GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אבישי ברוורמן: אתה כל כך נהנה מהחקירה הנגדית שלך.
יעקב מרגי: הוא רואה שהדרך היחידה לקצוב את כהונתו זה על ידי הפיכתו לפרקליט.
משה גפני: אריאל יוצר, אני מבקש לדעת.
משה גפני: אתם אמורים להגיש לנו תקציב לשנת 2013.
משה גפני: נמסר לי על ידי משרד האוצר – גם על ידי שר האוצר וגם על ידכם – שאתם אמורים להגיש לכאן תקציב ותקצצו ותפגעו במעמד הביניים והשכבות החלשות.
משה גפני: בכלל, יהיה תקציב קשה.
משה גפני: אני מבקש לדעת מאיזה תקציב אתם מתכוונים לקצץ בתקציב המדינה כדי לממן את הרבנים הרפורמים והקונסרבטיבים.
אבישי ברוורמן: אין ספק, מתקציב הביטחון.
אבישי ברוורמן: הרי שר האוצר אמר שיכולים לקחת מתקציב הביטחון.
משה גפני: פרופסור ברוורמן, אני שואל שאלה רצינית.
אבישי ברוורמן: אני נותן לך את התשובות של שר האוצר.
משה גפני: אריאל יוצר, אני שואל אותך שאלה תקציבית.
משה גפני: מהיכן הכסף?
<אריאל יוצר: מהיכן יבוא הכסף שיממן?
<אריאל יוצר: אנחנו נעשה שינוי סדרי עדיפויות.
גאלב מג'אדלה: אפשר לשאול שאלה?
משה גפני: כן, אבל הוא באמצע התשובה.
גאלב מג'אדלה: אני שואל מה עלות המימון.
<אריאל יוצר: אנחנו נשנה את סדרי העדיפויות.
משה גפני: כלומר, מה?
משה גפני: מה שאבישי אמר, תורידו מתקציב הביטחון?
<אריאל יוצר: נשתדל.
גאלב מג'אדלה: בלי לפגוע באימונים.
משה גפני: שאל חבר הכנסת גאלב מג'אדלה.
גאלב מג'אדלה: מה העלות התקציבית.
<אריאל יוצר: אם הייתה לי את העלות התקציבית, היא כבר הייתה מתוקצבת.
אבישי ברוורמן: בערך.
אבישי ברוורמן: עשרים מיליארד שקלים?
<אריאל יוצר: עשרים מיליארד, בטוח לא.
<אריאל יוצר: גם לא מאה מיליון שקלים.
אבישי ברוורמן: עשרה מיליון שקלים?
<אריאל יוצר: מכאן והלאה, אני לא יודע.
<אריאל יוצר: הם עושים חישוב.
אבישי ברוורמן: תגיד סדר גודל.
משה גפני: אריאל יוצר, אתה יודע לתת תשובה לחבר הכנסת גאלב מג'אדלה ולומר על איזו עלות תקציבית מדובר?
<אריאל יוצר: לא.
משה גפני: כמה זמן אתה צריך כדי לדעת?
<אריאל יוצר: משרד התרבות יסיים את החישובים שלו כי אנחנו עוברים למנגנון של תמיכה.
משה גפני: למה הייתם צריכים לתת תקן למשרד התרבות לצורך העניין הזה?
<אריאל יוצר: מישהו צריך לתפעל את המנגנון.
משה גפני: לתפעל את מה?
משה גפני: הרי בקשה לתמיכה כל אחד יכול להגיש.
<אריאל יוצר: זה נכון אבל לא כל אחד יכול לבחון.
משה גפני: תקציב התרבות הוא תקציב שוויוני.
משה גפני: אני אוכל להגיש בקשה?
<אריאל יוצר: אתה תוכל אם אתה עונה על הקריטריונים.
משה גפני: איזה קריטריונים?
<אריאל יוצר: יש קריטריונים למנגנון התמיכה, מה הם תנאי הסף.
שלמה מולה: קודם כל תודיע שאתה רב רפורמי.
משה גפני: מועצה אזורית אומרת שיש לה במסגרת פלורליסטית חבורת ליצנים שמציגה בבתי התרבות.
משה גפני: אני יכול להגיש בקשה?
שלמה מולה: אתה לא התכוונת.
משה גפני: אני כן התכוונתי, אבל מה זה בכלל משנה למה התכוונתי?
משה גפני: לי יש חבורת ליצנים במועצה אזורית מסוימת.
אורית זוארץ: אתה רק מחזק את הצורך לפרק את כל מערך הרבנות ולפזר את הכספים דרך ועדות תמיכות ברשויות המקומיות.
משה גפני: בסדר, תפרקי.
משה גפני: את יכולה להגיש הצעת חוק.
אורית זוארץ: אולי הגיע הזמן.
אורית זוארץ: חבל מאוד שעשית את השינוי הזה.
אורית זוארץ: בזבוז כספי ציבור.
משה גפני: אני שואל האם אני יכול להגיש בקשה לתמיכה.
<אריאל יוצר: אם עברת את תנאי הסף, אתה יכול.
משה גפני: אתה יודע מה הם תנאי הסף?
<אריאל יוצר: אני אבדוק ואני אגיד לך.
משה גפני: כי אני רוצה להגיש בקשה.
משה גפני: אם יאשרו לי את הבקשה הזאת, לא תעבירו תקציב.
<אריאל יוצר: לא, אין דבר כזה.
<אריאל יוצר: מנגנון התמיכה עובד בצורה כזאת שברגע שעברת את הקריטריונים, יש מחויבות להביא כסף
משה גפני: רשות הדיבור לחבר הכנסת גאלב מג'אדלה.
גאלב מג'אדלה: האם הרבנים הרפורמים מעוגנים בהסכם עבודה כי אני צריך להבטיח את תנאי העבודה שלהם?
יעקב מרגי: אתה כבר רוצה להקים ארגון לפני שיש עובדים.
גאלב מג'אדלה: אנחנו צריכים לוודא.
משה גפני: אין לי תשובה על השאלה הזאת.
גאלב מג'אדלה: אני שואל כי אצל כבוד השר לשירותי דת יש עובדים ערבים שהולכים לעבור ממשרד הפנים אליו והם בלי הסכם עבודה אפילו אלא כמו בימי הביניים.
משה גפני: לא, זה לא יהיה.
גאלב מג'אדלה: פעם היו גם נותנים להם כסף מזומן.
יעקב מרגי: הוא מדבר על תוכניות.
יעקב מרגי: חבר הכנסת מג'אדלה מדבר על יוזמה של הממשלה להעביר את האגף לעדות לא יהודיות ממשרד הפנים למשרד לשירותי הדת.
משה גפני: בלי חוזה עבודה?
יעקב מרגי: אחת הסיבות שאני לא ממהר להסכים לקבל אותם, בלי שאני סוגר את כל הקצוות לגבי מי שיטפל בהם מ-א' ועד ת'.
יעקב מרגי: כמו שעשינו והצלחנו במשרד לשירותי דת, אני לא אעביר עוד קבוצת עובדים בלי שעל כל הנושאים אקבל מענה.
שכיב מוראד שנאן: השר מרגי, מתוכנן להיות אגף חדש במשרדכם.
יעקב מרגי: אם אצליח - כמו שרת התרבות שתפסה טרמפ על הסיפור של הרפורמים וקיבלה תקנים – לקבל תקנים שמגיעים בצדק כדי לנהל קבוצה של מעל 300 עובדי מדינה ולתת להם את כל השירותים שמקבל כל עובד ראוי ומכובד, אסכים להעביר אותם.
יעקב מרגי: אם לא אקבל כלים, לא אעביר אותם.
גאלב מג'אדלה: לזכותו של השר מרגי ייאמר שמזה שנה הוא מתעקש על כך.
שלמה מולה: הרב גפני, צריך לשים את הדברים על השולחן.
שלמה מולה: אני לא חושב שצריך לטאטא את העובדות ולא צריך להיתלות בהחלטות בית המשפט, כן או לא.
שלמה מולה: מה שברור הוא שיש כאן ויכוח בין תפיסת העולם שלכם, זאת שאתה מייצג אותה, ובוודאי השר מרגי מייצג.
משה גפני: מה זאת המילה "שלכם"?
שלמה מולה: אני מדבר על תפיסת העולם.
משה גפני: אני לא אוהב כשאומרים "שלכם".
שלמה מולה: יש ויכוח מובנה וקיים, שכנראה לא ייפתר, בין התפיסה האורתודוכסית החרדית לבין התפיסה היותר ליברלית של הקונסרבטיבים והרפורמים.
שלמה מולה: השאלה היא האם יש מקום לזרם ליברלי רפורמי וקונסרבטיבי במדינת ישראל או אין מקום.
שלמה מולה: זה הוויכוח.
משה גפני: חבר הכנסת מולה, אתה תוכל לומר כל מה שאתה רוצה, אבל אם אפשר להצטמצם בזמן.
משה גפני: תדע דבר אחד, הדיון הוא לא הרפורמים והקונסרבטיבים.
שלמה מולה: אתה עשית תחקיר על עובדי המדינה ועל אנשים אחרים וביקשת לקבל תשובות שמתאימות לך.
שלמה מולה: אני מדבר עכשיו על עניינם שנראה לי שתורמים לדיון.
שלמה מולה: השר מרגי מבחינתו עשה את שיעורי הבית לגבי השופט, מי היה, מי ביקר באיזה בית כנסת ומי לא ביקר בבית הכנסת, זה תזה לבוא ולומר שהפסיקה שלהם היא פסיקה משוללת מן היסוד?
שלמה מולה: לכן אני יכול לבוא ולחשוב אחרת ממה שאתה והשר אומרים.
יצחק וקנין: אתה יכול לחשוב אבל עם עובדות.
שלמה מולה: אני מדבר על עובדות.
יצחק וקנין: בלי עובדות אתה לא יכול לחשוב.
יצחק וקנין: אני יודע מה אני מדבר.
יצחק וקנין: אתה יודע מה זה שעשר שנים למושבים אין רבנים?
יצחק וקנין: לפעמים אין אפילו מי שיעשה הלוויה.
אורית זוארץ: אין רב במועצה האזורית?
אורית זוארץ: יש רב במועצה האזורית.
משה גפני: יש מקומות שאין.
משה גפני: הרב נפטר ואין אחר.
אורית זוארץ: לא בכל מושב צריך להיות רב.
יעקב מרגי: לא בכל מושב נותנים רב.
יעקב מרגי: רק לאלה שרוצים.
שלמה מולה: אני לא באתי להצדיק האם במשך עשר שנים שלא מינו רבנים, אם זה בסדר או לא.
שלמה מולה: לפי דעתי זה לא בסדר.
שלמה מולה: יכול להיות שהפרקליטות הייתה צריכה לעשות קצת יותר מאמץ ולסיים את הפרשה הזאת של הפסיקה במועד יותר מקוצר.
שלמה מולה: אני לא יודע אם זה נעשה או לא נעשה ואני לא נכנס לוויכוח.
שלמה מולה: אנחנו עכשיו במצב לפיו יש פסיקת בית משפט שאומר שמסלול כזה ואחר צריך להתקיים.
שלמה מולה: הבעיה שלנו היא לא רק הפסיקה הזאת ומילוי צו בית המשפט אלא באופן כללי.
שלמה מולה: עם ישראל היום מחולק.
שלמה מולה: יש מיליוני יהודים – יכול להיות שאתם תחשבו שהם לא יהודים – שנמצאים בחוץ לארץ וגם בארץ והם הולכים עם הזרם של הרפורמים, הקונסרבטיבים ואחרים.
שלמה מולה: מה שאתם באים ואומרים הוא שמבחינת
שלמה מולה: כם, חוץ ממה שקיים במדינת ישראל, לא רוצים להכיר.
שלמה מולה: רוצים לפלג את עם ישראל.
משה גפני: למה אתה מדבר בשמנו?
משה גפני: אל תדבר בשמי.
שלמה מולה: אני מדבר בשמי.
משה גפני: אל תגיד מה שאנחנו כי אחרת זאת נראית שתיקה כהודאה.
משה גפני: אמרת למשל שאתם לא אומרים שהם יהודים.
משה גפני: אנחנו לא אומרים דבר כזה.
משה גפני: יהודי הוא יהודי גם אם הוא עובר עבירות.
שלמה מולה: אתה קורא להם ליצנים.
משה גפני: מותר לי לכנות כל אחד מה שאני חושב שהוא.
משה גפני: אני אומר על חברי כנסת דברים מסוימים, אני אומר על עצמי הרבה פעמים ואני אומר על מי שאני חושב שהוא ליצן שהוא ליצן.
משה גפני: זאת לא הגדרה הלכתית.
שלמה מולה: אני לא מקבל את מה שאתה אומר.
משה גפני: אז תגיד שמדובר באנשים רציניים.
שלמה מולה: אנשים מאוד רציניים.
שלמה מולה: אני אומר לך אנשים מאוד רציניים.
שלמה מולה: אנשים טובים, יש להם לב טוב, אוהבים את מדינת ישראל.
משה גפני: היית צריך לראות איזו הפגנה הם עשו נגדי.
יעקב מרגי: באיזו שנה הם התחילו לאהוב את מדינת ישראל?
יעקב מרגי: אם זה היה תלוי בתנועה הרפורמית, לא אתה ולא אני היינו.
שלמה מולה: אני יכול לומר לך שיש הרבה דברים שהייתי אומר, אבל אני אחסוך מעצמי ולא אומר אותם.
משה גפני: רק אל תדבר בשמי.
שלמה מולה: הרב גפני, זה באמת לא נוגע לדברים שנראים לי כמאוד בעייתיים.
שלמה מולה: בסך הכול יש כאן חלוקת משאבים כספית.
שלמה מולה: הרב מרגי לא רוצה שהם יקבלו דרכו, בסדר.
שלמה מולה: השר מרגי לא רוצה שהם יקבלו את הכסף דרך המשרד שלו, בסדר.
שלמה מולה: כיבדנו את רצונך ובית המשפט בא ואמר שנלך ללימור לבנת.
שלמה מולה: מה רע בזה?
שלמה מולה: הרי כולם אותה מדינה ואתם יושבים ליד אותו שולחן, הגברת לבנת והשר מרגי ביחד.
יעקב מרגי: יושבים בשולחן הממשלה.
שלמה מולה: אז מה הבעיה בזה?
ציון פיניאן: שרת התרבות והספורט ושר הדתות.
שלמה מולה: דרך אגב, היא שרת תרבות מצוינת.
שלמה מולה: שרת תרבות טובה מאוד.
ציון פיניאן: מעולה.
ציון פיניאן: מצוינת.
משה גפני: שלמה, תסיים.
שלמה מולה: אני חושב שכאשר מדברים על חלוקת משאבים של המדינה, יש דברים שלא תמיד כולנו אוהבים, אבל אם יש פסיקת בית המשפט – צריך לקיים אותה ככתובה וכלשונה.
ציון פיניאן: מה היה אם בנושא של יש"ע השופטים היו ברמה הזאת?
ציון פיניאן: מה הייתם עושים?
ציון פיניאן: שלושתם נגועים בנגיעה.
שלמה מולה: כל פסיקה שסובול יפסוק, יגידו שהוא מתנחל ולכן לא נקבל אותה?
שלמה מולה: למה לך להגיד את זה?
ציון פיניאן: שופט שקיבל אזרחות כבוד מטבריה, יכול לדון על טבריה?
שלמה מולה: אני אגיד לכם מה אני מציע.
שלמה מולה: יש לכם בעיה, יש את נציבות השופטים, תגישו אליה קובלנה והנושא יידון שם אבל לא ליד השולחן הזה.
ציון פיניאן: הייתה שופטת ששינתה פרוטוקול.
שלמה מולה: אז תגיש קובלנה נגדה.
יעקב מרגי: חבר הכנסת מולה, אנחנו שומרים על כבודו של בית המשפט ואנחנו מכבדים חוק.
יעקב מרגי: אף אחד כאן לא רצה לפגוע.
יעקב מרגי: היושב ראש שאל שאלה.
יעקב מרגי: לי יש תהיות בנושא ואמרתי.
יעקב מרגי: אלה הנתונים שהועברו אלי ממנכ"ל משרדי שבדק.
אורית זוארץ: כבוד השר, אתה גם דיברת על סוגיות שקשורות למשרדך והיועצים המשפטיים במשרדך הביעו את עמדתם שאמורה לייצג בצורה כזו או אחרת את משרדך.
יעקב מרגי: זאת לא עמדתי.
אורית זוארץ: צריך לבחון את הדברים האלה.
אורית זוארץ: אתה צריך לקבל החלטה לגבי היועצים המשפטיים.
יעקב מרגי: הם נתונים יותר למרות היועץ המשפטי.
אורית זוארץ: אתה שר ואתה צריך להתוות מדיניות.
יעקב מרגי: אני מאחל לך להיות שרה פעם במדינת ישראל כדי שתביני.
יעקב מרגי: אם את חושבת שאת יכולה להחליט מי יהיה היועץ המשפטי שלך במשרד, את טועה טעות חמורה.
אורית זוארץ: יש מדיניות שהשר אמור להתוות ואני תוהה.
יעקב מרגי: בנושא משפטי הוא לא יכול.
אורית זוארץ: אני מצרה על כך.
אורית זוארץ: זה לא סוד שיש זרמים במדינת ישראל שמבחינתם בית המשפט ובית המשפט העליון הם גורם שהוא לא רלוונטי ולצערי הרב הדברים האלה חוזרים כל פעם מחדש.
אורית זוארץ: אני רוצה לברך על ההחלטה הזאת לתת מענה ליהדות הרפורמית והקונסרבטיבית.
אורית זוארץ: הגיע הזמן שנקרב את היהדות לעם ואת העם ליהדות ולצערי הרב ההתנהלות לעתים קרובות גם של הרבנות היא התנהלות שמרחיקה את העם מהיהדות וגורמת לו ללכת לזרמים אחרים ולקבל מענה ליהדות על פי דרכו.
אורית זוארץ: יש כאן החלטה וצריך למצוא את המקור התקציבי.
אורית זוארץ: אני כן רוצה לשמוע על לוחות הזמנים של משרד התרבות ומשרד האוצר.
משה גפני: הם לא יודעים לענות על זה.
שלמה מולה: אולי כן?
משה גפני: אריאל, אתה צריך לתת תשובות.
<אריאל יוצר: אין בעיה.
אורית זוארץ: אני מבקשת לקבל את לוחות הזמנים.
אורית זוארץ: כמה זמן ייקח לאוצר ולמשרד התרבות לגבש את הצרכים ואת העלויות כי אנחנו מתכוונים להילחם על הסכומים האלה ועל התקציבים האלה בתקציב 2013.
משה גפני: למה כל הזמן את מדברת בלשון רבים?
יעקב מרגי: את לא תצטרכי להילחם.
יעקב מרגי: זה יהיה יותר מהר מאשר משרד הדתות.
משה גפני: את מדברת בלשן רבים, כי זה את ומולה?
משה גפני: חברת הכנסת זוארץ וחבר הכנסת מולה הולכים להילחם על זה שיהיו תקציבים בזמן.
אורית זוארץ: נכון, וגם עוד יהודים בישראל שרוצים לקרב את הדת למדינה.
אורית זוארץ: לא כולם יושבים בכנסת.
יעקב מרגי: אני יכול להרגיע אותך.
יעקב מרגי: זה יהיה יותר מהר מאשר השר לשירותי דת יעביר את אותם קריטריונים פחות מסובכים רק לקליטה רוחנית.
יעקב מרגי: יאמר לך הראל גולדברג, הרפרנט שלנו במשרד המשפטים שלקח שנתיים וחצי ועדיין לא יצאו לפועל.
יעקב מרגי: תהיי רגועה כי זה יהיה יותר מהר.
אורית זוארץ: אנחנו מקווים מאוד שזה יהיה יותר מהר.
משה גפני: למה הדם שלהם שונה מאשר הדם של הקליטה הרוחנית?
אורית זוארץ: צריך לעשות שינוי בסדרי העדיפויות.
משה גפני: אבל למה את מברכת על זה?
משה גפני: את הרי בעד שוויון.
אורית זוארץ: אני מברכת כי זה צעד חשוב ומבורך.
אורית זוארץ: להשוות את התקציבים.
אורית זוארץ: בואו נחלק את כל תקציבי הדת באופן שוויוני ליהודים במדינת ישראל ולאלה שמאמינים ורוצים להיות חלק מהיהדות.
אורית זוארץ: אני רוצה לשמוע, אולי מהשר, על הנזקים שנגרמו כתוצאה מכך שלא מונו אותם רבנים אזוריים לאורך שנים.
אורית זוארץ: האם אנשים לא נישאו?
אורית זוארץ: האם אנשים לא נקברו?
אורית זוארץ: האם אנשים לא עברו ברית או לא עלו לתורה?
אורית זוארץ: אני רוצה לשמוע מה קרה בשבע השנים הקשות האלה שלא היו רבנים אזוריים.
יעקב מרגי: שתטריד אותך הסוגיה מה הנזק שנגרם לעם היהודי על ידי התנועה הרפורמית לאורך שנים, אני אתן לך את הנתונים.
אורית זוארץ: זה לתפיסתך.
אורית זוארץ: אני חושבת שהתנועה הרפורמית מקדמת את העם היהודי והתנועה הקונסרבטיבית מקדמת את העם היהודי ליהדות בניגוד לרבנות הראשית ולמוסדות הדת בישראל.
משה גפני: נעזוב את הוויכוח הזה.
אורית זוארץ: אגב, הנושא הבא שעל סדר היום הוא באמת כשירות הרבנים.
אורית זוארץ: יש הצעת חוק של הדרוזים על כשירות קאדים שעברה והצעת החוק הבאה היא כשירות רבנים.
אורית זוארץ: אנחנו רוצים לתת על זה את הדעת.
משה גפני: אנחנו בכנסת רשאים להעביר כל חוק שעולה על דעתנו.
יעקב מרגי: השלב הבא הוא כשירות חברי כנסת.
אורית זוארץ: אנחנו הנבחרים.
משה גפני: אורית, את השתלטת לגמרי על הדיון.
משה גפני: השר מדבר אתי.
משה גפני: הוא פנה אלי אישית.
אבישי ברוורמן: אני רוצה לומר שלושה משפטים בחשיבותה של המילה, בחשיבותם של חברי הכנסת למרות שהם לא מבינים את החשיבות של המילים שלהם.
אבישי ברוורמן: רוב היהודים בארצות הברית הם יהודים רפורמים.
שלמה מולה: וקונסרבטיבים.
אבישי ברוורמן: האנשים האלה מסורים למדינת ישראל.
אבישי ברוורמן: אני זכיתי להוביל את אוניברסיטת בן גוריון במשך 16 שנים וכשממשלות ישראל לא עזרו לי, אני גייסתי למעלה ממיליארד דולר.
אבישי ברוורמן: רוב הדברים האלה שעזרו לבנות מקום ליהודים דתיים אורתודוכסים, באו באמצעות אנשים מסורים שהם נאמנים למדינת ישראל.
אבישי ברוורמן: אם היו עכשיו מה שמצולם כאן, אם זה היה משודר עכשיו בוושינגטון או בניו יורק או במיאמי, וכאן אני פונה אליך מפני שאתה לא רק מנהיג יהדות התורה אלא אתה יושב ראש ועדת הכספים שהיא הוועדה החשובה ביותר בבית הנבחרים הישראלי.
אבישי ברוורמן: אתה מכיר את התקשורת ויודע שהתקשורת לוקחת את הדברים שאתה אמרת או רמזת על כך שהם ליצנים, וזאת אמונתך ואני מבין את זה, אבל היום אתה לא רק משה גפני איש התורה, איש תפיסת העולם החרדית, אלא אתה יושב בבית הנבחרים הישראלי ויושב ראש הוועדה החשובה ביותר.
אבישי ברוורמן: אני אומר לך המשפט הזה יגרום כל כך הרבה נזק ולכן אני אומר חכמים היזהרו בלשונכם.
אבישי ברוורמן: אני אומר לידידי השר מרגי אותו אני מכיר מזה שנים רבות מעבודתנו המשותפת בבאר-שבע.
אבישי ברוורמן: אתה עכשיו אמרת ששופטי בית המשפט העליון האלה הם פסולים.
אבישי ברוורמן: אז אולי תאמר בדיוק.
<קריאה: נגועים בניגוד עניינים.
אבישי ברוורמן: הם עברו מבחינה מוסרית והיו צריכים לפסול את עצמם.
אבישי ברוורמן: הדברים האלה הם דברים מאוד חמורים.
אבישי ברוורמן: אנחנו בעצם זורקים רפש כל הזמן בבית המשפט העליון.
אבישי ברוורמן: חולשת בית הנבחרים הישראלי היא שהביאה לכך שבית המשפט נכנס לכל מקום.
אבישי ברוורמן: לכן, מכיוון שבכל זאת יש לך חסינות, אני מצפה עכשיו שלאור ההאשמות החמורות – ולי חשוב מאוד כבודו של בית המשפט העליון לא בגלל שכל אחד יכניס כאן כותרת אלא מפני שישראל מתרסקת וכמדינה הופכת לאוסף של שבטים וכל המוסדות המרכזיים שלה, כל אחד מתנהל לפי רצונו.
אבישי ברוורמן: אני פונה אליך גלעד קריב.
אבישי ברוורמן: היו כאן האשמות מאוד חמורות.
אבישי ברוורמן: אני מבקש שמיד יהיו תגובות מאנשים שמבינים כדי שאם הדברים האלה הם דברים שקריים, שיצאו קבל ם ועולם.
ציון פיניאן: חבר הכנסת ברוורמן, יש לי שאלה אליך.
ציון פיניאן: אם יוכח שדבריו של השר מרגי הם נכונים לגבי השופטים, מה אתה אומר על כך?
אבישי ברוורמן: לכן אמרתי שאינני יודע.
אבישי ברוורמן: הדברים שנאמרו הם חמורים ביותר, אבל המשמעויות שלהם, אני רוצה לשמוע את הדברים.
אבישי ברוורמן: יש ניואנסים וכולנו כאן שבט אחד עם אוסף של שבטים שמתגרים אחד בשני וחיים באותו מקום.
אבישי ברוורמן: כמה תארי כבוד מקבלים כאן בכל המקומות וכל האוניברסיטאות עושות מחזור של אותם אנשים כולל שלא היו צריכים לקבל לא חברי כנסת ולא שרים.
אבישי ברוורמן: ההאשמה הייתה חמורה מאוד ואני מבקש התייחסות.
יצחק וקנין: הנקודה עליה אני רוצה לדבר ואני מפנה אותה למשרד המשפטים, להראל גולדברג ולסגן פרקליט המדינה, עורך דין שפר, וגם לבית המשפט העליון.
יצחק וקנין: הוויכוח כרגע לא אם צריך למנות רב כזה או אחר, קונסרבטיבי או רפורמי במועצה אזורית כזו או אחרת.
יצחק וקנין: הבעיה היא שבית המשפט אמר - ואני אומר באחריות שעמדת הפרקליטות הייתה - שכן אפשר לעצור את ההליך הזה של מינוי הרבנים עד שתוכרע העתירה בבג"ץ.
יצחק וקנין: עם כל הכבוד לבית המשפט העליון, אי אפשר לקחת מערכת שעובדת יום יום ולומר שיש רב מושב, נפטר, יצא לפנסיה, אף אחד לא ייכנס במקומו אלא היישוב יישאר כפי שהוא.
יצחק וקנין: נפטרים אנשים בישוב ואין מי שיגיד עליהם דבר תורה.
יצחק וקנין: ישובים מסורתיים, שומרי מסורת, הם לא אורתודוכסים, 98 אחוזים מהמושבים הם בכלל רחוקים מהאורתודוכסים.
יצחק וקנין: הישוב בו אני גר הוא לא ישוב אורתודוכסי כפי שחושבת חברת הכנסת זוארץ שהם חרדים.
יצחק וקנין: לא, כיפות סרוגים, חילוניים, נוסעים בשבת וכולי.
אורית זוארץ: אמרתי חרדים.
יצחק וקנין: אני אומר לך שאת לא מבינה את החיסרון כי את לא חיה בישוב כזה.
משה גפני: אורית, אני לא מסכים לזה.
יצחק וקנין: אל תפריעי לי.
יצחק וקנין: אני נותן לך דוגמה.
יצחק וקנין: את אמרת דברים קשים בהם את בכלל לא מבינה, ותסלחי לי.
יצחק וקנין: את לא מבינה בהם כי את לא חיה את זה.
אורית זוארץ: כל הידע והסמכות בנושא הדת בידך?
משה גפני: חבר הכנסת וקנין, אל תפנה אליה.
משה גפני: חבר הכנסת וקנין, אל תפנה לאף אחד אלא תאמר את דבריך.
יצחק וקנין: אני אומר את הדברים.
יצחק וקנין: במועצה בה אני גר 22 ישובים, מתוכם יש היום כשבעה-שמונה תקנים.
יצחק וקנין: תגידו לי, יש ישובים שלמים שאין רב בכלל, ומי ממלא את התפקיד הזה?
יצחק וקנין: נפטר הרב, יצא לפנסיה, אין מישהו במקומו.
יצחק וקנין: ברוב המקרים הרבנים המשיכו והמשיכו והגיעו לגיל כזה שהוא כבר לא מסוגל לתפקד גם אם הוא רוצה.
יצחק וקנין: איפה היינו עושים את זה בכל מערכת אחרת?
יצחק וקנין: האם הפרקליטות או משרד המשפטים או בית המשפט העליון היה מוכן שלא נמנה שופט בבית המשפט העליון?
יצחק וקנין: חסרים שלושים עובדים במשרד הבריאות, רופאים, לא נמנה אותם?
יצחק וקנין: מה הייתה עושה הפרקליטות במקרה כזה?
יצחק וקנין: מה היה עושה הראל גולדברג?
יצחק וקנין: אני שואל אותו.
יצחק וקנין: אני ישבתי אתו במספר ישיבות לגבי השאלה איך נמלא את התכנים האלה ובאיזו צורה נמלא אותם.
יצחק וקנין: לצערי הרב זאת שערורייה ממדרגה ראשונה, כל ההתנהלות של משרד המשפטים.
יצחק וקנין: זאת הייתה מגמה מכוונת שלא יתמנה אף רב.
יצחק וקנין: המגמה הייתה לא למנות רב אלא להרוג את כל העסק.
יצחק וקנין: אני אומר עוד משהו לגבי האוצר.
יצחק וקנין: האוצר עמד כמוצא שלל רב.
יצחק וקנין: כל רב כזה, צריך לשלם את הכסף שלו, ואז הוא רוצה כמה שפחות לשלם, אבל הם לא עשו את זה כמגמה.
יצחק וקנין: אם הדבר הזה היה נגמר, אני מאמין שאולי היינו גומרים את הפרשה, אבל מי שגרם את הנזק הגדול ביותר זה בית המשפט העליון שנתן צו ביניים כזה גדול כאורך הגלות.
יצחק וקנין: דבר כזה לא קרה במדינת ישראל שעצרו מערכת שלמה ולא נתנו לה להמשיך לתפקד.
יצחק וקנין: לא קרה דבר כזה במדינת ישראל.
יצחק וקנין: תראו לי עוד דוגמה ששבע שנים לא מתמנים.
יצחק וקנין: מעל שבעים רבנים נפטרו ובמקומם לא מינו רבנים אחרים.
יצחק וקנין: שבעים רבנים נפטרו ואף אחד לא מינה רבנים במקומם.
יצחק וקנין: רבותיי, היה תקן, הרב נפטר.
יצחק וקנין: לגבי ישובים חדשים, הייתי מקבל את החלטת הבג"ץ.
שלמה מולה: למה לא לקצוב את זה?
משה גפני: אל תענה לו.
משה גפני: כבר עברנו את הזמן.
יצחק וקנין: אני מסכים שנאמר שנקצוב את זה.
יצחק וקנין: זה משהו אחר לגמרי.
יצחק וקנין: זה מקום אחר.
יצחק וקנין: אני אומר שאם נפטר רב בישוב, צריך למנות.
יצחק וקנין: אם הפרקליטות הייתה אומרת שכל הישובים החדשים שצריך למנות להם רבנים, היא עוצרת את זה, אבל רב שמכהן ונפטר או יצא לפנסיה, גם את זה הם עוצרים?
יצחק וקנין: זאת צביעות ומגמה מכוונת ומרושעת, הייתי אומר.
<יהודה שפר: האם אפשר להגיב לדברים?
<גלעד קריב: הנוגעים בדבר לא יכולים להתייחס?
משה גפני: אני לא מסיים את הדיון.
משה גפני: אני מבקש לא לדבר בלי רשות.
משה גפני: נרשמת?
משה גפני: תכף נראה מה אני עושה עם זה.
<גלעד קריב: נרשמנו.
<יהודה שפר: כבוד היושב ראש, אני מבקש להגיב לדברים.
משה גפני: בבקשה, אבל בקצרה.
<יהודה שפר: טלגרפית.
<יהודה שפר: הפרקליטות היא ודאי לא צד לעניין והסיבה המרכזית שהיועץ המשפטי לממשלה החליט כפי שהחליט היא כדי לשחרר את הברז, כדי לאפשר פשרה שתאפשר מינויים.
<יהודה שפר: הפשרה הוסכמה על הכול אלא הניסוח של המילה "רב", זה מה שהקפיץ את כל העניין.
<יהודה שפר: הפשרה הוסכמה והפשרה היא פרגמטית.
יצחק וקנין: אבל שבע-שמונה שנים לא ממנים?
<יהודה שפר: שבע שנים לא ידוע לי על בקשה אחת של מישהו לבטל את צו הביניים למעט השנה האחרונה עת השר פנה.
ציון פיניאן: בקשה שנדחתה.
<יהודה שפר: היא לא נדחתה אלא במסגרת המשא ומתן הגיעו לפשרה פרגמטית שהוצגה לבית המשפט ונפתרה הבעיה.
<יהודה שפר: לכן הפרקליטות היא ודאי לא צד שיש לו עניין כזה או אחר.
יצחק וקנין: איפה שאתם לא רוצים, אתם לא רוצים.
<יהודה שפר: אין זה תפקידי להתעמת אתך.
משה גפני: חבר הכנסת וקנין שאל האם היה יכול להיות דבר כזה בכל מערכת אחרת.
<יהודה שפר: כן, התשובה היא כן.
<יהודה שפר: מעשה שגרה.
יצחק וקנין: בן אדם נפטר, יש תקנים ולא מקבלים במקומו.
יצחק וקנין: שופט הלך לעולמו, מקבלים שופט אחר או לא?
<יהודה שפר: מעשה שגרה הוא שכאשר יש טענות לפגיעה בשוויון, נותנים צו ביניים ומקפיאים את המצב.
משה גפני: עורך דין שפר, סיימת?
<יהודה שפר: מעשה שגרה הוא.
יצחק וקנין: אני אומר את האמת והאמת כואבת.
<יהודה שפר: מעשה שגרה הוא בין אם העותרים הם אורתודוכסים ובין אם הם אחרים.
משה גפני: מעשה שגרה.
משה גפני: אני לא מכיר את השגרה הזאת, אבל בסדר.
<יהודה שפר: אדוני לא מכיר את השגרה של צווי ביניים של בית המשפט?
משה גפני: אני מכיר צווי ביניים אבל אני לא מכיר מעשה שגרה ששבע שנים לא ימנו עובדים סוציאליים בגלל שמישהו עתר לבג"ץ.
<יהודה שפר: למיטב ידיעתי אלה שפרשו לגמלאות, נשארו בתפקידם.
משה גפני: עורך דין שפר, אתה השתלבת בעבודת חברי הכנסת לא רע.
<יהודה שפר: אני לא בטוח שזאת מחמאה, כבוד היושב ראש.
יצחק וקנין: הרב של המושב שלי יצא לפנסיה.
יצחק וקנין: למה אתה מספר סיפורים?
יצחק וקנין: הרב של המושב שלי, מושב יערה.
<הראל גולדברג: הייתה ועדה להארכת תקופת כהונה של רבנים.
משה גפני: אני רוצה להתייחס רק במשפט אחד לדבריו של חבר הכנסת ברוורמן, כי הוא גם חבר טוב שלי והוא גם נתן לי את ראשות ועדת הכספים.
משה גפני: אמר לי חכמים היזהרו בדבריכם ולכן אני רוצה לומר לך בארבע עיניים.
משה גפני: אני רוצה לומר לך שאני יושב ומדבר ומנהל דיאלוג עם האנטי דתיים הכי גדולים.
משה גפני: אני מופיע, אני מדבר ומנסה להגיע להסכמות.
משה גפני: יש דבר שאני לא יכול לנהל אתו דיאלוג.
משה גפני: אם מישהו בא, לוקח את התורה הקדושה – שאצלי זה הדבר הכי חשוב בעולם – וקורע אותו.
משה גפני: אני לא רוצה להביא דוגמאות.
משה גפני: אני יכול לשבת עם אנטי דתיים ואני יושב.
אבישי ברוורמן: אני מבין כל מילה שלך.
משה גפני: אני יכול להיות יושב ראש ועדה, ואני מנסה להיות ממלכתי ואני רוצה להביא לכאן לידי ביטוי את הדעה של כולם ואני רוצה גם לסייע לכולם, ואני גם נוהג כך.
משה גפני: יש דבר שאני לא יכול לאבד וזאת התשתית האידיאולוגית עליה אני חי.
משה גפני: זה בכלל לא קשור לשום דבר אחר.
משה גפני: כשאתה אמרת על ארצות הברית, בארצות הברית יש מיליונים אבל הם לא רפורמים.
משה גפני: המיליונים האלה הם מיליונים שרחוקים מהיהדות והם גם היו מרוחקים ממדינת ישראל.
משה גפני: צריך לקרב אותם וצריך להביא אותם כי ההתבוללות שם מגיעה לממדים בלתי סבירים ובלתי מתקבלים על הדעת.
אבישי ברוורמן: אני אנסה להסביר לך למה התכוונתי.
אבישי ברוורמן: אתה יכול לחיות באמונתך.
משה גפני: אני לא הולך לוותר עליה.
אבישי ברוורמן: ניסיתי לומר לך רק דבר אחד עת אמרתי לך חכמים היזהרו בדבריכם.
אבישי ברוורמן: הציבור הזה נותן את התמיכה הכי גדולה לישראל גם בלובי וגם בכסף והוא רוב העם היהודי היום בארצות הברית.
אבישי ברוורמן: כשאומר יושב ראש ועדת הכספים את המילה ליצנים, אתה לא מבין כי הרבה מהאנשים האלה אומרים.
משה גפני: הם שלחו לומר לי שכמה שאני אומר יותר, הם עושים על הגב שלי הרבה כסף.
משה גפני: זאת מדינת ישראל.
משה גפני: הבנת אותי?
משה גפני: אני מקווה שגם הבנת אותי.
משה גפני: אני מבקש, עם כל הכבוד, לדעת לגבי הנושא הזה של ההחלטה שעורך דין שפר אמר שהוא לא יודע עליה.
משה גפני: לגבי הנושא הזה, אני מבקש לדעת מי יזם את העובדה הזאת.
משה גפני: אני לא מסיים את הדיון אלא אני אמשיך אותו.
משה גפני: מי יזם את ההחלטה הזאת?
משה גפני: אני רוצה לקיים על זה דיון.
משה גפני: לוקחים סקטור במדינת ישראל, כפי שהציג את זה חבר הכנסת וקנין ואנחנו מכירים את זה, ששבע שנים לא ממנים רבנים.
משה גפני: בסדר, אפשר לקבל החלטה.
משה גפני: הראל, לא עכשיו.
משה גפני: אני אזמין אותך גם לדיון הבא.
משה גפני: עם כל הכבוד, אתה צריך שתהיה לך גם סבלנות, אתה כאן הרי אורח כבוד.
משה גפני: אריאל יוצר, אני רוצה את הדיון ואני רוצה לדעת כמה כסף, מה לוחות הזמנים בהשוואה לדברים האחרים, האם גם אני יכול לבקש תמיכה כזאת כי לתמיכות יש קריטריונים.
משה גפני: לקראת הדיון הבא אני רוצה את כל הפרטים האלה.
משה גפני: אני רוצה לדעת האם גם אני יכול להגיש בקשה לתמיכה.
משה גפני: בדיון הבא אני אתחיל את הדיון עם הדברים שאמר השר.
משה גפני: אני לא עובר על זה לסדר היום.
משה גפני: זה לא עובר לידי.
משה גפני: הציע חבר הכנסת ציון פיניאן לברר את העניין, האם אכן מדובר בהחלטה של בית המשפט שהיא נגועה בחוסר תום לב או בנגיעה.
משה גפני: לכאורה יש חשד.
משה גפני: יושב שר במדינת ישראל ואומר דברים.
שלמה מולה: אתה לא יכול לברר את זה כאן.
משה גפני: אני יכול ועוד איך.
משה גפני: גם אתה צריך לבקש את זה.
שלמה מולה: אם אתה רוצה להגיע לחקר האמת.
משה גפני: אני רוצה להגיע לחקר האמת.
משה גפני: זה יהיה בדיון הבא.
משה גפני: אני אבקש לברר את מה שהשר אמר כאן.
משה גפני: שר בממשלת ישראל, במדינת ישראל, נמצא בוועדה מכובדת של הכנסת, מטיל האשמה כזאת חמורה.
שלמה מולה: חמורה מאוד.
משה גפני: צריך לברר אותה ואני מקווה בשביל בית המשפט שיתברר שמה שהשר אמר, לא נכון והוא אמר שהוא יבוא לכאן להתנצל.
שלמה מולה: השאלה שלי.