GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
איתן כבל: אני יכול לומר בשמם של רוב חברי הכנסת, אם לא של כל חברי הכנסת, שיש לנו אהדה רבה אליך וסימפתיה מאוד גדולה.
איתן כבל: אבל אני אומר לך באופן הכי ברור, אדוני היושב ראש: זה לא רציני, זה לא לעניין.
איתן כבל: כבר כאן בוועדת הכספים, כמה וכמה פעמים, שלא לדבר על דיונים בוועדת הכלכלה והתחרות בין ועדת הכלכלה לבין ועדת הכספים, אצל מי יתקיים הדיון בשאלות הנוגעות למשבר הדיור; דיונים אין ספור במליאה – חברי הכנסת בזה אחר זה עולים מכל סיעות הבית.
איתן כבל: השאלה הזאת כבר חוצה מפלגות וקבוצות, היא כבר לא שאלה של אופוזיציה-קואליציה.
איתן כבל: היא שאלה שחברים מן הקואליציה מעלים את הדברים באופן מאוד ברור וחד, והאוכלוסייה שאתה מזוהה איתה- -
משה גפני: אני מייצג את שכונת הארגזים בדרום תל-אביב.
משה גפני: זאת האוכלוסייה שלי.
איתן כבל: אז כנראה, בגלל זה הם לא מקבלים כלום.
איתן כבל: כי אם תגיד שזאת האוכלוסייה שלך אולי הם היו מקבלים יותר.
איתן כבל: אבל אני אומר את זה עכשיו מעבר לצחוק, אדוני היושב ראש:
איתן כבל: המשבר בקרב המגזר החרדי הוא מן הקשים אולי אפילו יותר מאשר בקרב הציבור הרחב, שלא לדבר גם על המגזר הערבי.
איתן כבל: אבל יחד עם זאת אנחנו זקוקים לפתרונות, לא למילים.
איתן כבל: אני אומר לך: אתה לא יכול לומר לנו כאן – זה לא עובד – "אין לי מה לעשות".
איתן כבל: זה נושא שמונח אך ורק לפתחה של ממשלה.
איתן כבל: זה לא משנה איך אתה קורא לזה: "בועה" או "מחסור בדיור".
איתן כבל: יש מחסור עצום בדיור.
איתן כבל: אני קורא לפעמים את הפרשנויות ואת הניתוח של הדברים.
איתן כבל: בסוף-בסוף – יש בית או אין בית?
איתן כבל: כמה מתחרים על כל יחידת דיור?
איתן כבל: הנגיד מגיע לכאן, וזה בסדר גמור- -
משה גפני: הנושא הוא ההחלטה שלו.
איתן כבל: אני מבין, אני מבין.
יעקב אדרי: אבל לא ממנו תבוא הישועה.
איתן כבל: אני מבין, אבל איך אני אומר?
איתן כבל: לא ממנו תבוא הישועה.
איתן כבל: הדבר היחיד שאתה יכול לפנות אליו בו כיושב ראש הוועדה, ואנחנו ניתן לך גיבוי, הוא לעשות את האיזון בין זוגות צעירים לבין אחרים.
איתן כבל: לא תפקידו של הנגיד לפתור את בעיית הדיור במדינת ישראל- -
יעקב אדרי: נכון, חד משמעית.
איתן כבל: - - מה שעושה הנגיד – ויש מי שיאמר יותר, ומי שיאמר פחות – זה למנוע קריסה של המשק במדינת ישראל.
איתן כבל: ואת זה הוא עושה.
איתן כבל: אפשר להתווכח.
איתן כבל: יש כאלה שיאמרו שהוא צריך לעשות את זה אחרת, לעשות את זה ביד יותר רכה – כל אחד עם הפרשנות שלו.
איתן כבל: אבל בשורה התחתונה: כמה אפשר עוד לשמוע את הסיפור הזה שממשלת ישראל מתכנסת כדי לדון בנושא?
איתן כבל: ואני אומר לך: אתה יודע לעשות משבר.
איתן כבל: או שהנושא הוא לא באמת חשוב.
איתן כבל: או שהנושא הוא רק מס שפתיים.
איתן כבל: טוב לך בכיסא, טוב למפלגה שלך עם כל גודלה, לשבת בקואליציה – וזה הכול, זה הסיפור.
יעקב אדרי: - - - אותו דבר.
יעקב אדרי: זאת בעיה חברתית.
יצחק וקנין: נטפל גם בש"ס, אל תדאג.
משה גפני: אנחנו עושים מה שברק עושה.
איתן כבל: אני לא עוסק כאן עכשיו בשאלות פוליטיות; אני לא מנסה להיות קנטרן על בסיס פוליטי, ובוודאי כשמדובר בש"ס.
איתן כבל: איפה אתם?
איתן כבל: מערכת היחסים בינינו לבין הפלסטינים – אין.
איתן כבל: אז לפחות תעשו משהו בנושאים החברתיים, אדוני היושב ראש.
איתן כבל: אתם יודעים להטיל את כל כובד משקלכם כשאתם רוצים.
איתן כבל: ואני פונה אליך, חבר הכנסת וקנין, ולחברים האחרים.
איתן כבל: חבר הכנסת מיכאלי הגיש הצעה לסדר בשם הסיעה.
איתן כבל: אני אומר לכם: בפעם הבאה- -
אורי מקלב: אבל אני לא מבין למה אתה לא מביא את זעקת עשרות אלפים משלמי המשכנתאות שבעקבות ההחלטה הזאת ישלמו עוד מאות שקלים בחודש.
אורי מקלב: אני לא יודע אם זה יפתור או לא יפתור, אבל למה על זה אתה לא מדבר?
יעקב אדרי: גם וגם.
יעקב אדרי: הטענות הן גם לנגיד, אתה צודק.
יצחק וקנין: אתם מלטפים אותו יותר מדי, ואני לא בשיטה של ללטף.
אורי מקלב: אבל זאת ההצעה.
אורי מקלב: בעקבות ההעלאה הזאת ישלמו מאות שקלים.
משה גפני: חבר הכנסת כבל, תסכם.
איתן כבל: חבר הכנסת מקלב, בכל הכבוד, הרי זה דומינו.
איתן כבל: לא התחילו לבנות את הבית מהגג.
איתן כבל: הרי בסופו של עניין אם השוק יפסיק לרתוח כל המערכת תקבל זווית אחרת.
איתן כבל: הרי על מה באנו לעסוק בראש ובראשונה?
איתן כבל: במשבר הדיור במדינת ישראל; אין כמעט אף אחד מחברי הכנסת שמוצא את עצמו, ולא משנה מאיזו מפלגה, כולל חבר הכנסת אקוניס מהמקום שבו הוא נמצא, שפוגשים אותו ומדברים איתו, ואחד הנושאים המרכזיים שהם משוחחים עם כל אחד ואחת מאתנו זה משבר הדיור.
איתן כבל: יותר מכל נושא אחר שמונח היום לפתחנו.
רונית תירוש: למה משוחחים?
רונית תירוש: מקללים אותנו.
רונית תירוש: - - תראה במיילים איזה קללות, באיזו אטימות מאשימים אותנו.
רונית תירוש: על מה?
משה גפני: איתן, בבקשה.
איתן כבל: אני מסיים, אדוני היושב ראש.
איתן כבל: הרי התכנסנו בראש ובראשונה לכבוד ההצעה לסדר – שאיך אומרים?
איתן כבל: בלבלנו את עצמנו לדעת במליאה.
איתן כבל: אז תן לנו להמשיך את זה.
איתן כבל: זאת הצגה – בוא נעשה אותה עד הסוף.
ישראל אייכלר: אבל ההצעה לסדר של חבר הכנסת כבל זה העלאת הריבית לחייבי המשכנתאות, וזה שייך לנגיד.
ישראל אייכלר: אז בוא נתמקד.
איתן כבל: חברים, אני מתנצל, אבל הרי בסוף זה אותו כביש, כמו שאומרים.
משה גפני: לכן הקדמתי ואמרתי שתהיה ישיבה עם שר האוצר ועם שר השיכון.
רונית תירוש: למה לא עם ראש הממשלה?
רונית תירוש: מי שקובע זה ראש הממשלה ולא שר האוצר.
רונית תירוש: שר השיכון הוא מסכן.
אופיר אקוניס: לא, לא, לא, ממש לא- -
רונית תירוש: שיהיה פה ראש הממשלה.
אופיר אקוניס: סליחה, אדוני, הצעה לסדר.
אופיר אקוניס: אני אומר לך באמת – לא יכול להיות שבנושא בינוי – יש פה במדינה שלנו איזה מין דבר חדש – שר הבינוי והשיכון מטיל את כל האחריות לנושא משבר הנדל"ן על האחרים- -
רונית תירוש: כן?
רונית תירוש: - - - מכשולים.
אופיר אקוניס: - - חוץ מעל עצמו.
אופיר אקוניס: זה צריך להסתיים.
משה גפני: אופיר, אתה רשום לדיון.
איתן כבל: זאת לא ישיבה של הנהלת הקואליציה.
משה גפני: למה אתה רוצה לדרדר אותנו?
איתן כבל: ישיבת הנהלת הקואליציה זה אחר כך.
איתן כבל: אני מבקש ממך: אתה תביא לכאן את ראש הממשלה, את שר האוצר- -
איתן כבל: כמה פעמים היה פה שר האוצר ודיבר?
איתן כבל: כמה פעמים היה פה שר הבינוי והשיכון?
איתן כבל: לכן אדוני היושב ראש, זה קודם כול בידיים של הקואליציה ושל מי שמחזיקים- -
איתן כבל: "טוב" זה כמעט שהסוס לא זז.
איתן כבל: תרגיע.
משה גפני: שוב אתה עם סוסים?
משה גפני: מספיק היה לנו בבוקר.
איתן כבל: לא מכובד.
משה גפני: אוקיי, בבקשה.
איתן כבל: לכן אני מבקש ממך, אדוני היושב ראש, אם אתה לא רוצה להמשיך להיות פתטי בנושא הזה שתתקבל כאן החלטה שהוועדה הזאת מחליטה לעשות מעשה ולקבל החלטה אופרטיבית ולא רק דקלרטיבית.
רונית תירוש: לא להעביר שום שינוי בתקציב- -
איתן כבל: יש כאן אפשרויות גדולות ורבות מהיכולת שלנו לעכב תקציבים - -
איתן כבל: - - של חברי הוועדה הזאת; מהיכולת לגבש הצעות חוק כאלה ואחרות, ולהביא אותן כשזה חוצה קואליציה-אופוזיציה.
איתן כבל: יש אם רק רוצים.
סטנלי פישר: תודה רבה, אדוני היושב ראש, חברי הכנסת, חברי ועדת הכספים.
סטנלי פישר: אני רוצה לדווח על תקנות ששינינו לפני שבוע שייכנסו לתוקף ביום חמישי השבוע.
סטנלי פישר: אני מדווח יחד עם המפקח על הבנקים.
סטנלי פישר: אני רוצה להתחיל בדיון על התנהגות מחירי הדירות בארץ גם בהשוואה בינלאומית, ואז לעבור לדון בעניין מימון הדיור.
סטנלי פישר: אז אני אעביר את זכות הדיבור למפקח על הבנקים, מר דודו זקן.
סטנלי פישר: אני רוצה להדגיש את מה שכולם יודעים, שהפתרון החיוני לבעיות הדיור בארץ הוא גידול בהיצע.
סטנלי פישר: לבנק ישראל יש כמעט היכולת לטפל רק בביקוש.
סטנלי פישר: חלק ממה שאנחנו עושים כן מתייחס להיצע, וזה מימון הקבלנים.
סטנלי פישר: אבל בגדול אנחנו יכולים להשפיע על הביקוש.
סטנלי פישר: למרות כל הספקות של כולם אנחנו מתחילים לראות שינויים ניכרים בשיעור הבנייה בארץ.
סטנלי פישר: זאת אומרת, ב-2008 התחילו לבנות 30 אלף דירות, וב-2010 התחילו לבנות 40 אלף.
סטנלי פישר: זה לא שינוי קטן.
סטנלי פישר: גם לאלה שעשו את זה, כולל שר השיכון.
סטנלי פישר: אני לא כאן כדי לחלק מחמאות לאנשים, אבל גם לו היה חלק בזה, גם לאוצר היה חלק בזה.
סטנלי פישר: מה שגם חשוב הוא שהשינויים שראש הממשלה והממשלה מנסים לבצע ביחס להיצע הקרקע, ולא פחות חשוב משיווק הקרקע, זה לזרז את תהליך התכנון.
סטנלי פישר: אלה דברים חיוניים, אבל מאוד קשים לעשות.
סטנלי פישר: אנחנו צריכים לשווק יותר קרקע וגם איכשהו למצוא דרך לזרז את תהליכי התכנון.
סטנלי פישר: לגבי מחירי הדירות אני רוצה להתחיל עם מבט על הטווח הארוך.
סטנלי פישר: לפי המצגת, אנחנו רואים שזה מה שקרה למחירי הדירות מאז 1973.
סטנלי פישר: אלה מחירים ריאליים, זאת אומרת מתוקני אינפלציה.
סטנלי פישר: הם עלו בערך בשיעור של 1.8%, לא רחוק משיעור הגידול באוכלוסייה, קצת פחות.
סטנלי פישר: מה שבולט שם זה מה שקרה מ-2008.
סטנלי פישר: רואים שם שסך הכול המחירים עולים ויורדים.
סטנלי פישר: מאז 2008 הם עלו מאוד מהר ועברו את קו המגמה – הקו האדום שם.
סטנלי פישר: אנחנו מוטרדים ממה שיקרה אם זה ימשיך לעלות בקצב הזה.
סטנלי פישר: זה מה שקרה בארץ במשך 38 שנה, ומה שקרה, וחשוב יותר מבחינתנו, בשנתיים-שלוש השנים האחרונות.
סטנלי פישר: איך אנחנו נראים בהשוואה בינלאומית?
סטנלי פישר: כאן יש לנו מדינות שברובן היו בהן בעיות בשוק הדיור.
סטנלי פישר: ישראל מסומנת בכחול, ורואים שאנחנו היינו מאוד יציבים, כמו גרמניה, עד 2008.
סטנלי פישר: מאז 2008 המחירים בארץ התחילו לעלות ובקצב לא איטי.
סטנלי פישר: עכשיו ביחס ל-2000 אנחנו ברמה יותר גבוהה מהרמה באירלנד.
סטנלי פישר: אבל אירלנד הגיעה ל-220-210 וירדה ל-140.
סטנלי פישר: זאת אומרת ירידה של שליש מאז השיא שם.
סטנלי פישר: בהשוואה לשנת 2000 אנחנו קרובים למה שקורה בארצות-הברית.
סטנלי פישר: אנחנו עוד לא הגענו לרמות המחירים שהתחילו לרדת בספרד ובאוסטרליה.
סטנלי פישר: עכשיו נשאלת השאלה, למה זה מדאיג?
סטנלי פישר: למה להיות מודאג מכל העניינים האלה?
סטנלי פישר: כאן הבעיה.
סטנלי פישר: זה משהו שמתחיל ב-2004, זה הופיע ב-"Wall-street Journal" לפני שבועיים.
סטנלי פישר: בצד שמאל רשומות מדינות שבהן היה משבר במערכת הבנקאות בזמן המשבר העולמי, ובצד ימין יש המדינות שבהן לא היה משבר במערכת הפיננסית.
סטנלי פישר: אנחנו רואים בצד ימין שמאז 2004 המחירים בארץ עלו יותר מהר מהמחירים בקנדה, באוסטרליה, ומגיעים לרמה של סין בהשוואה ל-2004.
סטנלי פישר: יש רק שתי מדינות שאצלנו הגדילה הייתה פחות מהירה מאצלן מאז 2004 – הונג-קונג וסינגפור.
סטנלי פישר: מה שחשוב בעניין זה הוא שבכל מדינה נוקטים צעדים כדי לנסות למתן את שיעור העלייה במחירי הדירות, כולל כל מיני דברים שאנחנו גם עשינו: שינויים בריבית, במשכנתאות, מגבלות על אחוז ערך הדיור שאפשר לקבל במשכנתא, וכולי.
סטנלי פישר: רואים בשני השקפים שמקור הבעיה של בנק ישראל, מקור ההתעניינות של בנק ישראל בעניין מחירי הדירות הוא שכמעט רוב המשברים הפיננסיים בעולם התחילו בשוק הנדל"ן או הדיור.
סטנלי פישר: אם לא מבינים את זה תסתכלו בצד השמאלי: ארצות-הברית – נדל"ן; אירלנד, בגדול – נדל"ן; ספרד, בגדול – נדל"ן.
סטנלי פישר: חוזרים אחורה בהיסטוריה ומגלים אותו דבר.
סטנלי פישר: אסור לתת למה שקורה כאן להפוך לבועה שתתפוצץ.
סטנלי פישר: אם זה יקרה נהיה ממש בבעיה שהצלחנו לא להיכנס אליה בשנתיים-שלוש השנים האחרונות.
סטנלי פישר: זה המצב העולמי.
סטנלי פישר: עכשיו אני רוצה לעבור למה שקורה מבחינת המימון במערכת הדיור.
סטנלי פישר: מה שיש כאן זה מאז 1997: אחוז התיק של הבנקים למשכנתאות ומדד מחירי הדירות.
סטנלי פישר: טבעי להניח שיש קשר בין כמות האשראי שהבנקים נותנים לבין מחירים.
סטנלי פישר: אבל רואים כאן שהתיאום הוא חזק מאוד.
סטנלי פישר: מה גורם למה זה לא לגמרי ברור.
סטנלי פישר: אם המחירים עולים אז אנשים צריכים לקבל יותר אשראי; אם אנשים מקבלים יותר אשראי הם רוצים לקנות דירות.
סטנלי פישר: אז לא ברור אם יש השוואה הדדית בין הדברים האלה.
סטנלי פישר: אבל מה שאנחנו רואים שם, והוא אולי מפתיע, הוא שמאז 1997 עד ספטמבר 2008 שיעור המשכנתאות בתיק הבנקים לא עלה על 21%, ומאז זה הגיע ל-26%.
סטנלי פישר: זאת אומרת יותר מרבע מהתיקים של הבנקים מבוססים על משכנתאות של משקי בית.
סטנלי פישר: 26% זה ריכוזיות די גדולה.
סטנלי פישר: זאת אומרת שאם יתחילו בעיות בשוק הדיור זה ישפיע על היציבות של הבנקים.
סטנלי פישר: תחכה, חבר הכנסת אקוניס.
סטנלי פישר: תשמע את החלק השני עוד מעט.
סטנלי פישר: רואים כאן שקצב הגידול של אחוז המשכנתאות בתיק של הבנקים עולה מאוד מהר.
רונית תירוש: זה אף על פי שבאותה תקופה היצע הדיור ירד.
סטנלי פישר: היצע הדיור לא ירד- -
משה גפני: מחירי הדירות עלו.
רונית תירוש: אבל אין מספיק היצע.
רונית תירוש: זה עוד יותר מחמיר את זה.
סטנלי פישר: יש גידול בשיעור הבנייה.
סטנלי פישר: זה לא מספיק, אבל יש גידול.
סטנלי פישר: יש תגובה של השוק לגידול בביקוש.
רונית תירוש: על איזה שנים אתה מדבר, אדוני?
יצחק וקנין: 2010-2007.
סטנלי פישר: אני רוצה שנשים לב למה שקרה ליתרות ההלוואות למטרות מגורים של הציבור.
סטנלי פישר: בשנת 2008 עד פברואר 2009 זה עלה ב-12%, בשנה הבאה – ב-13%, בשנה האחרונה ב-17%.
סטנלי פישר: זאת אומרת, אנשים לוקחים יותר ויותר הלוואות למטרת מגורים.
אופיר אקוניס: משתלם להם כי הריבית הייתה אפסית.
סטנלי פישר: בדיוק.
אורי מקלב: אתם יודעים לזהות כמה זה לדירה שנייה וכמה זה לדירה ראשונה?
סטנלי פישר: אפשר, אבל אין לי הנתונים.
אורי מקלב: למה לא נעשה את זה – למי זה דירה ראשונה ולמי זה דירה שנייה.
זהבה גלאון: בדרך כלל מי שקונה דירה שנייה פחות צריך את המשכנתאות.
זהבה גלאון: מי שצריך את המשכנתאות זה זוגות צעירים שקונים דירה ראשונה.
אורי מקלב: המלחמה היא עליהם- - - אם יש עלייה באחוז הריבית היא מביאה את כל אלה שלקחו משכנתא, וההחזר החודשי שלהם גדל מאוד.
אורי מקלב: בשנה האחרונה ההחזר גדל כמעט ב-10% לזוגות צעירים שכבר לקחו משכנתא.
אופיר אקוניס: פשוט השתלם לקחת הלוואה- -
משה גפני: אופיר, אני רוצה שזה יהיה מסודר.
משה גפני: אני רוצה שהוא ישלים את הסקירה שלו, וחברי הכנסת ידברו אחרי כן.
סטנלי פישר: אלו משכנתאות אנשים מקבלים?
סטנלי פישר: כאן רואים בצבע כחול משכנתאות עם ריבית צמודת פריים.
סטנלי פישר: בתחילת 2009 כשהפריים היה פחות מ-2% לקחו 74% מהמשכנתאות בצורה הזאת.
סטנלי פישר: עכשיו זה ירד ל-48%, אבל 48% זה לא אחוז קטן.
סטנלי פישר: בצבע אדום – צמוד ריבית משתנה.
סטנלי פישר: לפי ההגדרה שלנו, אם הריבית במשכנתא צמודה משתנה יותר מפעם בחמש שנים, אנחנו אומרים שזה בריבית משתנה.
סטנלי פישר: זאת אומרת שבדיוק 80% מהמשכנתאות שאנשים לוקחים הן בריבית משתנה – או מסוג ריבית פריים או מסוג ריבית ריאלית, זאת אומרת ריבית צמודה.
סטנלי פישר: זה אחוז ענק.
סטנלי פישר: עכשיו אני רוצה לעבור לבעיה.
סטנלי פישר: מה הציפיות לגבי הריבית?
סטנלי פישר: גם ב-48% של המשכנתאות שאנשים לוקחים צמוד פריים או משכנתא בריבית משתנה פריים, הציפייה היא שריבית לטווח הקצר, ריבית בנק ישראל, תעלה.
סטנלי פישר: זה כבר עלה מ-0.5% ל-3%.
סטנלי פישר: אבל ברור לכולם שיש עוד שינויים שמחכים לנו בעתיד.
סטנלי פישר: מה ביחס לריבית צמודה?
סטנלי פישר: היום ריבית צמודה לשנה זה 2.35%.
סטנלי פישר: היסטורית זה היה בסביבות 4%.
סטנלי פישר: אנחנו לא יודעים אם זה יישאר ב-2.5%, אבל יש הסתברות לא קטנה שגם זה יעלה.
סטנלי פישר: אז אנחנו רואים עכשיו ש-85% מהאוכלוסייה מקבלת משכנתאות בהסתברות שהריבית תעלה היא יחסית גבוהה.
סטנלי פישר: זה מביא סיכון לאנשים.
סטנלי פישר: למלא את השאלה שחבר הכנסת אקוניס התחיל לשאול – זה מסכן את משקי הבית.
סטנלי פישר: כל עוד משקי הבית יכולים לשלם ולא נכנסים לבעיות – גם הבנקים לא נכנסים לבעיות.
סטנלי פישר: אז כאשר אנחנו שומרים על משקי הבית אנחנו גם שומרים על היציבות של המערכת הפיננסית.
סטנלי פישר: אנחנו צריכים לשמור על הלקוחות.
סטנלי פישר: זה חלק מהתפקיד שלנו.
סטנלי פישר: למה חלק מהתפקיד שלנו?
סטנלי פישר: כי בחוק שהוועדה הזאת תרמה בגדול להעברתו לפני שנה וחודשיים כתוב שהמטרה השלישית של בנק ישראל היא לתרום ליציבות של המערכת הפיננסית.
סטנלי פישר: זה תפקיד שלנו.
אופיר אקוניס: זה גם היה לפני החוק.
סטנלי פישר: נכון, זה היה גם לפני החוק.
סטנלי פישר: אבל זאת החובה שלנו.
סטנלי פישר: עכשיו אני אוסיף משהו שמוסיף לדאגה: אנחנו אומרים שהבנקים לא מתחרים.
סטנלי פישר: בתחום המשכנתאות הם מתחרים, ועוד איך.
סטנלי פישר: מה שלפי הגדרה צמוד פריים, שזה 1.5% מעל ריבית בנק ישראל, בעצם בממוצע משקי בית משלמים 0.6% מעל ריבית בנק ישראל.
סטנלי פישר: זאת אומרת 3.6% היום ולא 4.5%.
סטנלי פישר: זאת אומרת, הריבית היא לא פריים, אלא פריים מינוס.
סטנלי פישר: זאת אומרת שהבנקים הם במצב יחסית בעייתי משום שהם כמעט לא מרוויחים כלום במשכנתאות.
סטנלי פישר: כאן יש ממש תחרות.
סטנלי פישר: זאת אומרת, למשל 0.5% מהלווים של המשכנתאות ייכנסו לחדלות פירעון, ואז הבנקים מתחילים להפסיד כסף.
סטנלי פישר: לכן זה מאוד שברירי.
סטנלי פישר: אז בסדר, הבנקים אומרים לנו, שאין דברים כאלה בהיסטוריה של מדינת ישראל – משקי הבית תמיד מחזירים את הכסף.
סטנלי פישר: דברים כאלה אפשר להגיד עד שזה משתנה.
סטנלי פישר: זה מין דבר ששמעתי גם בארצות הברית בין 2004 עד 2007: "הבנקים יודעים לנהל סיכון", "הם מאוד מנוסים", "יש להם דרכים יותר מתוחכמות ממה שהיה בעבר לנהל את הסיכון", ומשקי הבית מאוד מתוחכמים גם.
סטנלי פישר: עד שאתה רואה שהמצב מתחיל להשתנות – בהתחלה בקטן ואחר כך יש משבר sub-prime, ואחר כך יש משהו אחר.
סטנלי פישר: תפקידנו הוא למנוע דבר כזה.
סטנלי פישר: לכן אנחנו לא רוצים שמשקי בית ייקחו על עצמם סיכונים יותר מדי גדולים.
סטנלי פישר: זה יגרום להם נזק, זה יגרום למערכת הפיננסית נזק, ובעיות במערכת הפיננסית כמו שראינו בשקף בהתחלה יגרמו לנו, לכל המשק, כולל לתקציב, לבעיות גדולות.
סטנלי פישר: זה אנחנו רואים כשזוכרים את המדינות שמסומנות בצד שמאל כאן: ספרד, בריטניה, ארצות-הברית, אירלנד – הן כולן בבעיה גדולה משום שהיו להן בעיות ענקיות במערכת הפיננסית שלהן.
סטנלי פישר: את זה אנחנו צריכים למנוע, זה תפקידנו.
משה גפני: מה אתם מציעים להם לעשות?
סטנלי פישר: אני רוצה לבקש מדודו לדבר, אבל לפני כן אני אגיד משהו.
סטנלי פישר: יש שני היבטים של משכנתאות: יש ריבית – הערך הנוכחי של כל התשלומים שמשק בית צריך לשלם.
סטנלי פישר: יש עוד היבט: יש התשלומים שהם צריכים לשלם בתחילת החיים של המשכנתא.
סטנלי פישר: במיוחד אצל זוג צעיר הבעיות קורות בתחילת החיים בדירה חדשה.
סטנלי פישר: אז מה הם יכולים לעשות כאן?
סטנלי פישר: אנחנו לא שינינו את התקנות.
סטנלי פישר: מה שמותר, לפי הכללים החדשים, ודודו ידבר על זה עוד מעט, שהם יכולים לקחת משכנתא בריבית צמודה קבועה.
סטנלי פישר: אם אתה לוקח בריבית צמודה קבועה אז התשלומים בהתחלה הם לא הרבה יותר גדולים, ולפי החישובים שלנו הם יהיו קצת יותר נמוכים ממה שהיו צריכים לשלם בריבית צמודת פריים.
סטנלי פישר: הם יעלו בדרך בגלל האינפלציה, אבל בהתחלה הם יהיו נמוכים.
סטנלי פישר: לכן אנחנו רואים בזה לא פגיעה ביכולת של זוגות צעירים לקבל דירה, אלא מה שאנחנו מנסים לעשות זה להוריד את רמת הסיכון שהם צריכים לקחת על עצמם.
סטנלי פישר: המפקח על הבנקים אמר לי כמה פעמים, ואני אולי גונב ממנו את אחד הדברים שהוא התכוון לעשות, זה שאנחנו בעצם שומרים עליהם דרך השינויים שאנחנו עושים עכשיו.
סטנלי פישר: זה לא צריך להיות פגיעה גדולה.
סטנלי פישר: אנחנו מורידים את רמת הסיכון שהם צריכים לקבל על עצמם, ודרך זה מגנים גם על המערכת הפיננסית.
סטנלי פישר: אני רוצה להגיד עוד דבר- -
יעקב כץ: בעצם ההמלצה היא שלא יקנו דירות.
יעקב כץ: כי אם יש סכנה למשקי הבית- -
משה גפני: חבר הכנסת כץ, אתה רוצה - -
יעקב כץ: אולי לא יתחתנו, לא יביאו ילדים- -
משה גפני: אתה רוצה שאני ארשום אותך לדיון?
יעקב כץ: אני רשום.
סטנלי פישר: אני רק רוצה לענות לזה.
משה גפני: לא, לחבר הכנסת כץ אתה לא עונה כי הוא עבר על החוק עכשיו.
סטנלי פישר: אוקיי.
סטנלי פישר: אני לא רוצה לעבור על החוק, במיוחד לא על החוק שלך.
סטנלי פישר: אני אחזור לשאלה שכולם שואלים: "אנחנו אנשים מתוחכמים", "לא היו בעיות בעבר".
סטנלי פישר: הסיבה שאנחנו צריכים לקחת בחשבון שלא הייתה בעבר תופעה דומה למה שקורה עכשיו, ושינוי קטן במצב המשק יכול להשפיע על משקי בית ולגרום להם בעיות גדולות ביכולת ההחזר שלהם וביכולת שלהם לשלם.
סטנלי פישר: לכן זאת החובה שלנו להגן עליהם.
סטנלי פישר: בדרך הזאת מה שטוב ללקוחות טוב גם למערכת הפיננסית ולמשק.
משה גפני: אני תכף אתן את רשות הדיבור לדודו זקן, המפקח על הבנקים.
משה גפני: יהיו פה שאלות של חברי הכנסת.
משה גפני: זה דיון פגרה, וכמעט כל מליאת הכנסת כאן.
משה גפני: הנושא הזה זה גם מסר גם לראש הממשלה, גם לשר האוצר וגם לך, אדוני הנגיד.
משה גפני: הנושא הזה הולך להיות הנושא המרכזי.
משה גפני: אני אבקש שתשיב לשאלות שלהם מכיוון שרבים רוצים להתבטא בעניין הזה.
משה גפני: דודו, אתה תנסה לתמצת מכיוון שיש לך יום ארוך איתנו.
משה גפני: ראובן קוגן, לפני שאתה יוצא למשרד ראש הממשלה, אתה רוצה להגיד משפט?
משה גפני: משרד האוצר – היום אתה אחראי על הדיור.
משה גפני: תמיד חבר הכנסת מוזס אמר- -
יעקב כץ: אחראי על ה"לא דיור".
ראובן קוגן: אנחנו עושים הרבה דיונים גם עם בנק ישראל וגם עם משרד השיכון בנושא של המניעים והגורמים לכך שמחירי הדירות עלו בשנים האחרונות, כמו שהנגיד הציג בצורה כל כך מהירה.
ראובן קוגן: בנק ישראל גם הציג מחקר בעניין הזה ופילח את - -
משה גפני: אל תדבר בשם בנק ישראל.
משה גפני: נמצאים פה הבכירים ביותר.
משה גפני: תגיד על משרד האוצר.
ראובן קוגן: - -ובהחלט אחת הסיבות המרכזיות שאנחנו חושבים שגרמו לכך שהמחירים עלו בצורה כל כך ניכרת זה הריבית הנמוכה שהונהגה כאן בעקבות המשבר הפיננסי העולמי, דבר שהוזיל מאוד את המימון של הדירות.
יצחק וקנין: תן לנו עוד 100 אלף דירות, ותראה אם כל התיאוריה שלך היא לא במציאות בכלל.
יצחק וקנין: בוא, תן לנו עוד 100 אלף דירות, תבנה אותן- -
אופיר אקוניס: סלח לי, זה התפקיד של משרד הבינוי, לא של משרד האוצר.
אופיר אקוניס: מספיק כבר.
אופיר אקוניס: מספיק עם זה.
אופיר אקוניס: לא יכול להיות ששר השיכון - - - לא יכול להיות.
אופיר אקוניס: שייקח אחריות.
משה גפני: אופיר.
רונית תירוש: הוא רוצה לפרק את הקואליציה.
משה גפני: חבר הכנסת אקוניס.
אופיר אקוניס: כן, זאת אותה ממשלה.
משה גפני: אבל אי אפשר ככה.
אופיר אקוניס: מי אחראי על זה?
רונית תירוש: ראש הממשלה- -
אופיר אקוניס: לא, אחראי על זה שר הבינוי והשיכון.
רונית תירוש: - - -
אופיר אקוניס: לא, שר הבינוי והשיכון.
משה גפני: אופיר, זה לא בסדר.
משה גפני: אני מתכוון לעשות יום עיון פוליטי מי אשם במשבר הדיור.
אופיר אקוניס: זה לא יום עיון.
משה גפני: ראובן, בבקשה.
משה גפני: תשתדל כמה שאתה יכול להרגיז פחות.
ראובן קוגן: אני בורר פה מילים.
אופיר אקוניס: אנחנו לא חוסכים את ביקורתנו מהאוצר.
אופיר אקוניס: אבל צריך לקחת אחריות.
אופיר אקוניס: מנהיגות לוקחת אחריות.
משה גפני: בסדר, אנחנו בתחילת הדיון.
משה גפני: אתה רוצה, תגיד את זה, אתה רשום לדיון.
יצחק וקנין: אני לא רוצה לדבר בפוליטיקה שלו.
יצחק וקנין: אותו שלחו ראש הממשלה ושר האוצר להיות פיות.
יצחק וקנין: כשתגיע רשות הדיבור אני אגמור את החשבון איתך ועם ראש הממשלה ועם - - -
אופיר אקוניס: נראה מי - - -
יצחק וקנין: תמשיך לבלבל את המוח.
יצחק וקנין: ראש הממשלה שלח אותו לפה.
אופיר אקוניס: פעם אחת קחו אחריות.
משה גפני: אני רוצה דיון רציני.
משה גפני: הנושא הפוליטי יעלה על סדר היום הרבה פעמים, זה לא חייב להיות בדיון הזה.
משה גפני: יהיו דיונים שהנושא הזה יעלה.
ראובן קוגן: לכן אנחנו חושבים שהרציונליזציה בנושא הריביות ותמחור הסיכונים של הציבור בלקיחת משכנתאות זה נושא מאוד חשוב.
ראובן קוגן: הריבית הנמוכה הוזילה מאוד את ההחזרים ודחפה חלק מהציבור ללכת לרכישת דירות מעולם ההשכרות או אפילו להקדים את הרכישות מעבר למה שהם תכננו בעולם הריביות הרגיל.
ראובן קוגן: זה בהחלט תרם חלק נכבד, לשיטתנו לפחות, לעליות האחרונות.
ראובן קוגן: כמובן, גם הסוגיות של הגדלת ההיצע – ראש הממשלה ושר האוצר מדברים על זה כל הזמן – חלק מהן גם מתקדמות.
ראובן קוגן: הרפורמה עם כל הקשיים בשנתיים האחרונות כן מסתיימת.
ראובן קוגן: כל העקרונות הושגו, וברגעים אלה מתקיים דיון אצל ראש הממשלה על חתימה על ההסכם עם המנהל.
ראובן קוגן: אני מאמין שזה ייקח עוד מספר שבועות מצומצם, אנחנו בניסוחים האחרונות.
קריאה: על מה החתימה עם המנהל?
ראובן קוגן: על הרפורמה במנהל מקרקעי ישראל.
ראובן קוגן: זה דבר שעוסק בנושא שיווק הקרקעות; נושא התכנון – היום באים ביוזמה אד-הוק להאיץ את הליכי התכנון בשביל לאפשר היצע קרקעות מתוכננות שזה בסוף ההיצע האמיתי של הדירות, וגם זה כרגע נמצא בשלב של תזכיר חוק, ויגיע גם לכנסת, ואני מקווה שגם יאושר בקרוב כדי לזרז את התהליכים האלה.
ראובן קוגן: לכן כל צעד שניתן לעשות בנושא ההיצע ובנושא של קרקעות ותכנון הוא טוב.
ראובן קוגן: נעשו גם צעדים לאחרונה בוועדה הזאת בעניין המיסוי כדי לעשות את הדיפרנציאציה הזאת שאתם מדברים עליה היום בין המשקיעים - -
יעקב כץ: מי יבנה את הבניינים?
יעקב כץ: פועלים יש לך?
יצחק וקנין: זה אפילו לא אקמול לחולי - - -
משה גפני: לא, לא, יצחק.
יעקב כץ: אתה בונה- - -
משה גפני: חבר הכנסת כץ.
פניה קירשנבאום: קודם כול שיהיו אישורי בנייה- - -
משה גפני: חברת הכנסת פניה.
יצחק וקנין: כמה המנהל גובה על הקרקע?
יצחק וקנין: כמה האוצר לוקח על הקרקעות?
יצחק וקנין: זה לא מעלה את מחיר הדירות.
משה גפני: אני מבין מהצעקות האלה שאנחנו מתקרבים לבחירות?
משה גפני: כצל'ה, זה נראה שאנחנו מתקרבים לבחירות, לפי המריבות עכשיו.
משה גפני: בואו נעשה קודם דיון.
משה גפני: אתה יכול ללכת למשרד ראש הממשלה.
משה גפני: אני מבין שעד הישיבה עם שר האוצר כבר תהיה הרפורמה ויחתמו עם המנהל, ויהיה היצע של קרקעות.
ראובן קוגן: תלוי בכנסת ישראל.
ראובן קוגן: אה, הרפורמה במנהל?
ראובן קוגן: אני מקווה שיהיו התקדמויות.
יצחק וקנין: הבעיה היא לא ההיצע של הקרקעות, אלא מחיר הקרקעות.
יצחק וקנין: כמה גובה המנהל על הקרקעות?
יצחק וקנין: כמה הוא גובה?
רונית תירוש: קראתי שהרפורמה תלויה בנתן אשל.
רונית תירוש: נתן אשל אישר את הרפורמה הזאת?
משה גפני: דודו, תשתדל לתמצת, כי אחרת יהיו קריאות ביניים.
דוד זקן: אני אתמצת.
משה גפני: תתמצת כי אתם תצטרכו להשיב.
משה גפני: אני רואה מה הולך לקרות פה היום.
יעקב כץ: אבל הם כבר שנתיים משיבים.
משה גפני: אתה לא יכול להיות באופוזיציה – אתה יכול, בעצם.
רונית תירוש: הוא שם, הוא שם, שכחת.
רונית תירוש: אני מבין שעד הישיבה עם שר האוצר –
ראובן קוגן: מקווה שיהיו התקדמויות.
דוד זקן: הרקע להנחיה שלנו: הנגיד הראה את מגמת הגידול בביצועים בהלוואות לדיור.
דוד זקן: גם ביתרת ההלוואה, גם בביצועים אנחנו רואים שהחלק של הריבית המשתנה לא יורד, ואנחנו בסביבת ריבית שנחשבת לנמוכה ובמגמת עלייה בריבית.
דוד זקן: יש גידול בנטל החוב של הלווים.
דוד זקן: זה ברור, אבל צריך להבין את זה כי זה הרקע להוראה.
דוד זקן: הסיכון בהלוואות לדיור גדל.
דוד זקן: ההלוואה הממוצעת גדלה, ההחזר החודשי להכנסה גדל, התקופה לפירעון המשכנתא גדלה.
דוד זקן: אנשים לא יכולים להחזיר ל-20.
דוד זקן: אין בעיה – ניתן ל-25, ניתן ל-30 שנה.
דוד זקן: כל הדברים האלה מגדילים את הסיכון בראש ובראשונה של הענפים, ואחר כך למערכת הבנקאית.
דוד זקן: המטרה של ההנחיה הזאת בניגוד- -
זבולון אורלב: למה אם מאריכים את תקופת החזר משכנתאות זה מגדיל את הסיכון?
זבולון אורלב: לדעתי, זה מקטין את הסיכון.
דוד זקן: במיוחד שלוקחים את זה בהלוואה בריבית משתנה.
דוד זקן: הלוואה בריבית משתנה היא למעשה מלכודת דבש.
דוד זקן: רואים ריבית נמוכה בהמשך ולוקחים סיכון גדול כי לא יודעים מה תהיה הריבית.
דוד זקן: יוצאים מנקודת הנחה שאין בעיה, כשהריבית תשתנה אנחנו נוכל לעבור למסלול אחר של ריבית קבועה, אבל במעבר למסלול של ריבית קבועה – צפוי שהריבית הקבועה גם תהיה גבוהה יותר.
דוד זקן: הלקוח יהיה "לקוח שבוי" בבנק, לא ברור מה יהיה כושר המיקוח שלו מול הבנק, והמצב שלו יהיה הרבה יותר גרוע.
דוד זקן: נראה ריביות הרבה יותר גבוהות.
דוד זקן: הנגיד דיבר על זה, ואני לא ארחיב על נטל החוב שיכול אפילו לרדת.
דוד זקן: אני לא אכנס לזה.
משה גפני: דודו, אני אגיד לך מה מטריד אותי, אני מניח שזה מטריד את כולם.
משה גפני: את הסיכונים הבנו, הנגיד הסביר מאוד טוב.