יהיה גוף אחד.
יצחק כהן: מה המקור הכספי?
שמעון עיר שי: המקור הכספי היום, לפי חוק פיצויים לנפגעי תאונות דרכים הוא תוספת ששר האוצר מוסמך להוסיף על דמי ביטוח רכב מנועי שמועברים מכוח חוק הפיצויים ישירות לרשות.
יצחק כהן: איך נוצר הפיצול, במקור או בשימוש?
רונן וולפמן: הכסף מגיע מ "אבנר".
יצחק כהן: ומתפצל לשתי רשויות?
רונן וולפמן: כן.
שמעון עיר שי: ועכשיו אנחנו אומרים – גם לפי החוק החדש שנקבע לעניין המקור, יש הוראה להעביר את זה לרשות.
שמעון עיר שי: אין טעם בשתי רשויות שמטפלות - -
יצחק כהן: איך היה המנגנון עד היום?
רונן וולפמן: הכסף שמשולם על ידי ביטוח חובה מועבר בחלקו לחברות, אחוז מסוים הולך לטובת הקרן, והיתרה לנושא הביטוחים.
רונן וולפמן: אותו סכום הצטבר, והיום אותו סכום יועבר לטובת אותה רשות.
עופר חוגי: סליחה.
עופר חוגי: ברשות היה לכם נציג אחד.
עופר חוגי: היום אתם רוצים שיהיו לכם ארבעה.
עופר לינצ'בסקי: רוב הכסף היה מהקרן.
עופר לינצ'בסקי: כל הכסף שהגיע מחברות הביטוח, עד השקל האחרון, הגיע לקרן.
עופר לינצ'בסקי: בתוך קרן הבטיחות היה אותו מספר נציגים של משרד האוצר שאתה רואה כאן, אין שינוי.
עופר לינצ'בסקי: אלא מה?
עופר לינצ'בסקי: כיוון שאת הקרן סוגרים, כי אין טעם, אין לה היום כסף כי הכסף מגיע לרשות, וזה דבר מיותר, לוקחים את הנהלת הקרן והופכים אותה למעין דירקטוריון הרשות.
יצחק כהן: ומה עם הרשות, נמחקת?
עופר לינצ'בסקי: הרשות נשארת - -
יצחק כהן: אתם משאירים שני מנגנונים?
עופר לינצ'בסקי: לא, לא.
עופר לינצ'בסקי: הקרן נסגרת.
עופר לינצ'בסקי: יש היום קרן ויש רשות.
עופר לינצ'בסקי: הרשות היא גוף סטטוטורי שפועל בתוך משרד התחבורה.
עופר לינצ'בסקי: עד היום כל הכסף הלך לקרן, אבל היתה גם רשות.
עופר לינצ'בסקי: קיבלו החלטות סותרות.
עופר לינצ'בסקי: לוקחים את הכסף ומעבירים אותו לרשות.
עופר לינצ'בסקי: כיוון שהיתה הנהלה ציבורית לקרן והיו שותפים בה הרבה משרדי ממשלה, לוקחים את אותה הנהלה והופכים אותה לדירקטוריון הרשות.
עופר לינצ'בסקי: מעכשיו יהיה רק גוף אחד, שיהיה הרשות, ומעליו – הנהלה.
עופר לינצ'בסקי: כל הכסף יופנה לרשות, אין כאן שינוי.
עופר לינצ'בסקי: לקחנו את הנהלת הקרן כפי שהיא, והעתקנו אותה.
סמדר אלחנני: אני רוצה להעיר פה הערה עקרונית.
סמדר אלחנני: המלחמה בתאונות דרכים נראית לי משימה ראשונה במעלה.
סמדר אלחנני: צירפתי לכם את חוק המאבק הלאומי בתאונות דרכים שהתיקון הזה, בחוק ההסדרים, בא לתקן.
סמדר אלחנני: הוא מבטל את צוות ההיגוי, ובמקומו הוא מקים את המועצה.
סמדר אלחנני: אבל עדיין נשארת הוועדה המייעצת לרשות, זה בסעיף 13 שלא בוטל, ונשארת הרשות, כמובן.
סמדר אלחנני: המלחמה בטרור, והמלחמה בכלל של צה"ל לא נעשית על ידי רשויות.
סמדר אלחנני: היא נעשית על ידי משרד הביטחון, בסמכות מלאה של שר מבצע, ומנכ"ל מבצע, ועם כל האגפים שיש לרשותם.
סמדר אלחנני: המלחמה בתאונות דרכים נראית לי חיונית וחשובה בדיוק כמו הביטחון, ואני לא מבינה למה לא צריך להיות שר מבצע, מנכ"ל מבצע.
סמדר אלחנני: כמובן, אם צריכים תיאומים בין משרדיים, הממשלה יכולה לקבוע מי השר האחראי על התיאום.
סמדר אלחנני: במהלך פה – תראו כמה אנשים צריך לזמן לישיבות של המועצה, ומכמה משרדים.
סמדר אלחנני: דבר שני - אם פעם התוספת למלחמה בתאונות דרכים היתה בתוך הפרמיה, ונקבעה יחד עם כל הפרמיה.
סמדר אלחנני: בתיקון האחרון לחוק, התיקון שנקרא "תחרות מבוקרת והסדרים לתקופת מעבר, תיקון מספר 2 – שהתקבל לאחרונה בדצמבר 2000, נתנו את הסכמות לקבוע את התוספת לשר האוצר, בלי אישור ועדת הכספים.
סמדר אלחנני: זה מה שסיפרו לנו, בפעם האחרונה שבאו לכאן, שהשר יקבע 5 אחוז.
סמדר אלחנני: השיעור לא השתנה, מה שהשתנה זה רק מאיזה בסיס זה נלקח.
סמדר אלחנני: בסעיף 1 כתוב ששר האוצר רשאי לקבוע בצו שיעור מדמי הביטוח...
סמדר אלחנני: כמקור להקמת קרן למימון פעולות למניעת תאונות דרכים.
סמדר אלחנני: הסעיף השני אומר שכספי התוספת שגבו המבטחים כאמור יועברו לרשות, כהגדרתה בחוק המאבק הלאומי בתאונות הדרכים.
סמדר אלחנני: החוק הזה לא חוקק בוועדת הכספים, אבל לדעתי צריך לתקן את זה.
סמדר אלחנני: דבר השלישי – התוספת לפרמיה ולביטוח צריכה להיות הכנסה מותנית.
סמדר אלחנני: אם יש משהו שצריך לתת עליו תקציב ישירות, בלי התניות, לא הכנסה מיועדת, לא מקור – למה דווקא משלמי ביטוח רכב חובה צריכים לשאת בזה?
סמדר אלחנני: כל משלמי המסים.
סמדר אלחנני: אני פונה לחברי הכנסת בעניין הזה.
אנה שניידר: בהמשך לדבריה של סמדר אלחנני, רציתי להעיר שהחוק הזה נדון בשנת 97 בוועדת הכלכלה.
אנה שניידר: אם עכשיו רוצים לשנות את הקונספציה, אני רוצה להבין, כמשפטנית, למה זה כל כך דחוף, שזה צריך להיות במסגרת חוק ההסדרים לקראת אישור התקציב.
אלכס לנגה: צריך להבטיח את התקציב לרשות.
אלכס לנגה: הרשות היא יחידה של משרד התחבורה.
אלכס לנגה: אני מסכים עם כל ההערות, אך מבחינת משרד התחבורה, הוסכם שתהיה מועצה מעל מנהל הרשות.
אלכס לנגה: בסך הכל מופעל פה תקציב שהרבה משרדים מעורבים בו, ואנחנו חשבנו שאין לנו בעיה עם שקיפות.
אלכס לנגה: יש תוכנית עבודה שכולם רואים אותה ומייעצים לגביה.
אלכס לנגה: לכן הסכמנו.
אלכס לנגה: אני מסכים להערה באופן כללי שהרשות לבטיחות, צריכה לטפל בזה בעצמה - -
שמעון עיר שי: אני אקרא את הדברים.
שמעון עיר שי: סעיף 9 הוא התיקון שדיברתי עליו.
שמעון עיר שי: אם אתם רואים, בדברי ההסבר בעמוד 64, יש לכם את אותו סעיף 9 שאנחנו רוצים לבטל אותו.
שמעון עיר שי: כיוון שאנחנו רוצים לאחד את הקרן לתוך הרשות, צריך לבטל את סעיף 9, שמה שהוא אומר היום הוא: תוקם קרן – חדשה,
שמעון עיר שי: למימון פעולות למניעת תאונות דרכים, וכן הלאה.
שמעון עיר שי: אנחנו לא רוצים להקים את הקרן.
שמעון עיר שי: זו פסקה 1 לסעיף 9, לבטל את הסעיף הזה.
שמעון עיר שי: פסקה 2 זה תיקון נוסף – כאשר מופיעה המילה "סעיף 9" – מבטלים.
שמעון עיר שי: סעיף 10 – השינוי העיקרי שלו הוא בסעיפים 11 ו- 12 - -
אנה שניידר: סעיף 6 לחוק העיקרי דן בגיבוש תוכניות על ידי הרשות ואישורן.
אנה שניידר: בסעיף קטן (ב), שאותו אתם מציעים לבטל, כתוב: "הרשות תגבש ותכין תוכנית רב שנתית.
סמדר אלחנני: "תוך שנה ממינוי הנציגים".
שמעון עיר שי: אבל שימי לב, אנחנו גם משנים את סעיף 12, בעמוד הבא, לגבי תפקידי המועצה.
שמעון עיר שי: אנחנו הכנסנו שם את הנושא של תוכנית רב שנתית, לכן זה תחליפי.
שמעון עיר שי: אין טעם לכתוב את זה גם ב- 6 (ב), וגם ב- 12.
סמדר אלחנני: אני רוצה לשאול: החוק הזה הוא מ- 97, והיתה פה תוכנית עבודה, לשנה ולשלוש שנים.
סמדר אלחנני: ברגע שמבטלים את הסעיף הזה, לא היה כדאי לדווח מה יצא ממנו?
שמעון עיר שי: התוכנית עדיין מיושמת.
שמעון עיר שי: זה לא מבטל את התוכנית שאושרה.
שמעון עיר שי: בפסקה (2) זה מינוי המועצה.
שמעון עיר שי: כפי שאמר חבר הכנסת עופר חוגי – ההרכב הוא צילום מדויק, מבחינת המשרדים.
שמעון עיר שי: אמרנו שאנחנו לוקחים מישהו שקיבל החלטות, ומדובר פה במשהו שהוא רלבנטי להרבה משרדים.
שמעון עיר שי: בזמנו, זה היה ההרכב של הקרן, שבה היה הכסף, והיא קיבלה את ההחלטות הבין משרדיות האלה.
שמעון עיר שי: לא רצינו לפתוח ויכוח למי צריך להוסיף נציג, ולמי צריך להוריד נציג.
שמעון עיר שי: לכן צילמנו מצב.
שמעון עיר שי: אנחנו משלבים את מספר הנציגים כפי שהיה.
סמדר אלחנני: אבל בצוות ההיגוי לא היה אפילו נציג אחד למשרד התחבורה.
שמעון עיר שי: אני מבטל את צוות ההיגוי.
סמדר אלחנני: ואתה מכניס במקומו את הקרן?
עופר לינצ'בסקי: זו העתקה של הנהלת הקרן.
יצחק כהן: אבל מי אמר שהעתקה של הנהלת הקרן כמו שהיא היא דבר נכון?
יצחק כהן: למה אתם עושים את זה בלי לבדוק אם זה נכון או לא?
עופר לינצ'בסקי: התשובה היא מאד פשוטה וכנה : התחום הזה מנוהל בצורה איומה.
עופר לינצ'בסקי: יש קרן ויש רשות.
עופר לינצ'בסקי: זה פועל לפי חוק המאבק הלאומי בתאונות, וזה פועל לפי חוק פיצויים.
עופר לינצ'בסקי: זה מקבל החלטה מסוימת, וזה מקבל החלטה סותרת.
עופר לינצ'בסקי: זה פוגע.
עופר לינצ'בסקי: מה שרצינו הוא לאחד.
עופר לינצ'בסקי: אמרנו שהדבר הכי פרקטי והכי פשוט הוא לקחת את הנהלת הקרן כפי שהיא, בדיוק כפי שהיא, ולמנות אותה כגורם שהוא מעין דירקטוריון של הרשות.
עופר לינצ'בסקי: בכך אנחנו משיגים שיהיה גוף אחד.
עופר לינצ'בסקי: האם ההרכב נכון?
עופר לינצ'בסקי: – אני לא יודע - -
יצחק כהן: למה לא ביטלתם את שני הגופים והעברתם הכל למשרד התחבורה, לאחריות השר?
עופר לינצ'בסקי: זה היה ונשאר .
יצחק כהן: אבל אתה משנה.
יצחק כהן: אתה מעתיק אחד לאחד את הדירקטוריון.
יצחק כהן: שהשר יהיה אחראי על הביצוע.
אנה שניידר: זה שינוי קונספציה שנקבעה בשנת 97, ואני לא חושבת שראוי לעשות את זה בחוק ההסדרים.
אנה שניידר: החליטו ב- 97 שתהיה רשות - -
יצחק כהן: מה שאני טוען הוא שאם זה מעשה חלם, למה שימשיך להיות חצי חלם?
יצחק כהן: אפשר למחוק את חלם לגמרי, ולתת לשר האחראי לבצע.
יצחק כהן: אני מציע שתיקחו את העניין חזרה, ותחזרו אלינו בשבוע הבא, עם כל ההערות ששמעתם פה.
ישראל כץ: אתה ניהלת את החלק הזה של הישיבה.
ישראל כץ: אני מכבד את ההצעה.
ישראל כץ: הנטייה היא בסך הכל לסייע לכם, אבל מה שאומר חבר הכנסת כהן הוא שתשפרו את ההצעה לאור ההערות שהושמעו כאן, כדי שנוכל להתייחס לדברים בשבוע הבא.
ישראל כץ: קחו בחשבון את ההערות שהושמעו, תלטשו את ההצעה.
ישראל כץ: לא נעשה שינוי קונספציה כבדרך אגב.
ישראל כץ: תביאו הצעה מגובשת יותר.
ישראל כץ: אני מודה לכם, הישיבה נעולה.
חברי הוועדה: אפי אושעיה משה גפני אבשלום וילן עופר חוגי אמנון כהן יעקב ליצמן יוסף פריצקי
מוזמנים: רמי חלמיש סגן החשב הכללי אילנית ורנר אגף החשב הכללי אמיר ברטוב מרכז השילטון המקומי לאה ענתבי משרד הפנים יחזקאל לביא משרד הפנים יהודה זמרת משרד הפנים דיאנה ירום לשכה משפטית, משרד האוצר ניר קנטור כלכלן, הת' התעשיינים אברהם בירנבאום הת' הסוחרים ענת ברכה לשכת המסחר עודד הדס להב גיורא רוזנטל מנכ"ל מרכז שלטון מקומי אריאל קפון מנכ"ל עיריית תל-אביב נתן מאיר יועמ"ש, מרכז שלטון מקומי רון חן סמנכ"ל ומנהל היח' הכלכלית אמנון דהרטוך משרד המשפטים נתן נתנזון חבר המועצות הדתיות בישראל אליהו ליפשיץ משרד הדתות אבי קוסטליץ מנכ"ל רשות שדות התעופה דרורה ליפשיץ משרד האוצר דוד עמר מרכז השילטון המקומי עופר לינצ'בסקי אגף תקציבים, משרד האוצר שי וינר אגף תקציבים, משרד האוצר רוני ארד אגף תקציבים, משרד האוצר יואל בריס משרד האוצר גלעד ריקלין אגף תקציבים, משרד האוצר אורי שביט אגף תקציבים, משרד האוצר הראל בלינדה אגף תקציבים, משרד האוצר שי יפתח אגף תקציבים, משרד האוצר שמעון עיר-שי משרד האוצר מירב שביב אגף תקציבים, משרד האוצר אבי גפן סגן הממונה על התקציבים, משרד האוצר נטשה מיכאלוב אגף תקציבים, משרד האוצר עמית לנג אגף תקציבים, משרד האוצר יואל נווה סגן הממונה על התקציבים, משרד האוצר יעל אנדורן סגנית הממונה על התקציבים, משרד האוצר יעל ייטב נציבות מס הכנסה מיכל דוייטש נציגות מס הכנסה יהודה קראוזה יו"ר ועדת מיסוי, התאחדות הקבלנים והבונים אדם בוכמן מנהל אגף כלכלה, התאחדות הקבלנים צדוק צדיק יועץ, התאחדות הקבלנים אליהו כהן דובר, התאחדות הקבלנים דינה רצ'בסקי משרד הפנים דלית דרור משרד המשפטים דן אורנשטיין משרד המשפטים עזרא ג'אנו מנכ"ל שירות התעסוקה מתי טל יועמ"ש, שירות התעסוקה אהרון חוטבלי ההסתדרות החדשה אלדר דוכן אגף תקציבים, משרד האוצר צבי חלמיש סגן החשב הכללי נסים דהן שר הבריאות בועז לב מנכ"ל משרד הבריאות מיכל עבדי סמנכ"ל משרד הבריאות יצחק ברלוביץ משנה למנכ"ל משרד הבריאות גבי בן נון סמנכ"ל תקצוב, משרד הבריאות מיה היבנר יועמ"ש, משרד הבריאות שבתאי שביט מנכ"ל מכבי שירותי בריאות זאב וורמברנד ראש חטיבת הכספים, שירותי בריאות כללית שמואל רוזנמן מנכ"ל קופ"ח לאומית יונתן הלוי מנכ"ל ביה"ח שערי צדק זאב רוטשטיין מנהל בי"ח שיבא צבי שטרן מנהל ביה"ח הדסה עין כרם יורם בלשר יו"ר הסתדרות רפואית לאה ופנר מזכ"ל ויועמ"ש הסתדרות רפואית מידד גיסין יו"ר צ.ב.י ירון נופר עדינה מרקס האגודה לזכויות החולה כנרת פורטר עמותת ענבר מיה מוהליבר משרד הבריאות עוזי סלנט קו"ח מאוחדת
קצרנית: הצעת חוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2001), התשס"א-2000.
קצרנית: הצעת חוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2001),
קצרנית: סעיף 2 – רשויות מקומיות, תיקון חוק ההסדרים במשק המדינה, התשנ"ג-1992.
ישראל כץ: בוקר טוב לכולם, אנחנו דנים בסעיף 2 בחוק ההסדרים במשק המדינה.
ישראל כץ: אנה, היועצת המשפטית, תסביר בכמה מילים במה אנחנו דנים ובמה אנחנו לא דנים.
אנה שניידר: אנחנו דנים היום בפרק הרשויות המקומיות, כאשר לפי ההסכמות נשאר לדון מהפרק הזה רק בסעיף 2.
אנה שניידר: כל יתר הסעיפים, קרי 3,4 ו-5, הוסכם שלא יידונו עד 31 במרץ.
אנה שניידר: סעיף 2 מתייחס לארנונה.
אנה שניידר: אני מציעה שאנשי האוצר יסבירו מה המהות של הסעיף.
אבי גפן: אנחנו מציעים לתקן את החוק כך שתהיה חובה לרשות מקומית ששיעור הגרעון השוטף שלה עולה על 5% להטיל ארנונה מסויימת כדי לכסות חלק מהגרעון.
אבי גפן: המטרה המרכזית של התיקון הזה היא לא כיסוי הגרעון.
אבי גפן: החובה תהיה קיימת כאשר שיעור הגרעון יעלה על 5% מהתקציב השוטף.
אבי גפן: בתיקון לא נקבעו השיעורים של העלאת הארנונה.
אבי גפן: החובה תהיה להטיל את הארנונה הזאת על כלל הנכסים ברשות המקומית ללא אבחנה.
אבי גפן: השיעורים של העדכון הזה לא מוצעים בתיקון שכאן, הם ייקבעו על ידי שר הפנים בהסכמת שר האוצר.
אבי גפן: התיקון הזה נועד כדי ליצור איזה שהוא תמריץ נוסף שישפר חלק מהניהול הכספי איפה שהוא בעייתי.
אבי גפן: החלק השני של הסעיף קובע מתי צריך לעשות את הדבר הזה, כאשר מוצע לעשות את זה בתום חודש מהמועד הקבוע לפרסום הדוחות הכספיים של הרשות המקומית.
אבשלום וילן: אתם באים לכל האזרחים ולכל בעלי העסקים בעיר ואומרים להם: שלמו את מלוא הכישלון של העירייה.
אבשלום וילן: זה לא משנה אם שילמתי את הארנונה שלי במועד או אם ניהלתי את עסקי כראוי, אתם באמצעות חוק ממשלתי באים ומענישים אותי.
אבשלום וילן: אתה לא חושב שזאת ענישה קולקטיבית?
אנה שניידר: קחו בחשבון שאין תקנות ארנונה כדין לשנת 2001.
יעקב ליצמן: כמה משלמים?
אנה שניידר: היום?
אנה שניידר: כמו בשנה שעברה.
ישראל כץ: האם את טוענת שהדיון בסעיף הזה הוא לא אפשרי?
אנה שניידר: לא אמרתי.
אנה שניידר: יש כאן התייחסות לתקנות לפי סעיף 9 לחוק העיקרי, כאשר סעיף 9 שונה לפני מספר שנים ולא הוציאו תקנות לפי הסעיף החדש.
אנה שניידר: כרגע המצב מסתמך על ארנונה שלא קיימת.
אנה שניידר: יש כאן הצעה להוסיף סעיף נוסף שיכשיר את תקנות הארנונה לשנת 2001.
יעקב ליצמן: אפשר לדעת כמה אחוזים משלמים היום?
דרורה ליפשיץ: אין תקנות לשנת 2001, אבל ישנן כמה דעות משפטיות לגבי המצב המשפטי התקף.
דרורה ליפשיץ: יש הצעה להסדיר את זה במסגרת חוק ההסדרים.
דרורה ליפשיץ: במידה ולא, אנחנו מציעים שה-5% והעלאת הארנונה שנגזרת מזה יהיו ביחס למה שמגיע היום כדין.
דרורה ליפשיץ: לא צריך להכריע בשאלה מה מגיע היום כדין.
דרורה ליפשיץ: הדעה הרווחת היא שמה שמגיע כדין זה מה שהגיע בשנה שעברה.
דרורה ליפשיץ: גם אם זאת לא הדעה היחידה הקיימת, אם מתקבל הסעיף הזה אנחנו מציעים שבמקום שהוא ישתמש בעוגן של תקנות שנת 2001, הוא ישתמש בעוגן של מה שמגיע כדין.
יעקב ליצמן: על סמך מה 5%?
אבי גפן: ה-5% זה לא שיעור העלאת הארנונה, זה השיעור של הגרעון השוטף שיחייב העלאה בארנונה.
אמנון כהן: למה 5% ולא 6%?
אבי גפן: אפשר לשאול למה המספר הזה ולא מספר אחר.
אבי גפן: ה-5% נראה לנו כגרעון משמעותי יחסית לרשויות המקומיות.
אבי גפן: אנחנו גם יודעים - פחות או יותר - שחלק גדול מהרשויות המקומיות הולכות ומתאזנות.
עדי אלדר: אנחנו מתנגדים לכך בכל תוקף, כי המשמעות של העניין הזה היא הענשת התושבים.
עדי אלדר: חלק מהרשויות נמצאות בגרעונות בגלל הממשלה, את זה אתם יודעים.
עדי אלדר: אנחנו מממנים את שירותי החינוך בשני מיליארד שקל בשנה ואת שירותי הרווחה במיליארד שקל.
עדי אלדר: אם את הנושא הזה הממשלה היתה באה ומכסה, האמינו לי, שום רשות מקומית במדינת ישראל לא היתה נכנסת לגרעון.
עדי אלדר: אם אז ראש עיר היה נכנס לגרעון, מצידי אפשר היה להרחיק אותו.
עדי אלדר: בדלת האחורית בא האוצר ואומר: התושבים יממנו.
עדי אלדר: זאת דרך עוקפת כזאת שמאלצת אותנו לפנות לתושבים על-מנת שישלמו את ה-5% האלה.
אבי גפן: זה לא 5%.
עדי אלדר: 127 רשויות סיימו את שנת 1999 ללא גרעון.
עדי אלדר: השילטון המקומי נמצא בהתייעלות מאוד רצינית.
ישראל כץ: אתה מדבר ללא גרעון שוטף.
עדי אלדר: ודאי.
עדי אלדר: אם נבוא ונחתום על הסכם השכר של משרד האוצר, כל מדינת ישראל תהיה בתוך ה-5%.
עדי אלדר: זה כאילו העלאת הארנונה בדלת האחורית שהאוצר מאלץ לעשות.
עדי אלדר: השילטון המקומי מתנגד לכך בכל תוקף כי זה הענשת התושבים.
עדי אלדר: אני לא מכיר היום ראשי ערים שסורחים, אבל אם יש כאלה, יש זכות לשר הפנים לעשות ועדה קרואה באותו יישוב.
עדי אלדר: אם רשות לא מתנהלת נכון, אנחנו לא נגד זה.
עדי אלדר: השילטון המקומי לא נותן גב ולא נותן חיפוי לראשי ערים שחורגים מהמסגרות.
עדי אלדר: אנחנו בעניין הזה באים ואומרים: רבותי, אסור לתת לנושא הזה להכנס.
עדי אלדר: אמרה היועצת המשפטית שאנחנו עובדים בלי תקנות ארנונה.
עדי אלדר: גם זה עוד לא היה בתולדות מדינת ישראל.
עדי אלדר: בזמנו שר האוצר ושר הפנים הגישו לכנסת 1.24.
עדי אלדר: היום כשיש ממשלה במדינת ישראל אני מבקש שלפחות ילכו על העניין הזה.
יחזקאל לביא: זה הונח על שולחנה של הכנסת, אבל זו החליטה לשים את זה בצד.
עדי אלדר: אבל אז לא היה רוב לממשלה, היום יש רוב.
דוד עמר: האוצר יודע שהוא מתנהג לא בהגינות כלפי השילטון המקומי.
דוד עמר: ישבנו עם האוצר ב-1.9 וסוכם שיינתנו 20 מיליון שקל.
דוד עמר: מה התאריך היום?
דוד עמר: עד היום לא קיבלנו את ה-20 מיליון שקל.
דוד עמר: בינתיים ראשי הערים, הרשויות המקומיות ביצעו את העבודה.
דוד עמר: כאשר מדובר על 5% גרעון ואתה זה שצריך לממן את זה, פירושו של דבר שאתה צריך להעלות את הארנונה בעוד 10%,15%,20%.
דוד עמר: יש רשויות שההכנסה מהארנונה שלהן שואפת ל-25%,30%.
דוד עמר: למה בכלל חושבים בכיוון הזה?
אבי גפן: כדי לכסות 5% בגרעון השוטף, שיעורי הארנונה צריכים להיות מאוד מאוד גבוהים.
אבי גפן: זה לא מה שמוצע כאן.
דוד עמר: מה שמוצע כאן זה לכסות את הגרעון באמצעות הארנונה.
דוד עמר: אסור שהסעיף הזה יידון בכלל.
דוד עמר: אם יש גרעון, אז יש מכניזם של שר הפנים יחד עם הממונה על הכנסות המדינה באוצר.
דוד עמר: ישנה גם תוכנית לבחון ממה נובע הגרעון.
דוד עמר: היה וראש עיר או ראש מועצה לא יתנהגו כפי שצריך להתנהג, יש את כל הכלים על פי החוק לטפל בהם.
דוד עמר: אחרי שהעמסתם על תקציב השילטון המקומי ב-3 השנים האחרונות רואה חשבון, מבקר עירייה, אתם באים ומכניסים עוד עז?
דוד עמר: אתם באוצר צריכים לגרום לכך שלא יהיה גרעון.
דוד עמר: תנהלו איתי מו"מ בצורה הוגנת ותבצעו את מה שאתם מסכמים איתי.
דוד עמר: אחר כך, אם יש בכל הכלל הזה יוצא מן הכלל, לשר הפנים יש את הכלים להגיב.
ענת ברכה: אנחנו רוצים להצטרף להתנגדות לנוסח של הסעיף.
ענת ברכה: בדברי ההסבר לחוק כתוב שהמטרה של הסעיף היא לשפר את הניהול הכספי וליצור התייעלות.
ענת ברכה: אם זאת המטרה זה מאוד תמוה.
ענת ברכה: אנחנו סבורים שלא יהיה כאן תמריץ חיובי להתייעלות, אלא ההיפך: יהיה כאן תמריץ ליצירת גרעונות ויינתן פרס לניהול לא תקין.
ענת ברכה: מי שמשלם את המחיר אלה התושבים והעסקים שגם ככה נושאים בנטל מס מאוד מאוד גבוה.
ישראל כץ: איך את מסבירה את עמדת מרכז השילטון המקומי שמתנגד?
ענת ברכה: אני לא רוצה להכנס לעניינים שבין משרד האוצר למרכז השילטון המקומי.
ישראל כץ: לכאורה התמריץ הוא עבורם.
ענת ברכה: שמעתי גם מהם את הטענה שזה לא יגרום להתייעלות.
ענת ברכה: אם יש בעיה, הפתרון לא צריך להיות על גבם של אזרחים ועל גבם של עסקים.
ענת ברכה: יש כאן כרטיס פתוח ליצור גרעונות.
ענת ברכה: זו אמירה שיש בה ביטוי למינהל לא תקין.