GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעקב מרגי: לפני כשנתיים, מיד אחרי כניסתי לתפקיד, המסקנות של הוועדה שהוקמה אז, בהחלטת בית המשפט אם אני לא טועה להקים את הוועדה או החלטת משרד המשפטים, לא יודע.
יעקב מרגי: הוקמה ועדה וחשוב שכבודו ישמע על כך.
יעקב מרגי: אם אני לא טועה, את הוועדה הקים השר יצחק כהן, שר הדתות דאז.
יעקב מרגי: קיבלתי עלי את המסקנות.
יעקב מרגי: אחת הדרכים לפתרון הבעיה, שהסכימו לה כל הצדדים, שיש ניתוק זיקה מוחלט בין משרד הדתות לבין העתירה הזאת ואם הם מדברים על קהילות, יטופלו במסגרת רכזי קהילות, ראשי קהילות, כל מה שקשור לקהילות ולא במשרד לשירותי דת.
יעקב מרגי: הכירו בזה.
יעקב מרגי: הצדדים להסכם הכירו בזה.
יעקב מרגי: הכיר בזה השליח של היועץ המשפטי לממשלה, לענייננו כאן זה הראל שהיה יושב ראש הוועדה, אם אני לא טועה, או מי מטעמו ומנכ"ל משרד ראש הממשלה שהיה שותף להסכמה הזאת, שהנושא יהיה במסגרת של תמיכה ואכן זה כך, זה במסגרת של תמיכה בשונה מבלבול המושגים במכלול הפרסומים שניתנו לסוגיה הזאת.
יעקב מרגי: זה במסגרת של תמיכה, כמו שכל גוף יכול להגיש בקשות תמיכה לכל הסעיפים, לכדורגל, לספורט, לסרטים, לכל ממסד התרבות, במסגרת תמיכה.
משה גפני: או ליצנים.
יעקב מרגי: גם כן.
משה גפני: ליצנים יכולים להגיש בקשה לתמיכה.
יעקב מרגי: ודאי, אם זאת תרבות.
שי חרמש: זאת לא אותה אנלוגיה, נכון?
משה גפני: אתה החלטת להיכנס לאנלוגיות שלי?
משה גפני: מה אני מדמיין?
שי חרמש: דיברנו על הרפורמים ודיברנו על הליצנים, וזה נאמר במשפט אחד.
משה גפני: אני שואל אם גם ליצנים רוצים להגיש בקשה לתמיכה והם יכולים לקבל.
שי חרמש: לרגע חששתי שרפורמים הם ליצנים ולא הבנתי.
יעקב מרגי: תעלה ליו-טיוב ואני אראה לך סרטון ביו-טיוב שיאמר לך אם זה כן או לא.
משה גפני: אמרתי במליאת הכנסת מה אני חושב עליהם.
יעקב מרגי: היה סיכום כזה שכשנתיים הוא מתהלך במסדרונות, בבירוקרטיה, שאכן זה הולך להיות במשרד התרבות, אכן זה הולך להיות במסגרת נוהל של תמיכה ובמפורש לא בהגדרה כלשהי שמתקרבת למושג "רב" כי לאורך כל הדרך, גם נציגי משרד המשפטים וגם אנחנו סברנו – וגם מנכ"ל משרד ראש הממשלה – שרב, ואכן כך גם היועץ המשפטי לממשלה באותה סיפא של הודעה שלו אמר, הוא מי שהוסמך לכך.
משה גפני: שי חרמש מפריע לך.
משה גפני: נתתי הרצאה לקיבוצניקים ואמרתי בדיחה, כמו שאני אומר תמיד, אבל אחרי חמש דקות אני שומע בקצה האולם בחורה שמתחילה לצחוק.
משה גפני: הרכז אמר לי שלא אתרגש כי היא הבינה את הבדיחה אבל אמרתי את הבדיחה חמש דקות קודם.
משה גפני: מה אתה צוחק באמצע?
שי חרמש: אנחנו קולטים לאט.
שכיב מוראד שנאן: יש חוק שאסור לספר בדיחה ביום שישי כדי שלא יצחקו בתפילה ביום ראשון.
שי חרמש: גפני, הרב יעקב מרגי שלח אותי לסרט ביו-טיוב על בר מצווה לכלבים.
יעקב מרגי: אני רוצה להחזיר את הדיון לרצינות שלו.
יעקב מרגי: אני אומר שהיה חד משמעית, הנושא לא היה נתון לספק כלשהו או כאילו זה פתוח בכלל, זה לא היה פתוח.
יעקב מרגי: לכן ההבנות היו במסגרת הזאת שזה הולך בניתוק זיקה, הולך למשרד התרבות במסגרת נוהל של תמיכה ובהגדרה של ראשי קהילות ולא מעבר לזה.
יעקב מרגי: לצערי הרב השותפים להסכם הזה, שהם העותרים, נהגו שלא ביושר ברגע הנעילה, כשהיה צריך להודיע לבית המשפט.
משה גפני: מי אלה העותרים?
יעקב מרגי: הרפורמים.
יעקב מרגי: התנועה הרפורמית.
יעקב מרגי: ברכת שלום.
יעקב מרגי: הודיעו לבית המשפט בסגנון כזה מאוד בומבסטי.
יעקב מרגי: כביכול כל מה שנעשה וכל העתירה שהייתה, זה לא תקציב וכל ההתנגדות שלנו היא הקטע של ההגדרה של "רב", ואכן התנגדנו.
יעקב מרגי: לצערי הרב השופטים בדיון לא רצו לשמוע את עמדת היועץ המשפטי של המשרד, לשמוע בדיוק את השתלשלות העניינים, ואני מצטט את לשונו של היועץ המשפטי של המשרד שלי, מר ישראל פת, והשופט אמר: לא מעניין אותי, לא דעתו של השר ולא היועץ המשפטי של משרד הדתות, אני רוצה לשמוע את היועץ וינשטיין.
יעקב מרגי: עם כל הכבוד, היועץ וינשטיין לא היה בסוד העניינים, לא היה בהתגלגלות.
יעקב מרגי: אנחנו מלכתחילה, המשרד וגם אייל גבאי שהוביל את זה וגם הראל גולדברג שיושב כאן, היו שותפים למהלך הזה שבמפורש לא קוראים להם רבנים.
יעקב מרגי: במפורש.
יעקב מרגי: זה במנותק זיקה בכלל ממשרד הדתות.
יעקב מרגי: היה ויכוח אם משרד האוצר רוצה לעשות אקט ישיר של תקצוב אותם אנשים, הוא התעקש ולקח, ואני מודיע שהוא לחץ את המשרד לעשות באמצעות התחייבות שלטונית של מנכ"ל-חשב, שלא בידיעתי כי אני הייתי מתנגד לכך באותו רגע.
יעקב מרגי: אני הודעתי ליועץ וינשטיין, סמוך להחלטה שלו, שאני מתנגד.
יעקב מרגי: הודעתי זאת בכתב ליועץ המשפטי של המשרד.
יעקב מרגי: מצדי שהעתירה תהיה פתוחה עוד עשרים שנים.
יעקב מרגי: הרי כל המטרה של העתירה הייתה קנטרנית, לתקוע את המינויים ואת התקנים של רבני ההתיישבות.
שלמה מולה: איזה רבנים?
יעקב מרגי: רבני ההתיישבות של המועצות האזוריות.
יעקב מרגי: רבני המושבים.
יעקב מרגי: מאז יש הקפאת תקנים.
יעקב מרגי: מאז לא מצאתי סקטור אחד.
יעקב מרגי: זאת ההזדמנות שלי גם – סלח לי אדוני היושב ראש על שאני מנצל את הבמה גם לעשות חשבון עם מי שצריך חשבון – לומר שלא ראיתי במדינה סקטור אחד שנגדו הייתה איזו עתירה שקשורה למינוי כזה.
יעקב מרגי: מקפיאים במסגרת אותה עתירה.
יעקב מרגי: מישהו קפץ על המציאה ונתן הודעה לבית המשפט שלא מונו מאז רבנים ולא מונו.
יעקב מרגי: יש ישובים ללא רבנים מאז 2005.
יעקב מרגי: מאז עתירת ברכת שלום.
יעקב מרגי: יכול להיות שאני לא מדייק בתאריכים, אבל מאז העתירה ב-2004-2005.
יעקב מרגי: לא מצאנו דוגמה כזאת לא כאשר היה הוויכוח על תפקודם או אופן התנהלותם של הרופאים
משה גפני: מי נתן את ההוראה שלא למנות רבני התיישבות?
יעקב מרגי: זה בדיוק כמו ההודעה של המדינה לבית המשפט על גבעת האולפנה.
יעקב מרגי: היה פרקליט שהודיע לבית המשפט כדי לייתר את העתירה.
יעקב מרגי: ממילא הולכים למנות רבנים עד שהנושא הזה יוסדר.
שלמה מולה: עכשיו היועצים המשפטיים אשמים?
יעקב מרגי: אף פעם לא.
יעקב מרגי: רק אנחנו אשמים.
יעקב מרגי: אנחנו אשמים בכך שמאפשרים את זה.
משה גפני: השר אומר כן.
משה גפני: הוא לא אמר ברמזים אלא הוא אמר ברור.
שלמה מולה: אולי לפעמים השר טועה?
משה גפני: יש לי דוגמאות שהוא טועה, אבל לא במקרה הזה.
שלמה מולה: אני אומר לך שהוא טועה בעניין הזה.
שלמה מולה: קודם כל צריך לקרוא להם רבנים.
יעקב מרגי: לא שמעתי שאתה רוצה לקרוא לי רופא.
יעקב מרגי: למה אתה לא קורא לי רופא?
שלמה מולה: אתה לא רופא.
ציון פיניאן: גם הם לא רבנים.
ציון פיניאן: לא כל אחד יכול להיות רב.
אורית זוארץ: לתפיסתך הם לא רבנים.
יעקב מרגי: לא לתפיסתי.
ציון פיניאן: יש גם דין תורה.
יעקב מרגי: אפשר להיות נאור ולקבל את שלטון החוק לא בסלקטיביות.
יעקב מרגי: אין מוסר כפול.
יעקב מרגי: היועץ המשפטי באותה הודעה שאתם קפצתם וצהלתם, כל מי שקפץ וצהל, כתב בסיפא: אין בהודעתי זו בנושא הלכה, רבנים ייקראו רק מי שנבחר על ידי הרבנות הראשית.
יעקב מרגי: עושים פלסתר מהחוק כשנוח.
יעקב מרגי: אם החוק טוב כשנוח וכשלא נוח.
יעקב מרגי: אני באתי לומר את הדברים.
שלמה מולה: שנה את החוק.
משה גפני: הוא לא רוצה לשנות את החוק.
משה גפני: הוא חושב שהחוק בסדר.
משה גפני: תשנה אתה.
יעקב מרגי: רבותיי, אתם רוצים לעשות קרקס?
יעקב מרגי: אפשר להחליט שהדיון הוא על קרקס.
יעקב מרגי: אתם רוצים דיון על רבנים?
יעקב מרגי: אני הבאתי את העובדות.
שלמה מולה: למה אתה קורא לזה קרקס?
שלמה מולה: מותר לשאול שאלות.
ציון פיניאן: אתם עושים קרקס מהמילה רב.
אורית זוארץ: בעיני המתבונן.
יעקב מרגי: ארבעה משפטים אחרונים ואם אני אומר דבר לא לעניין, אני מוכן לבדוק ולחזור בי.
יעקב מרגי: לא רציתי לגעת בנקודה הזאת.
יעקב מרגי: לצערי הרב אני כשר במדינת ישראל אומר לכם שיש תחושה שיש אג'נדה.
יעקב מרגי: הראל הוא לא הכתובת והוא גם לא יענה לך, גם אם הוא יודע.
משה גפני: הראל עונה לוועדת הכספים כל מה שהוא יודע.
יעקב מרגי: רבותיי, אני כאיש ציבור, כשאני בא לגעת בנקודה מסוימת, אני בודק את עצמי עשרים אלף פעמים אם יש לי נגיעות, אם יש לי ניגוד עניינים וכל חבר כנסת או שר שיש לו ניגוד עניינים חותם על הסדרים.
יעקב מרגי: כשאני שומע ששופט אחד מתוך ההרכב שדן בעתירה של הרפורמים קיבל אות כבוד מהתנועה הרפורמית, הייתי מצפה ממנו, שופט עליון, שיפסול את עצמו.
ציון פיניאן: הוא לא הודיע לפני כן?
יעקב מרגי: אם שופט מסוים בהרכב – ואני אומר שאם אני טועה בעובדות שהובאו בפניי, אני מוכן לחזור בי בפומבי אבל אלה העובדות שהובאו בפניי.
משה גפני: לא הבנתי מה.
יעקב מרגי: אחד השופטים קיבל אות כבוד מהתנועה הרפורמית והוא היה אחד מההרכב.
משה גפני: מי זה השופט?
יעקב מרגי: אתה תשאל עוד שאלות ולכן תן לי לענות בבת אחת.
יעקב מרגי: שופט שני מודיע לפרוטוקול שהוא ייצג את התנועה הרפורמית בתשלום.
יעקב מרגי: הייתי מצפה ממנו לפסול את עצמו.
שלמה מולה: לפסול את כולם.
יעקב מרגי: שופט אחר בדיון אחר של אותה עתירה מודיע קבל עם ועדה שהוא חברו של אחד העותרים, של מי שיושב כאן, מר אורי רגב.
יעקב מרגי: הוא למד אתו.
יעקב מרגי: הוא היה באחד הדיונים.
<קריאה: אורי רגב לא כאן.
יעקב מרגי: אז טעיתי.
אורית זוארץ: גם ברבנות מקבלים החלטות לגבי הרבנים?
יעקב מרגי: קחי מסכת כתובות ותקראי.
אורית זוארץ: ההסכמות, העובדה שאין אישה בוועדה למינוי דיינים, כל הנושאים והסוגיות שאתם כל כך מגוננים עליהם.
אורית זוארץ: תבחנו קודם כל את עצמכם.
אורית זוארץ: בעיניי את הרבנות בכלל צריך לפרק.
יעקב מרגי: את מגלה בורות.
אורית זוארץ: לפרק את הרבנות.
יעקב מרגי: את יודעת שאת מגלה בורות?
אורית זוארץ: היא רק מזיקה לאזרחי ישראל.
יעקב מרגי: אם היושב ראש לא מגן עלי, את משרתת אג'נדה בבורות מוחלטת.
אורית זוארץ: היא מזיקה לכלל אזרחי מדינת ישראל.
אורית זוארץ: רוב אזרחי מדינת ישראל מדירים את רגליהם מהרבנות בגלל ההתנהלות הזאת.
אורית זוארץ: אתם לא בוחנים את עצמכם.
ציון פיניאן: אני מבקש התייחסות להרכב השופטים.
שלמה מולה: תגישו קובלנה.
ציון פיניאן: למה אתם לא מתייחסים לניגוד עניינים של השופטים?
ציון פיניאן: אם זה היה בנושא התיישבות, הייתה זעקה עד השמים.
משה גפני: חברת הכנסת זוארץ, יושב כאן השר שהסכים לבוא לדיון ומעלה כאן דבר.
שלמה מולה: מה זה הסכים?
שלמה מולה: הוא חייב לבוא.
יעקב מרגי: אני יכול לשלוח עובד משרד.
משה גפני: הוא יכול לשלוח את המנכ"ל.
משה גפני: אני גם לא ביקשתי ממני.
משה גפני: לפעמים אני מבקש מהשר ואומר לו שהדבר הוא קריטי.
שלמה מולה: חשבתי שאנחנו מיותרים.
משה גפני: תכף נראה אם אתם מיותרים או לא, אבל מותר לי לשאול שאלה את חברת הכנסת זוארץ או שאי אפשר?
שלמה מולה: אתה היושב ראש ואתה מחליט.
משה גפני: מזל שאני היושב ראש.
משה גפני: הכול זמני.
אבישי ברוורמן: זה לא מזל.
אבישי ברוורמן: זאת שאלה של כוחה של יהדות התורה.
משה גפני: אמר כאן השר דבר חמור.
אורית זוארץ: למה הוא לא העלה את זה במהלך הדיון?
אורית זוארץ: למה הסוגיות האלה לא עלו?
שלמה מולה: למה הוא לא הגיש קובלנה לנציבות השופטים?
ציון פיניאן: אני יכול להגיש הצעה לסדר?
משה גפני: את יכולה להגיד מה שאת רוצה, גם אם אני אתנגד למה שתגידי אבל אני רוצה לשאול אותך שאלה ותעני לי בכנות.
משה גפני: השר מגיע לוועדה, אמר כאן דבר חמור.
משה גפני: ממה שאני שמעתי, הסתכלתי כאן בניירות ולא שמתי לב בהתחלה, הוא דיבר על שלושה שופטים והוא דיבר על נגיעה ממשית לנושא העתירה.
משה גפני: ממשית.
משה גפני: אם אני הייתי חבר בוועדה והייתי שומע את השר, ואני צריך לשקול גם מה אני כיושב ראש הוועדה צריך לעשות, הדבר הראשון שהייתי מעלה – זה ממש נגד שלטון החוק – נגיעה של אנשים שאמורים להיות מעל העניין, לשפוט בצדק ולשמוע את האנשים.
משה גפני: אסור שתהיה להם כזאת נגיעה לעניין.
משה גפני: אם אחד קיבל אות כבוד ואחד היה חבר של אחד העותרים.
משה גפני: הרי מה עושים במשפטים מהסוג הזה?
משה גפני: מגיע השופט ובהגינותו – ואם הוא לא מגיע, חבל על הזמן מה שעושים לו, אתם הראשונים, אתם.
משה גפני: אז פתאום את קופצת ואומרת לשר שצריך לפרק את הרבנות.
משה גפני: תפרקי את הרבנות.
ציון פיניאן: אני מבקש הצעה לסדר, לדון על הרכב השופטים ובנגיעה שלהם בניגוד העניינים.
שלמה מולה: אני מתנגד לזה.
ציון פיניאן: ולאחר מכן לדבר על ההחלטה.
ציון פיניאן: קודם כל לדון על ניגוד העניינים של השופטים.
ציון פיניאן: אם אלה שופטי ישראל, אני מתבייש בשופטים האלה.
משה גפני: אני מקבל את הצעתך.
אורית זוארץ: צריך לבדוק את הטענות האלה.
אורית זוארץ: אני לא מקבלת את הטענות האלה ככזה ראה וקדש.
משה גפני: חבר הכנסת מולה, אני אאפשר לך.
משה גפני: לא תלך היום הביתה בלי לדבר כאן אבל קודם השר.
אורית זוארץ: צריך לבדוק את הנתונים האלה לפני שקובעים.
יעקב מרגי: אבל זה לא מה שאת עשית.
אורית זוארץ: צריך לעשות שינוי.
אורית זוארץ: הגיע הזמן.
משה גפני: אמר השר ברוב הגינותו שהוא מוכן לעמוד ולהתנצל אם האינפורמציה שהוא קיבל איננה נכונה.
משה גפני: הוא בדק אותה.
שלמה מולה: זה לא המקום לבירור תלונות.
משה גפני: איפה המקום?
משה גפני: במועצת קדימה?
משה גפני: זה המקום.
שלמה מולה: בנציבות תלונות על השופטים.
שלמה מולה: זה המקום.
אורית זוארץ: מה עשה שר אחרי שהוא גילה?
אורית זוארץ: אותי מעניין מה עשה השר אחרי שהוא גילה.
אורית זוארץ: מה עשית כשר?
יעקב מרגי: בסדרה הזאת, אני חייב לומר שאפשר למנוע את הבעיה הבאה.
יעקב מרגי: הובא לידיעתי – גם זה צריך להיבדק, הראל – שהפרקליט שמטפל עכשיו בעתירה חדשה שלהם לגבי רבני השכונות, זה פרקליט שנישא בחתונה רפורמית.
יעקב מרגי: אם זאת האג'נדה שלו, אני מבקש שלא נבכה שוב.
משה גפני: אבישי, רצית להעיר משהו.
אבישי ברוורמן: מכיוון שאני ידוע בוועדה הזאת במזגי הנוח ויודעים שאני אדם מאמין שלא שומר מצוות, מקובלים עלי גם הרפורמים וגם האורתודוכסים, אני מאמין באהבת חינם ולא בפילוג עם ישראל, מכיוון שיושב כאן הרב גלעד קריב שנדמה לי שהוא בקיא בהאשמות החמורות לכאורה שהעלה כבוד השר מרגי, הייתי שמח אם כבוד היושב ראש היה נותן לו את רשות הדיבור.
משה גפני: עם כל הכבוד, כך מבררים דבר?
משה גפני: עורך דין הראל גולדברג, אנחנו דנים על ההחלטה של היועץ המשפטי לממשלה והשר במסגרת הדיון הזה העלה כאן האשמות חמורות.
משה גפני: אתם יודעים על כך?
משה גפני: אבל קודם כל לגבי הנושא עצמו.
ציון פיניאן: האשמות חמורות לגבי העבר ולגבי העתיד.
<הראל גולדברג: אני מציע שעל התשובה יענה המשנה לפרקליט המדינה, מר יהודה שפר.
<יהודה שפר: שלום לכם.
<יהודה שפר: ראשית, אני מופתע מהביקורת שהושמעה כאן, גם מהותית וגם מהטון שלה, גם לגבי היועץ המשפטי וגם לגבי הפרקליטות.
<יהודה שפר: אני רוצה להתייחס בכמה משפטים להיבט המשפטי ואחר כך לשאלה הספציפית של ההיבט המשפטי.
משה גפני: לחברי הכנסת יש חסינות.
משה גפני: גם לגבי הטון שהם מדברים בו.
<יהודה שפר: אני רק ציינתי שאני מופתע.
משה גפני: אגב, יש חברי כנסת שמדברים כך גם כשמתקיים דיון על תקנות התקשורת.
משה גפני: בסדר, זאת זכותך המלאה.
משה גפני: אני רוצה להגיד לך שמשנה לפרקליט המדינה, יש לו זכות להיות מופתע.
משה גפני: זאת זכות שמוקנית לו.
<יהודה שפר: ברמה המשפטית, ההחלטה שהתקבלה במסגרת עתירה שהוגשה, מאז 2005, הייתה התוצאה המשפטית הנכונה משום שמאז 2005 באמת עוכבו, כאשר כתוצאה מהדיונים בעתירה והטענות בדבר אי שוויון בחלוקה במינוי של רבנים, לא התאפשר למנות רבנים אזוריים.
משה גפני: אני מודה לך שהגעת.
משה גפני: משרד האוצר הוא הנושא המרכזי כאן בדיון.
משה גפני: השאלה היא מאיפה אתם הולכים להוריד כסף כדי לממן את זה.
<יהודה שפר: אני מיד אסביר גם את זה.
<יהודה שפר: מכיוון שלא ניתן היה למנות רבנים אזוריים כל עוד יש לברר טענות ---
אבישי ברוורמן: רבותיי, מה הצחוקים האלה?
אבישי ברוורמן: אשרי האיש אשר במושב לצים לא ישב.
משה גפני: שלא הלך בעצת רשעים ובמושב לצים לא ישב.
אבישי ברוורמן: את זה לא אמרתי.
אבישי ברוורמן: לקחתי רק את ה-לצים.
משה גפני: האמת היא שמתי שאני עצוב ועצבני, אני אומר בדיחות.
משה גפני: כן, מר שפר, סליחה.
<יהודה שפר: ההחלטה הייתה משפטית נכונה משום שבאמת עוכב מינויים של רבנים אזוריים.
יעקב מרגי: רבני מושבים ורבני ישובים.
<יהודה שפר: העניין היה צריך הסדרה משפטית והיה תלוי ועומד בבית המשפט העליון שתפקידו להכריע בשאלות משפטיות בלבד.
<יהודה שפר: בהקשר הזה עלתה טענה לפגיעה בשוויון והיה צריך לברר את הטענה.
<יהודה שפר: בסופו של דבר משלוש סיבות ההחלטה עומדת מבחינה משפטית, כבוד היושב ראש.
<יהודה שפר: ראשית, משום שהתקבלה בהמלצת בית המשפט שהבהיר שאחרת יצא צו על תנאי ושר הדתות מודע לכך.
<יהודה שפר: שנית, משום שהפתרון שהוצע הוא פתרון שהומלץ על ידי ועדה בין משרדית על דעת כולם והוא פתרון של תמיכה דרך תקציב תמיכות של משרד התרבות ולא העסקה ישירה על ידי המדינה.
משה גפני: זה מה שהשר אמר.
<יהודה שפר: אני רק רוצה להבהיר את זה.
<יהודה שפר: דבר שמונע כל בלבול אפשרי משפטי ואין לו שום השלכות הלכתיות או משפטיות לגבי כל מערך החוקים המסמיכים רבנים במדינת ישראל.
<יהודה שפר: הדבר השלישי, וכאן אולי יש אי הבנה עם השר ולכן חשוב לומר את הדברים לפרוטוקול, הוא שההסדר הזה, ההחלטה של היועץ וההודעה לבית המשפט נעשו בתיאום מלא ומוחלט עם המשרד לענייני דתות ועם משרד התרבות.
יעקב מרגי: מר שפר, אתה לא מדייק.
יעקב מרגי: הודעת היועץ היא לא על דעתי.
<יהודה שפר: לכן אני רוצה לדייק.
<יהודה שפר: הפרקליטות, כפי שהיא נוהגת בכל העניינים כמי שמייצגת את משרדי הממשלה, גם בעניינים אחרים שצוינו כאן לצערי לפני כמה דקות שאינם נוגעים לעניין, בכל העניינים האלה הפרקליטות מתאמת תיאום מלא עם המשרדים הנוגעים בדבר ובמקרה זה תיאום מלא ומוחלט עם הלשכה המשפטית של המשרד לענייני דתות, עם הלשכה המשפטית, על ההודעה שנמסרה לבג"ץ אחרי החלטת היועץ המשפטי לממשלה.
יעקב מרגי: הודעת היועץ הייתה בניגוד לדעתי והוא יודע זאת.
יעקב מרגי: מה זה תיאום עם המשרד?
משה גפני: אדוני השר, אני אאפשר לך להגיב.
משה גפני: מר שפר, אם אתה יכול להיות מדויק ולומר לנו את המציאות כמו שהיא.
משה גפני: הודעת היועץ המשפטי לממשלה הייתה על דעת השר לשירותי דת?
<יהודה שפר: התקשורת מתבצעת בצורה הבאה: הפרקליטות, יש לה קשר ישיר עם הלשכה המשפטית של המשרד.
<יהודה שפר: תפקידה של הלשכה המשפטית בכל משרד כמובן לתאם עם כל מי שצריך במשרד, עם השר, עם המנכ"ל, עם החשב לפי העניין.
<יהודה שפר: אני מצהיר בזאת ומודיע בזאת, אחרי שבדקתי את העניין לקראת הדיון כאן היום, שההודעה בדבר עמדת היועץ המשפטי לממשלה כפי שנמסרה לבית המשפט העליון תואמה תיאום מלא ומוחלט עם הלשכה המשפטית של המשרד לענייני דתות ועם הלשכה המשפטית של משרד התרבות.
יעקב מרגי: בניגוד לדעתי.
<יהודה שפר: בכך לדעתי הפרקליטות מילאה את תפקידה.
משה גפני: השר אמר קודם – ותכף אני אאפשר לו להגיב על הדברים כי הוא אומר שהדברים כלפיו לא מדויקים –
<יהודה שפר: לא אמרתי דבר כלפיו.
יעקב מרגי: אתה אומר שזה מתואם עם המשרד.
משה גפני: צריך לאפשר לשר להגיב על הדבר הזה.
אבישי ברוורמן: כולנו מאפשרים.
משה גפני: לא כולכם צריכים לאפשר.
אבישי ברוורמן: אנחנו דמוקרטורה.
שכיב מוראד שנאן: דמוקטטורה.
משה גפני: אני חושב שמאז אני בוועדה כאן, לא קיימתי דיון אחד כזה.
אבישי ברוורמן: אתה עכשיו מגיע לדבר הבסיסי.
אבישי ברוורמן: אתה בא לנקודה שנוגעת בציפור ליבך שהדת היהודית היא פלורליסטית.
משה גפני: זה לא הדיון כאן עכשיו.
<יהודה שפר: אני עוד חייב תשובה לכבוש היושב ראש לגבי ההיבט התקציבי.
משה גפני: לפני ההיבט התקציבי.
משה גפני: השר אמר קודם שהמדינה אמרה לבית המשפט העליון כאשר התקבלה העתירה ב-2005, לעכב את כל המינויים של רבני המושבים, רבנים במועצות האזוריות עד שתתברר העתירה.
משה גפני: זאת הייתה עמדת המדינה.
<יהודה שפר: זאת שאלה שאני לא יודע את התשובה עליה.
משה גפני: מי יודע לענות עליה?
יעקב מרגי: כרגע אמרת את זה.
יעקב מרגי: כרגע אמרת ואישרת שהייתה כריכת הנושא משום אי השוויון.
<יהודה שפר: כן, ידוע לי.
משה גפני: העמדה של המדינה הייתה כזאת?
משה גפני: הראל, אני אתן לך.
משה גפני: אתה לא צריך לעשות לו כך כי תכף אני אתן לך את רשות הדיבור.
<יהודה שפר: אני מסביר.
משה גפני: אם זה נכון, זה דבר חמור.
<יהודה שפר: זה לא דבר חמור אלא זה דבר שיגרתי ביותר.
משה גפני: זה שגרתי שלא ממנים אנשים כשצריך?
<יהודה שפר: אני אסביר לאדוני.
משה גפני: אני גם אגיש עתירה.
<יהודה שפר: נדמה לי שכבודו הגיש עתירות ויודע שכאשר יש טענות נגד מעשי השלטון, במקרים רבים או שיוצא צו ביניים פורמאלי או שמודיעים לבית המשפט שבינתיים ועד לבירור העתירה, זה מ-2005 ומי ידע שזה ייקח שבע שנים?
יצחק וקנין: למי היה נוח להודיע את זה?
<יהודה שפר: לא, זה מעשה שגרתי.
יצחק וקנין: אם אני מחר מגיש עתירה נגד מי מהשופטים, אתם תעצרו את מינוי השופטים?
<יהודה שפר: לא הבנתי את השאלה.
יצחק וקנין: עשר שנים לא ממנים רב אחד.
יצחק וקנין: הכול כאן זה משחק מכור.
יצחק וקנין: עשר שנים לא מינו רב אחד למושבים.
יצחק וקנין: אני איש התיישבות, עשר שנים לא ממנים.
יצחק וקנין: רבנים נפטרים, בכלל לא מעניין אתכם.
אבישי ברוורמן: אני שואל האם "רב", משמעו שהוא רב עם אנשים.
אבישי ברוורמן: דברו במתינות.
יעקב מרגי: אין כאן רבנים.
יעקב מרגי: אף אחד כאן הוא לא רב.
יעקב מרגי: סביב השולחן הזה אין רבנים.
משה גפני: אני רב עם כולם, אבל אף אחד כאן לא רב.
<יהודה שפר: בתשובה לדברי חבר הכנסת הנכבד.
<יהודה שפר: שתי תשובות.
<יהודה שפר: ראשית, אני רק אמרתי שזה משהו שגרתי.
משה גפני: תכף נדון אם זה שגרתי.
יצחק וקנין: שגרתי?
יצחק וקנין: עשר שנים לא ממנים רב.
יצחק וקנין: זה שגרתי?
<יהודה שפר: רק לסיים את המשפט.
<יהודה שפר: או שיוצא צו ביניים או שמתחייבים לשנות את המציאות.
<יהודה שפר: אני רק רוצה להדגיש את הנקודה.
משה גפני: אנחנו לא בדיון בפרקליטות אלא אנחנו עכשיו בכנסת ואני היושב ראש.
<יהודה שפר: הטיחו בנו דבר.
משה גפני: אני היושב ראש ואני שואל אותך האם זה נכון – זה מה ששואל חבר הכנסת וקנין, זה מה שאמר השר, זה מה שאנחנו כולנו רוצים לדעת – שבעקבות העתירה ---
<יהודה שפר: לפני שבע שנים.
משה גפני: מ-2005.
משה גפני: כן, שבע שנים.
<יהודה שפר: יש על זה התיישנות אחרי שבע שנים.
<יהודה שפר: אני לא יודע.
משה גפני: שבע שנים.
משה גפני: האם המדינה אמרה לבית המשפט שהיא מסכימה שלא ימונו רבנים?
משה גפני: האם זה נכון, כן או לא?
משה גפני: זה שגרתי או לא שגרתי, זאת פרשנות.
משה גפני: קודם כל העובדה, האם היא נכונה או לא נכונה?
<יהודה שפר: מסתבר שזאת לא הפתעה ראשונה.
<יהודה שפר: ההפתעה הראשונה היא לא ההפתעה היחידה היום.
<יהודה שפר: אני גם מופתע מהשאלה הזאת.
<יהודה שפר: אני אבדוק.
<יהודה שפר: זה דבר שקרה לפני שבע שנים ואין לי מושג.
משה גפני: אמרת שאתה רוצה לומר משהו לגבי התקציב.
<יהודה שפר: במסגרת הדיונים האלה, איך לקדם ולאפשר סוף סוף מינוי של רבנים ולהגיע לפתרון פרגמטי, היו דיונים במשרד ראש הממשלה ואני מקריא לכם סיכום שהתקבל ב-8 בדצמבר 2011, סיכום של צבי האוזר בתפקידו אז כממלא מקום מנכ"ל המשרד שקובע ש"לצורך הטיפול בנושא, יועבר למשרדך – הוא כותב את זה למשרד התרבות – באופן מיידי תקן שיא כוח אדם פלוס נלוות מהמשרד לשירותי דת.
<יהודה שפר: כמו כן, בתוך כשישים ימים מיום כניסת מבחני התמיכה לתוקף לאחר בחינה ואפיון צרכים שייעשו על משרדך, יוקצה למשרד תקן שיא כוח אדם פלוס נלוות נוסף.
<יהודה שפר: כפי שסוכם בדיון שהתקיים בלשכתי ביום 23 בנובמבר 2011, יועבר למשרדכם על ידי משרד האוצר תקציב תוספתי לטובת התמיכות האמורות.
<יהודה שפר: גובה התקציב ייקבע על בסיס הערכת הצרכים שתבוצע על ידי נציגי משרד התרבות והספורט ונציגי משרד האוצר.
<יהודה שפר: הצרכים התקציביים לעניין זה ייבחנו במהלך השנה וכן מדי שנה התקציב יעודכן בהתאם".
<יהודה שפר: זאת אומרת, יש כאן התחייבות של משרד ראש הממשלה.
<יהודה שפר: כתוב כאן שזה יהיה מתקציב המשרד לענייני דתות שיועבר למשרד התרבות.
משה גפני: זאת אומרת, הופחת מתקציב משרד הדתות?
משה גפני: אתה אומר שאתה רוצה להשיב על התקציב, אז תשיב.
<יהודה שפר: אני השבתי.
משה גפני: הופחת כסף מתקציב משרד הדתות.
<יהודה שפר: יש כאן התחייבות של מנכ"ל משרד ראש הממשלה לעשות כן.
משה גפני: עורך דין הראל גולדברג, מי אמר את זה לבית המשפט, לעכב את המינויים של רבני המושבים?
<הראל גולדברג: בעקבות פירוק משרד הדתות בסוף 2003, מנכ"ל משרד ראש הממשלה החליט בזמנו על הקפאת תקנים כוללת של כל המינויים שקשורים למשרד לשירותי דת, המשרד לענייני דתות בזמנו.
יעקב מרגי: זה היה טומי לפיד זיכרונו לברכה.
<הראל גולדברג: זה היה נכון ל-2004.
<הראל גולדברג: בזמן הדיון כאשר הוגשה בקשה לצו ביניים, המדינה התחייבה, כמו שאמר המשנה לפרקליט המדינה, והפרקליטות בשם המדינה הודיעה שלא ימונו רבנים עד לפתרון הסוגיה.
משה גפני: זאת אומרת, העסק התחיל ב-2004.
<הראל גולדברג: העתירה ב-2005.
<הראל גולדברג: העתירה התחילה ב-2004.
משה גפני: אתה צריך להסביר לי בדיוק כי אתה יודע שאני לא מבין מהר.
משה גפני: לא למדתי משפטים ואני רוצה שהעובדות יהיו ברורות.
משה גפני: ב-2004 הוקפאו התקנים של הרבנים במדינת ישראל הקפאה טוטאלית.
<הראל גולדברג: לא רק של רבנים.
משה גפני: של מי עוד?
<הראל גולדברג: גם עובדי מועצות דתיות.
משה גפני: כל מה שקשור לדת.
משה גפני: לא הוקפאו התקנים של הסגל הבכיר או הסגל הזוטר באוניברסיטאות.
אבישי ברוורמן: הוקפאו תקנים לעבודת השם, לרבנות.
משה גפני: אני לא אומר פרשנות.
משה גפני: אפשר לבטל בכלל את מוסד הרבנות במדינת ישראל, אבל את זה צריך לעשות בחקיקה.
משה גפני: אני רוצה לדעת רק את העובדות.
אורית זוארץ: אפשר להצביע על זה כבר עכשיו.
משה גפני: אפשר להצביע גם על כך שלא תהיה מדינה יהודית שגם זה חלק מהנושא.
אורית זוארץ: יהודית בעיני המתבונן.
אורית זוארץ: יהודית ולא חרדית.
אורית זוארץ: יש פער בין יהודית לחרדית.
אורית זוארץ: גם הכיפות הסרוגות לא מקובלים עליכם.
אורית זוארץ: גם רבני צהר לא מקובלים עליכם, אז הרפורמים?
אורית זוארץ: שומו שמים.
משה גפני: אני יכול לברר את העובדות בוועדה הזאת?
משה גפני: חברת הכנסת זוארץ, את לא יכולה כל הזמן להתפרץ.
אורית זוארץ: הרב עמאר נתן לזה הכשר.
משה גפני: את לא יכולה להתפרץ כל הזמן.
משה גפני: ב-2004 הוקפאו כל התקנים של נושאי המשרות הדתיות במדינת ישראל, הדת היהודית בלבד.
משה גפני: לא הוקפאו התקנים של הקאדים והתקנים של המועצה הדתית הדרוזית ושל המועצה הדתית המוסלמית.
משה גפני: הוקפאו רק התקנים של נושאי המשרה הדתית של הדת היהודית במדינת ישראל בשנת 2004.
משה גפני: תקן אותי אם אני טועה כי אני לא מבין טוב אלא צריך שיסבירו לי.
<הראל גולדברג: התקנים שהיו באחריות משרד ראש הממשלה, קרי, משרד לענייני דתות.
משה גפני: אבל המשרד לענייני דתות לא היה.
<הראל גולדברג: אגף המועצות הדתיות.
<הראל גולדברג: הגופים האחרים שקשורים לעדות לא יהודיות עברו למשרדים אחרים.
משה גפני: ושם זה לא הוקפא.
<הראל גולדברג: אין לי מושג מה עשו המשרדים האחרים.
משה גפני: אני אומר לך שזה לא הוקפא.
משה גפני: אחרי כן הוגשה עתירה.
גאלב מג'אדלה: אתה רוצה שאני אעזור לך?
משה גפני: לא, כי אני אצא מבולבל לגמרי.
גאלב מג'אדלה: לגבי העובדות.
משה גפני: קשה לי להבין את עמדת המשפטנים.
שלמה מולה: מתי אנחנו נדבר?
משה גפני: אחרי שהממשלה תסיים להציג את עמדתה.
משה גפני: אתה רוצה סתם לדבר?
משה גפני: אתה לא יודע מה הולך.
משה גפני: המדינה באה לבג"ץ בשלב מסוים ב-2005 ואמרה שהתקנים יוקפאו עד שתבורר העתירה.
<הראל גולדברג: הפרקליטות מסרה את זה לבית המשפט וחזקה עליה שהיא תיאמה את זה עם הגורמים המוסמכים, עם משרדי הממשלה.
משה גפני: זאת אומרת, המשרדים ידעו שזה מה שאמרו לבג"ץ?
<הראל גולדברג: חזקה על הפרקליטות שכשהיא מודיעה לבית המשפט, זה אחרי תיאום עם הגורם המוסמך.
משה גפני: זה הליך שגרתי של שבע שנים?
משה גפני: אם רופאים היו מגישים עתירה לבג"ץ, לא היו ממנים רופאים בבתי החולים?
משה גפני: אם מישהו היה מגיש עתירה, לא היו ממנים מורים בבתי הספר?
משה גפני: אני רק רוצה לדעת את העובדה ולא מעבר לזה.
משה גפני: זה נראה הליך שגרתי שאומרים ששבע שנים לא ממנים אף אחד?
משה גפני: יש מושב שחלק מהצורך החיוני של חיי הקהילה שלו, הוא צריך שיהיה רב, הוא צריך שיהיה מי שיעסוק בנישואין, בהלוויות, בבריתות, בשיעורי תורה וכולי, אבל שבע שנים לא ממנים בשום מושב במדינת ישראל, בשום תקן במדינת ישראל, לא ממנים אף אחד.
משה גפני: אנשים נפטרים, אנשים פורשים לגמלאות, אנשים עוזבים מרצונם, כלום, שקט מוחלט?
משה גפני: זאת הייתה עמדת המדינה?
<הראל גולדברג: התחייבות המדינה, כמו שאמר כאן המשנה לפרקליט המדינה קודם, זאת הייתה התחייבות שהוא דמוי צו ביניים.
<הראל גולדברג: המדינה התחייבה עד שהנושא לא ייפתר.
משה גפני: אני לא מצפה להגינות מאף אחד כאן.
שלמה מולה: רבנים מתמנים לכל ימי חייהם.
שלמה מולה: רופאים, לא.
משה גפני: רק שנדע את העובדות.