GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מוחמד ברכה: אני מציע תקבל את התיקון הזה במקום סעיף (ב), ואז אנו, לדעתי, נגמור עם התופעה.
אלי גולדשמידט: מה אומר התיקון?
א' שניידר: חבר-הכנסת ברכה, התוכל להסביר שוב?
א' שניידר: לא הבנתי מה הוא התיקון.
מוחמד ברכה: התיקון במקום סעיף (ב) יאמר כך: "בעל קרקע זכאי בכל שנה לניכוי משוויה של קרקע בסכום של 200 אלף שקל לכל דונם או 50 אלף דולר, לא חשוב- - -
א' שניידר: ניכוי משווי הקרקע?
א' שניידר: כלומר, יחליטו שהקרקע יותר זולה?
מוחמד ברכה: כל דונם שעולה עד 200 אלף שקל- - - א' שניידר: האם דונם עולה 200 אלף שקל?
מוחמד ברכה: האם זה ערך קרקע?
מוחמד ברכה: לדוגמא: אדמה חקלאית.
מוחמד ברכה: אינני רוצה הטבה לאנשים שעושים מסחר בקרקע לצרכי בניה.
מוחמד ברכה: אלה אדמות שערכן נמוך.
א' שניידר: אם לא קשה לך, הסבר את העקרון בלי לקרוא נוסח, כי אינני מבינה כלום מהנוסח.
א' שניידר: תגיד לי את העקרון, ואנסה לנסח לפי מיטב הבנתי.
מ' פחוס: לפי חוק, קרקע של ירושה משנת 1948, מחודש מאי, נדמה לי, מקבלת החל מה-1 בינואר 1996 סך של 65 אלף שקל כניכוי מערך הדונם.
א' שניידר: זה החוק הקיים.
מ' פחוס: זה החוק הקיים.
א' שניידר: האם אתם רוצים להגדיל את ה-65 אלף שקל ל-200 אלף שקל?
מ' פחוס: אסביר.
מ' פחוס: מי שיש לו קרקע, גם לפי ערך של 1 בינואר 1996 הוא מקבל עבור כל דונם ניכוי מערך הדונם עוד 55 אלף שקל.
מ' פחוס: כלומר, 65 אלף שקל פלוס 55 אלף שקל הם 120 אלף שקל מחושבים ל-1 בינואר 1996.
מ' פחוס: היות וזה יחד עם ההצמדה, אז זה מגיע לשנת 1999 בערך מעל 150 אלף שקל.
מ' פחוס: חבר-הכנסת ברכה בא ומבקש שבמקום 150 אלף שקל שיהיה הניכוי מערך הדונם, כמה שיהיה ערך הדונם - 300, 500 אלף שקל - ינוכה מערך הדונם סכום של 200 אלף שקל.
מוחמד ברכה: ישולם המס על מעבר לזה.
א' שניידר: האם זה במקום?
מ' פחוס: זה במקום ה-150 אלף שקל שהם קיימים.
מוחמד ברכה: אבל, לא רק ל-200 אלף בירושה.
דובר: אתה מתכוון: לנכות.
מוחמד ברכה: אני רוצה להבין האם אנו משדרים על אותו גל.
מוחמד ברכה: אנה שניידר, מדובר פה, בתיקון, על ניכוי ה-200 אלף שקל לכל דונם.
מוחמד ברכה: לא מדובר על 200 ולא על שום דבר.
מוחמד ברכה: מדובר על חיסול התופעה הזו אחת ולתמיד.
א' שניידר: אתה אומר: לא כל דונם, אלא כל סוג של קרקע.
מוחמד ברכה: לכל סוג של קרקע שהיתה חייבת במס רכוש לנכות את 200 אלף השקל הראשונים, והמס ישולם על מעל ל-200 אלף שקל.
מוחמד ברכה: מי ששילם עשר שנים ומעלה יהיה פטור, כלומר זה לא במקום הסעיף הראשון.
א' אליהו: זה לא ניתן ליישום.
יעקב ליצמן: רציתי להסביר את הרקע לחוק.
אלי גולדשמידט: את זה אנו יודעים.
יעקב ליצמן: אהיה קצר בדברים.
יעקב ליצמן: הדבר היחיד שאנו שומעים על מס רכוש היום זה על קרקע.
יעקב ליצמן: אין, למשל, על יהלומים אין מס רכוש.
א' שניידר: היום, יש מס רכוש אפס.
יעקב ליצמן: אני מדבר על העבר.
יעקב ליצמן: אדם שילם 20 שנה מס רכוש 2.5% לשנה, כלומר הוא שילם 45% או 50% על שווי הקרקע, ויש אפילו מיתון עכשיו ואז הקרקע בכלל ירדה.
יעקב ליצמן: נניח, חס וחלילה, שהוא העביר זאת לירושה והיה על זה מס עיזבון - הוא שילם על הקרקע הרבה יותר מאשר שווי הקרקע.
יעקב ליצמן: באה הכנסת ותיקנה את החוק והסבירה שנכון שהמס הזה לא מוסרי.
יעקב ליצמן: היא ביטלה אותו.
יעקב ליצמן: היא עשתה את זה אפס.
יעקב ליצמן: היא עשתה מס מכירה.
מוחמד ברכה: תן הקרדיט לחבר-הכנסת שטרית.
מוחמד ברכה: י' ליצמן: הוא היה שר האוצר, ובתקופתו הוא ביטל את מס הרכוש.
מוחמד ברכה: מה אנו אומרים?
מוחמד ברכה: לגבי מי ששילם הרבה שנים, אני חושב שנכון שאולי אנשים אחרים כן שילמו.
מוחמד ברכה: צריך לבטל את החוב הזה.
מוחמד ברכה: לגבי הסעיף השני, גם אני מסכים לבטל את הסעיף הזה.
א' שניידר: את מה לבטל?
יעקב ליצמן: את החלפת סעיף 34 להחזיר כסף - אני מוכן לבטל.
מוחמד ברכה: זהו סעיף (ב).
יעקב ליצמן: זהו סעיף (ב) - להחזיר את התקופה מעל עשר שנים שהוא שילם.
א' שניידר: לפי ההצעה, אנו מבטלים זאת.
יעקב ליצמן: כן, את זה אני מוכן לבטל.
מוחמד ברכה: סעיף 33ב(א), שיחזיר לו המינהל כל חוב ששילם מעבר לעשר השנים האמורות - זה יבוטל.
אלי גולדשמידט: אנו לפני קריאה ראשונה.
אלי גולדשמידט: אנו לא בקריאה שניה ובקריאה שלישית.
א' שניידר: ברצוני להבין מה יהיה.
א' שניידר: אתם רוצים שבסעיף קטן (א) יהיה כתוב: שילם אדם מס עבור תקופה העולה על עשר שנים יהיה פטור מכל חוב.
א' שניידר: אם הוא לא שילם זאת, הוא יהיה פטור ולא יצטרך לשלם.
א' שניידר: מ' ברכה: עשר שנים ומעלה - הוא פטור.
א' שניידר: אי אפשר לכתוב "שילם אדם מס עבור תקופה".
מוחמד ברכה: יש את סעיף (ב).
א' שניידר: אם הוא שילם, האם יחזירו לו?
יוסף יצחק פריצקי: אם הוא שילם, 'אכל' אותה.
א' שניידר: בסעיף (ב) יעלה זיכוי ממה שיש היום ל-200 אלף שקל.
א' שניידר: מה יקרה עם סעיף 2?
מוחמד ברכה: סעיף 2 ישאר בתוקף.
א' שניידר: את סעיף 2, שזה ויתור על קנס, אתה משאיר.
נחום לנגנטל: דרך אגב, מי ששילם יקבל את ההחזר?
יעקב ליצמן: א' אליהו: הצעת החוק, שמוצעת פה, מנסה להתמודד עם חובות העבר של מס רכוש בדרך חדשה.
יעקב ליצמן: היו כל מיני נסיונות ויש הצעות חוק כאלו ואחרות שמנסות להתמודד עם החובות האלה.
יעקב ליצמן: ההצעה הקונקרטית הזו באה ואומרת: "אם יש חובות, איך נתמודד איתם?
יעקב ליצמן: איך נוכל להם?
יעקב ליצמן: - נבוא ונשנה את החוק שיצר את החובות, ובכך אנו נביא להפחתתם או לביטולם של החובות.
יעקב ליצמן: ואז, אין חובות".
יעקב ליצמן: לדעתי, זה לא נכון, ודרך אגב זה גם לא ישים.
יעקב ליצמן: ההצעה המתוקנת שמוצעת פה לא ישימה.
יעקב ליצמן: אנו לא יכולים ולקחת את השומות בכל שנה ולתת את ההפחתה המתבקשת.
יעקב ליצמן: ברמה הטכנית, הדברים לא ישימים מבחינתנו.
מוחמד ברכה: אפשר שתהיה נוסחא אחת ולתמיד, שתהיה תקפה לכולם.
א' אליהו: כמו שאמרתי, הצעת החוק הזו מנסה לבטל ובעצם למחוק את החובות הקיימים בדרך של תיקון החוק שיצר אותם.
א' אליהו: באופן עקרוני, אנו חושבים שגם אם חוק המס עבר מן העולם, חובות מס צריכים להיגבות, משום שאחרת אנו שומטים את השטיח מכל היסודות של גביית מסים.
א' אליהו: שאל פה קודם חבר-הכנסת לנגנטל בהתייחס להצעה הקונקרטית שמוצעת פה: מה קורה עם אלה שכן שילמו?
א' אליהו: האם יחזירו להם?
א' אליהו: הצעת החוק פה מדברת על כך שמי שלא שילם מקבל חוק מסוג א', ומי ששילם קיבל חוק מסוג ב'.
יעקב ליצמן: אתם הבנתם שהחוק לא מוסרי, וביטלתם.
א' אליהו: אף אחד לא טען שהחוק לא מוסרי.
א' אליהו: חוקי מס מטבעם מתחלפים ומשתנים חדשות לבקרים.
מוחמד ברכה: החוק הזה - יסודו בחטא.
אלי גולדשמידט: מה היא ההצעה שלכם לטפל בנושא החובות?
א' אליהו: ההצעה שלנו קיבלה את ביטויה, והיא לא נמצאת במישור החקיקתי.
א' אליהו: ההצעה שלנו קיבלה ביטוי בכך, שהוצאנו הנחיות איך אנו מטפלים ביתרת החובות.
א' אליהו: בהנחיות שלנו - וזה הרציונל שלנו, וזה גם בישיבות שישבנו מול כל החברים שמעלים את הנושא הזה לדיון - אנו פה לא מתעלמים מהעובדה שיש לנו פה הצבר חוב שביסודו יש בו הרבה בעיות.
א' אליהו: יש פה בעיות, משום שהצבר החוב הזה הוא הצבר חוב שנוצר כתוצאה מכך שזה מדובר במס שלא היה כנגדו תזרים מזומנים.
א' אליהו: אנו מודעים לכך, שיכול להיות שחלק מן החובות מופרזים.
א' אליהו: אנו מודעים לכך, שיתכן שבחלק מסויים מהמקרים נקבעו שמאויות מופרזות.
א' אליהו: אנו מודעים לכל הבעיות שיצרו את הסיטואציה שבה יש לנו מצבת חובות גדולה.
א' אליהו: אנו רוצים, ואלה ההנחיות שניתנו, לטפל במצבה הזו ברמה בה אנו פוגשים כל אדם ואדם ונותנים לו את הפתרון הנכון והראוי למקרה הקונקרטי שעומד לנגד עינינו הן ברמת יכולתו של החייב לשלם את החוב והן ברמת האם באמת השווי שנקבע לו מופרז או לא.
מוחמד ברכה: שנה וחצי אנו רצים ממקום למקום ומהנחיות להנחיות.
א' אליהו: לא הפרעתי לך.
א' אליהו: אל תפריע לי.
א' אליהו: ההנחיות שהוצאנו הן הנחיות שמנסות לתת את הפתרון הכי מתאים למקרה הכי ספציפי.
א' אליהו: לכן, כל חקיקה שתבוא תעשה פה איזה שהוא פתרון גורף שלא יהיה צודק במקרה הפרטי לכאן ולכאן.
יוסף יצחק פריצקי: אני רוצה לשאול אותך שאלה פשוטה מאד.
יוסף יצחק פריצקי: האם תסכימו להסדר שאומר כך: מי ששילם ומוכר את הקרקע, כל התשלום יוכר לו כהוצאה, ומי שלא מוכר, למשל קרקע חקלאית הוא לא מוכר, תכירו לו בתשלום לצורך הפסד?
יוסף יצחק פריצקי: כלומר, תכירו לו בתשלום לצורך הפסד.
מוחמד ברכה: האמן לי, שעברנו כל וריאציה.
יוסף יצחק פריצקי: אז, זה הגון.
מוחמד ברכה: אין שום פתרון, ושום דבר לא זז.
אלי גולדשמידט: חבר-הכנסת פריצקי, אתה שואל - אתה מעביר זאת לאופרה אחרת לגמרי.
יוסף יצחק פריצקי: למה לאופרה אחרת לגמרי?
אלי גולדשמידט: אני רוצה לסיים את הסעיף הזה.
אלי גולדשמידט: אני מבקש: תחסכו לנו את ההרצאות על המס ועל צדק.
אלי גולדשמידט: אנו יודעים אותן בעל-פה.
אלי גולדשמידט: עתה, נשמע את שבתאי עזריאלי, יושב-ראש עמותת "נמר".
ש' עזריאלי: צריך לציין כמובן שזה אדם או קרובו.
אלי גולדשמידט: לא חשוב.
אלי גולדשמידט: זה בקריאה ראשונה.
אלי גולדשמידט: תדבר על העקרון.
ש' עזריאלי: דבר שלא צויין כאן הוא, שאם אנשים חייבים כסף, יש לשלם זאת רק בזמן מכירה של הקרקע או בזמן שיש איזה שהוא אירוע שקשור לשינוי הסטטוס.
ש' עזריאלי: זה לא רשום.
ש' עזריאלי: אם, נניח, אדם חייב מליון שקל בגלל חמש השנים האחרונות, יגידו לו: "אנו רוצים זאת עכשיו" ואין לו מהיכן לשלם.
ש' עזריאלי: יש נקודה אחת שלי מפריעה והיא רגישה ביותר.
ש' עזריאלי: הקרקעות שהיו אצל האפוטרופוס הכללי נישומו במס רכוש, למרות שאין בעלים.
ש' עזריאלי: אלה קרקעות של נפטרים ושל קרבנות שואה.
ש' עזריאלי: אינני מעלה על דעתי שאפשר שמדינת ישראל תטיל על הקרקעות האלה מס רכוש.
ש' עזריאלי: אני מבקש, והנושא הזה הוא מעבר לכל קונצנזוס וויכוח, שיימחקו כל חובות האפוטרופוס הכללי ויוחזרו הכספים שנלקחו.
א' אליהו: אני רוצה להשלים עוד נקודה שהחסרתי, ואני רוצה לקשור אותה עם הצעות חוק שעומדות לעלות פה במהלך היום.
א' אליהו: חובות מס רכוש או בכלל מס רכוש שנקבע, לרבות החובות, הם המקור הכספי או אחד המקורות הכספיים המרכזיים למימון קרן הפיצויים.
א' אליהו: אנו היום נמצאים בתקופה שהקרן הזו, לרוע מזלנו, נדרשת לתשלומים גבוהים מאד.
א' אליהו: פגיעה באחד מהמקורות האלה ישאירו את הקרן במחסור.
ש' עזריאלי: יש לי סעיף אחד שעדיין לא אמרתי אותו.
א' שניידר: יש לי בעיה חוקתית עם סעיף קטן (א): "שילם אדם מס עבור תקופה.
א' שניידר: ..", כלומר עם ויתור על חוב למי שלא שילם שזה הרציו.
א' שניידר: לדעתי, יש כאן בעיה חוקתית.
אלי גולדשמידט: גם אני חושב, באופן אישי, מעבר לשאלה המוסרית אם מגיע או לא מגיע, שיש פה חוב שאנו ממש אומרים שמי שלא שילם מרויח--
א' שניידר: --פרס.
א' שניידר: הוא עבר על החוק.
אלי גולדשמידט: --ומי ששילם יוצא ה'פרייר' הכי גדול.
אלי גולדשמידט: אינני יודע איך אפשר לחיות עם העיוות הזה.
יוסף יצחק פריצקי: מה שעובר פה זה די קל.
אלי גולדשמידט: מה זה שייך למה שעובר פה?
יוסף יצחק פריצקי: כל מה שעובר פה - עושים עיוותים בכל מיני דברים כאלה ואחרים.
יוסף יצחק פריצקי: היו"ר א' גולדשמידט: למה?
יוסף יצחק פריצקי: יש את עידוד השקעות בנגב.
יוסף יצחק פריצקי: במהות אתה צודק.
אלי גולדשמידט: מה הקשר?
אלי גולדשמידט: איזה חוטא יוצא נשכר מזה שמעלים את המענק בנגב?
יוסף יצחק פריצקי: אני מדבר על עיוותים.
אלי גולדשמידט: דיברתי על הצד המוסרי, שמי ששילם מקבל עונש ומי שלא שילם מקבל פרס.
אלי גולדשמידט: מה הקשר בין האמירה הזו לבין מה שהיה פה קודם?
יוסף יצחק פריצקי: יש עיוותים.
מוחמד ברכה: מה החדש בזה לעומת הסדר הקיבוצים?
מ' פחוס: האם אפשר בבקשה לענות על השאלה?
מ' פחוס: כולנו יודעים, שהחוק הזה עבר מהעולם ועומד עכשיו על אפס.
אלי גולדשמידט: דרך אגב, אינני יודע אם זה לא חל גם על קיבוצים.
דובר: זה חל.
נחום לנגנטל: לא תוכל להגיד שום דבר לגופו של עניין, כל זמן שהסדר הקיבוצים לא נגמר.
מ' פחוס: כל האנשים ששילמו שילמו בעל כורחם וללא צדק.
מ' פחוס: מי ששילם שילם כסף ללא צדק.
מ' פחוס: מה זאת אומרת?
מ' פחוס: האם מי שחייב חייב לשלם היות ואחרים שילמו ללא צדק?
אלי גולדשמידט: זה אולי לא על-פי צדק, אבל זה על-פי חוק.
מ' פחוס: אחרים שילמו ללא צדק.
אלי גולדשמידט: אני מעלה את הצעת החוק הזו לקריאה ראשונה להצבעה.
אלי גולדשמידט: אני מצביע על זה.
נחום לנגנטל: אם אתם הולכים על זה, כלומר מי ששילם יחזירו לו ומי שחייב לא חייב לשלם - יש בזה הגיון.
אלי גולדשמידט: אתה צריך לתקן את ההצעה.
נחום לנגנטל: זה מופיע.
נחום לנגנטל: זה בהצעה.
יעקב ליצמן: היושב-ראש גולדשמידט, רוצים להוציא את זה.
נחום לנגנטל: אתם הצעתם הצעה שלמה והגיונית.
נחום לנגנטל: באתם ואמרתם: "אנו מורידים ועושים--
מוחמד ברכה: אם כך, לא נוריד.
נחום לנגנטל: --רק כדי ליצור בזה מצב שעלות החוק תהיה יותר נמוכה.
נחום לנגנטל: אין בזה הגיון.
יעקב ליצמן: אז, לא נוריד.
יעקב ליצמן: היו"ר א' גולדשמידט: אם אנו גם מחזירים, כמה עולה החוק?
א' קרשנר: 20 מיליארדים.
ס' אלחנני: יש ריבית והצמדה.
יעקב ליצמן: מר קרשנר, אם הנגב עלה שני מיליארדי שקלים, זה יעלה עשרים מיליארד שקל.
יעקב ליצמן: אבל, הנגב לא עולה שני מיליארדי שקלים, ואתה יודע זאת.
ס' אלחנני: יצטרכו לראות את כל הגביה בשנים האחרונות.
א' אליהו: זה לא ישים.
מוחמד ברכה: נשאיר את זה איך שזה היה- - -מוותר.
אלי גולדשמידט: מוותר.
אלי גולדשמידט: אהרן אליהו, אני שואל אותך עכשיו שאלה טקטית: יש אפשרות שהחוק הזה, כפי שהוא, ואינני נכנס כרגע לפרטים שבו, והוא מאד בעייתי וכל זה, אכן יעבור לקריאה ראשונה, אך תהיה פה התחייבות של חברי-הכנסת שיישבו איתכם ואתם תגיעו איתם להסדר סביר ונורמטיבי.
אלי גולדשמידט: אתה פה נותן פה הסדר שהוא בחזקת "ניקח כל נישום ונבדוק לגופו של איש".
א' אליהו: כאשר אתה אומר "הסדר סביר ונורמטיבי", מה הם הגבולות של נורמטיבי?
נחום לנגנטל: אהרן אליהו, היושב-ראש גולדשמידט שואל אותך: אם אתה מוכן לתת לנו איזו שהיא הצעה נורמטיבית, שגם אם אתה יום אחד תעלה לדרגת נציב מס הכנסה, וזה שיחליף אותך יהיה איש רע לב, נהיה בטוחים שהוא באמת כן יפתור את הבעיה הזו?
יוסף יצחק פריצקי: חבר-הכנסת לנגנטל, למה לא להכיר בתשלום כהוצאה?
יוסף יצחק פריצקי: מ' ברכה: חבר-הכנסת נחום לנגנטל, נעלה זאת לקריאה ראשונה.
יוסף יצחק פריצקי: אם במהלך התקופה הזו תובא הצעה שמתקבלת על הדעת מהאוצר, אנו נהיה מוכנים לשקול הצעה- - -
א' אליהו: אני רוצה, שיונח פה, על שולחן, למה קוראים פה הצעה מקובלת, כדי שנדע על מה אנו מדברים.
מוחמד ברכה: אנו הגשנו מסמך עם עשר הצעות - עשר חלופות.
יעקב ליצמן: היושב-ראש גולדשמידט, ההצעות שהוצעו עד היום לא מקובלות.
יעקב ליצמן: ישבתי בכל הוועדות, ולא מקובלות עלי ההצעות, ואני אומר לך את האמת.
יעקב ליצמן: אני מציע, ומצטרף לחבר-הכנסת ברכה: בוא ונצביע עכשיו, ונעביר זאת לקריאה.
יעקב ליצמן: אני בטוח, שאחרי שזה יבוא לקריאה ראשונה, האוצר יבוא עם כל מיני הצעות.
אלי גולדשמידט: אחרי שזה יעבור לקריאה ראשונה, זה יעבור פה בטיסה לקריאה שניה ולקריאה שלישית.
יעקב ליצמן: אם יעבור - יעבור.
מוחמד ברכה: אם אתה רוצה, אני מתחייב בפני הוועדה.
מוחמד ברכה: הגשנו 10 או 12 הצעות וחלופות, ויש דברים שלא מחייבים אפילו שינוי בחוק אלא תקנות של שר האוצר.
מוחמד ברכה: אם יובאו דברים שיהיו מקובלים על הדעת, ויש "נמר" ויש את חברי העמותה של נפגעי מס רכוש, אז נסכם את זה; אנו לא רוצים את החוק הזה כמטרה, אלא כדי לפתור בעיה.
יעקב ליצמן: סטניסלב שברצביין, האם אתה הרפרנט של מס הכנסה במשרד האוצר?
ס' שברצביין: כן.
ס' שברצביין: אני מבין שיש בעיות משפטיות.
ס' שברצביין: יש לנו בעיה עם עיקרון החוק.
ס' שברצביין: אי אפשר לבוא ולבטל מסים.
יעקב ליצמן: שמענו זאת.
מוחמד ברכה: זה לא לבטל.
מוחמד ברכה: נקבע קריטריון אחיד לכל האזרחים - אלה ששילמו ואלה שלא שילמו.
יעקב ליצמן: אני שלם עם החוק הזה.
יוסף יצחק פריצקי: הצעה - כיון שנראה לי שאדון ברכה ומר ליצמן לא מעורבים בבחירות, תעשה...
יוסף יצחק פריצקי: תעביר זאת בקריאה ראשונה ותשבו עם שלושתנו בראשות חבר-הכנסת ליצמן.
יוסף יצחק פריצקי: אנו לא מעורבים בבחירות.
יוסף יצחק פריצקי: יש לנו עכשיו זמן.
יוסף יצחק פריצקי: יש פגרה.
יוסף יצחק פריצקי: קחו חודש.
אלי גולדשמידט: אתה קיבלת מימון מפלגות לבחירות, הוא קיבל מימון מפלגות לבחירות וגם הוא קיבל, ואתם לא עושים כלום בבחירות?
יעקב ליצמן: מה זה 300 אלף שקל?
יעקב ליצמן: אני מסכים עם מה שהוא הציע.
יעקב ליצמן: בואו ונעביר את זה.
אלי גולדשמידט: יש לי הצעה אחרת, ופעם אחת תבואו לקראתי.
אלי גולדשמידט: בואו ותקחו את אותה שלישיה - אתה, חבר-הכנסת מוחמד ברכה וחבר-הכנסת יוסי פריצקי.
יעקב ליצמן: אבל, אחרי ההעברה.
יעקב ליצמן: אני יודע מה הוא רוצה.
אלי גולדשמידט: אתה יודע מה אני רוצה.
אלי גולדשמידט: הרי היום זה לא עולה למליאה.
אלי גולדשמידט: אנו לא נצביע היום.
אלי גולדשמידט: אתם תנסו לשבת במהלך הימים הקורבים.
יעקב ליצמן: אם אין חרב מונחת על צוארו, זה לא שווה שום מצב.
יעקב ליצמן: זה שנתיים- - -
מוחמד ברכה: אנו רצים אחרי זה שנה וחצי ושנתיים.
נחום לנגנטל: היושב-ראש גולדשמידט, תן זמן: תוך שלושה חודשים או תוך חודשיים.
אלי גולדשמידט: כלומר, נניח את זה על שולחן הכנסת רק אחרי זה.
נחום לנגנטל: נניח זאת תוך ששים יום, ובששים יום אפשר לשבת.
אלי גולדשמידט: זו הצעה.
אלי גולדשמידט: חבר-הכנסת לנגנטל צריך היה לשבת פה מתחילת הישיבה.
אלי גולדשמידט: אני מציע: אנו נאשר זאת פה לקריאה ראשונה, אבל בהסכמה של כולנו אנו לא מעלים זאת למליאה בתוך ששים יום.
נחום לנגנטל: עכשיו, השעון מתקתק להם.
אלי גולדשמידט: בתוך ששים היום הצוות הזה של חברי-הכנסת ליצמן, ברכה ופריצקי בראשות חבר-הכנסת ברכה--
מוחמד ברכה: --והנוגעים בעניין.
אלי גולדשמידט: עם כל הכבוד, זה חברי-כנסת מול ממשלה.
אלי גולדשמידט: שבתאי עזריאלי יקבל את זה.
אלי גולדשמידט: הוא ידבר איתך, יישב איתך ויחווה את דעתו והכל יהיה בסדר.
אלי גולדשמידט: אתם תשבו יחד עם נציגי מס רכוש, עם אהרן אליהו ועם אחרים, ותנסו לגבש הצעה מוסכמת.
אלי גולדשמידט: בתוך ששים היום אני מבקש שההצעה הזו תבוא אל מליאת הוועדה.
יוסף יצחק פריצקי: ודאי.
אלי גולדשמידט: אם ההצעה הזו תחייב שינוי מהצעת החוק, אנו נפתח את הצעת החוק מחדש.
אלי גולדשמידט: אם לא תגיעו להסכמה, זה יעלה לקריאה ראשונה.
מוחמד ברכה: אם יהיה אפשר לעשות את זה לתיקון החוק, גם אפשר.
א' שניידר: אינני יכולה להעביר זאת לפירסום כך, כי זה לא חוקתי.
א' אליהו: נציבות מס הכנסה מודיעה, שהיא לא מסוגלת לישם את ההצעה.
יעקב ליצמן: מה זה "לא חוקתי"?
יעקב ליצמן: א' שניידר:
יעקב ליצמן: אתם מאשרים לי להעלות הצעת חוק שהיא איננה חוקתית, קרי שרק מי שלא שילם יקבל פטור.
מוחמד ברכה: אנה שניידר, לא.
יעקב ליצמן: זה אורגינלי.
יוסף יצחק פריצקי: אנו מצביעים עכשיו על מה שכתוב פה.
מוחמד ברכה: על הנוסח המקורי.
נחום לנגנטל: גם על ההחזר.
יוסף יצחק פריצקי: מי ששילם - יחזירו לו.
מוחמד ברכה: מדובר על עשר שנים.
מוחמד ברכה: מעל - מחזירים.
מוחמד ברכה: למטה - מוסיפים.
אלי גולדשמידט: אם כך, אין בעיה של חוקתיות.
ס' אלחנני: זה אולי חוקתי, אך זה לא כלכלי.
יוסף יצחק פריצקי: אנו עושים זאת, רק כדי להעביר ולהתחיל להפעיל את השעון.
א' אליהו: נשב על הצד האפל של הירח.
א' אליהו: היא יכולה לחוקק, והשאלה היא האם זה יקרה.
א' אליהו: זה פחות או יותר מעמד החוק הזה.
א' אליהו: מה שמוצע פה ככתבו וכלשונו לא ישים.
א' אליהו: אני רוצה, שהדברים יירשמו בפרוטוקול.
נחום לנגנטל: תשבו איתו, תסבירו לו ותשכנעו אותם.
א' אליהו: זה לא ישים ברמה הטכנית.
מוחמד ברכה: אם הכנסת תחליט, זה ישים.
דובר: יש חודשיים.
א' אליהו: ההצעה, כפי שאתם מעבירים אותה, איננה ברת יישום ברמה הטכנית ולא ברמה העקרונית.
מוחמד ברכה: אינך צריך למצוא פתרון טכני.
מוחמד ברכה: הכנסת מחליטה ומאשרת.
מוחמד ברכה: תפסיקו לאיים על הכנסת ועל הוועדה.
א' שניידר: אני רוצה להבין.
א' שניידר: אתם מאשרים עכשיו, שאני אנסח הצעת חוק שאומרת שמי ששילם עבור תקופה שעולה על עשר שנים יחזירו לו--
א' שניידר: --ומי שלא שילם יוותרו לו.
יעקב ליצמן: בדיוק.
נחום לנגנטל: אז, יש פרלליות.
נחום לנגנטל: כתוצאה מזה, היא חוקתית.
א' שניידר: בלי ניכוי.
מוחמד ברכה: בשלב הזה, בלי שום דבר.
מוחמד ברכה: א' שניידר: תגידו לי כמה זה עולה.
מוחמד ברכה: מה העלות של זה?
מוחמד ברכה: צריך לציין זאת.
מוחמד ברכה: זו קריאה ראשונה.
נחום לנגנטל: 18.5 מיליארדים.
אלי גולדשמידט: 18 אפסים אחרי הנקודה.
א' שניידר: האם זה 18 מיליארד שקל?
יעקב ליצמן: מה פתאום?
יעקב ליצמן: את מי את שואלת?
יוסף יצחק פריצקי: רישמי שזה 135.
יוסף יצחק פריצקי: 472 מליון ש"ח.
יוסף יצחק פריצקי: מי שטוען אחרת שיוכיח.
א' שניידר: מאיפה המקור?
יעקב ליצמן: אין שום מקור.
א' קרשנר: אהרן אליהו, מה היא העלות?
יעקב ליצמן: הוא גם לא יודע.
אלי גולדשמידט: האם אפשר לעשות לדבר הזה מנגנון דומה למנגנון הסדר המושבים - לבנות איזו שהיא מינהלת--
ס' אלחנני: --בראשות שופט בדימוס.
אלי גולדשמידט: אנו גם צריכים קצת לכבד את המוסד שאנו יושבים בו, ונדמה לי שאנו קצת עכשיו חורגים.
אלי גולדשמידט: אני אומר לכם את דעתי, שהצעת החוק כמו שהיא נראית כאן היא מאד בעייתית.
יעקב ליצמן: אצלי חוק החקלאים מאד בעייתי, ואף על פי כן אני מבין שיש דבר שצריך לפעמים להעלים עין ולהצביע בעד.
יעקב ליצמן: הצבעתי בעד.
אלי גולדשמידט: מבחינתי, זה היה משפט מיותר.
אלי גולדשמידט: אני חוזר ואומר, שאני עכשיו יושב פה כיושב-ראש הוועדה ומנסה למצוא איזו שהיא סבירות בדברים.
אלי גולדשמידט: כל הסדרי החובות שהיו עם מיגזרים שונים במשק היו מבוססים על עקרון אחד: מכירים בזה שאי אפשר להחזיר את החוב, שהחוב הוא הרבה יותר גדול ממה שניתן להחזיר, ולצורך זה בנו מודל שנקרא "מהו כושר ההחזר של החייב?".
אלי גולדשמידט: אם החייב הוא אדם מאד עשיר ומסוגל לשלם, עוזבים אותו במנוחה.
א' שניידר: לא בטוח שהיום, אחרי חוקי היסוד, זה היה עובר.
אלי גולדשמידט: גם זה יכול להיות.
נחום לנגנטל: אבל, יכולה להיות החלטה- - -
א' שניידר: התיקון היה לפני 1992.
יעקב ליצמן: היושב-ראש גולדשמידט, מה אם אגיד לך שהאוצר לבד הציע שמי ששילם מעל 50% משווי הקרקע לא צריך לשלם את החובות?
יעקב ליצמן: אני לא רוצה לעשות את זה.
נחום לנגנטל: יש הגיון.
נחום לנגנטל: כשאתה אומר: "ביטלתי את המס, ויצרתי באמת דבר קשה מאד כלפי אנשים חייבים", אני אומר את זה לכם שתשקלו זאת בוועדה שלכם.
נחום לנגנטל: יכול באמת להיות מצב בו לא תעשה את החוב בטל או החזר במאה אחוזים.
נחום לנגנטל: יכול להיות, שצריך לבוא ולומר: "אני כרגע משית על זה משהו.
נחום לנגנטל: לא יכול להיות, למשל, שאדם ישלם מסים יותר מאשר שווי הנכס".
נחום לנגנטל: זה דבר שאיננו הגיוני.
מ' פחוס: הוא הגיש הצעה למחוק את פיסקה (1) של ביטול.
נחום לנגנטל: לכן, תחשבו על איזה שהוא משהו - 20% או 30%.
נחום לנגנטל: אפשר לעשות דברים.
נחום לנגנטל: אבל, להגיד "הכל" - זה נראה לי מוגזם.
נחום לנגנטל: היו"ר א' גולדשמידט: אני בא ואומר: בואו ונחשוב על איזה שהוא מנגנון אינטלקטואלי, שלוקח באמת כל נישום ובודק אצל כל נישום את מצבו.
נחום לנגנטל: לא תצליח.
אלי גולדשמידט: יש כמה פרמטרים למצב.
אלי גולדשמידט: קודם כל, כמה הוא שילם?
אלי גולדשמידט: אם הוא באמת שילם יותר מ-50%, יכול להיות- - -
מוחמד ברכה: אנו שנה וחצי אחרי הדיונים האלה.
מוחמד ברכה: הלכנו בכיוון הזה.
אלי גולדשמידט: אבל, אתה מעביר לקריאה ראשונה.
מוחמד ברכה: אז מה?
מ' פחוס: חוץ מזה, מי שהיה לו כסף, מי שהיה עשיר, שילם כל גרוש שהיה לו.
יוסף יצחק פריצקי: זו פורמליסטיקה.
יוסף יצחק פריצקי: תצביע על קריאה ראשונה, ואני אבקש רביזיה.
יוסף יצחק פריצקי: אני אבקש רביזיה, למרות שאני יושב בוועדה.
א' שניידר: מה אני מנסחת?
יוסף יצחק פריצקי: אל תנסחי כלום.
אלי גולדשמידט: אם אתה מצביע, היא צריכה לפרסם.
אלי גולדשמידט: היא צריכה לפרסם הצעת חוק, אבל כל עוד יש רביזיה עוד אין לךְ.
יוסף יצחק פריצקי: אני מבקש רביזיה - בסדר?
יוסף יצחק פריצקי: עכשיו, תעלה זאת להצבעה.
יוסף יצחק פריצקי: היו"ר א' גולדשמידט: טוב.
יוסף יצחק פריצקי: אנו הלכנו חצי שלב יותר מוקדם.
יוסף יצחק פריצקי: אנו נצביע על הצעת החוק הזו.
אלי גולדשמידט: חבר-הכנסת ליצמן, אל תעשה פה כיפופי ידיים.
אלי גולדשמידט: זה נושא יותר מדי רציני.
יוסף יצחק פריצקי: אתה רוצה להפעיל את השעון.
מוחמד ברכה: נעביר את זה איך שזה.
יוסף יצחק פריצקי: אנו מעבירים את זה.
מוחמד ברכה: איך שזה.
אלי גולדשמידט: מי בעד העברת הצעת החוק לקריאה ראשונה?
אלי גולדשמידט: הצעת חוק מס רכוש וקרן פיצויים (תיקון - הורדת חובות מס רכוש לשנים קודמות), התש"ס-2000, התקבלה.
יוסף יצחק פריצקי: עכשיו, יש ששים יום.
אלי גולדשמידט: הרביזיה תוצבע בעוד ששים יום.
יוסף יצחק פריצקי: גמרנו.
יוסף יצחק פריצקי: אנו התחלנו את השעון, ועכשיו יש ועדה.
אלי גולדשמידט: יש את כל מה שאמרנו על ועדה וכו'.
אלי גולדשמידט: מ' ברכה: יש ועדה או אין ועדה?
אלי גולדשמידט: סוכם, שתוקם ועדת משנה בראשות חבר-הכנסת מוחמד ברכה בהשתתפות חברי-הכנסת יעקב ליצמן ויוסי פריצקי.
אלי גולדשמידט: הוועדה הזו תבוא בדברים עם שלטונות מס רכוש במהלך ששים היום, על מנת להגיע להסכמה לגבי נוסח שיִתאם את - - -
א' שניידר: אני מבקשת להשתתף בוועדה.
אלי גולדשמידט: כמובן שאנה שניידר תלווה את הוועדה מבחינה מקצועית ומשפטית יחד עם סמדר אלחנני.
אלי גולדשמידט: הצעת חוק מס רכוש וקרן פיצויים (תיקון מס' 29), התשס"א-2000 הצעת חוק מס רכוש וקרן פיצויים (תיקון - אזורי ספר), התשס"א-2000
אלי גולדשמידט: הנושא הבא הוא: הצעת חוק מס רכוש וקרן פיצויים (תיקון מס' 29), התשס"א-2000.
משה גפני: היושב-ראש, לטובת אלה שלא יודעים, האם אתה יכול לומר מה עוד יש בסדר-היום?
א' שניידר: אין יותר.
אלי גולדשמידט: יש הצעות לסדר.
אלי גולדשמידט: האם אתם מתנגדים לכך שנקיים ישיבה במשך דיון מליאה?
משה גפני: השאלה היא האם יש משהו השנוי במחלוקת?
אלי גולדשמידט: הכל שנוי במחלוקת: מדיניות הביטחון של אהוד ברק, מי אתה אריאל שרון?
אלי גולדשמידט: וכו'.
משה גפני: אינני שואל על המליאה.
א' קרשנר: יש רק את החוק של הממשלה ואת החוק של חבר-הכנסת לנגנטל.
אלי גולדשמידט: עתה, הצעת חוק מס רכוש וקרן פיצויים--
א' שניידר: --(תיקון מס' 29), התשס"א-2000.
אלי גולדשמידט: למעשה, אתה רוצה להפוך זאת לא רק לישוב אלא גם לאיזור שיוכל לקבל.
א' אליהו: לא לגמרי.
א' אליהו: זה בדיוק ההבדל בין הצעת החוק הזו להצעת החוק של חבר-הכנסת לנגנטל.
א' אליהו: א' שניידר: החוק הזה הוא כבר של קריאה ראשונה.
א' אליהו: מבחינתנו, יוזמת החקיקה נוצרה כתוצאה מסיטואציה שמצאנו את עצמנו בה בעקבות אירועים שקרו בצפון.
א' אליהו: באותם אירועים איזור תעשייתי של ישובים מסויימים נפגע, אך כיון שהאיזור התעשייתי לא היה במסגרת או במשבצת הישוב לא ניתן היה לפצות שם בנזקים עקיפים כי הנזק לא נוצר בתוך ישוב ספר כפי שהוא מוגדר.
א' אליהו: לכן, חשבנו שנכון יהיה, בהתאם לרציונל של החוק, לבוא ולאפשר הרחבה של אותו ישוב ספר - להרחיב אותו גם לאיזור התעשייתי שסמוך לו.
נחום לנגנטל: או איזור חקלאי סמוך לו.
יעקב ליצמן: האם אתה מסביר גם את החוק של חבר-הכנסת לנגנטל?
א' אליהו: אינני יכול להסביר את החוק של חבר-הכנסת לנגנטל.
נחום לנגנטל: אני מציע לך לעצור כאן.
נחום לנגנטל: אני חושב, שמה שהוא אומר נכון.
יוסף יצחק פריצקי: זה נכון, וזה הגיוני.
נחום לנגנטל: זה נכון, וזה הגיוני.
נחום לנגנטל: כתבתם "איזור", ויש בזה הגיון.
אלי גולדשמידט: מה אתה מציע בהצעה?
אלי גולדשמידט: האם זה גם לקריאה שניה ולקריאה שלישית?
נחום לנגנטל: הצעת החוק שלי היא לקריאה ראשונה, וזו הבעיה.
נחום לנגנטל: אספר סיפור רכילותי.
נחום לנגנטל: להצעת החוק הממשלתית לא היה רוב במליאת הכנסת טרם ההצבעה.
נחום לנגנטל: שר האוצר, וזה היה מאוחר מאד בלילה, וביקש: "תעבירו אותה וגם את ההצעה של חבר-הכנסת לנגנטל", כי ההצעה שלי באה ואומרת, על בסיס דיון שהיה פה כבר פעם לגבי עטרות--
נחום לנגנטל: --כששאלנו: עטרות - למה הם לא יכולים לקבוע?
א' שניידר: זה גם לא ישוב ספר.
נחום לנגנטל: ירושלים היא לא ישוב ספר.
נחום לנגנטל: גם אין הגיון לקבוע את כל ירושלים כישוב ספר.
נחום לנגנטל: לכן, באתי ואמרתי: בואו ונקבע ששר האוצר באישור ועדת הכספים יכול לקבוע על איזור בעיר.
אלי גולדשמידט: למה שלא נשלב את הסעיף הזה פה?
נחום לנגנטל: שר האוצר לא הסכים.
נחום לנגנטל: אדוני היושב-ראש, אני מציע שני דברים, ואני רוצה להקל עליך.
נחום לנגנטל: אני מציע לוועדה לקבל, כמו שהמליאה עשתה: לאשר להבאה לקריאה שניה ולקריאה שלישית את הצעת החוק של הממשלה, וגם לאשר את הצעת החוק שלי לקריאה ראשונה.
נחום לנגנטל: אנה שניידר אומרת, שאי אפשר בשלב זה לאחד את ההצעות הללו.
א' שניידר: התקנון אומר זאת.
נחום לנגנטל: התקנון אומר זאת.